Справа № 2а-5-275/2008
Суддя: Алєйніков В.О.
Дата ухвалення: 2008-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-5-275/2008 року
Центральний районний суд міста Миколаєва
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2008 року

м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі

Головуючого

Алєйнікова В.О.

Суддів

Галагузи В.В.

Яворської Ж.М.

при секретарі Луговенко К.С.

за участю
представника позивача –
ОСОБА_1

представників відповідачів

?

Міністерства Внутрішніх

Справ України

-

ОСОБА_2
.

?

Управління Міністерства Внутрішніх

Справ України у Миколаївській

області

-

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4

до
Міністерства Внутрішніх Справ України, Департаменту державної служби боротьби з економічною злочинністю Міністерства Внутрішніх Справ України, Управління міністерства Внутрішніх Справ України у Миколаївській області, управління державної служби боротьби з економічною злочинністю Управління Міністерства Внутрішніх Справ України у Миколаївській області
про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4

оскаржив проведення
Міністерством Внутрішніх Справ України
/надалі –
МВС/
, Департаментом державної служби боротьби з економічною злочинністю Міністерства Внутрішніх Справ України
/надалі –
ДДСБЕЗ/
, Управлінням міністерства Внутрішніх Справ України у Миколаївській області
/надалі –
УВС/
, управління державної служби боротьби з економічною злочинністю Управління Міністерства Внутрішніх Справ України у Миколаївській області
/надалі –
УДСБЕЗ/
відносно його оперативно-розшукових заходів з використанням технічних засобів для негласного аудіо-відеозапису інформації.

Під час судового розгляду справи
представник позивача
позов підтримав та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача – УМВС –
під час судового розгляду справи позов не визнала, спираючись про те, що УМВС та його структурні підрозділи оскаржувані заходи не застосовували, здійснювали лише суто технічне забезпечення проведення таких заходів ДДСБЕЗ.

Представник відповідача – МВС –
під час судового розгляду справи позов не визнавала.

Вона вказувала,
перш за все,
що оскаржувані заходи проводились з відома, за згодою й дорученням та під контролем Генеральної Прокуратури України, яка зрештою й є відповідальною за законність їх проведення.

По-друге,
на думку представника
МВС
оскаржувані заходи не можуть бути визнані неправомірними в порядку адміністративного судочинства, оскільки здійснювались в зв’язку із скоєнням позивачем злочину, в межах встановлення обставин вчинюваного ним злочину, через що мають оцінюватись із точки зору їх законності та обґрунтованості лише в межах кримінального судочинства.

По-третє,
як вказувала представник
МВС
, оскаржувані заходи здійснювались у відповідності до закону, у передбаченому законом порядку, через що підстави для визнання їх неправомірними та вжиття заходів на захист прав позивача об’єктивно є відсутніми.

Відповідачі – ДДСБЕЗ та УДСБЕЗ –
у судове засідання своїх представників не надіслали, про час та місце розгляду справи сповіщались належним чином, про причини неявки представників суд не повідомили.

На підставі частини 4 статті 128 КАС України суд ухвалив про розгляд справи за їх відсутності.

Після вислуховування сторін та дослідження письмових матеріалів справи суд дійшов такого.

І. Фактичні обставини справи.

1……З метою встановлення дійсних фактичних обставин справи, всебічного та повного їх дослідження ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2008 року вжиті заходи на забезпечення доказів у справі, зокрема, МВС та його підрозділи зобов’язувались надати суду

·

відомості про те,

o

який період здійснення негласного спостереження з використанням аудіо – та відео зйомки задокументований.

o

який період з задокументованих переданий до Генеральної Прокуратури України для вирішення питань про порушення кримінальної справи;

o

де та з якої причини знаходяться інші зафіксовані та задокументовані матеріали.

·

докази у справі, а саме:

·

копії супроводжувальних листів про направлення матеріалів оперативно-розшукових заходів з використанням технічних засобів для негласного аудіо-відеозапису інформації стосовно голови Господарського суду Миколаївської області
ОСОБА_4
для прийняття рішення про порушення кримінальної справи або для дослідження в межах кримінальної справи, як доказів;

·

інші матеріали, зібрані з використанням технічних засобів для негласного аудіо-відеозапису інформації стосовно голови Господарського суду Миколаївської області
ОСОБА_4
.

При цьому відповідачі попереджались про те, що у разі у разі ухилення в наданні вказаних доказів у встановлений судом строк суд має можливість вирішити питання про відмову у визнанні фактів, що свідчать про правомірність оскаржуваних дій.

/а.с. 73 – 74/

У відповідь на ухвалу судом отримані листи № 3/8-3421 від 8 липня 2008 року та № 5/5129 від 8 липня 2008 року, у яких викладена позиція, сутність якої полягає у відмові суду у наданні згаданих відомостей через уяву відповідачів про відсутність у суду повноважень щодо їх витребування, а також про те, що витребувані судом відомості становлять державну таємницю.

/а.с. 81 – 82; 84 – 85/

Але посилання відповідачів на таємність витребуваних судом відомостей є надуманими.

Так,
по-перше,
відповідно до розділу 4 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого Наказом Служби Безпеки України № 440 від 12 серпня 2005 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 2005 року за № 902/11182 витребувані судом відомості взагалі не можуть містити та фактично не містять державної таємниці, оскільки не мають відношення змісту, форми, методів, організаційних положень, оперативної тактики здійснення оперативно-розшукової діяльності та їх розголошення вочевидь не створює загрози національним інтересам і безпеці.

По-друге,
з свідчень Куліка І.А. та повідомлення № 5/428 від 21 січня 2008 року
ДДСБЕЗ
/який, до речі, надав відповідь № 5/5129/ вбачається, що /далі – дослівно за текстом/: «23.11.2007 т.в.о Міністра внутрішніх справ України Корнієнком М.В. надано дозвіл на розсекречення матеріалів, отриманих у наслідок застосування спеціальних технічних засобів» /а.с. 13/, та на цей час всі ці матеріали дійсно розсекречені.

По-третє
, оскільки умови роботу суду не передбачають його роботу із таємними документами /а.с. 78 – 79/ судом відповідачам роз’яснювались вимоги Закону України «Про державну таємницю», зокрема, частини 5 статті 22 згаданого Закону, за якою допуск до вказаної інформації, зокрема, головуючому у справі, у разі її таємності може надаватись органом, що здійснює діяльність, пов’язану з державною таємницею, зокрема /в цьому випадку/ - Міністерством Внутрішніх Справ України. Аналогічні вимоги містяться у пункті 53 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2003 року № 1561-12, який чітко передбачає порядок дій у випадку надання особі допуску до державної таємниці поза місцем основної роботи. Але жодних дій у цьому напрямку відповідачами не вчинено.

За такого дій відповідачів суд розцінює, як навмисне ухилення від виконання ухвали суду.

Через це та враховуючи, що про наслідки невиконання ухвали суду відповідачі попереджені, судова колегія на підставі частини 2 статті 71 КАС України виходе з достовірності та всебічності доказів, наданих позивачем, а також доведеності його /позивача/ тверджень із приводу обставин, про які свідчать перелічені в ухвалі відомості та докази та відмовляє у визнанні обґрунтованими посилань відповідачів, що суперечать в цій частині позиції позивача.

Виходячи з такого та зібраних під час розгляду справи доказів судом встановлені наступні обставини.

2……Матеріалами справи встановлено, та сторони не оскаржують того, що
позивач є суддею та головою господарського суду Миколаївської області.

7 грудня 2006 року відносно його УДСБЕЗ була заведена оперативно-розшукова справа № 28/07 категорії «Захист» під умовною назвою «Мурена», забарвлення «хабарництво».
/а.с. 27/.

9 лютого 2007 року за вихідним номером 3/253т згадана оперативно-розшукова справа була направлена до ДДСБЕЗ
/а.с. 83/.

3……
15 березня 2007 року
ДДСБЕЗ
звернувся до апеляційного суду Кіровоградської області із поданням № 5/27 цт про тимчасове обмеження конституційних прав позивача, зокрема, на таємне проникнення до його службового кабінету та здійснення там негласного спостереження з використанням аудіо – та відео зйомки. Приводом для здійснення таких заходів стали наявні в ДДСБЕЗ данні про те, що позивач використовує службове становище, вимагає та отримує хабарі від фізичних та юридичних осіб.

Постановою апеляційного суду Кіровоградської області № 124 від 22 березня 2007 року вказане подання було задоволено та
ДДСБЕЗ
був наданий дозвіл на проведення вказаних у поданні заходів терміном на 90 діб з 26 березня 2007 року /тобто – до 23 червня 2007 року/.

/а.с. 8 – 11/

11 червня 2007 року
ДДСБЕЗ
звернувся до апеляційного суду Кіровоградської області із аналогічним поданням (№ 5/49 цт), та постановою апеляційного суду Кіровоградської області № 233 від 14 червня 2007 року вказане подання було задоволено та
ДДСБЕЗ
був наданий дозвіл на проведення вказаних у поданні заходів терміном на 60 діб.

/а.с. 7; 81; 84/

Фактично негласне спостереження з використанням аудіо - та відео зйомки у службовому кабінеті
ОСОБА_4
здійснювалось з 30 березня 2007 року до 12 липня 2007 року /загалом – 105 діб, або (105 х 24) - 2.520 годин/.

/а.с. 73 – 74; 81; 84/

Виходячи з наведеного у пункті 1 цієї постанови суд вважає доведеним,
що всі 2.520:00:00 годин негласного спостереження у службовому кабінеті
ОСОБА_4
були задокументовані та зібрані у ініціатора проведення оперативно-розшукових заходів – ДДСБЕЗ.

4……
Протягом періоду з 8 по 13 листопада 2007 року в межах оперативно-розшукової справи № 28/07
ДДСБЕЗ
з метою фіксації і документування злочинної діяльності
ОСОБА_4
та затримання його на гарячому при отриманні хабара були проведені ряд оперативно-розшукових заходів з залученням оперативно-технічних засобів. Дозвіл на проведення цих заходів за поданням
ДДСБЕЗ
було отримано 9 листопада 2007 року в апеляційному суді міста Києва.

Матеріали, зібрані під час здійснення оперативно-розшукових заходів
виключно в період з 8 по 13 листопада 2007 року
стали приводом для порушення слідчим з особливо важливих справ Генеральної прокуратури України
15 листопада 2007 року
кримінальної справи відносно Коваля Ю.М про отримання ним, як службовою особою, яка займає відповідальне становище, хабара за виконання дій в інтересах Гундарева С.В. з використанням наданої йому влади, за ознаками злочину, передбаченого ст.. 368 КК України. Цій справі був присвоєний номер 49-2267.

/а.с. 18 – 26; 43 – 48/

5……
27 грудня 2007 року до Генеральної прокуратури України були направлені 17 відеокасет, що містили матеріали, зібрані під час негласного спостереження у службовому кабінеті
ОСОБА_4
, зокрема:

За такого, та з урахуванням наведеного у абзаці 5 пункту 3 цієї постанови суд вважає встановленим, що
у розпорядженні ДДСБЕЗ залишилось ще (2.520:00:00 – 48:52:00) – 2.471:08:00 годин задокументованих результатів негласного спостереження у службовому кабінеті
ОСОБА_4
., які не направлені до органів прокуратури України.

ІІ. Норми діючого законодавства.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність»

6……У кожному випадку наявності підстав для проведення оперативно-розшукової діяльності заводиться оперативно-розшукова справа. Постанова про заведення такої справи підлягає затвердженню начальником органу внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, охорони вищих посадових осіб, Служби зовнішньої розвідки України, оперативного підрозділу податкової міліції, органу, установи виконання покарань розвідувального органу Міністерства оборони України, розвідувального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону або його уповноваженим заступником. / ч. 1/

На особу, яка підозрюється в підготовці або вчиненні злочину, переховується від органів розслідування, суду або ухиляється від відбування кримінального покарання, безвісти зникла, ведеться тільки одна оперативно-розшукова справа … Про заведення оперативно-розшукової справи виноситься постанова, яка затверджується начальником або уповноваженим заступником начальника органу внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, розвідувального органу Міністерства оборони України, Служби зовнішньої розвідки України, оперативного підрозділу податкової міліції, органу або установи виконання покарань. У постанові зазначаються місце та час її складання, посада особи, яка виносить постанову, її прізвище, підстава та мета заведення оперативно-розшукової справи. /частина 3/

7……Окремі обмеження прав і свобод [людини та юридичних] мають винятковий і тимчасовий характер і можуть застосовуватись лише за рішенням суду щодо особи, в діях якої є ознаки тяжкого або особливо тяжкого злочину, та у випадках, передбачених законодавством України, з метою захисту прав і свобод інших осіб, безпеки суспільства. /ч. 5/

Оперативно-розшукові заходи, пов’язані з тимчасовим обмеженням прав людини, проводяться з метою запобігання тяжким або особливо тяжким злочинам, їх припинення і розкриття, розшуку осіб, які ухиляються від відбування кримінального покарання або безвісти зникли, захисту життя, здоров’я, житла і майна працівників суду і правоохоронних органів та осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, припинення розвідувально-підривної діяльності проти України. У разі оперативної необхідності невідкладного здійснення цих заходів оперативно-розшукові підрозділи зобов’язані протягом 24 годин повідомити суд або прокурора про застосування та підстави для їх проведення. /ч. 14/

Візуальне спостереження може проводитися з метою встановлення даних про особу та про її зв’язки у разі, коли є факти, які підтверджують, що нею готується або вчинено тяжкий злочин, для отримання відомостей, які вказують на ознаки такого злочину, а також для забезпечення безпеки працівників суду і правоохоронних органів та осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, членів їх сімей та близьких родичів цих осіб. / ч. 15/

8……Під час здійснення оперативно-розшукової діяльності не допускається порушення прав і свобод людини та юридичних осіб.

У випадках порушення прав і свобод людини або юридичних осіб в процесі здійснення оперативно-розшукової діяльності … Міністерство внутрішніх справ України … зобов’язане невідкладно поновити порушені права і відшкодувати заподіяні матеріальні та моральні збитки в повному обсязі. /ч. 8/

Громадяни України та інші особи мають право у встановленому законом порядку одержати від органів, на які покладено здійснення оперативно-розшукової діяльності, письмове пояснення з приводу обмеження їх прав і свобод та оскаржити ці дії. /ч.9/

9……Підрозділи, що використовують автоматизовані інформаційні системи в оперативно-розшуковій діяльності, повинні забезпечити можливість видавати дані про особу на запит органів розслідування, прокуратури, суду. В місцях зберігання інформації повинна бути гарантована її достовірність та надійність охорони. /ч. 11/

10……Одержані внаслідок оперативно-розшукової діяльності відомості, що стосуються особистого життя, честі, гідності людини, якщо вони не містять інформації про вчинення заборонених законом дій, зберіганню не підлягають і повинні бути знищені. Відомості, одержані внаслідок оперативно-розшукової діяльності, щодо підготовки до терористичних актів чи їх вчинення окремими особами та групами, зберігаються до 5 років. /ч. 12/

ІІІ. Питання прийнятності справи.

11……Відповідно до статті 2 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» оперативно-розшукова діяльність — це система гласних і негласних пошукових, розвідувальних та контр розвідувальних заходів, що здійснюються із застосуванням оперативних та оперативно-технічних засобів.

12……Відповідно до статті 5 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» оперативно-розшукова діяльність здійснюється, зокрема, кримінальною, транспортною та спеціальною міліцією, спеціальними підрозділами по боротьбі з організованою злочинністю, судовою міліцією.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 510 від 5 липня 1993 року державна служба боротьби з економічною злочинністю, до складу якої входять як
ДДСБЕЗ
, так й
УДСБЕЗ
, є складовою частиною кримінальної міліції в системі
МВС.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про міліцію» кримінальна міліція є складовою частиною міліції.

13……Відповідно до статті 1 Закону України «Про міліцію» міліція в Україні —
державний озброєний орган виконавчої влади
, який захищає життя, здоров’я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 3 Кодексу Адміністративного Судочинства України такі органи відносяться до суб’єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 17 КАС України спори юридичних осіб із суб’єктами владних повноважень мають розглядатись адміністративним судом в порядку адміністративного судочинства, крім випадків, коли вони мають вирішуватись, зокрема, в порядку кримінального судочинства.

14……Як розтлумачив Конституційний суд України у рішенні від 23 травня 2001 року у справі № 6-рп/2001 (справа щодо конституційності статті 248-3 ЦПК України)
кримінальне судочинство
— це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу — підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Як відомо з теорії права, кримінально-процесуальні відносини породжують передбачені законом юридичні факти, а саме - заяви або повідомлення про злочин, а також і безпосереднє виявлення ознак злочину органами дізнання, попереднього слідства та суду.

Безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором або судом ознак злочину
означає, що ці органи самі, без будь-чийого повідомлення виявляють злочин і порушують кримінальну справу, використовуючи надані їм повноваження.

Органи дізнання, наділені оперативно-розшуковою юрисдикцією, здійснюють безпосереднє виявлення ознак злочину у процесі оперативно-розшукових заходів.

Про безпосереднє виявлення ознак злочину співробітники органів дізнання повинні складати рапорт або інший документ, що прирівнюється до повідомлення посадових осіб та підлягає розгляду компетентним органом нарівні з іншими приводами до порушення справи.

У цьому разі кримінальне судочинство починається з моменту направлення такого повідомлення до компетентного органу.

Відповідно до частини 1 статті 112 КПК України компетентним у цьому випадку є відповідний орган прокуратури України.

15……Наведене у пункті 9 цієї постанови дозволяє дійти висновків про те, що:

15.1.

оперативно-розшукова діяльність, як така, не є процесуальною та не віднесена до кримінального судочинства;

15.2.

факт направлення одержаних в результаті оперативно-розшукової діяльності відомостей до органів прокуратури з одного боку є таким, що породжує кримінально-процесуальні відносини, отже - виключає оцінку правомірності отримання таких відомостей в межах адміністративного судочинства;

15.3.

з іншого боку лише цей факт свідчить про отримання відповідними підрозділами інформації про вчинення заборонених законом дій.

16……За такого, правомірність отримання відомостей, що містяться на 17 відеокасетах, перелічених у пункті 5 цієї постанови, а також відомостей, отриманих під час оперативно-розшукових заходів, здійснених протягом періоду з 8 по 13 листопада 2007 року /пункт 4 цієї постанови/ не можуть бути предметом розгляду справи в порядку адміністративного судочинства, отже, в частині, що стосується цих відомостей та дій провадження у справі суд закриває ухвалою, що виноситься одночасно з цією постановою.

В решті ж
правомірність проведення оперативно-розшукових заходів, як вказано у пункті 12 цієї постанови та відповідно до частини 12 статті 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність»
має розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

17……Відповідно до частини 2 статті 18 КАС України спори щодо дій органів виконавчої влади підлягають розгляду в окружному адміністративному суді. Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень згаданого Кодексу до початку діяльності окружного адміністративного суду підсудні йому справи вирішують у першій інстанції відповідні місцеві загальні суди.

Відповідно до частини 2 статті 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії /як в цьому випадку/, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень, які стосуються конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання позивача.

З матеріалів справи вбачається, що позивач проживає у Центральному районі міста Миколаєва.

Отже, ця справа підсудна Центральному районному суду міста Миколаєва, як адміністративному.

ІV. Межі спору.

18……Позивач стверджує, що при здійсненні згаданих у цій постанові оперативно-розшукових заходів були порушені його права.

Питання про наявність порушення прав позивача та підстав для їх захисту й становить предмет розгляду справи.

V. Питання права.

19……Оскільки, як встановлено у пункті 3 цієї постанови, дозвіл на проникнення до службового кабінету
ОСОБА_4
та здійснення там негласного спостереження з використанням аудіо – та відео зйомки у встановленому законом порядку був наданий апеляційним судом Кіровоградської області, суд вважає доведеним, що перелічені у пунктах 6-7 цієї постанови норми діючого законодавства відповідачами дотримані.

Як встановлено у абзаці 3 пункту 5 цієї постанови, внаслідок таких
правомірних
дій було задокументовано 2.471 година 08 хвилин інформації про поведінку
ОСОБА_4
у його службовому кабінеті.

20……Відповідно до вимог, викладених у пункті 10 цієї постанови органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність при дослідженні отриманих під час проведення оперативно-розшукових заходів відомостей про поведінку особи мають:

·

виокремити ти з них, що містять інформацію про вчинення заборонених законом дій, задокументувати ці відомості та направити їх за належністю;

·

знищити іншу інформацію, як таку, що стосується особистого життя, честі та гідності людини.

При цьому, як визначено та підкреслено у пункті 15.3 цієї постанови, лише факт направлення певних відомостей до органів прокуратури в цьому випадку свідчить про те, що орган, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, визнав певні відомості такими, що містять інформацію про вчинення особою заборонених законом дій.

Документування та зберігання ж іншої інформації /як в цьому випадку, що встановлено абзацом 3 пункту 5 цієї постанови/ є порушенням вимог частини 12 статті 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та прав і охоронюваних законом інтересів позивача.

За такого суд при винесенні цієї постанови визнає факт порушення прав та свобод
ОСОБА_4
в процесі здійснення оперативно-розшукової діяльності.

VІ. Вирішення спору.

21……Відповідно до частини 8 статті 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» /абзац 2 пункту 8 цієї постанови/ у таких випадках
МВС
зобов’язане невідкладно поновити порушені права.

Отже, МВС слід зобов’язати негайно знищити визначені у пункті 5 цієї постанови 2.471 година 08 хвилин інформації про поведінку
ОСОБА_4
у його службовому кабінеті.

22……Позивачем заявлені й інші вимоги. Але враховуючи, що внаслідок ухвалення рішення, визначеного у пункті 21 цієї постанови, права позивача поновлюються у повному обсязі, підстав для задоволення інших вимог позивача суд не вбачає.

Отже, поданий позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.
2, 9, 11, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В

:

Позов
ОСОБА_4

-
задовольнити частково
.

Зобов’язати

Міністерство Внутрішніх Справ України

протягом 10 діб з часу набрання чинності цієї постанови знищити відомості, отримані під час здійснення оперативно-розшукових заходів - негласного спостереження з 30 березня 2007 року до 12 липня 2007 року з використанням аудіо - та відео зйомки у службовому кабінеті
ОСОБА_4
, окрім інформації, що міститься на відеокасетах:

№

43-02-04

тривалістю

3:00:00

годин

№

62-02-06

тривалістю

3:59:00

годин

№

65-02-06

тривалістю

3:10:00

годин

№

56-02-06

тривалістю

2:59:00

годин

№

75-02-06

тривалістю

1:47:00

годин

№

07-02-06

тривалістю

3:00:00

годин

№

57-02-06

тривалістю

3:06:00

годин

№

61-02-06

тривалістю

2:59:00

годин

№

59-02-06

тривалістю

1:31:00

годин

№

54-02-06

тривалістю

4:05:00

годин

№

55-02-06

тривалістю

3:02:00

годин

№

66-02-06

тривалістю

2:26:00

годин

№

13-02-06

тривалістю

2:50:00

годин

№

18-02-06

тривалістю

2:54:00

годин

№

09-02-06

тривалістю

3:59:00

годин

№

02-02-06

тривалістю

1:29:00

годин

№

03-02-05

тривалістю

2:36:00

годин

У задоволенні решти вимог
ОСОБА_4
–
відмовити.

Постанова може бути оскарженою до Одеського апеляційного адміністративного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 10 днів.

Головуючий

=АЛЄЙНІКОВ В.О.=

Судді

=ГАЛАГУЗА В.В.=

=ЯВОРСЬКА Ж.М.=