Справа № 22-а-8141/2008
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2008-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя
- доповідач Ханова Р.Ф.
суддя І інстанції- Юрченко В.П.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

21 серпня 2008 року справа № 22-а-8141/08

зал судового засідання № 2 у
приміщенні суду за адресою: м. Донецьк,
бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Бадахової Т.П.

Старосуда
М.І.

при секретарі
судового засідання

Чуріковій Я.О.

за участю представників:

від позивача:

ОСОБА_1. - особисто

від відповідача:

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

ОСОБА_1

на постанову Донецького окружного адміністративного
суду

від

28 травня 2008 року (у повному обсязі складена 2 червня
2008 року)

по адміністративній справі

№ 2-а-8455/08 (головуючий суддя Юрченко В.П., судді
Галатіна О.О., Кошкош О.О. )

за позовом

ОСОБА_1

до

Президента
України Ющенка Віктора Андрійовича

про

визнання
незаконним і скасування Указу Президента України від 14 грудня 2006 року
№1073/2006

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Донецького окружного адміністративного суду від 28 травня 2008 року (арк.
справи 50-53) відмовлено у задоволені позову (арк. справи 3-11) ОСОБА_1 до
Президента України Ющенка Віктора Андрійовича про визнання незаконним і
скасування Указу Президента України від 14 грудня 2006 року №1073/2006 «Про
нагородження Ю. Луценка орденом князя Ярослава Мудрого», з мотивів відсутності
об'єкту порушеного права, а саме того, що зазначений Указ не порушує права,
свободи чи інтереси позивача.

В
апеляційній скарзі (арк. справи 57-62) ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права просить постанову суду першої інстанції по даній справі
скасувати, прийняте нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представник
відповідача у судове засідання не з'явився, заперечень на апеляційну скаргу не
надав, про дату, час і місце судового
засідання був повідомлений належним чином.

Позивач
та під час апеляційного розгляду справи доводи, викладені в апеляційній скарзі
підтримує.

Апеляційний
розгляд справи здійснювався із застосуванням засобів технічної фіксації
судового процесу відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Указом
Президента України від 14 грудня 2006
року №1073/2006, за вагомий особистий внесок у відстоювання ідеалів демократії,
захист конституційних прав і свобод громадян, активну участь у державному
будівництві, нагороджено орденом князя Ярослава Мудрого п'ятого ступеня Луценка
Юрія Віталійовича - Міністра внутрішніх справ України у 2005-2006 роках,
(надалі Указ).

Апелянт
(позивач по справі) вважає, що даний
Указ не відповідає абзацу 2 статті 7 Закону України «Про державні нагороди
України» від 16 березня 2000 року №1549-3, що посвідчує порушення положень
конституційного принципу рівності визначеного статтею 24 Конституції України.

Прийняття
зазначеного Указу Президентом України Ющенко Віктором Андрійовичем в межах
компетенції передбаченої пунктом 25 статті 106 Розділу 5 Конституції України не
є спірною між сторонами обставиною. Зазначений Указ є юридичною формою рішення,
способом реалізації владних управлінських функцій Президентом України.

Виходячи
з характеру та обсягу відносин, що врегульовано спірним Указом він є правовим
актом індивідуальної дії, зазначена обставина не є спірною.

Проблемою
даного спору є законність, тобто відповідність Указу приписам Закону України
«Про державні нагороди України».

Відповідно
до преамбули Закону України «Про державні нагороди України» цей Закон
встановлює державні нагороди України для відзначення громадян за особисті
заслуги перед Україною.

Державні
нагороди України (далі-державні нагороди) є вищою формою відзначення громадян
за видатні заслуги у розвитку економіки, науки, культури, соціальної сфери,
захисті Вітчизни, охороні конституційних прав і свобод людини, державному
будівництві та громадській діяльності, за інші заслуги перед Україною, таке
значення наведене статтею 1 Закону України «Про державні нагороди
України».

Стаття
2 наведеного закону визначає склад
законодавства про державні нагороди до якого відносить Конституцію України,
наведений вище Закон та укази Президента України, що видаються відповідно до
нього.

Орден є
одним з видів державних нагород відповідно до статті 3 Закону України «Про
державні нагороди України».

Орден
князя Ярослава Мудрого першого, другого, третього, четвертого, п'ятого ступеня
відповідно до абзацу 2 статті 7 цього закону встановлюється для нагородження
громадян за видатні заслуги перед Україною в галузі державного будівництва,
зміцнення міжнародного авторитету України, розвитку економіки, науки, освіти,
культури, мистецтва, охорони здоров'я, за визначні благодійницьку, гуманістичну
та громадську діяльність.

Аналіз
приписів даної норми та констатуюча частина Указу посвідчують, що особа якою є
Ю. Луценко, нагороджена Орденом князя Ярослава Мудрого за активну участь у
державному будівництві, законом передбачена підстава такого нагородження за видатні заслуги перед Україною в галузі
державного будівництва. В наведеному позивач вбачає невідповідність.

Колегія
суддів вважає, що видатними заслугами перед Україною в галузі державного
будівництва (розбудови, становлення Української державності), може бути активна
участь у державному будівництві, що спростовує доводи позивача щодо
невідповідності приписів Указу нормам Закону.

Відповідно
до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства
є захист прав, свобод та інтересів зокрема фізичних осіб, у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.

Як
встановлено під час апеляційного провадження
об'єктом судового захисту позивач
визначає порушення конституційної рівності визначеної статтею 24 Конституції
України.

Складність
оцінки даного положення полягає у наявності соціально - філософського підґрунтя
даного питання.

З огляду
на приписи статті 24 Конституції України колегія суддів зазначає, що її
частиною першою визначені рівні конституційні права та свободи. По-перше, йдеться, лише про права і свободи
«конституційні», а по-друге, про ті,
якими Українська держава наділила тільки своїх громадян, а не всіх людей, що
перебувають на її території. Вказівка на те, що громадяни є рівними перед
законом, істотно розширює сферу юридичної рівності, і означає, що всі права і
свободи громадян, закріплені в законах, теж мають бути принципово рівними,
однаковими.

Частина
2 статті 24 Конституції України закріплюючи неможливість привілеїв , у тому
числі за іншими ознаками, посвідчує відкритість даної норми, означає, що
привілеїв чи обмежень не може бути у процесі приведення законодавства у
відповідність з Конституцією, при прийняті законів з таких питань, які раніше
законами не регулювались.

У межах
спірних відносин йдеться не про встановлення привілеїв чи обмежень, а про
застосування приписів Закону України «Про державні нагороди України».

Колегія
суддів не вбачає застосування приписів даного закону шляхом постановлення
відповідачем Указу з привілею для нагородженого, та обмеження прав позивача,
зважаючи на зазначене, об'єкт судового захисту, а саме порушене право позивача
відсутнє.

Колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені
обставини справи та постанова прийнята з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись
статтями 2, 3, 9,24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 28 травня 2008 року у справі № 2-а-8455/08
- залишити без задоволення.

Постанову
Донецького окружного адміністративного суду від 28 травня 2008 року у справі №
2-а-8455/08 - залишити без змін.

Вступна
та резолютивна частини ухвали постановлені у нарадчій кімнаті та проголошені у
судовому засіданні 21 серпня 2008 року. Ухвала у повному обсязі складена 21
серпня 2008 року.

Ухвала
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді:
Т.П. Бадахова

М.І.
Старосуд

З
оригіналом згідно:

Суддя
Р.Ф. Ханова