Справа № 2-а-2679/2008
Суддя: Верба І.О.
Дата ухвалення: 2008-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Категорія статобліку - 67
Справа № 2-а-2679/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2008 року 11-28 м.
Дніпропетровськ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Верба І.О.

при секретарі Ромасько
Є.В.

за участю представників:

позивача Анохіна
І.О., довіреність від 27.08.08 р. б/н

відповідача ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за адміністративним позовом
Дніпродзержинського міського центру зайнятості, м. Дніпродзержинськ
Дніпропетровської області

до ОСОБА_1, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про стягнення коштів в сумі 3168,68 грн.,

в с т а н о в и в :

Дніпродзержинський міський центр зайнятості звернувся із
адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення з суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 на користь Дніпродзержинського міського
центру зайнятості кошти виплачені як допомога по безробіттю одноразово для
організації підприємницької діяльності в сумі 3168,68 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач в
порушення пункту 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року №1533-ІІІ не
повернув до Дніпропетровського міського центру зайнятості кошти, виплачені
одноразово як допомога по безробіттю для організації підприємницької діяльності.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив
позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував. Пояснив, що почав підприємницьку
діяльність, отримав свідоцтво про державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця, витратив кошти на закупівлю обладнання, однак у зв'язку із
отриманням відповіді управління житлового господарства Дніпродзержинської
міської ради не мав можливості здійснювати подальшу діяльність щодо
встановлення індивідуального опалення у квартирах багатоквартирних
багатоповерхових житлових будинків. Позовні вимоги не визнав, просив у
задоволенні позову відмовити.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що позовна заява не
підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що згідно картки
персонального обліку НОМЕР_1 ОСОБА_1 11.07.2006 року було надано статус
безробітного та поставлено на облік в Дніпродзержинському міському центрі
зайнятості з виплатою допомоги по безробіттю, на підставі заяви ОСОБА_1 від
11.07.2006 року.

25.09.2006 року ОСОБА_1подав заяву про направлення його на професійне
навчання для підвищення кваліфікації за напрямом “Основи бізнес планування”.

25.09.2006 року між Дніпродзержинським міським центром зайнятості та
безробітним ОСОБА_1 укладено договір № 03-60-06 щодо його професійного
навчання.

27 листопада 2006 року засіданням комісії міського центру зайнятості з
питань одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації
підприємницької діяльності розглянуто заяву ОСОБА_1 від 20 листопада 2006 року
щодо виплати одноразово для організації підприємницької діяльності допомоги по
безробіттю, та рекомендовано виплатити безробітному ОСОБА_1одноразово допомогу
по безробіттю для організації підприємницької діяльності з коштів Фонду
загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття
в сумі, яка розраховується згідно із чинним законодавством.

На підставі висновку комісії, директором міського центру зайнятості
винесено наказ від 27 листопада 2006 року №НТ 933 про надання одноразової
допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності ОСОБА_1.

Відповідно до вимог пункту 3 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від
02.03.2000 року №1533-ІІІ та пункту 7 Порядку надання допомоги по безробіттю, у
тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької
діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики
України від 20.11.2000 року №307, 08 грудня 2006 року відповідач отримав
призначені кошти в сумі 3168, 68 грн.

Згідно наданих до Дніпродзержинського міського центру зайнятості довідок
від 21.08.2007 року № 170 30837/10/17 та № 32951/10/17 від 12.09.2007 року
Державної податкової інспекції в м. Дніпродзержинську ОСОБА_1звіти здає з
нульовими показниками, тобто підприємницькою діяльністю не займається. Довідки
надані згідно порядку обміну інформацією стосовно фізичних осіб підприємців,
яким виплачена допомога по безробіттю одноразово для організації безробітними
підприємницької діяльності.

У зв'язку із підтвердженням факту не провадження підприємницької діяльності
ОСОБА_1, комісією Дніпродзержинського міського центру зайнятості з питань одноразової
виплати допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності
проведено засідання з розгляду питання повернення коштів на підставі пункту 3
статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року №1533-ІІІ, відповідно до
якого, кошти, виплачені к допомога по безробіттю одноразово стягуються з
безробітного на користь центру зайнятості у судовому порядку в разі не
провадження такої діяльності протягом шести календарних місяців з дня отримання
допомоги.

На підставі висновку комісії, директором Дніпродзержинського міського
центру зайнятості винесено наказ від 22 жовтня 2007 року № 906 про прийняте
рішення щодо повернення коштів ОСОБА_1, однак відповідач не повернув кошти у
добровільному порядку.

Абзацами 1, 3 частини третьої статті 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від
02.03.2000 року №1533-ІІІ визначено, що сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного
невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи
відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають
на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У разі
припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації
за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови
працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб
стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення
кваліфікації.

Суд зазначає, що частину третю статті 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від
02.03.2000 року №1533-ІІІ доповнено абзацом третім згідно із Законом України
від 28.12.2007 року №107-VI наступного
змісту Якщо застрахована особа не здійснювала підприємницьку діяльність
протягом шести календарних місяців з дня отримання допомоги по безробіттю
одноразово для організації підприємницької діяльності (за винятком обставин, що
унеможливлюють провадження підприємницької діяльності), виплачена сума коштів
вважається використаною нею не за призначенням та підлягає поверненню в
порядку, установленому спеціально уповноваженими центральними органами
виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, державної податкової
політики за погодженням з правлінням Фонду.

Але згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року
№10-рп/2008 вищезазначені зміни визнано такими, що не відповідають Конституції
України.

Суд дійшов висновку, що з боку відповідача не було допущено умисного
невиконання відповідачем своїх обов'язків та зловживання або відмови працювати
за одержаною професією (спеціальністю), що є підставною для стягнення витрат на
професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації.

Відповідач надав суду підтвердження того, що він фактично розпочав
підприємницьку діяльність. Згідно пред'явленого бізнес плану, відповідач
витратив отримані кошти на закупівлю обладнання, що підтверджується оригіналами
квитанцій, однак із січня 2007 року надання дозволів на встановлення
індивідуального опалення у квартирах багатоквартирних будинків було
призупинено, з метою збереження функціонування підприємств КП «Дніпродзержинськ
тепломережа та ТОВ «Теплосервіс», та на виконання доручення Кабінету Міністрів
України від 13.11.06 р. №15445/3/106.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов не підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне
оскарження відповідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному
обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України -
з дня складення в повному обсязі, та подальшої подачі апеляційної скарги
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку статті 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя І.О.
Верба

Постанова виготовлена у повному
обсязі 01.09.2008 р.

З оригіналом згідно
Суддя І.О.Верба

Постанова не набрала законної сили станом на 01.09.2008
р. Суддя І.О.Верба