Справа № 22-а-3801/2008
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2008-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

апеляційний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 травня 2008 року справа
№ 22-а-3801/08

приміщення суду за адресою:
м.Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суд у складі:

головуючого

Білак С.В.

суддів при секретарі з участю: позивачів представників
позивачів

Сухарьок М.Г., Гаврищук Т.Г. Безрукової В.М. ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу представника позивачів

судовому засіданні
ОСОБА_3

на постанову

Біловодського районного суду Луганської області

від 05.02.2008 року

по справі

№ 2-а-1/08 /суддя Ткаченко О.Д./

за позовом

ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16

до про

Управління Пенсійного фонду України в Біловодському
районі Луганської області про зобов»язання здійснити перерахунок
основної державної пенсії з дати первинного звернення до УПФУ з подальшим
підвищенням основної державної пенсії відповідно зростанню прожиткового
мінімуму Верховною Радою України та здійснити перерахунок додаткової пенсії з
дати первинного звернення до УПФУ з подальшим підвищенням додаткової пенсії
відповідно зростанню прожиткового мінімуму, встановленого Верховною Радою України

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_2, ОСОБА_15, ОСОБА_16 звернувся до
Луганського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління
Пенсійного фонду України в Біловодському районі
Луганської області про зобов»язання здійснити перерахунок основної
державної пенсії з дати первинного звернення до УПФУ з подальшим підвищенням
основної державної пенсії відповідно зростанню прожиткового мінімуму Верховною
Радою України та здійснити перерахунок додаткової пенсії з дати первинного
звернення до УПФУ з подальшим підвищенням додаткової пенсії відповідно
зростанню прожиткового мінімуму, встановленого Верховною Радою України.

В
позовних заявах позивачі просили визнати дії відповідача незаконними та
зобов»язати його призначити пенсію в зазначених сумах від дня звернення з заявою.

В
заявах про уточнення позовних вимог позивачі просили зобов»язати відповідача
здійснити перерахунок основної державної пенсії і додаткової пенсії з дати
первинного звернення до відповідача, виходячи із розмірів мінімальної пенсії за
віком з дати первинного звернення до відповідача з подальшим підвищенням
основної державної і додаткової пенсії відповідно зростанню прожиткового
мінімуму, встановленого Верховною Радою України.

Постановою
Біловодського районного суду Луганської області від 05.02.2008 року у справі № 2а-1/08 в задоволенні позовних
вимог позивачів ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 про
зобов»язання Управління Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області здійснити перерахунок основної державної пенсії
з дати первинного звернення до УПФУ з подальшим підвищенням основної державної
пенсії відповідно зростанню прожиткового мінімуму Верховною Радою України та
здійснити перерахунок додаткової пенсії з дати первинного звернення до УПФУ з
подальшим підвищенням додаткової пенсії відповідно зростанню прожиткового
мінімуму, встановленого Верховною Радою України, було відмовлено.

Суд
першої інстанції при розгляді справи встановив, що позивачі отримують пенсію як
особи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасниками аварії
на ЧАЕС, ОСОБА_16, ОСОБА_7, ОСОБА_3,
ОСОБА_10 є інвалідами третьої групи, ОСОБА_15, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_11,
ОСОБА_14, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_9 є інвалідами другої групи
по захворюванню, пов»язаному з ліквідацією аварії на ЧАЕС.

Пенсія
позивачам була нарахована відповідно до вимог постанов Кабінету Міністрів
України.

Представником позивачів ОСОБА_3 подана
апеляційна скарга, в якій він просить скасувати судове рішення та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги позивачів задовольнити в повному обсязі.

Доводи
апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням судом першої інстанції
норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що розмір пенсії повинен розраховуватися
виходячи з розмірів, встановлених Законом України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Представники позивачів і позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судовому засіданні
підтримали доводи апеляційної скарги.

Інші позивачі і представник відповідача до
судового засідання не з»явилися, про час
і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що неприбуття у судове засідання
осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду
справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши
доповідача, доводи представників позивача, позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, дослідивши наявні у справі матеріали, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що всі позивачі є особами, які постраждали внаслідок аварії на
ЧАЕС 1 категорії /т.1: а.с.34, 41, 49, 57, 63, 70, 74, 80, 91, 97, 194, 108,
112, 116/.

Позивач
ОСОБА_16 є інвалідом 3 групи /т.1 а.с.30/, ОСОБА_6 - 2 групи /т.1 а.с.39/, ОСОБА_1 - 2 групи /т.1 а.с.45/, ОСОБА_5 - 2 групи /т.1 а.с.53/, ОСОБА_7 - 3 групи /т.1 а.с.62/, ОСОБА_3 - 3 групи /т.1 а.с.67/, ОСОБА_8 - 2
групи /т.1 а.с.74/, ОСОБА_9 - 2 групи /т.1 а.с.78/, ОСОБА_10 - 3 групи /т.1 а.с.85/, ОСОБА_11 - 2
групи /т.1 а.с.88/, ОСОБА_12 - 2 групи /т.1 а.с.96/, ОСОБА_11 - 2 групи /т.1
а.с.102/, ОСОБА_14 - 2 групи /т.1 а.с.110/, ОСОБА_15 - 2 групи /т.1
а.с.117/ по захворюванню, пов»язаному з
ліквідацією аварії на ЧАЕС.

Позивачі
знаходяться на обліку в Управління Пенсійного фонду України в Біловодському
районі Луганської області.

На
звернення позивачів про перерахування пенсії, а саме: ОСОБА_16 від 06.10.2005р.
/т.1 а.с.32/, ОСОБА_6 від 07.10.2005р.
/т.1 а.с.40/, ОСОБА_1 від 06.10.2005р.
/т.1 а.с.43/, ОСОБА_5 від 06.10.2005р. /т.1 а.с.54/, ОСОБА_7 від 06.10.2005р.
/т. а.с.59/, ОСОБА_3 від 06.10.2005р. /т.1 а.с.66/, ОСОБА_8 від 06.10.2005р.
/т.1 а.с.71/, ОСОБА_9 від 06.10.2005р. /т.1 а.с.79/, ОСОБА_10 від 06.10.2005р.
/т.1 а.с.81/, ОСОБА_11 від 06.10.2005р.
/т.1 а.с.87/, ОСОБА_12 від 06.10.2005р.
/т.1 а.с.92/, ОСОБА_11 від 06.10.2005р. /т.1 а.с.98/, ОСОБА_2 від 26.09.2005р.
/т.1 а.с.105/, ОСОБА_15 від 06.10.2005р. /т.1 а.с.111/ відповідач
відмовив у перерахуванні і призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З 1
січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-4, який відповідно до його
преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом
другим преамбули Закону України № 1058-4 передбачено, що зміна умов і норм
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно
шляхом внесення змін до цього Закону.

Частиною
3 статті 4 Закону України № 1058-4 передбачено, що умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне
забезпечення.

Право
громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене
статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Розділ
8 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” передбачає правила
призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1,
2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних
категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну
пенсію.

Приписами
зазначеної статті встановлено, що з 1 січня 2007 року максимальний розмір
пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги та пенсій за особливі
заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством),
призначених (перерахованих) у 2006 - 2007 роках відповідно до цього Закону не
може перевищувати 12 мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом
першим частини 1 статті 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування”, на місяць згідно із Законом України «Про державний
бюджет України на 2007 рік» № 489-5 від 19 грудня 2006 року. Такий самий
граничний розмір визначений даною статтею для пенсій призначених у 2006 році
відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» №
3235-15 від 20 грудня 2005 року.

Нормою
зазначеної статті Закону визначений
загальний граничний (максимальний) розмір пенсій, призначених
(перерахованих) за нормами спеціального закону у 2006-2007 роках, а також
граничний розмір пенсій призначених за спеціальним законом у 2006 році.

Стаття
50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема інвалідам 2 групи - 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком, 3 групи - 50 % і виплата зазначеної пенсії
відповідно до статті 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Нормами
статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови
призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з
втратою годувальника, зазначені норми розповсюджуються на позивачів як
віднесених до першої категорії.

Згідно
частини третьої ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислення і призначення
пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсія
у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із
заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування».

Частина
четверта статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчим по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком, по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком,
приписи зазначеної норми співпадають з приписами пункту 4 Порядку обчислення
пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій
у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, що
затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 1997 року №
523 (з наступними змінами та доповненнями).

Колегія
суддів зазначає, що даною нормою визначений для даної категорії нижчий розмір
державних пенсій. Таким чином, якщо нормами статті 49 спеціального закону
передбачений максимальний розмір, то частиною 4 статті 54 даного закону нижчий
розмір державної пенсії для інвалідів, віднесених виключно до першої категорії,
та у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Визначення
прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження
та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на
достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий мінімум» від 15
липня 1999 року № 966-14, а також Законом України «Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000р., згідно статті 1
якого, прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі
мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до статті 28 Закону
України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Частиною
3 статті 4 даного Закону України (в редакції Закону № 2505-4 від 25 березня
2005 року, що діє з 31 березня 2005 року) передбачено, що прожитковий мінімум
на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і
демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в
законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум
публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Статтею
62 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” від 19 грудня 2006
року № 489-5, що набрав чинності з 1 січня 2007 року був затверджений
прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня - 380
гривень, з 1 квітня - 387 гривень, з 1 жовтня - 395 гривень.

Зазначена
стаття була змінена Законом України від 15 березня 2007 року № 749-5 та існує в
новій редакції з 28 березня 2007 року, якою прожитковий мінімум для особи, яка
втратила працездатність, визначений з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406
гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. При цьому, зазначена стаття доповнена
абзацом, яким передбачено встановити, що для визначення мінімального розміру
пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини 1 статті 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 1 квітня та з 1
жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили
працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті,
збільшений на 1 відсоток, що складає відповідно
410 грн. 06 коп.; 415 грн. 11 коп.

Таким
чином, для позивачів, як інвалідів 2 і 3 груп, осіб, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, розмір державної та додаткової пенсії
повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів.

Позиція
Управління ґрунтується виключно на постановах Кабінету Міністрів України, огляд
яких не підтверджує доводи відповідача стосовно того, що будь-якою із них визначений
мінімальний розмір пенсії за віком для встановлення нижчого рівня пенсії, у
тому числі інвалідам, внаслідок захворювання від аварії на ЧАЕС.

Колегія
суддів не приймає доводи відповідача, як з огляду на недоведеність приписів
зазначених постанов до спірних відносин, так і з огляду на положення принципу
законності, визначений пунктами 2-4 ст.9 КАС України.

Конституційний
Суд України неодноразово розглядав проблему (про що зокрема зазначено у рішенні
№ 8-рп/2005 від 11 жовтня по справі № 1-21/2005), пов'язану з реалізацією права
на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян
на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою
Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них
зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними
законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги,
компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою
конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та
обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних
законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Конституційні
принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в
Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3,
частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною
2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте
у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою
гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе
зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як
статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Враховуючи
зазначене, суд першої інстанції помилково відмовив позивачам перерахувати
пенсію.

Колегія
суддів вважає, що дії відповідача Управління щодо виплати пенсій позивачу
(державної та додаткової пенсій) у
розмірах менших від шести і восьми мінімальних пенсій за віком є
неправомірними, оскільки не відповідають вимогам частини 4 статті 54 Закону
України «Про статус і соціальний захист, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Колегія
суддів вважає, що проведення перерахунку пенсії позивачам необхідно здійснити з
дати звернення за перерахунком пенсії відповідно до ст.45 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», якою встановлено, що у разі
виникнення права на підвищення пенсії - її розмір перераховується з першого
числа місяця, в якому позивач звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з
першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами
подано після 15 числа.

Крім
того, колегія суддів зазначає, що вимоги позивачів про зобов»язання відповідача
робити перерахунок пенсії з подальшим підвищенням пенсії відповідно до
зростання прожиткового мінімуму, встановленого Верховною Радою України, не
можуть бути задоволені, оскільки Кодексом адміністративного судочинства України
передбачено відновлювати лише порушені права громадянина, а не ті, які можуть
бути порушені в майбутньому, а тому в цій частині позовних вимог позивачам
необхідно відмовити.

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст. 195-196, п.3 ч.1 ст. 198, ст. 202,
ст.205, ст. 207, ст. 211, ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О
С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну
скаргу представника позивачів ОСОБА_3 на постанову Біловодського районного суду
Луганської області від 05.02.2008 року у справі № 2-а-1/08 за позовом ОСОБА_5,
ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 про зобов»язання Управління
Пенсійного фонду України в Біловодському районі
Луганської області здійснити
перерахунок основної державної пенсії з дати первинного звернення до УПФУ з
подальшим підвищенням основної державної пенсії відповідно зростанню
прожиткового мінімуму Верховною Радою України та здійснити перерахунок
додаткової пенсії з дати первинного звернення до УПФУ з подальшим підвищенням
додаткової пенсії відповідно зростанню прожиткового мінімуму, встановленого
Верховною Радою України - задовольнити частково.

Постанову
Біловодського районного суду Луганської області від 05.02.2008 року у справі №
2-а-1/08 за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16
про зобов»язання Управління Пенсійного фонду України в Біловодському
районі Луганської області здійснити перерахунок основної державної
пенсії з дати первинного звернення до УПФУ з подальшим підвищенням основної
державної пенсії відповідно зростанню прожиткового мінімуму Верховною Радою
України та здійснити перерахунок додаткової пенсії з дати первинного звернення
до УПФУ з подальшим підвищенням додаткової пенсії відповідно зростанню
прожиткового мінімуму, встановленого Верховною Радою України - скасувати.

Перерахунок
пенсії ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 здійснити з дати звернення за перерахунком
пенсії відповідно до ст.45 Закону України «Про загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування» відповідно до ст.ст.49, 50 п.4, ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»

Відмовити
позивачам ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_2, ОСОБА_15, ОСОБА_16 у вимогах
до Управління Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області про зобов»язання відповідача робити
перерахунок пенсії з подальшим підвищенням пенсії відповідно до зростання
прожиткового мінімуму, встановленого Верховною Радою України.

Вступна
та резолютивна частина постанови проголошена 30 травня 2008 року, в повному
обсязі постанова складена 4 червня 2008 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення.

Постанова
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції.

Головуючий суддя С.В.Білак

Судді М.Г.Сухарьок

Т.Г.Гаврищук