Справа № 22-а-2271/2008
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2008-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
Справа: № 22-а-22712008
Головуючий 1 інстанції: Камишева Л.М.
Доповідач: Філатов Ю.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 серпня 2008 р.
Справа № 22-а-2271/2008

Колегія суддів у
складі:

головуючий суддя
Філатов Ю.М., судді Водолажська Н.С., Гуцал М.І.

при секретарі
Житеньовій Н.М.

за участю
представників:

позивача - Малахова Н.В.

відповідача -

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду апеляційні скарги ДПІ у Московському
районі м. Харкова та ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова
від 28.02.2005р. по справі № 2-133/05

за позовом

ДПІ у Московському районі м. Харкова

до

ОСОБА_1

про

стягнення податкового боргу по прибутковому податку

встановила:

ДПІ у Московському районі м. Харкова звернулася до суду з позовною заявою
про стягнення з приватного нотаріуса ОСОБА_1 податкового
боргу по прибутковому податку в розмірі 201270,60 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.02.2005р. позовні
вимоги були задоволені частково, а саме в частині основного
боргу в розмірі 127701,70 грн., в частині стягнення
штрафних санкцій в сумі 39998,76 грн. та пені в сумі 33570,18 грн. було
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням
Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.02.2005р. позивач подав апеляційну
скаргу, про сить його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов у
повному обсязі, вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а також, що рішення суду прийняте з порушенням
норм матеріального права.

Відповідач також подав апеляційну скаргу, просить рішення Жовтневого
районного суду м. Харкова від 28.02.2005р. по справі № 2-133/05 скасувати та
прийняте нове, яким в задоволенні позову відмовити, вважає, що судом першої
інстанції порушені норми матеріального права. Крім цього відповідач в
апеляційній скарзі зазначає, що ним цілком правомірно при розрахунку
прибуткового податку була застосована ставка 20%, оскільки такий розмір був
передбачений чинним на той час законодавством.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача та представників сторін колегія
суддів встановила, що відповідач є приватним нотаріусом та надає послуги
правового характеру і отримує оплату за такі дії з різних джерел. При
перерахунку прибуткового податку позивач дійшов висновку, що до відповідача
повинна бути застосована ставка прогресивного оподаткування, яка складає 40%, в
той час як відповідач застосовував 20%, у зв'язку з чим за відповідачем
рахується заборгованість на загальну суму 201270,60грн., в тому числі недоїмка
127701,70грн., пеня 33570,18 грн. та штрафні санкції в сумі 39998,76 грн. Зазначений
висновок обумовив звернення позивача до суду із позовом про стягнення, при
цьому позивач наполягає на тому, що зазначена сума є узгодженою.

Матеріали справи
свідчать про те, що недоїмка виникла в період з 1999р. по 2003р. Після
отримання від відповідача податкових декларацій про доходи, отримані в період з
1999 р. по 2003р. позивачем був зроблений перерахунок прибуткового податку,
внаслідок чого була виявлена сума, яка підлягає сплаті в розмірі 127701,67
грн., а з урахуванням пені і штрафу - 201270,60грн.

Колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а
апеляційна скарга відповідача має бути задоволена з наступних підстав.

Як було зазначено
вище заборгованість відповідача виникла
в період з 1999р. по 2003р. З 1 квітня 2001р. набрав чинності Закон України
«Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами». Відповідно до п.п. 18.1.1. п. 18.1 ст.18 цього
закону списанню з платників податків
підлягає податковий борг
(крім пені та
штрафних санкцій), який
виник станом на 31
грудня 1999 року і не сплачений на день
набрання чинності цією статтею.
Підпунктом 18.1.2. цієї ж статті передбачено, що податковий борг,
який виник у
період з 1 січня 2000 року
до 1 січня
2001 року і не сплачений на день набрання чинності цією статтею, може бути
за бажанням платника
податку розстрочений. Відповідно
до 18.1.3. п. 18.1 ст.18 закону списанню з
платників податків підлягають
пеня та

штрафні санкції,
нараховані на податковий
борг, визначений у

підпунктах 18.1.1
та 18.1.2 цього пункту, та не
сплачені до дня

набрання чинності
цією статтею, у тому числі пеня та штрафні

санкції,
нараховані у зв'язку з порушенням строків розрахунків під

час здійснення
операцій у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Отже заборгованість
відповідача за 1999р. мала бути списана,
а за 2000р. розстрочена у встановленому порядку. Позивачем не надано
доказів виконання вимог Закону України «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» щодо
списання та розстрочення заборгованості відповідача.

Крім цього,
відповідно до п.п. 4.2.2. п.4.2 ст.4 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму
податкового зобов'язання платника податків у разі якщо контролюючий орган
внаслідок проведення камеральної

перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки
у поданій

платником податків
податковій декларації, які
призвели до

заниження або
завищення суми податкового зобов'язання.

Камеральною вважається перевірка, яка
проводиться

контролюючим органом
виключно на підставі даних, зазначених у

податкових деклараціях,
без проведення будь-яких
інших видів

перевірок
платника податків. Аналіз дій позивача щодо визначення заборгованості
відповідача перед бюджетом дозволяє зробити висновок, що у даному випадку мала
місце саме камеральна перевірка.

Відповідно
до п.п. 5.2.1. п. 5.2 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податкове
зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом
відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день
отримання платником податків
податкового повідомлення.
Матеріали справи свідчать про те, що податкові повідомлення позивачем відносно
відповідача не приймалися, не направлялися, а відповідно і не отримувались. На
вимогу суду апеляційної інстанції позивачем не було надано жодного рішення або
повідомлення - рішення про донарахування відповідачу податків та штрафних
санкцій.

Отже заявлені позивачем
суми не є узгодженими і підстави для їх стягнення відсутні.

На підставі
викладеного колегія суддів колегія суддів дійшла висновку, що рішення
Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.02.2005р. по справі № 2-133/05 прийнято при порушенні норм матеріального
права і підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, керуючись ст.. ст.. 160, 167, 195, 196, 198, п.4
ст.202, ст..ст.205, 207, 209, 254КАС України

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу
позивача, ДПІ У Московському районі м. Харкова, задовольнити частково.

Апеляційну скаргу
відповідача, ОСОБА_1, задовольнити.

Рішення
Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.02.2005р. по справі № 2-133/05
скасувати.

Прийняти
нову постанову.

В
позові відмовити.

Роз'яснити
сторонам, що дана постанова набирає
чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом місяця з дня виготовлення її повного тексту.

Повний текст постанови
виготовлений 11.08.2008 р.

Головуючий суддя підпис Філатов Ю.М.

Судді
підпис
Водолажська Н.С.

підпис Гуцал М.І.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:

Суддя
Ю.М. Філатов