Справа № 1/98-99
Суддя: Бачун О.В.
Дата ухвалення: 2008-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД міста КИЄВА
вул. Десятинна, 4/6
№ 1/98-99
до 3-ї особи Державної податкової адміністрації України
Заступник Голови Державної податкової адміністрації України Власенко Сергій
Володимирович Голова Державної податкової адміністрації України Буряк Сергій
Васильович Перший заступник Голови
Державної податкової адміністрації України Кайзерман Вадим Олександрович
визнання протиправним та скасування рішення, зобов"язання вчинити
Суддя Бачун О.В.
Судді : Арсірій Р.О.
Від позивача: ОСОБА_1
Від відповідача: Титаренко М.М.
-нач.від. (дов. від 14.02.08 р. №10-2016/354)
Від 3-ї особи-1: не з'яв.
Від 3-ї особи-2: не з'яв.
Від 3-ї особи-3: Титаренко М.М.
-нач.від. (дов. від 27.05.08 р. №10-2018/1463)
Обставини справи:
Позовні вимоги заявлено про
визнання протиправним та скасування рішення щодо попередження про наступне
вивільнення позивачки з займаної посади з 14.07.08 р., визнання протиправним та
скасування наказу від 05.04.08 р. «Про надання відпусток»№91-в, підписаного
в.о. голови ДПА України Кайзерманом В.О., зобов'язання голови ДПА України
прийняти і підписати рішення у формі наказу ДПА України, у якому зазначити: «У
зв'язку із закінченням відпустки по догляду за дитиною, а також відсутністю
посади начальника управління супроводження справ у судах Юридичного
департаменту, вважати ОСОБА_1 такою, що приступила до виконання службових
обов'язків на посаді заступника директора Юридичного департаменту з 21.04.08 р.
з посадовим окладом згідно зі штатним розкладом. Підстава: заява ОСОБА_1,
перелік змін у штатному розписі».
В судовому засіданні 20.06.08 р.
оголошено резолютивну частину постанови про часткове задоволення позовних
Ознайомившись з матеріалами справи
та поясненнями представників сторін, суд, -
ДПА України від 02.09.02 р. №887-о ОСОБА_1 переведено на конкурсній основі з
посади головного державного податкового інспектора відділу організації та
ведення роботи в господарських судах Головного управління правового
забезпечення ДПА України на посаду заступника начальника управління -начальника
відділу організації та ведення роботи в господарських справах Головного
управління правового забезпечення ДСА України.
У зв'язку зі зміною штатного
розпису наказом ДПА України від 22.11.02р. №1238-о позивачку переведено на
посаду начальника відділу забезпечення роботи зі спеціалізованими судами
Головного управління правового забезпечення.
Згідно наказу ДПА України від
30.07.04 р. №181-в позивачці надана відпустка з 27.07.04 р. по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку (по 21.04.07 р.).
У зв'язку зі зміною штатного
розпису наказом ДПА України від 17.08.04р. №986-о ОСОБА_1 за її згодою
переведено з посади начальника управління правового забезпечення роботи з
судами Департаменту правового забезпечення на посаду начальника управління
правового супроводження судових справ Департаменту правового забезпечення.
Наказом ДПА України від 28.09.04 р.
№1282-О ОСОБА_1 за її згодою переведено на посаду начальника управління
супроводження справ у судах юридичного департаменту ДПА України.
Згідно наказу ДПА України від
23.04.07 р. №96-в позивачці надана відпустка без збереження заробітної плати по
догляду за дитиною з 22.04.07р. по 21.04.08 р.
10.04.08 р. медичною комісією ЦРП
Дніпровського району м. Києва АСЛ «Чернігівська»позивачці рекомендований
індивідуальний догляд за дитиною до 21.04.09 р., однак у зв'язку з сімейними
обставинами позивачка вирішила повернутися на роботу до вказаного терміну.
18.04.08 р. позивачкою подано до
ДПА України дві заяви з проханням допустити до роботи на попередній посаді
(одна заява -голові ДПА України, інша -до відділу кадрів).
Позивачка стверджує, що станом на
час подання позову рішення про допуск позивачки до роботи не прийнято.
Натомість, 14.05.08 р. позивачці
надали для ознайомлення попередження про звільнення з посади начальника
управління супроводження справ у юридичному департаменті з 14.07.08 р. згідно
п. 1 ст.40 КЗпП України, підписане І-м заступником Голови ДПА України Власенком
Позивачка вважає зазначене
попередження таким, що видане на порушення законодавства, а саме.
П. 1 ст. 40 КЗпП України передбачає
можливість розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, у
випадках змін в організації виробництва і праці, які в даному випадку відсутні,
так як жодного наказу ДПА України з цього приводу не існує.
Крім того, позивачка стверджує, що
станом на день подачі позову до суду не приступила до виконання своїх
обов'язків, тому не може вважатися такою, що перебуває на посаді.
Наявність пропозицій вакантних
посад -головного державного податкового інспектора відділу супроводження справ
у судах юридичного департаменту та управління координації нормотворчої роботи
та взаємодії з органами державної влади позивачка вважає нерозсудливими, так як
станом на момент звернення позивачки з заявою про допуск до роботи була
вакантна посада заступника директора юридичного департаменту.
Позивачка стверджує, що негайно
після ознайомлення її з попередженням ДПА України підготовлене інше рішення
-про проведення стажування на посаді заступника директора юридичного
департаменту начальника юридичного відділу Печерської районної державної
податкової інспекції Б.Картушина для подальшого його призначення на зазначену
Також позивачка стверджує, що
20.05.08 р. її ознайомлено з наказом ДПА України «Про надання відпусток»від
05.04.08 р., підписаним в.о. голови ДПА України, в якому зазначено, що
позивачка приступила до виконання службових обов'язків з 21.04.08 р.
Позивачка вважає факт видачі наказу
05.04.08 р. таким, що не відповідає дійсності, так як нею подано заяву про
допуск до роботи лише 18.04.08 р.
-Державна податкова адміністрація України -проти задоволення позовних вимог
заперечила з таких підстав.
На виконання постанови КМУ від
12.03.05 р. №179 «Про упорядкування структури апарату центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних підрозділів та місцевих державних
адміністрацій», наказів ДПА України від 04.10.06 р. №588 «Про зміни в
організаційній структурі ДПА України», від 05.03.07 р. №122 «Про внесення змін
до наказу ДПА України №588»проведена реорганізація юридичного департаменту ДПА
України, згідно з якою посада начальника управління супроводження справ у
судах, яку обіймала позивачка, ліквідована.
№7527/Л/10-2114/3558 позивачку повідомлено про скорочення посад начальників
управлінь та запропоновано на вибір позивачки вакантні посади.
28.09.05 р. ДПА України складено
акт №57 про відсутність повідомлення, згідно якого рекомендований лист
Після виходу позивачки з відпустки
на виконання вимог ст. 49-2 КЗпП України їй запропоновано вакантні посади, від
яких позивачка відмовилася.
Згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України
позивачка попереджена про звільнення з займаної посади з 14.07.08 р.
Також відповідач звертає увагу на
те, що позивачка просить суд визнати протиправною бездіяльність щодо
непризначення її на посаду заступника директора юридичного департаменту, при
цьому, у своїх заяві від 17.04.08 р. позивачка просить допустити її до роботи у
юридичному департаменті на посаді заступника директора -начальника відділу, що,
на думку відповідача, не є рівнозначними посадами.
Відповідач стверджує, що позивачці
виплачується заробітна плата: за травень їх нараховано 2642, 72 грн., про що
свідчить надана довідка.
Щодо дати видачі наказу про вихід
позивачки на роботу, то відповідач стверджує, що наказ №91-в виданий 05.05.08
р., а не 05.04.08 р., тобто, після того, як позивачка повідомила про вихід на
Проаналізувавши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, приходить до висновку про те, що
позовні вимоги є обґрунтованими та частково задовольняє їх з таких підстав.
Згідно матеріалів справи позивачка
як така, що обіймає посаду в ДПА України, є державним службовцем, тобто,
перебуває на публічній службі.
Основним законодавчим актом, що
регулює проходження державної служби, є Закон України «Про державну службу».
У зв'язку з відсутністю в Законі
детального регулювання всіх питань, пов'язаних з проходженням державної служби,
в тому числі, пов'язаних зі звільненням, до правовідносин державної служби
застосовуються положення КЗпП України в тій частині, в якій вони не суперечать
Закону України «Про державну службу».
Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП
України трудовий договір, укладений на невизначений строк, до закінчення строку
його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом, в
тому числі, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі,
ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Відповідачем надано докази того, що
ним проведено зміни в організації праці у вигляді реорганізації структури
центрального апарату ДПА України. Зокрема, на виконання постанови КМУ від
12.03.05 р. №179 «Про упорядкування структури апарату центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних підрозділів та місцевих державних
адміністрацій», ДПА України видано накази від 04.10.06 р. №588 «Про зміни в
організаційній структурі ДПА України», від 05.03.07 р. №122 «Про внесення змін
до наказу ДПА України №588»та проведена реорганізація юридичного департаменту
ДПА України, і посада начальника управління супроводження справ у судах, яку
обіймала позивачка, ліквідована.
У зв'язку з зазначеною обставиною
відповідачем попереджено позивачку про наступне звільнення.
Проте, надані суду матеріали справи
та пояснення представників сторін свідчать про те, що відповідачем порушено
вимоги законодавства щодо проходження позивачкою публічної служби, а саме.
Згідно наказу ДПА України від
23.04.07 р. №96-в позивачці надана відпустка без збереження заробітної плати по
догляду за дитиною з 22.04.07р. по 21.04.08 р.
До закінчення відпустки 18.04.08 р.
позивачка звернулася до ДПА України з повідомленням про вихід з відпустки та
початок виконання службових обов'язків, проте, ДПА України в особі
уповноважених посадових осіб рішення щодо виконання позивачкою службових
обов'язків (враховуючи зміни у структурі юридичного управління, що відбулися) прийнято
Натомість, ДПА України прийнято
рішення про наступне вивільнення позивачки, про що їй 14.05.08 р. надано
відповідне попередження про звільнення з посади начальника управління
супроводження справ у юридичному департаменті з 14.07.08 р. згідно п. 1 ст.40
КЗпП України.

При цьому, ДПА України попередньо
прийнято наказ «Про надання відпусток»від 05.04.08 р., підписаним в.о. голови
ДПА України, в якому зазначено, що позивачка приступила до виконання службових
обов'язків з 21.04.08 р.

Позивачка стверджує, що станом на
05.04.08 р. такого наказу не могло бути прийнято, так як вона перебувала у
відпустці і не знала, чи зможе вийти на роботу з 21.04.08 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідач не надав суду пояснення
щодо вказаного факту: чому рішення про приступлення позивачки до виконання
обов'язків прийнято 05.04.08 р., якщо її відповідна заява відправлена ДПА
України лише 18.04.08р.

Також ДПА України не надано
підтвердження того, що позивачка з 21.04.08 р. приступила до виконання
службових обов'язків, тоді як вона заперечує зазначений факт. Крім того,
відповідачем не надано доказів того, що позивачка повідомлена про наказ від
05.04.08 р. до 21.04.08 р., коли вона мала приступити до виконання обов'язків.
Натомість, позивачку ознайомлено з цим наказом лише 20.05.08 р., коли вона вже
місяць мала працювати.

За відсутності доказів протилежного
суд вважає недоведеним факт прийняття ДПА України наказу від 05.04.08 р. в ч.
4, повідомлення позивачки про нього та, відповідно, початок виконання нею
службових обов'язків. Зазначене є підставою для висновку про те, що
відповідачем порушено права позивачки щодо проходження публічної служби.

Тобто, наказ від 05.04.08 р. щодо
приступлення позивачки до виконання своїх службових обов'язків з 21.04.08 р.
прийнятий фактично в той час, коли позивачка перебувала у відпустці по догляду
за дитиною та мала право на продовження відпустки по догляду за дитиною до
21.04.09 р., і до ДПА України з будь-якими заявами щодо виходу на роботу не
зверталася.

Щодо твердження відповідача про те,
що наказ прийнято 05.05.08 р., а не 05.04.08 р., то навіть у випадку, якщо ця
обставина відповідає дійсності, у діях відповідача наявні порушення порядку
проходження позивачкою публічної служби, адже ознайомлена вона з наказом лише
20.05.08 р., тоді, коли вже місяць мала виконувати свої посадові обов'язки.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано;
безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; з урахуванням
права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Наказ ДПА України від 05.04.08 р.
щодо позивачки прийнятий необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що
згідно законодавства мали враховуватися.

За таких обставин наказ ДПА України
від 05.04.08 р. щодо позивачки є незаконним та підлягає скасуванню.

З врахуванням того, що 21.04.08 р.
позивачка приступила до роботи, підстав для висновку про визнання дій
відповідача протиправними з тих підстав, що за твердженням позивачки, вона не
була допущена до виконання обов'язків, немає.

Щодо інших позовних вимог суд
зазначає наступне.

Вимога про визнання протиправним та
скасування рішення щодо попередження про наступне вивільнення позивачки з
займаної посади з 14.07.08 р. не може бути задоволена з огляду на те, що
попередження про звільнення не є рішенням суб'єкта владних повноважень згідно
п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, так як безпосередньо не створює права та
обов'язки для позивачки та інших осіб.

Наказ про звільнення позивачки з
14.07.08 р. на час прийняття рішення по справі не прийнятий, тому не може бути
оскаржений.

Щодо позовних вимог про
зобов'язання прийняти і підписати рішення у формі наказу ДПА України, у якому
зазначити: «У зв'язку із закінченням відпустки по догляду за дитиною, а також
відсутністю посади начальника управління супроводження справ у судах Юридичного
департаменту, вважати ОСОБА_1 такою, що приступила до виконання службових
обов'язків на посаді заступника директора Юридичного департаменту з 21.04.08 р.
з посадовим окладом згідно зі штатним розкладом. Підстава: заява ОСОБА_1,
перелік змін у штатному розписі»суд зазначає наступне.

Право приймати рішення про визнання
позивачки або іншого державного службовця ДПА України таким, що приступив до
виконання своїх обов'язків, є виключною компетенцією ДПА України як суб'єкта
владних повноважень, і суд не наділений компетенцією підміняти цю установу, в
тому числі, при вирішенні кадрових питань.

В межах своєї компетенції суд може
розглянути питання щодо правомірності того чи іншого рішення суб'єкта владних
повноважень, що ним і зроблено при оцінці наказу від 05.04.08 р., проте,
зобов'язувати прийняти позивачку на ту чи іншу посаду суд не уповноважений,
тому відмовляє в задоволенні позовних вимог з цій частині.

З цих підстав не задовольняється
вимога про визнання бездіяльності голови ДПА України щодо нерозгляду розгляду
звернення позивачки, так як суд вважає, що відповідачем в даному випадку
проводиться звичайна процедура вивільнення працівника. У випадку прийняття рішення
про звільнення позивачки з посади відповідний наказ може бути предметом
окремого оскарження в суді з перевіркою судом всіх обставин, пов'язаних з
дотриманням працедавцем вимог законодавства, зокрема, при звільнення згідно п.
1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

На підставі вищенаведеного, ст.
160-163, 186 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати незаконним та скасувати п. 4
наказу Державної податкової адміністрації України від 05.04.08 р. «Про надання
відпусток»№91-в.

3. В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

4. Постанова може бути оскаржена в
порядку ст. 186 КАС України.

Головуючий Суддя
Бачун О.В.

Судді
Арсірій Р.О.

Ковзель
П.О.