Справа № 2а-6448/2008
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2008-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-6448/08
окружний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20"
серпня 2008 р. м.Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Перцової Т.С.

при секретарі - Ульященко Л.М.

за участю представників сторін :

позивача - Маслова А.Б. (дов. №
875/10/010-014 від 17.05.2008р.)

відповідача - ОСОБА_1

третя особа стороні позивача, яка
не заявляє самостійних вимог - Сліденка А.В. (дов. № 3385/10/10-108 від
14.09.2008р.)

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за
позовом Державної податкової інспекції у Краснокутському районі Харківської
області до ФО-П ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє
самостійних вимог Державна податкова адміністрації у Харківській області про
стягнення з СПД-ФО ОСОБА_1 на користь державного бюджету суми штрафних санкцій
у розмірі 3145, 25 грн.,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач,
Державна податкова інспекція у Краснокутському районі Харківської області,
звернулась до суду з позовом до ФО-П ОСОБА_1, в якому просить стягнути з СПД-ФО
ОСОБА_1 на користь державного бюджету суму штрафних санкцій у розмірі 3145, 25
грн.

Ухвалою
суду від 24 липня 2008 року за клопотанням представника позивача, залучено до
участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
Державну податкову адміністрацію у Харківській області.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та
просив суд їх задовольнити. Свої вимоги обґрунтовує з посиланням на ст. 11
Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, п. 13 ст. 3, ст. 22
Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг”. Представник позивача пояснив, що
13 березня 2008 року фахівцями ДПА у Харківській області була проведена
перевірка відповідача, про що складено акт № 20402435/2310, в якому було
зафіксоване порушення ФОП ОСОБА_1 п. 13 ст. 3 вищевказаного Закону, а саме
невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахункових
операцій в розмірі 670,50 грн. сумі, зазначеної в денному звіті РРО у розмірі
41,45 грн., різниця між вказаними сумами склала 629,05 грн. На підставі акту
перевірки позивачем прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 28.03.2008 року на суму 3145,25 грн. Вказане рішення
отримано відповідачем, але сума штрафних санкцій до теперішнього часу не
сплачена.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити в їх задоволені. Свої
заперечення відповідач обґрунтовує з посиланням на ст. 11-1 Закону України „Про
державну податкову службу”, ст. 2, п. 13 ст. 3, ст. 22 Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”. Вважає, що рішення про застосування фінансових санкцій №
від 28.03.2008 року на суму 3145,25 грн. є незаконним та підлягає
скасуванню. Вказує, що при проведенні розрахункової операції на суму 20 грн.,
вона роздрукувала чек на вказану суму, передала його одному з покупців
(перевіряючему) та отримала за продаж товару купюру номіналом в 100 грн.
Оскільки в касі у неї не було здачі з вказаної суми, вона пішла в інше
приміщення де вона мешкає, дістала особисті кошти та вийшла з ними до
торгівельного залу, розміняла 100 гривневу банкноту та передала здачу у розмірі
80 грн. покупцю. Після чого покупці представилися перевіряючими з податкової
служби, примусили її вибити фіскальний чек та склали акт перевірки. Як вказує
відповідач, вона зауважила перевіряючим, що кошті в розмірі 670,50 грн. це її
особисті кошти. Крім того, відповідач пояснила, що пізніше перевіряючи стали
вимагати від неї 2000 грн. за не складання акту перевірки. З урахуванням
викладеного, відповідач просить скасувати рішення застосування фінансових
санкцій № від 28.03.2008 року на суму 3145,25 грн., як незаконне,
необґрунтоване та безпідставне.

Представник третьої особи, Державної податкової адміністрації у Харківській
області у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надавши
пояснення аналогічні поясненням представника позивача.

У судовому засіданні в якості свідків були допитані
чоловік відповідача - ОСОБА_2 та відвідувач кафе - ОСОБА_3.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що в день
перевірки прибирався на території кафе. Після того, як він зайшов в приміщення
кафе побачив, що його жінка винесла коробку з грошима та передала здачу
покупцям. Потім один з перевіряючих вхопив його жінку за руку та наказав, щоб
вона перерахувала гроші з яких дала здачу. Через деякій час перевіряючі почали
вимагати 2000 грн. за не складання матеріалів перевірки, на що він з жінкою
відповів відмовою. Після цього перевіряючи вийшли з кафе та поїхали.

Допитана в якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що в день
перевірки зайшла в кафе відповідача. Через деякій час в нього зайшли дві людини
та попросили продати горілку та вино. У зв'язку з тим, що у відповідача не було
здачі, остання пішла в інше приміщення та винесла з відти поліетиленовий пакет
з грошима, розміняла гроші та передала здачу покупцю. Потім один з покупців
вирвав поліетиленовий пакет з грошима з
рук ОСОБА_1 та почав перераховувати їх.
Після цього вона пішла з приміщення кафе.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача та третьої особи,
пояснення відповідача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази та
матеріали справи, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця, ФОП ОСОБА_1, пройшла державну реєстрацію
в Краснокутській районній державній адміністрації Харківської області, дата
проведення державної реєстрації - 03.07.2007 р., номер запису в ЄДР
0063863.

Судом встановлено, що на підставі направлень від 12.03.2008 року за №№
6106, 6107 фахівцями ДПА у Харківській області була проведена планова перевірка
кафе, розташованого за адресою: Харківська область, Краснокутський район, с.
Каплунівка, вул. Леніна, 29 Б, що належить ФОП ОСОБА_1, щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу
суб'єктами підприємницької діяльності.

За результатами перевірки складено
акт від 13.03.2008 року № 20402435/2310 та висновок до акту перевірки, в яких
відображено встановлене порушення п. 13 ст. 3 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” - невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення
розрахункових операцій сумі, зазначеної в денному звіті РРО на суму 629,05 грн.

Перевірка проведена в присутності ФОП ОСОБА_1, яка власноручно склала опис
наявних купюр та монет, що знаходилися на місці проведення розрахунків та
підписала його.

Від підписання акту перевірки ФОП ОСОБА_1 відмовилась, про що перевіряючими
був складений акту відмови від підписання матеріалів перевірки від 13.03.2008
року за № 83/2310.

За результатами розгляду акту перевірки та висновку до нього ДПІ у
Краснокутському районі Харківської області було прийнято рішення від 28 березня
2008 року № про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 3145,25 грн.

Судом встановлено, що відповідач не скористався своїм правом і не надав до
органів податкової служби документів, які б спростовували висновки про виявлені
перевіркою від 13.03.2008 порушення чинного законодавства України. На момент
розгляду справи вищевказані рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій
в адміністративному та судовому
порядку не оскаржено і є чинними.

Керуючись приписами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи підставою для винесення спірного рішення
від 28 березня 2008 року № про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 3145,25 грн. стало встановлення під час
перевірки порушень п.13 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”,
яке знайшло своє відображення в акті перевірки.

Судом не встановлено фактів здійснення морального чи
фізичного тиску з боку перевіряючих на
ОСОБА_1, як зазначає на це відповідач та свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільки документально такі факти не підтверджені та
спростовуються постановою прокуратури Краснокутського району Харківської
області про відмову в порушенні кримінальної справи від 12 червня 2008 року, з якої вбачається, що в ході перевірки
об'єктивних даних, щоб підтверджували факт вимагання хабара з боку
перевіряючих, а також перевищення ними службових повноважень та службового
підроблення, не встановлено.

Суд критично ставиться до показань свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільки по-перше ці показання не узгоджуються один з
одним. Так ОСОБА_2пояснив, що його жінка винесла коробку з грошима, а ОСОБА_3
пояснила, що відповідач винесла поліетиленовий пакет з грошима. По-друге,
ОСОБА_1, яка особисто вчинила вищенаведене порушення є жінкою свідка ОСОБА_2, а
тому на думку суду останній має власну зацікавленість у вирішенні справи на
користь відповідача. По-третє, пояснення зазначених свідків спростовуються
дослідженими матеріалами справи, які не протирічать один одному.

Відповідач в судовому засіданні наполягає на тому, що кошти у розмірі
670,50 грн. це її особисті кошти. В своїх поясненнях наданих суду зазначає, що
оскільки в касі у неї не було здачі зі 100 грн., вона пішла в інше приміщення
де вона мешкає, дістала особисті кошти та вийшла з ними до торгівельного залу,
розміняла 100 гривневу банкноту та передала здачу у розмірі 80 грн. покупцю.
Тобто, виходячи з викладеного, відповідач при здійсненні розрахунків з
покупцями-перевіряючими використала кошти у розмірі 670,50 грн., тим самим
підтвердив їх знаходження на місці проведення розрахунків.

Позицію відповідача про те, що готівкові
кошти в сумі 670, 50 грн. належать їй особисто, суд розцінює як спосіб
захисту з метою уникнути відповідальності у вигляді накладених штрафних санкцій
за встановлене в акті перевірки порушення п. 13 ст. 3 Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”.

На підставі вищевикладеного, встановлено, що грошові
кошти у сумі 670,50 грн. зберігалися на момент проведення перевірки за
місцем проведення розрахунків ФОП ОСОБА_1 і не відповідали сумі коштів в
розмірі 41,45 грн. зазначеній в Х-звіті РРО, чим порушено вимоги п.13 ст.3 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг",
відповідно до якої суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в
безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання
розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня.

Крім того, виявлене порушення ФОП ОСОБА_1 підтверджуються
дослідженими у судовому засіданні: фіскальним чеком Х звіту від 13.03.2008 року з якого вбачається, що
сума готівкових коштів в РРО складає 41,45 грн., а також описом наявних купюр
та монет від 13.03.2008 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 власноруч склала опис і перерахунок готівкових коштів в
розмірі 670, 50 грн., які належать ФОП ОСОБА_1 До опису були включені готівкові
кошти, що належать відповідачу, остання на місці проведення розрахунків власних
коштів не тримала. Опис був підписаний особисто відповідачем, що також не заперечувалось
ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Приписами ст.ст. 8, 9, 10 Закону України „Про державну податкову службу в
Україні” визначені функції органів державної податкової служби, до яких
належать, зокрема здійснення контролю за додержанням порядку проведення
готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому порядку,
організацією виконання актів законодавства у межах своїх повноважень,
здійсненням систематичного контролю за їх реалізацією, застосуванням у
випадках, передбачених законодавством, фінансових санкцій до суб'єктів
підприємницької діяльності за порушення законодавства про виробництво і обіг
спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів, організовують роботу, пов'язану із здійсненням контролю за дотриманням
суб'єктами підприємницької діяльності, які здійснюють роздрібну торгівлю
тютюновими виробами, максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби,
встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 11 Закону України „Про державну податкову
службу” органи державної податкової служби, у випадках, в межах компетенції та
порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль : за
додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у
встановленому законом порядку, наявністю свідоцтв про державну реєстрацію
суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів
господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з
наступною передачею матеріалів про виявлені порушення органам, які видали ці
документи, торгових патентів.

Згідно ст. 15 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі громадського харчування та послуг" контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), інших вимог цього Закону
здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових
перевірок згідно із законодавством України.

Статтею 16 вказаного закону передбачено, що контролюючі
органи мають право відповідно до
законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону. Планові або
позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки
або книги обліку розрахункових операцій,
здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Суд зазначає, що проведена перевірка була передбачена в плані роботи ДПА в
Харківській області на березень 2008 року, отже проведена перевірка є плановою
перевіркою з питань дотримання відповідачем порядку проведення розрахунків за
товари(послуги), інших вимог Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг”.

Беручи до уваги наведене, суд вважає посилання
відповідача на ст.11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" щодо планової перевірки
при проведенні спірної перевірки помилковим, оскільки дане визначення планової
перевірки стосується документальної перевірки платника податків щодо
своєчасності, достовірності, повноти нарахування
та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), що не стосується предмету спірної перевірки.

Відповідач з посиланням на ч. 4 ст.11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", зазначає, що йому не
надіслано за десять днів до проведення перевірки письмове повідомлення про її
проведення.

Суд
не може погодитись з такою позицією позивача, оскільки вона ґрунтується на
довільному тлумаченні положень Закону України "Про
державну податкову службу в
Україні", оскільки
норми права, на які посилається відповідач в обґрунтування своєї позиції, як на
норми, що регулюють спірні правовідносини, поширюються на правовідносини щодо
проведення виїзних планових перевірок платників податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та
сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), якою не є спірна
перевірка.

Виходячи з положень Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг", який визначає правові
засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг і є спеціальним для такого виду операцій, суд
також не приймає посилання позивача на те, що до проведення оскаржуваної перевірки слід застосовувати положення ч.7 ст. 4 та ч.4 ст. 5 Закону України „Про основні
засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”.

Відповідно до пункту 13 статті 3 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові
операції в готівковій та/або в безготівковій формі у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані: забезпечувати відповідність сум готівкових
коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті реєстратора розрахункових операцій.

Приписами ст. 22 вказаного Закону визначено, що у разі невідповідності
суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка
зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова
санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Згідно ст.25 Закону суми фінансових санкцій, які
визначені статтями 17 - 24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької
діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття
органами державної податкової служби України рішення про застосування таких
фінансових санкцій.

Підсумовуючи вищенаведене, суд
робить висновок про те, що Державна податкова
інспекція у Краснокутському районі Харківської області приймаючи рішення від 28
березня 2008 року № про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 3145,25 грн. діяла на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, передбачений Законом з дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС
України.

Беручи до уваги доведеність факту порушення відповідачем п. 13 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” суд приходить до висновку,
що штрафні санкції згідно вказаного
рішення застосовані правомірно.

Судом встановлено, що на теперішній час штрафні (фінансові) санкції в
добровільному порядку відповідачем не сплачені, в зв'язку з чим у відповідача
існує заборгованість перед бюджетом по сплаті штрафних (фінансових) санкцій в
розмірі 3145, 25 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про стягнення з СПД-ФО
ОСОБА_1 на користь державного бюджету суму штрафних санкцій у розмірі 3145, 25
грн., документально та нормативно обґрунтованими, та такими, що підлягають
задоволенню, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що
суперечать діючому законодавству та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України судовий збір з відповідача не
стягується.

Керуючись ст. 8 Конституції України, ст.ст.4, 8, 17, 50, 86, 94, 161-163,
167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Краснокутському
районі Харківської області до ФО-П ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача,
яка не заявляє самостійних вимог Державна податкова адміністрації у Харківській
області про стягнення з СПД-ФО ОСОБА_1 на користь державного бюджету суму
штрафних санкцій у розмірі 3145, 25 грн. - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з СПД-ФО ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Державного
бюджету України суму штрафних санкцій у розмірі 3145, 25 грн. на р/р
4364 в УДК в Харківській області, МФО 851011.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний
суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження постанови суду в десятиденний строк з дня її проголошення
та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву
про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова в повному обсязі виготовлена та підписана 22.08.2008 року.

Суддя (підпис) Т.С.Перцова