Справа № К-84/07
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2008-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2008 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного
суду України в складі:

головуючого, судді Смоковича М.І.,

суддів: Горбатюка С.А., Сороки М.О., Чумаченко Т.А., Штульмана І.В.,

провівши
у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи
за позовом ОСОБА_1 до Луганського
обласного військового комісаріату (далі - Луганський ОВК) про перерахунок
пенсії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного
суду м. Луганська від 08 вересня 2006 року та ухвалу апеляційного суду
Луганської області від 29 листопада 2006 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2006 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
Луганського ОВК про зобов'язання провести перерахунок пенсії та виплату
компенсації.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що її
чоловікОСОБА_1 тривалий час проходив службу у Збройних Силах СРСР, вислуга
років складає 32 роки та 3 місяці, а у льотному розрахунку 33 роки 8 місяців.

Наказом від 29 лютого 1976 року № 0171 Головнокомандувача
сухопутними військами СРСР він був звільнений у запас відповідно до статті 59
пункту „а” Положення про проходження військової служби офіцерським складом
Збройних сил СРСР. Наказом командира військової частини 09321 від 05 квітня
1976 року № 83 її чоловіка було
виключено зі списків особового складу та направлено до Жовтневого РВК м.
Ворошиловграда.

09 вересня 2005 року її чоловік помер та з цього часу
вона отримує пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Вважає, що відповідач безпідставно не провів перерахунок
та виплату їй пенсії з урахуванням нормативно-правових актів, прийнятих у
1999-2004 році, а саме:

- 100-відсоткової
надбавки, введеної Указом Президента України від 23 лютого 2002 року № 173 з 01
січня 2003 року;

- 90-відсоткової
надбавки, введеної Указом Президента України від 05 травня 2003 року № 389/03 з
01 травня 2003 року;

- 33,3-відсоткової
премії згідно з Указом Президента України № 923/96, постанови Кабінету
Міністрів України від 22 травня 2000 року № 829 та пункту 34.5 “Положення про
порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил
України”, затвердженого наказом Міністра оборони України від 05 березня 2001
року з 01 липня 1999 року;

- 40-відсоткової
щомісячної надбавки згідно з Указом Президента України № 847 від 14 липня 1999 року “Про
додаткові заходи щодо впорядкування грошового забезпечення військовослужбовців
Збройних Сил України” з 01 вересня 1999 року.

Просила визнати протиправною бездіяльність Луганського
ОВК щодо перерахунку і виплати пенсії за минулий час та зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплату пенсії.

Постановою Ленінського районного суду м. Луганська від 08
вересня 2006 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 29
листопада 2006 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Постанову Ленінського
районного суду м. Луганська від 08 вересня 2006 року залишено без зміни.

У касаційній скарзі
ОСОБА_1 вказує на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанції
постановлені з порушенням вимог процесуального права, просить їх скасувати та
постановити у справі нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи
касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, щоОСОБА_1 в лютому 1976
року був звільнений з військової служби в запас і що на час звільнення з
військової служби та призначення пенсії
він не отримував премій та надбавок, які просить врахувати при перерахунку
пенсії.

Вирішуючи спір, суд першої та
апеляційної інстанцій виходили з того, що згідно з частиною третьою статті 43
Закону № 2262 в редакції Закону України від 15 червня 2004 року № 1769 „Про
внесення змін до статті 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців
та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб ” (далі - Закон № 1769), який набрав чинності з 01 січня 2005 року,
пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право
на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюється з грошового
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу з
урахуванням окладів за посадою, військовим чи спеціальним званням, процентної
надбавки за вислугу років, надбавки за вчене звання і вчену ступінь,
кваліфікацію і умови служби, якщо їх отримували вказані особи під час
проходження служби і звільненні після їх запровадження.

Пенсійне забезпечення щодо вказаної категорії осіб, яке діяло до 01 січня
2005 року не передбачало можливості перерахунку раніше призначених пенсій у
зв'язку із запровадженням після звільнення військовослужбовців та осіб, які
мають право на пенсію за Законом № 2262 нових щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення та премій, яких вони не отримували під час служби.

Закон № 1769, яким внесені зміни до Закону № 2262 не має зворотної сили, а
тому вимоги щодо перерахування пенсій з урахуванням запроваджених після
звільнення зі служби нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення
та премій задоволенню не підлягають.

Оскільки позивач вимагає зобов'язати
відповідача провести перерахунок пенсії до 01 січня 2005 року у зв'язку із
змінами у пенсійному забезпеченні відповідних категорій військовослужбовців,
але з урахуванням премії та надбавок, яких не отримував її чоловік під час
проходження служби, то з огляду на викладене колегія суддів вважає, що суди
правильно відмовили йому в позові.

Доводи касаційної скарги не містять у
собі посилань на наявність порушень чинного законодавства, які є підставами для
висновку про те, що судами неправильно застосовані норми матеріального права і
що призвело або могло призвести до ухвалення незаконного та необґрунтованого
судового рішення.

Відповідно частини першої статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що
суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних
дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанції не
допустили порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових
рішень, підстав для їх скасування чи зміни немає.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л
а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Ленінського районного суду м.
Луганська від 08 вересня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 29 листопада 2006 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1
до Луганського обласного військового комісаріату про перерахунок пенсії - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як у випадку та з підстав,
передбачених статями 236, 237 Кодексу адміністративного судочинства України до
Верховного Суду України лише за винятковими обставинами, протягом одного місяця
з дня відкриття таких обставин.

Судді
(підписи)

З
оригіналом згідно

Відповідальний
секретар Мартинко
Н.М.