Справа № К-37191/06
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2008-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого

Цуркана М.І.,

Суддів:

Амєліна С.Є.,

Ліпського Д.В.,

Мойсюка М.І.,

Юрченка В.В.,

при секретарі судового засідання Полинько Д.М.,

за участю позивача ОСОБА_1., представника відповідача Бабенко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до
Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області,
Дніпропетровського міського Управління Міністерства внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області про визнання наказу неправомірним, відшкодування
шкоди та стягнення грошового утримання, яка переглядається за касаційною
скаргою ОСОБА_1на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 листопада 2006 року

у с т а н о в и л а :

У липні 2005 року ОСОБА_1. звернувся з позовом до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Дніпропетровського
міського Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській
області про визнання наказу неправомірним, відшкодування шкоди та стягнення
грошового утримання.

Посилаючись на незаконність проведення атестації
особового складу органів внутрішніх справ України, за результатами якої його звільнено через службову невідповідність просив визнати неправомірним та скасувати наказ про звільнення і поновити його на службі.

Крім того, посилаючись на те, що при звільненні
з ним не було проведено остаточного
розрахунку, просив стягнути з Дніпропетровської міського управління УМВС України в Дніпропетровській області компенсацію за
невикористану відпустку за 2004 рік у розмірі 328 грн., за час вимушеного прогулу просить стягнути заробітну
плату у розмірі 4148 грн. 84 коп., а також,
вказуючи на те, що йому не виплачено заробітну плату за останній день служби, 17 травня 2005 року, просив її стягнути у
розмірі 53 грн. 33 коп.

Також, вважаючи, що діями відповідачів йому завдано моральної шкоди, яка
полягає у стражданнях та хвилюваннях з приводу незаконного звільнення, просив стягнути компенсацію у розмірі 2 000 грн. та витрати на послуги
адвоката у розмірі 400 грн.

Постановою Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 14
квітня 2006 року в задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 9 листопада 2006 року апеляційну скаргу
ОСОБА_1. залишено без розгляду.

Не погодившись з таким рішення,
ОСОБА_1. подав касаційну скаргу в якій, з посиланням на порушення апеляційним
судом норм процесуального права, просить постановлену ухвалу скасувати і
поновити строк на апеляційне оскарження.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач та його адвокат були присутніми при оголошенні вступної та резолютивної
частини постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14
квітня 2006 року, а з повним текстом судового рішення вони ознайомилися 20
квітня 2006 року.

Використовуючи своє право на
апеляційне оскарження, передбачене статтею 185 Кодексу адміністративного
судочинства України, ОСОБА_1. 21 квітня 2006 року подав заяву про апеляційне
оскарження постанови до районного суду і направив копію до Дніпропетровського
апеляційного суду.

Апеляційна скарга позивачем подана
12 травня 2006 року, тобто з пропуском строку передбаченого частиною третьою
статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Звернувшись із клопотанням про
поновлення пропущеного строку позивач вказав, що допущена технічна помилка при
написанні адреси районного суду.

Дослідивши матеріали справи, суд
апеляційної інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що вказана технічна помилка
не стосується перебігу строку, визначеного статтею 186 КАС України, а тому не
може бути поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Доводи касаційної скарги цього висновку не спростовують, а тому не можуть
бути підставою для скасування рішення суду апеляційної інстанції.

За правилами частини першої статті 224 КАС України, якщо суд апеляційної
інстанції не допустив порушень норм матеріального та процесуального права при
ухваленні оскаржуваного судового
рішення, то суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення,
а рішення, - без змін.

Керуючись наведеним, статтями 220,
220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської
області від 9 листопада 2006
року - без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду
України лише за винятковими обставинами у строк та у порядку визначеними
статтями 237 - 239 КАС України.

Головуючий
М.І. Цуркан

Судді: С.Є. Амєлін

Д.В. Ліпський

М.І. Мойсюк

В.В. Юрченко