Справа № 22-а-1051/2008
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2008-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03"
червня 2008 року
м. Харків

Справа №
22-а-1051/08

Категорія: 49
Головуючий 1 інстанції: Лобко А.В.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія
суддів у складі:

Головуючий
суддя Філатов Ю.М.,

Суддя Водолажська
Н.С., Суддя Гуцал М.І.

при секретарі
Волошиній Я.В.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Івашина О.О.

представника третьої особи - Пінчук В.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною скаргою ГУПФУ в
Сумській області на постанову Зарічного районного суду м. Суми від
05.10.2007 року по справі № 2-а-416/07

за позовом ОСОБА_1

до ГУПФУ
в Сумській області

третя особа УСБУ в
Сумській області

про
визнання дій неправомірними щодо невиплати пенсії, зобов'язання
здійснювати виплату пенсії та стягнення заборгованості по пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1,
звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з позовом, в якому просив визнати
неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській
області, що виразились в невиплаті пенсії в розмірі, призначеному йому
Управлінням СБ України в Сумській області та зазначеному в протоколі про
призначення пенсії за вислугу років від 22.06.06 р. Визнати, що в результаті
зазначених вище неправомірних дій Головного управління Пенсійного фонду України
в Сумській області нанесені матеріальні збитки, які виразились в недоотриманні
пенсії станом на 01.08.07 р. в сумі більше 32 тисяч гривень. Зобов'язати
Головне Управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснювати
щомісяця виплати пенсії в розмірі, зазначеному в протоколі про призначення
пенсії за вислугу років від 22.06.07 р. Також позивач просив відшкодувати
шкоду, заподіяну протиправними діями та бездіяльністю Головним управлінням
Пенсійного фонду України в Сумській області, яка складається в недоотриманні
пенсії з дня звільнення з військової служби в запас, тобто з 26.12.06 р.,
розрахунок якої здійснити з урахуванням інфляції. Просив судові витрати
покласти на відповідача.

Постановою
Зарічного районного суду м. Суми від 05.10.07 р. адміністративний позов ОСОБА_1
був задоволений частково. А саме, визнано неправомірними дії Головного
Управління Пенсійного Фонду України в Сумській області, що виразились у
невиплаті ОСОБА_1 пенсії в розмірі, призначеному Управлінням СБУ в Сумській
області та зазначеному в протоколі про призначення пенсії за вислугу років від
22.06.07 р. Зобов'язано Головне Управління Пенсійного Фонду України в Сумській
області здійснювати ОСОБА_1 щомісячно виплати пенсії в розмірі, зазначеному в
протоколі про призначення пенсії за вислугу років від 22.06.07 р. та виплатити
заборгованість по пенсії, яка виникла з 27.12.06 р. В задоволенні решти
позовних вимог було відмовлено у зв'язку з необґрунтованістю. Також постановою
суду стягнуто з Головного Управління Пенсійного Фонду України в Сумській
області на користь ОСОБА_1 320,0 грн. в рахунок повернення судового збору.

Відповідач не
погодився з зазначеною постановою суду першої інстанції та подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від
05.10.07 р. по справі № 2-а-416/07 та прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені в скарзі.

Позивач надав до
суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить залишити без
задоволення апеляційну скаргу, а оскаржувану постанову - без змін.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї,
постанову суду першої інстанції, вислухавши осіб, які прибули в судове
засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої
інстанції було встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що
позивач ОСОБА_1 01.09.83 р. був прийнятий на військову службу, яку проходив у
різних підрозділах КДБ УРСР та Управління СБУ в Сумській області. З 02.12.84 р.
позивач проходив службу в слідчому підрозділі Управління СБУ в Сумській області
на посадах слідчого, старшого слідчого, старшого слідчого в ОВС, начальника
слідчого відділення та заступника начальника слідчого відділу. З 26.12.06 р.
він був звільнений в запас з військової служби в органах Служби безпеки України
з посади заступника начальника слідчого відділу УСБУ в Сумській області і
згідно наказу начальника УСБУ в Сумській області № 304-ос від 26.12.06 р. був
виключений із списків особового складу.

З 27.12.06 р.
Управлінням СБ України в Сумській області позивачу була призначена пенсія за
вислугу 29 років в розмірі 77% грошового забезпечення. При призначенні пенсії
були порушені вимоги Закону України "Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей" (ст. 15 п.1) та вимоги Закону
України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб " (ст. 43). з розміру грошового забезпечення була
виключена щомісячна доплата за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих
співробітників Служби Безпеки, а також пенсійна надбавка.

Постановою Зарічного
районного суду м. Суми від 14.03.07 р. УСБУ в Сумській області було зобов'язано
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 43 Закону України
„Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких
інших осіб ".

Відповідно до
постанови КМ України „Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з
призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" № 1522 від
02.11.06 р. пенсійна справа ОСОБА_1 20.03.07 р. Управлінням СБУ в Сумській
області була направлена до Головного управління ПФУ в Сумській області.

На виконання
постанови Зарічного районного суду м. Суми від 14.03.07 р. УСБУ в Сумській
області 22.06.07 р. здійснило перерахунок пенсії позивача виходячи з розміру
грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, з
урахуванням щомісячної доплати за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих
служби безпеки і пенсійної надбавки та 25.06.07 р. направило протокол про
призначення пенсії до Головного управління ПФУ в Сумській області для
проведення виплат пенсії в новому розмірі.

Після отримання
протоколу від 22.06.07 р. про призначення пенсії позивачу Головне управління
ПФУ в Сумській області продовжує виплату пенсії позивачу в розмірі,
розрахованому від 27.12.06 р. з порушенням вимог ст. 43 Закону України „Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших
осіб " та не виплатило позивачу недоотриману ним суму пенсії.

В результаті
цього позивач з 27.12.06 р. отримує пенсію в меншому розмірі, ніж це встановлено
чинним законодавством та визначено рішенням суду.

Колегія суддів
погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії Головного управління ПФУ
в Сумській області суперечать чинному законодавству та порушують право та
законний інтерес позивача на отримання пенсії в повному розмірі відповідно до
ст. 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової
служби, та деяких інших осіб ".

Постановою КМ
України № 1522 від 02.11.06 р. „Про передачу органам Пенсійного фонду України
функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" функції
з призначення і виплати пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом
України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб" з 01.01.07 р. передані органам Пенсійного фонду
України.

Згідно ст. 99
Закону України „Про Державний бюджет на 2007 рік" військовослужбовцям,
особам начальницького і рядового складу, які мають право на пенсійне
забезпечення на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби та деяких інших осіб", пенсії призначаються
(перераховуються) органами Пенсійного фонду України. Виплата пенсій, в тому
числі призначених до введення в дію цього Закону, здійснюється органами
Пенсійного фонду через установи ВАТ "Ощадний банк України" за місцем
фактичного проживання пенсіонера або за його бажанням через установи банків, з
якими Пенсійним фондом України укладено відповідні договори, на підставі
документів та у порядку, визначених Законом України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

В ст. 10 Закону
України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб" в редакції Закону України № 857-У від 03.04.07 р.
призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у ст. 1 цього Закону,
здійснюються органами Пенсійного фонду України.

В Рішенні
Конституційного Суду України № 8-рп/2005 від 11.10.05 р. зазначено, що для
окремих категорій осіб передбачено особливий порядок пенсійного забезпечення з
урахуванням їх правового статусу, професійних обов'язків, підвищених вимог до
дисципліни, обмежень та інших особливостей, пов'язаних з ризиком для життя та
здоров'я, що й зумовило встановлення додаткових гарантій соціального
забезпечення таких осіб. Обмеження цих гарантій не відповідає статтям 3, 22, 48
Конституції України.

Конституційні
принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в
Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачають за змістом
статей 1,3, 6 (частина друга), 8, 19 (частина друга), 22, 23, 24 (частина
перша) Основного Закону України правові гарантії, правову визначеність і
пов'язану з ними передбачуваність законодавчої політики у сфері пенсійного
забезпечення, необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали
можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних
очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст
та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване,
звужене.

Законодавство про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших
осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції
України і складається з цього Закону, Закону України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України,
прийнятих відповідно до цих законів".

В Рішенні
Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.07 р. зазначено, що Закон про
Державний бюджет України як правовий акт, чітко зумовлений поняттям бюджету як
плану формування та використання фінансових ресурсів, має особливий предмет
регулювання, відмінний від інших Законів України - він стосується виключно
встановлення доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, зокрема
і видатків на соціальний захист і соціальне забезпечення, тому цим Законом не
можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних Законів України, а також
встановлюватися інше правове регулювання відносин, що є предметом інших Законів
України.

Згідно зі ст. 22
Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними,
гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових Законів або
внесенні змін до чинних Законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

З урахуванням
наведеного суд першої інстанції правомірно визнав неправомірними дії Головного
Управління Пенсійного Фонду України в Сумській області, що виразились у
невиплаті позивачу пенсії в розмірі, призначеному Управлінням СБУ в Сумській
області та зазначеному в протоколі про призначення пенсії за вислугу років від
22.06.07 р. і зобов'язав Головне Управління Пенсійного Фонду України в Сумській
області здійснювати позивачу щомісячно виплати пенсії в розмірі зазначеному в
протоколі про призначення пенсії за вислугу років від 22.06.07 р. та виплатити
заборгованість по пенсії, яка виникла з 27.12.06 р.

Колегія суддів не
погоджується з тим, що суд першої інстанції стягнув з Головного Управління
Пенсійного Фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 320,0 грн. в рахунок
повернення судового збору виходячи з наступного.

Відповідно ст. 87
КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних
з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати
на правову допомогу; витрати сторін та їхніх
представників, що пов'язані із прибуттям до суду; витрати, пов'язані із
залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових
експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та
вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Колегія суддів
зауважує, що в матеріалах справи не міститься доказів про витрату коштів
позивачем, пов'язаних з розглядом справи, а міститься лише докази про сплату
позивачем судового збору при подачі позовної заяви.

Згідно ст. 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою
стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Отже колегія
суддів зазначає, що позивач витратив 3,4 грн. на сплату судового збору при
подачі позовної заяві та ці кошти, відповідно до вищезазначеної норми, повинні
бути відшкодовані.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів
дійшла до висновку стосовно того, що постанова Зарічного районного суду м. Суми
від 05.10.07 р. по справі № 2-а-416/07 прийнята з порушенням норм чинного
процесуального права і підлягає скасуванню в частині.

Керуючись ст. ст. 160, 163, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
209, 254 КАС України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу
ГУПФУ в Сумській області на постанову
Зарічного районного суду м. Суми від 05.10.07 р. по справі № 2-а-416/07 -
задовольнити частково.

Постанову
Зарічного районного суду м. Суми від 05.10.07 р. по справі № 2-а-416/07 за
позовом ОСОБА_1 до ГУПФУ в Сумській області про визнання дій неправомірними
щодо невиплати пенсії, зобов'язання здійснювати виплату пенсії та стягнення
заборгованості по пенсії - скасувати в частині розподілу судових витрат і в цій
частині прийняти нову постанову, якою стягнути з Державного бюджету України на
користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3,40 грн. (три гривні 40 копійок).

В іншій частині постанову Зарічного районного
суду м. Суми від 05.10.07 р. по справі № 2-а-416/07 - залишити без змін.

Постанова набирає чинності негайно з моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної
скарги протягом 30 днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий
Ю.М. Філатов

Судді Н.С. Водолажська

М.І. Гуцал

Повний текст постанови виготовлений та підписаний
09.06.2008 року.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного суду
Н.С. Водолажська