Справа № 22-а-9499/2008
Суддя: Колеснік Г.А.
Дата ухвалення: 2008-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у І інстанції - суддя Чапланова
О.М. Доповідач
Торезький міський суд Донецької області
Справа № 2-а-221/08
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 вересня 2008 року
Справа 22-а-9499/08

Донецький
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Колеснік Г.А.,

суддів: Ястребової
Л.В., Ляшенка Д.В.,

при секретарі: Білоус
К.І.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Воскович М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Торезької міської ради Донецької області - про визнання дій
протиправними та зобов'язання здійснити виплату недоплаченої щорічної допомоги
на оздоровлення за 2003 - 2007 роки та стягнення моральної шкоди,

за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту
населення Торезької міської ради Донецької області на постанову Торезького
міського суду Донецької області від 03 липня 2008 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій
протиправними та стягнення з Управління праці та соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької області щорічної допомоги на оздоровлення, виходячи з норм
Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2003 -2007 роки в сумі 7926,60 грн. А також просив стягнути з
відповідача моральну шкоду.

Постановою Торезького міського суду Донецької області від
03 липня 2008 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано дії
протиправними та стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької області допомогу на оздоровлення за 2003-2007
роки у розмірі - 7531,60 грн. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Управління
праці та соціального захисту
населення подало апеляційну скаргу
на рішення суду першої інстанції,
в якій просить скасувати постанову Торезького міського суду Донецької області
від 03 липня 2008 року, як незаконну та ухвалити нову постанову, якою відмовити
у задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що судом першої
інстанції порушено норми матеріального права при прийнятті
оскаржуваної постанови. Згідно Закону «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосування
норм цього Закону проводиться у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Позивачу було виплачено щорічну грошову допомогу на
оздоровлення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 836 від
26.07.1996 року та Постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005
року. Це повністю відповідає нормам Конституції України, Законам України про
державні бюджети на відповідні роки, а також Бюджетному Кодексу, згідно яким
усі компенсації і виплати проводяться з бюджету
тільки в межах бюджетних
асигнувань.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав
доводи апеляційної скарги, а позивач заперечував проти задоволення апеляційної
скарги.

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду перевіривши матеріали
справи, вивчивши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга
Управління праці та соціального захисту населення Торезької міської ради
Донецької області підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої
інстанції зміні, з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач
є учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, як інвалід 2 групи, постраждалий внаслідок
Чорнобильської катастрофи і має право отримувати щорічну допомогу на
оздоровлення згідно Закону України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі 5 мінімальних заробітних
плат.

З матеріалів справи вбачається, що допомогу у 2007 році
позивачу було виплачено у розмірі, який не відповідає Закону. Судом стягнута
недоплачена сума згідно норм Закону і
зараховано суму, яку позивач
отримав на оздоровлення за цей період.

Висновки суду першої інстанції щодо розміру мінімальної
заробітної плати, яку необхідно було виплатити позивачу, відповідають нормам
Закону України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
отже судом правильно нараховано суму щорічної допомоги на оздоровлення,
виходячи з мінімальної заробітної
плати, яка діяла на момент виплати
допомоги позивачу.

Доводи
відповідача про те, що матеріальна допомога виплачувалась виходячи з фінансових
можливостей у державі та розмірів, які встановлені Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року,
не можуть бути взяти до уваги, як
необґрунтовані.

Законом «Про державні соціальні стандарти та Державні
соціальні гарантії» передбачено, що мінімальний розмір
заробітної плати визначається
виключно Законами України. При
цьому Закони, які встановлювали мінімальні
заробітні плати, не містили обмежень щодо застосування норм статті
48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом першої інстанції правомірно стягнуто недоплачену
допомогу за 2007 рік, оскільки рішенням Конституційного суду України від
09.07.2007 року визнано неконституційними положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» про внесення змін
до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Виходячи з принципу адміністративного судочинства -
верховенства права та пріоритетності законів над підзаконними нормативними
актами, яким є Постанова Кабінету Міністрів України, при вирішення даного спору
треба застосовувати безпосередньо норму
ст. 48 названого вище Закону «Про статус
і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Доводи апеляційної скарги про те, що ст.62 Закону України «Про статус та соціальний
захист громадян, які
постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» питання обчислення розміру виплат віднесено до
компетенції Кабінету Міністрів є також
необґрунтованими, оскільки Законом це
не передбачено, і навпаки, Законом
передбачено обов'язок Кабінету Міністрів України здійснювати застосування
цих норм Закону.

Слід
врахувати, що Закони України про щорічні державні бюджети, крім Закону України
«Про державний бюджет на 2006 рік» не містили будь-яких обмежень щодо можливостей
застосування розміру мінімальної заробітної
плати з метою реалізації статті
48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, висновки суду першої інстанції щодо стягнення з
управління на користь позивача допомоги на оздоровлення за 2003-2006 роки,
колегія суддів вважає помилковими, з огляду на наступне.

В суді першої інстанції в своїх запереченнях відповідач
посилався на ст. 99 КАС України.

З позовом до суду ОСОБА_1 звернувся у 2008
році, в той час як вимоги цієї особи стосуються виплати недоплаченої, на думку
позивача, щорічної допомоги на оздоровлення за 2003-2006 роки.

У відповідності до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Виплата допомоги на оздоровлення є щорічною,
тому про порушення свого права, якщо позивач вважав своє право порушеним, він
міг дізнатися при виплаті допомоги за відповідний період. Незнання
законодавства не є поважною причиною пропуску такого строку. Будь-яких поважних
причин для поновлення строку звернення до суду позивачем не наведено.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
сторін. Тому пропуск такого строку є підставою для відмови в задоволені позову.

Враховуючи, що відповідач посилався на ст. 99
КАС України, а позивач не зазначив суду ніяких поважних причин пропуску строку
звернення до суду, колегія суддів приходить до висновку, що позивач пропустив строк
звернення до адміністративного суду без поважних причин, а тому вважає
необхідним відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в частині визнання дій
Управління праці та соціального захисту населення Торезької міської ради
Донецької області протиправними та стягнення недоплаченої щорічної допомоги на
оздоровлення за 2003 - 2006 роки.

Таким
чином, постанову суду першої інстанції необхідно змінити, стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_1 щорічну одноразову грошову допомогу за 2007 рік
у розмірі 2080 грн.

В іншій
частині постанову залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 198, 201 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Торезької міської ради
Донецької області - задовольнити частково.

Постанову Торезького міського суду Донецької області від
03 липня 2008 року про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Торезької міської ради
Донецької області - про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити
виплату недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2003 -2007 роки у
сумі 7531, 60 грн. - змінити, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1
недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення за 2007 рік у сумі 2080 грн.

В іншій
частині постанову залишити без змін.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з моменту проголошення, а в разі складання в повному обсязі відповідно
до статті 160 цього Кодексу і проголошення вступної та резолютивної частин
постанови, з дня складення постанови в
повному обсязі.

Колегія суддів:
Г.А. Колеснік

/підписи/ Д.В. Ляшенко

Л.В.
Ястребова

З оригіналом згідно

Суддя:
Г.А. Колеснік

Головуючий у І інстанції - суддя Чапланова
О.М. Доповідач
- Г.А. Колеснік

Торезький міський суд Донецької
області

Справа № 2-а-221/08

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

Іменем України

(вступна та резолютивна частини)

09 вересня 2008 року
Справа 22-а-9499/08

Донецький
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Колеснік Г.А.,

суддів: Ястребової
Л.В., Ляшенка Д.В.,

при секретарі: Білоус
К.І.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Воскович М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Торезької міської ради Донецької області - про визнання дій
протиправними та зобов'язання здійснити виплату недоплаченої щорічної допомоги
на оздоровлення за 2003 - 2007 роки та стягнення моральної шкоди,

за апеляційною скаргою Управління праці та соціального
захисту населення Торезької міської ради Донецької області на постанову
Торезького міського суду Донецької області від 03 липня 2008 року, -

Керуючись ст.ст. 198, 201 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту
населення Торезької міської ради Донецької області - задовольнити частково.

Постанову Торезького міського суду Донецької області від
03 липня 2008 року про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Торезької міської ради
Донецької області - про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити
виплату недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2003 -2007 роки у
сумі 7531, 60 грн. - змінити, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1
недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення за 2007 рік у сумі 2080 грн.

В іншій
частині постанову залишити без змін.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з моменту проголошення, а в разі складання в повному обсязі відповідно
до статті 160 цього Кодексу і проголошення вступної та резолютивної частин
постанови, з дня складення постанови в
повному обсязі.

Колегія суддів:
Г.А. Колеснік

Д.В. Ляшенко

Л.В.
Ястребова