Справа № 2-а-38/2007
Суддя: Литвин Л.І.
Дата ухвалення: 2007-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-38/2007
ПОСТАНОВА

Іменем України

4 липня
2007 року Яготинський
районний суд

Київської
області у складі:

головуючого
судді Литвин ЛЛ.

при секретарі
Ковряк О.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до військової частини А
0473, смт. Дівички -1 Переяслав-
Хмельницького району Київської
області про стягнення
грошової компенсації за невидане під час проходження військової служби
продовольче забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до Яготинського районного
суду з позовною заявою до військової частини А 0473 про стягнення грошової
компенсації за невидане під час проходження військової служби продовольче
забезпечення, в котрій зазначено, що вони проходили військову службу в
Яготинському військовому комісаріаті, ОСОБА_1. на посаді районного військового
комісара, ОСОБА_2 на посаді заступника
районного військового комісара, ОСОБА_3 на посаді відповідального виконавця. Згідно
наказу Командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 5 грудня 2006
року № 568 та наказу військового комісару Яготинського районного військового
комісаріату від 14 квітня 2007 рокуОСОБА_1. звільнений з військової служби у
запас за станом здоров'я та з 14 квітня 2007 року виключений із списків
особового складу військкомату. Згідно наказу начальника Генерального штабу
Збройних сил України від 30 грудня 2006 року № 473 та наказу військового
комісару Яготинського районного військового комісаріату від 6 лютого 2007 року
ОСОБА_2 звільнений з військової служби у запас у зв'язку із скороченням штатів
та з 6 лютого 2007 року виключений із списків особового складу. Згідно наказу
Командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 20 грудня 2006 року №
108 - ПМ та наказу військового комісару Яготинського районного військового
комісаріату від 2 січня 2007 року ОСОБА_4. звільнений з військової служби у
запас у зв'язку із скороченням штатів та з 2 січня 2007 року виключений з
списків особового складу. В силу ч.1 ст.
9 Закону України " Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і
членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє
матеріальне, грошове та інші види
забезпечення в обсязі, що відповідає
умовам військової служби, стимулює
закріплення кваліфікованих військових кадрів. Позивачі забезпечувались
продовольчими пайками за нормами передбаченими постановою Кабінету Міністрів
України від 12 березня 1996 року № 316.

Законом
України "Про деякі заходи
щодо економії бюджетних коштів " від 17 лютого 2000 року була
призупинена дія ч.2 ст. 9 Закону України " Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у частині
одержання продовольчих пайків чи грошової компенсації замість них
офіцерам, прапорщикам, військовослужбовцям служби за контрактом
Збройних Сил України . Постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня
2002 року № 426 "Про норми харчування військовослужбовців Збройних
Сил, інших військових формувань та осіб
рядового, начальницького складу органів
і підрозділів цивільного захисту ..." була скасована

постанова
Кабінету Міністрів України від 12 березня 1996 року № 316. В силу вказаних
нормативних актів їх забезпечення продовольчими пайками припинено. Просили
визнати неправомірними дії командування військової частини, яке відмовляється сплатити їм грошову
компенсацію за невидані їм під час проходження військової служби продовольчі
пайки після їх звільнення, оскільки в
силу ст.
17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян
України, що знаходяться на службі в
Збройних Силах України, інших військових
формувань, а також членів "їхніх
родин, та стягнути з військової частини
грошову компенсацію з врахуванням індексів інфляції на користь ОСОБА_1 в
розмірі 31638 гривень 54 копійки, на
користь ОСОБА_2 31638 гривні 54 копійки,
на користь ОСОБА_4. 31178 гривень 50 копійок.

В
судовому засіданні позивачі підтримали вимоги позову, а також пояснили, що строк позовної давності ними не
порушений, оскільки про порушення свого
права вони дізналися у 2007 році, коли
були звільнені з військової служби.

Представники
відповідачів позов не визнали, мотивуючи
це тим, що про порушене право позивачі
дізналися у 2000 році після припинення продовольчого забезпечення. Крім, цього відповідач є виключно бюджетним
військово- навчальним закладом загальнодержавної форми власності, що фінансується з Державного бюджету України
за рахунок кошторису видатків Міністерства оборони України, та зобов'язаний виконувати в силу ст. 30 Статуту внутрішньої служби Збройних
Сил України розпорядження вищестоящих посадових осіб Міністерства оборони
України щодо припинення з 11 березня 2000 року видачі позивачам продовольчих
пайків чи грошової компенсації замість них. Розрахунки заборгованості по
грошовій компенсації надані позивачами суду просили не примати до уваги, оскільки ці розрахунки підготовані на
підставі нормативів визначених постановою Кабінету Міністрів України 29 березня
2002 року № 426 по продовольчому забезпеченню за загально військовим пайком, а не на підставі норми забезпечення № 7, що існувала раніше.

Перевіривши
матеріали справи, заслухавши пояснення
сторін, дослідивши докази, суд вважає,
що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачі проходили військову службу в
Яготинському військовому комісаріаті, ОСОБА_1. на

посаді районного військового комісара,
ОСОБА_2 на посаді
заступника

районного військового комісара,
ОСОБА_3 на посаді відповідального

виконавця. Згідно наказу Командувача Сухопутних військ Збройних сил

України від 5 грудня 2006 року № 568 та наказу військового комісару

Яготинського районного військового комісаріату від 14 квітня 2007 року

ОСОБА_1звільнений з військової служби у запас за станом здоров'я та з

14 квітня 2007 року виключений із списків особового складу військкомату.

Згідно наказу начальника Генерального штабу Збройних сил України від 30

грудня 2006 року № 473 та наказу військового комісару Яготинського

районного військового комісаріату від 6 лютого 2007 року ОСОБА_2

звільнений з військової служби у запас у зв'язку із скороченням штатів та з
6

лютого 2007 року виключений із списків особового складу. Згідно наказу

Командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 20 грудня 2006

року № 108 - ПМ та наказу військового комісару Яготинського районного

військового комісаріату від 2 січня 2007 року ОСОБА_4. звільнений з

військової служби у запас у зв'язку із скороченням штатів та з 2 січня 2007

року виключений з списків особового складу,
що підтверджується наданими

суду витягами з послужного списку,
наказами про звільнення та виключення

особового складу. Позивачі до 2000 року забезпечувалися продовольчими

пайками військовою частиною
А0743 смт Дівички
Переяслав-

Хмельницького
району Київської області. З довідок військової частини А 0743 видно, що позивачі не отримували грошової
компенсації за продовольче забезпечення та не отримували продовольчих пайків за
період з 2000 року по даний час, а сума
заборгованості по грошовій компенсації станом на січень 2007 року, що підлягає виплаті ОСОБА_1 становить 31638
гривень 54 копійки, ОСОБА_2 - 31638
гривні 54 копійки, ОСОБА_4. - 31178
гривень 50 копійок.

Відповідно
до положень Конституції України ніхто не має права обмежувати
військовослужбовців та членів їх сімей в правах, свободах,
встановлених чинним законодавством.
Згідно ч.2 ст. 17 Конституції України держава гарантує
соціальний захист громадян України, що
знаходяться на службі в Збройних Силах України,
інших військових формувань, а
також членів їх сімей.

Статтею
16 Закону України "Про Збройні Сили України " передбачено, що держава забезпечує соціальний і правовий
захист військовослужбовців і осіб,
звільнених в запас, а також
гарантує отримання за рахунок держави фінансове, речове,
продовольче та інші види матеріального забезпечення.

Стаття 2
Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей" є втіленням положень Конституції України де
передбачено, що ніхто не вправі
обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах, свободах,
визначених законодавством України.

В силу
ч.4 ст. 9 цього ж Закону грошове
забезпечення виплачується у розмірах, що
встановлюється Кабінетом Міністрів України та повинно забезпечувати достатні
матеріальні умови для комплектування Збройних Сил

України,
інших утворених відповідно до законів України військових формувань та
правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховуючи характер, умови служби,
стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно
до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року
"Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" при
розгляді конкретних справ,
враховуючи ст. 8 Конституції
України, де зазначено, що Конституція України має найвищу юридичну
силу, а її норми є нормами прямої
дії, то оцінюючи зміст будь - якого
закону чи іншого нормативно - правового акту з точки зору його відповідності
Конституції, у всіх випадках необхідно
застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Тому судове рішення має
ґрунтуватися на Конституції, а також на
чинному законодавстві, яке не суперечить
їй.

Призупинення
Законом України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів "
видачі продовольчих пайків та грошової компенсації замість нього для
військовослужбовців без відповідної матеріальної компенсації є порушенням
гарантованого державного права на їх соціальний захи ст.

Крім
цього, відповідно до ст. 9
Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року,
( в редакції, що була чинною на
час спірних правовідносин) держава гарантує військовослужбовцям матеріальне та
інше забезпечення у розмірах, що
стимулюють заінтересованість громадян України у військовій службі.

Військовослужбовці
одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або
за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них (дію ч.2. ст. 9 призупинено в частині одержання
військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації
замість них на підставі Закону № 1459-ІП (1459-14) від 17.02.2000).

Порядок
і розмірі грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців та
компенсації замість речового майна і продовольчих пайків встановлюється
Кабінетом Міністрів України з урахуванням коефіцієнта індексації грошових
доходів.

Відповідно
до ст. 9 Закону України " Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в
редакції Закону України від 03.11.2006 року № 328-У, держава гарантує військовослужбовцям достатнє
матеріальне, грошове та інші види
забезпечення в обсязі, що відповідає
умовам військової служби, стимулює
закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Аналізуючи
зміст наведених нормативно - правових актів,
слід дійти висновку про те, що їхня
дія в частині призупинення права на отримання грошової компенсації за
продовольчі пайки стосується виключно військовослужбовців, які проходять військову службу, й не поширюється на звільнених з цієї служби
громадян.

За таких підстав, суд вважає вимоги позову обґрунтованими, а
строк позовної давності не пропущеним,
оскільки позивачі звільнилися з військової служби у 2007 році.

Правова
позиція Конституційного Суду України з питань обмеження пільг, компенсацій і гарантій військовослужбовців та
правоохоронних органів , полягає в
тому, що комплекс організаційно -
правових та економічних заходів,
спрямованих на забезпечення їх соціального захисту та їх сімей, (у тому числі на забезпечення форменим
одягом, речовим майном та інше), зумовлений не втратою працездатності, безробіттям або відсутності достатніх засобів
для існування, а особливістю професійних
обов'язків, пов'язаних з ризиком для
життя та здоров'я , певним обмеженням
конституційних прав і свобод, у тому
числі права заробляти матеріальні блага для забезпечення себе та своїй сім'ї і
рівня життя вищого за прожитковий мінімум,
(рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у
справі щодо права на пільги, від 20
березня 2002 року № 5 -рп/2002 у справі щодо пільг , компенсацій і гарантій, від 17 березня 2004 року №7 -рп/2004 у справі
про соціальний захист військовослужбовців та працівників правоохоронних
органів).

При
цьому, суд не може прийняти до уваги
заперечення відповідача в тій частині,
що розрахунки заборгованості невірні,
так як на момент звільнення позивачів діяла

постанова
Кабінету Міністрів України 29 березня 2002 року № 426, якою передбачено, що за №1 нормою за рахунок держави
харчуванням забезпечуються: військовослужбовці офіцерського складу, прапорщики,
мічмани і військовослужбовці рядового,
сержантського і старшинського складу,
які проходять військову службу за контрактом

Керуючись
ст.
ст. 11, 71, 86, 160 КАС України, ст.
ст. 1, 6, 8, ч.2 ст. 17,
ст. 19, 20 Конституції
України, ст. ст.
2, 9 Закону України "Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, ст.
16 Закону України "Про Збройні Сили України ", суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
військової частини А 0473, смт. Дівички
-1 Переяслав- Хмельницького району Київської області про стягнення грошової компенсації за невидане під час
проходження військової служби продовольче забезпечення задовольнити.

Визнати
дії командування військової частини А 0473 щодо відмові позивачам у
продовольчому забезпеченні або нарахуванні та виплат грошової компенсації
замість продовольчого забезпечення неправомірними

Стягнути
з військової частини А 0473 емт Дівички -1 Переяслав Хмельницького району
Київської області на
користь ОСОБА_1 31638 гривень 54
копійки, на користь ОСОБА_2 - 31638
гривні 54 копійки, ОСОБА_3

31178 гривень
50 копійок грошової
компенсації за невидане
під час проходження служби
продовольче забезпечення.

постанова
може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через
Яготинський районний суд Київської області заяви про апеляційне оскарження
протягом 10 днів з дня проголошення постанови в повному обсязі, з 10 липня,
2007 року, та подачі апеляційної
скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.