Справа № К-896/07
Суддя: Панченко О.Н.
Дата ухвалення: 2008-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 серпня 2008 року м. Київ
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
суддів :
Бутенка В.І. (доповідач),
розглянувши в порядку письмового касаційного провадження
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до директора ВП “Шахта ім. 19 з'їзду
КПРС” Державного підприємства “Луганськвугілля”ОСОБА_2про визнання
неправомірними дій, зобов'язання провести перерахунок трудового стажу та
стягнення невиплаченої пенсії, -
в с т а н о в и л а :
У липні 2006 рокуОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним
позовом, в якому просила зобов'язати директора ВП “Шахта ім. 19 з'їзду КПРС”
Державного підприємства “Луганськвугілля” ОСОБА_2 видати довідку за формою3 про
заробітну плату її померлого чоловіка за роботу у зоні відчуження на
Чорнобильській АЕС згідно постанов ЦК КПРС, Президії ВР СРСР і ВЦРПС від
07.05.1986 року № 524-156 та постанови РМ УРСР і УРРПС від 10.06.1986 року №
207-7, з оплатою по підвищеним до 100% тарифним ставкам, оплатою вихідних і
святкових днів у подвійному розмірі, з максимальним розміром премії 60% і
разової премії в сумі 400 крб.
Постановою Лутугинського районного суду Луганської
області від 03 жовтня 2006 року позовОСОБА_1 задоволено.
Постановою апеляційного суду Луганської області від 06
грудня 2006 року це судове рішення скасовано і прийнято нове, яким у
задоволенні позовуОСОБА_1 відмовлено.
В касаційній скарзіОСОБА_1 просить скасувати вказане
рішення апеляційного суду та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

При цьому в скарзі вона посилається на порушення судом апеляційної
інстанції норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом ст. 3 цього ж Кодексу справою адміністративної
юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий
спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Вирішуючи даний спір по суті, суди як першої, так і
апеляційної інстанцій виходили з того, що дана справа є адміністративною.

Однак такий висновок є помилковим, таким що базується на
невірному застосуванні норм процесуального права.

Так, при цьому судами не враховано, що відповідно до ст.
15 Цивільного процесуального кодексу України суди
розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених,
невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних,
житлових, земельних, , трудових відносин, а також з інших правовідносин,
крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого
судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами
цивільного судочинства.

Як видно з матеріалів справи, 13 липня 2006 рокуОСОБА_1
звернулась до суду із позовом, предметом якого є зобов'язання керівника
підприємства видати певну довідку.

Тобто відносини, які виникли між сторонами у справі,
мають приватний характер і регулюються нормами цивільного законодавства.

З огляду на предмет спору, слід також зазначити, що
відповідач - директор ВП “Шахта ім. 19 з'їзду КПРС” Державного підприємства
“Луганськвугілля” не виконує у спірних правовідносинах владних управлінських
функцій на основі законодавства і вимоги позивача не стосуються захисту його
прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, при вирішенні судом першої інстанції даної
справи за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства
України було порушено норми
процесуального права.

Однак апеляційний суд не звернув уваги на ці порушення і
сам допустив помилку, переглянувши цю справу в порядку адміністративного
судочинства та ухваливши нове рішення про відмовуОСОБА_1 у задоволенні частини
позовних вимог.

З огляду на наведене, оскаржене судове рішення відповідно
до вимог ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає
скасуванню, а справа направленню до суду апеляційної інстанції на новий
апеляційний розгляд.

При новому розгляді апеляційному суду слід врахувати
наведене і визначитись із юрисдикцією цього спору.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 227, 0 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову
апеляційного суду Луганської області від 08 грудня 2006 року скасувати.

Справу направити до суду апеляційної інстанції на новий
апеляційний розгляд в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає.

Згідно ст.ст. 236, 237 КАС України рішення суду
касаційної інстанції може бути оскаржено до Верховного Суду України лише за
винятковими обставинами протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :