Справа № 22-а-9084/2008
Суддя: Колеснік Г.А.
Дата ухвалення: 2008-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у І інстанції - суддя Харченко
Г.А. Доповідач
Кіровський міський суд Луганської
Справа № 2-а-77/08
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 серпня 2008 року
Справа 22-а-9084/08

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Колеснік Г.А.,

суддів: Ляшенка Д.В., Ястребової Л.В.,

при секретарі: Запорожцевій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого
комітету Кіровської міської ради Луганської області - про визнання дій неправомірними
та стягнення компенсації вартості санаторно-курортних путівок,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1на постанову Кіровського міського суду
Луганської області від 01 липня 2008 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач,
як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії 2
групи інвалідності, звернувся до суду з позовом про визнання дій неправомірними
та стягнення з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого
комітету Кіровської міської ради Луганської області компенсації вартості
щорічних безплатних санаторно-курортних путівок за період з 2001 по 2007 роки
на загальну суму 19423 грн., виходячи з розміру середньої вартості путівок в
Україні.

Постановою
Кіровського міського суду Луганської області від 01 липня 2008 року у
задоволенні позову було відмовлено, на підставі того, що згідно Закону України
«Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» порядок надання путівок та розмір їх середньої
вартості визначається Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету
Міністрів України від 17.06.2004 року № 785 затверджено Порядок виплати
грошової компенсації вартості санаторно-курортного лікування деяким категоріям
громадян, але така категорія громадян, як особи, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи до даного переліку не входить.

Не
погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач просить скасувати
постанову Кіровського міського суду Луганської області від 01 липня 2008 року,
позовні вимоги щодо стягнення з Управління праці та соціального захисту
населення виконавчого комітету Кіровської міської ради Луганської області
компенсації вартості щорічних безплатних санаторно-курортних путівок за період
з 2001 по 2007 роки на загальну суму 19423 грн., виходячи з розміру середньої
вартості путівок в Україні задовольнити. А також, просить зобов'язати
відповідача і у майбутньому за бажанням ОСОБА_1. сплачувати грошову компенсацію
в розмірі середньої вартості путівки в Україні постійно відповідно до діючого
законодавства.

Особи,
які беруть участь у судовому засіданні, надіслали заяви щодо розгляду справи за
їх відсутністю.

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду перевіривши матеріали справи, вивчивши
доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської міської ради
Луганської області необхідно задовольнити частково, а постанова суду першої
інстанції підлягає частковому скасуванню з наступних підстав.

Судом першої інстанції
правомірно відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог щодо стягнення
компенсації вартості щорічних безплатних санаторно-курортних путівок за період
з 2001 по 2006 роки, але неправильно вказано підстави відмови, оскільки
ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом у листопаді 2007 року, хоча вимоги
позивача стосуються виплати компенсації вартості санаторно-курортних путівок за
2001-2007 роки.

У відповідності до ч. 2 ст. 99 КАС України
для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється
з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
сторін. Тому пропуск такого строку є підставою для відмови в задоволені позову.

Враховуючи, що відповідач в запереченнях на
позов та апеляційну скаргу наполягав на застосуванні положень ст. 100 КАС
України, а позивач не зазначив суду ніяких поважних причин пропуску строку
звернення до суду, колегія суддів приходить до висновку, що позивач пропустив
строк звернення до адміністративного суду без поважних причин.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, як інвалід 2 групи 1 категорії, постраждалий
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно
до п.4 ст.20 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до
категорії 1 надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, як позачергове безоплатне
надання санаторно-курортних путівок або одержання компенсації вартості
самостійного санаторно-курортного лікування. Порядок надання путівок, розмір та
порядок виплати компенсації вартості самостійного санаторно-курортного
лікування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно
п. 13 Порядку забезпечення санаторно-курортними путівками деяких категорій
громадян органами праці та соціального захисту населення, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 187 особам, що
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, санаторно-курортна путівка чи
путівка на відпочинок надається згідно із Законом України «Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», в порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 16
травня 2000 року № 800.

Пунктом
17 Положення про організацію оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України
від 16 травня 2000 року № 800 передбачено, що у разі самостійної організації
санаторно-курортного лікування громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, виплачується компенсація середньої вартості путівки
у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.

У
пункті 7 Порядку виплати грошової компенсації вартості санаторно-курортного
лікування деяких категорій громадян, затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 17 червня 2004 року № 785 зазначається, що середню
вартість санаторно-курортної путівки визначає Міністерство праці за поданням
Фонду соціального захисту інвалідів та погодженням з Міністерством фінансів
щороку до 15 березня в межах обсягу бюджетних коштів, виділених відповідно до
Закону України про Державний бюджет на поточний рік.

Наказом
Міністерства праці та соціальної політики України від 12 березня 2007 року № 92
було установлено середню вартість путівки для виплати грошової компенсації
замість санаторно-курортного лікування в межах обсягу бюджетних коштів,
виділених відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007
рік» у сумі 200 грн.

Таким
чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1. щодо стягнення
компенсації вартості щорічної безплатної санаторно-курортної путівки за 2007
рік підлягає задоволенню, але у розмірі 200 грн. відповідно до Наказу
Міністерства праці та соціальної політики України від 12 березня 2007 року №
92.

Колегія
судів не приймає до уваги вимогу позивача в апеляційній скарзі щодо
зобов'язання відповідача і у майбутньому за бажанням ОСОБА_1. сплачувати
грошову компенсацію в розмірі середньої вартості путівки в Україні постійно
відповідно до діючого законодавства, оскільки це не було заявлено в позовній
заяві, а отже і не було предметом розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене,
колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушив норми
матеріального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст.198,
202 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- задовольнити частково.

Постанову
Кіровського міського суду Луганської області від 01 липня 2008 року про відмов
у задоволенні позову ОСОБА_1до Управління праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Кіровської міської ради Луганської області - про визнання
дій неправомірними та стягнення компенсації вартості санаторно-курортних
путівок за період з 2001 по 2007 роки на загальну суму 19423 грн. - скасувати
частково.

Позов
ОСОБА_1до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого
комітету Кіровської міської ради Луганської області - про визнання дій
неправомірними та стягнення компенсації вартості санаторно-курортних путівок за
період з 2001 по 2007 роки на загальну суму 19423 грн. - задовольнити частково.

Визнати
неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Кіровської міської ради Луганської області щодо відмови
ОСОБА_1 у сплаті компенсації вартості санаторно-курортної путівки за 2007 рік.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Кіровської міської ради Луганської області на користь ОСОБА_1компенсацію у
розмірі середньої вартості путівки замість санаторно-курортного лікування в межах
обсягу бюджетних коштів, виділених відповідно до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік»у сумі 200 грн. за рахунок Державного бюджету
України.

В
іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Колегія суддів:

З оригіналом згідно
Суддя:
Г.А. Колеснік