Справа № 2-А-18/2008
Суддя: Любинецький М.В.
Дата ухвалення: 2008-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-А-18-08
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

4 червня 2008 року м.Алушта

Алуштинський
міський суд Автономної Республіки Крим у складі головуючого судді -
Любинецького М.В., при секретарі - Ковригі А.П., розглянувши у відкритому
судовому засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України у м.Алушті Автономної Республіки Крим про визнання дій
протиправними, зобов`язання провести перерахунок пенсії, виплати недорахованої
пенсії та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и
в:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України (далі по
тексту ПФУ) у м.Алушті АР Крим про, з урахуванням уточнення позовних вимог у
судовому засіданні, визнання дій по нарахуванню та перерахуванню йому пенсії
протиправним та про зобов`язання відповідача провести йому перерахунок пенсії,
виплатити недоплачену пенсію у розмірі 66400 гривень та стягнення моральної
шкоди у розмірі 29000 гривень. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно
до повідомлення начальника Головного управління Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим від 4 січня 2007 року йому стало відомо про
незаконні дії Управління ПФУ у м. Алушті при нарахуванні та перерахуванні йому
пенсії. Пенсія йому була призначена за віком з 23 липня 1999 року за діючим на
той час Законом України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 56 гривень 86
копійок з діючими на той час обмеженнями. Але ці обмеження відповідно до
Постанови Верховної Ради України про порядок введення цього Закону в дію діяли
тільки до 1 квітня 1992 року. Вважає, що йому пенсію у 1999 році нарахували
неправильно, вона повинна бути нарахована у розмірі 660 гривень 67 копійок,
відповідно до ст. 41 нового Закону України «Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування» з 1 січня 2004 року пенсію йому повинні нарахувати у
розмірі 849 гривень 25 копійок. Вважає, що з 23 липня 1999 року по даний час
йому Управлінням ПФУ у м. Алушті недонараховано пенсії на загальну суму 66400
гривень і цю суму він просить стягнути з відповідача. Крім цього, протиправними
діями відповідача йому спричинена моральна шкода, яка виражається у тому, що
із-за дуже низької пенсії він вимушений був їздити до м. Москви на заробітки,
спати на вокзалах, не міг матеріально допомагати своїй дочці, яка навчалась і
все це спричиняло йому моральні страждання. Моральну шкоду він оцінює у 29000
гривень і цю суму також просить стягнути з відповідача. Вважає, що він не пропустив строки позовної
давності, оскільки про неправомірні дії відповідача він взнав із листа
начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим від 4 січня 2007 року.

У судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримав у повному
обсязі.

У
судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову
заперечував, мотивуючи свою позицію тим, що нарахування пенсії у 1999 році та
перерахунок пенсії з 1 січня 2004 року позивачу ОСОБА_1 проведено відповідно до
діючого законодавства України, на підставі довідки про заробіток для
нарахування пенсії, виданої ТОВ «Консоль ЛТД» № 150 від 8 січня 2004 року з
розбивкою по місяцям, з урахуванням коефіцієнту страхового стажу 0,30667 та
коефіцієнту заробітку 2,04466 та з урахуванням того, що відповідно до діючого
на час призначення пенсії ОСОБА_1 Закону Украни «Про пенсійне
забезпечення» його заробіток за вересень
1993 року у сумі 26 грн. 89,301 копійки має обмеження 5,6 розміру середньої
заробітньої плати в Україні. На даний час пенсія ОСОБА_1 нарахована та
виплачується у повній відповідності до вимог ст. ст. 26, 27 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не
підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом
встановлено, що Управлінням ПФУ у м. Алушті з 23 липня 1999 року ОСОБА_1,
відповідно до вимог діючого на той час Закону України «Про пенсійне
забезпечення», була нарахована максимальна пенсія у розмірі 56 гривень 86
копійок із середньомісячного фактичного заробітку за період роботи з 1
листопада 1991 року по 31 жовтня 1993 року (24 місяці), із загального трудового
стажу 30 років 8 місяців 17 днів. У подальшому, при масовому збільшенні пенсій,
до 1 січня 2004 року розмір пенсії ОСОБА_1 після перерахунків також
встановлювався у максимальному розмірі. Після набрання чинності Законом України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 1 січня 2004 року
йому було проведено перерахунок пенсії на підставі довідки про заробіток для
нарахування пенсії, виданої ТОВ «Консоль ЛТД» № 150 від 8 січня 2004 року за
вказаний вище період з розбивкою по місяцям. Розмір його пенсії, перераховано з
урахуванням коефіцієнту страхового стажу 0,30667 та коефіцієнту заробітку
2,04466, з урахуванням того, що відповідно до діючого на час призначення пенсії
ОСОБА_1 Закону Украни «Про пенсійне забезпечення» його заробіток за вересень 1993 року у сумі
26 грн. 89,301 копійки має обмеження 5,6 розміру середньої заробітньої плати в
Україні, і у повній відповідності до вимог ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» про включення в заробітну
плату для нарахування пенсії сум виплат (доходів), отриманих застрахованою
особою до вступу в дію цього Закону, в межах сум, на які відповідно до діючого
раніше законодавства нараховувалися внески на державне соціальне страхування
або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до введення
обмежень максимального розміру заробітної плати, з якої виплачувались вказані
взноси (збір), - в межах сум, які відповідно до раніше діючого законодавства,
включались до заробітної плати, з якої нараховувалась пенсія відповідно до
Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не перевищують 5,6 розміру середньої
заробітної плати в Україні на день отримання вказаних сум. Станом на 1 квітня
2007 року, коли позивач ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду, розмір його
пенсії складав 403 гривень 75 копійок.

Відповідно
до висновку проведеної у справі судово-економічної експертизи при розрахунку
пенсії ОСОБА_1 були враховані всі вказані в довідці № 150 від 8 січня 2004 року
ТОВ «Консоль ЛТД» види виплат (а.с. 156-163).

Таким
чином суд вважає встановленим та доказаним, що пенсія позивачу ОСОБА_1 у 1999
році була нарахована, а у подальшому і неодноразово перерахована Управлінням
ПФУ у м. Алушті у повній відповідності до діючого пенсійного законодавства
України, ці дії Управління ПФУ у м. Алушті є правомірними, а тому підстав для
визнання їх протиправними не має. З цих же міркувань не має підстав для задоволення позовних вимог щодо
зобов`язання Управління ПФУ у м. Алушті провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, виплатити йому
недоплачену пенсію у розмірі 66400 гривень та стягнення з відповідача на
користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 29000 гривень.

Керуючись
ст.ст.17,18,19, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,
Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року, ст.ст.
26, 27, 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Постанова
набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Постанова може
бути оскаржена в Апеляційний суд Автономної Республіки Крим. Заява про
апеляційне оскарженя може бути подана до Алуштинського міського суду на протязі
десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга може бути подана на
протязі двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя М.В.Любинецький