Справа № 22-а-3607/2008
Суддя: Бабенко К.А.
Дата ухвалення: 2008-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
cправа № 22-а-3607/08 Головуючий суддя у суді 1 інстанції Рябота В.І.,
cуддя-доповідач Бабенко К.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2008 року м. Київ

Київський адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Бабенка К.А.,

суддів: Маслія В.І.,

Саприкіної І.В.,

при секретарі: Богдан О.М.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на Постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської
області від 21.06.2007 та Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської
області від 20.07.2007 у справі за позовом ОСОБА_1до Начальника Чернігівського
обласного управління у справах захисту прав споживачів Соловйова Григорія
Івановича про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

18.05.2007ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Начальника
Чернігівського обласного управління у справах захисту прав споживачів Соловйова
Григорія Івановича, в якому просив визнати дії незаконними та зобов'язати
вчинити певні дії.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від
21.06.2007 у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від
20.07.2007 Позивачу було роз'яснено Постанову Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 21.06.2007.

23.07.2007 Позивач подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати
Постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21.06.2007
та Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20.07.2007,
а новою постановою визнати ухилення Відповідача від забезпечення обов'язків
перед Позивачем і державою - незаконним, зобов'язати Відповідача не зволікаючи
прийняти міри для забезпечення участі його керівного органу у судовому розгляді
іншої справи.

Заслухавши в засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Позивач звернувся до суду першої
інстанції з позовом, в якому просить зобов'язати Відповідача не зволікаючи
прийняти міри для забезпечення участі його керівного органу у справі за позовом
ПНПФ ″Алсіта″ до ОСОБА_1. і за зустрічним позовом останнього до
ПНПФ ″Алсіта″ про захист споживчих прав і стягнення в доход держави
штрафу за вже встановленим судом фактом порушення ПНПФ ″Алсіта″
Закону України ″Про захист прав споживачів″ від 12.05.1991.

16.06.2007 Відповідач подав до суду першої інстанції
заперечення на позов, в якому зазначив, що адміністративний позов не підлягає
задоволенню оскільки участь державних органів у цивільному процесі є
обов'язковою, якщо суд визнає це за необхідне.

Згідно статті 26 Закону України ″Про захист прав
споживачів″ від 12.05.1991 передбачені повноваження виконавчого органу у
справах захисту прав споживачів.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо
відмови у задоволенні адміністративного позову з підстав передбачених Законом України ″Про судоустрій України″ від 07.02.2002.

Відповідно до статті 5 Закону України ″Про захист
прав споживачів″ від 12.05.1991 захист прав споживачів здійснюють
спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту
прав споживачів та його територіальні органи, Рада міністрів Автономної
Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи і установи, що
здійснюють державний санітарно-епідеміологічний нагляд, інші органи виконавчої
влади, органи місцевого самоврядування згідно із законодавством, а також суди.

Статтею 26 Закону України ″Про захист прав
споживачів″ від 12.05.1991 зазначено, що спеціально уповноважений
центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його
територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та
Севастополі здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про
захист прав споживачів, забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту
прав споживачів і мають право, зокрема: подавати до суду позови щодо захисту
прав споживачів; накладати на винних осіб у випадках, передбачених
законодавством, адміністративні стягнення; накладати на суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства,
стягнення, передбачені статтею 23 цього Закону, в порядку, що визначається
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини третьої статті 23
Закону України ″Про захист прав споживачів″ від 12.05.1991 у разі
невиконання в добровільному порядку суб'єктами господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного господарства, визначених у статті 26 цього
Закону рішень (постанов) спеціально уповноваженого центрального органу
виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів, його територіальних органів
та їх посадових осіб про накладення стягнення примусове виконання таких рішень
(постанов) здійснюється державною виконавчою службою в порядку, встановленому
Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 29 Закону України ″Про захист прав споживачів″ від
12.05.1991 передбачено, що службові особи органів виконавчої влади, які
здійснюють захист прав споживачів, зобов'язані суворо додержуватися вимог
законодавства. За невиконання або неналежне виконання обов'язків службові особи
притягаються до відповідальності згідно із законодавством.

Відтак, судова колегія вважає, що ухилення Відповідача від забезпечення
обов'язків перед Позивачем і державою не можна кваліфікувати як незаконні,
оскільки:

по-перше, керуючись Законом Відповідач самостійно вирішує виступати йому на
захист інтересів держави з погляду необхідності та у відповідності до своїх
повноважень;

по-друге, виходячи із матеріалів справи Відповідач не відмовився від
виконання свого законного обов'язку щодо захисту прав споживачів, зокрема
Позивача, зазначивши, що братиме участь у розгляді справи, якщо суд визнає
обов'язковою його участь у судовому розгляді.

Згідно статті 19 Закону України ″Про прокуратуру″ 05.11.1991
нагляд за додержанням та застосуванням законів в Україні здійснюють органи
прокуратури.

Перевірка виконання законів проводиться за заявами та іншими повідомленнями
про порушення законності, що вимагають прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така діяльність не суперечить чинному
законодавству.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від
20.07.2007 суд першої інстанції вірно роз'яснив Позивачу про зміст та структуру
постанови суду.

Підстав передбачених статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України для скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення немає.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційну скаргу
залишає без задоволення, а Постанову Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 21.06.2007 та Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 20.07.2007- без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198-200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення, а Постанову Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської області від 21.06.2007 та Ухвалу Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської області від 20.07.2007 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
дня її складення в повному обсязі.

Ухвалу складено в повному обсязі 07.07.2008.

Головуючий суддя К.А. Бабенко

Судді: В.І.
Маслій

І.В. Саприкіна