Справа № 22а-2009/2008
Суддя: Попович О.В.
Дата ухвалення: 2008-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-2009/08 Головуючий
1-ої інстанції - Галацевич О.М.
Суддя-доповідач - Попович О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
липня 2008 р. м.
Київ

Колегія
суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

Головуючого
судді Попович О.В.

Суддів: Бистрик А.М.

Усенко
В.Г.

при
секретарі Романовій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника
відповідача Управління Державної судової адміністрації в Житомирській області -
Прокопчук Г. на Постанову Лугинського районного суду Житомирської області від
08.05.2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної судової
адміністрації в Житомирській області про стягнення невиплаченої доплати до
заробітної плати, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1.
звернулась з позовом до Управління Державної судової адміністрації в
Житомирській області про стягнення невиплаченої доплати до заробітної плати,
передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2002-2006 роки.

Постановою
Лугинського районного суду Житомирської області від 08.05.2007 року позов задоволено частково: стягнуто з
відповідача на користь позивача недоплачену щорічну грошову допомогу за
2003-2006 року в сумі 25228,50 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, представник відповідача подав
апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну
постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в
задоволенні позову повністю. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального
права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими, а також не застосування норм законів, які
підлягають застосуванню.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є потерпілою від Чорнобильської катастрофи і має право на пільги,
встановлені законодавством України для цієї категорії громадян (а.с. 01).

Відповідачем
фактично оскаржується рішення суду в частині стягнення з нього суми разової
щорічної грошової допомоги за 2003-2006 роки в розмірі іншому, ніж передбачено
Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року «Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2003 рік»,
Законом України «Про Державний бюджет України на 2004 рік», Законом України
«Про Державний бюджет України на 2005 рік» та Законом України «Про Державний
бюджет України на 2006 рік».

Апеляційна
інстанція знаходить, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку
про задоволення позовних вимог щодо стягнення недоплаченої разової щорічної
грошової допомоги за 2003-2006 роки виходячи з наступного.

Частиною
2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею
39 частиною першою Закону України «Про статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що громадянам,
які працюють на територіях радіоактивного забруднення у зоні гарантованого
добровільного відселення, провадяться доплати у розмірі дві мінімальні
заробітні плати.

Згідно
з довідкою ОСОБА_1. нараховувалась та виплачувалась доплата, передбачена ст. 39
Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 10,50 грн. за місяць, тобто згідно
розмірів, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України №836 від
26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (а.с.16).

Судом
першої інстанції вірно встановлено розмір невиплаченої доплати до заробітної
плати за 2003-2006 роки в сумі 25228,50грн.

Згідно
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року N 9 «Про
застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», судам необхідно
виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого
органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і
розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної
Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки
Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і
відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо)
підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено,
що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить
законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Згідно приписам ст. 9 КАС України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі
Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції України, міжнародному договору, згода на
обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту
суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007
року № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що відповідно до статей 8
та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші
нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи
людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг
встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1
п.19).

Відповідно до положень Конституції України,
найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх
гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження
і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.3), права і свободи людини є
невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті
нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття
22).

Зупинення
дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та
обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках,
передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного
стану на певний строк).

Окрім
того, встановлений частиною другою статті 95 Конституції України, частиною
другою статті 38 Бюджетного Кодексу перелік правовідносин, які регулюються
Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи
змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених
іншими законами України, зокрема Законом України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та не
може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове
регулювання суспільних відносин.

За змістом положень частин 2 і 3 статті 22 Основного
Закону України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватись
від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження
змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже,
застосування норм Законів України «Про Державний бюджет України» на відповідні
роки та Постанови Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року «Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», обмежило б обсяг прав даної категорії громадян, визначених
Законом, залишився зміст права на
отримання доплати до заробітної плати, передбаченої Законом України «Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено правильний висновок про
неправомірність дій відповідача, порушення
Конституції та законів України.

З урахуванням наведеного вище, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права,
обставини справи з'ясовані повно та об'єктивно, а тому підстав для його
скасування не вбачається. За таких обставин апеляційна скарга представника
відповідача Управління Державної судової адміністрації в Житомирській області -
Прокопчук Г. на Постанову Лугинського районного суду Житомирської області від
08.05.2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної судової
адміністрації в Житомирській області про стягнення невиплаченої доплати до
заробітної плати, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - підлягає
залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись
ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного
суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача Управління Державної судової
адміністрації в Житомирській області - Прокопчук Г. на Постанову Лугинського
районного суду Житомирської області від 08.05.2007 року - залишити без
задоволення.

Постанову Лугинського районного суду Житомирської області
від 08.05.2007 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, але може
бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України у порядок і строки,
визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя ____________ Попович
О.В.

Судді ____________ Бистрик Г.М.

____________ Усенко В.Г.