Справа № 22-а-6953/2008
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2008-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
1-ї інст. Гладій С.В.
Рядок статзвіту № 41
суд Хмельницької області, № 20/23-НА
Справа № 22-а-6953/08
Доповідач: Заверуха О.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3
червня 2008 року
м.
Львів

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Заверухи О.Б.,

суддів: Олендера І.Я., Шавеля Р.М.,

при секретарі Соколовській А.С.,

з участю осіб, які беруть участь у справі:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Ковальчука В.С., довіреність № 43/10/10-010 від
08.01.08 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у Дунаєвецькому районі Хмельницької області на постанову
господарського суду Хмельницької області від 27 лютого 2008 року в справі за
адміністративним позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до державної податкової
інспекції в Дунаєвецькому районі Хмельницької області про скасування податкових
повідомлень-рішень № /0, № /0, № /0 від
23.07.2007 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2007 року приватний
підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до державної
податкової інспекції в Дунаєвецькому районі Хмельницької області про скасування
податкових повідомлень-рішень № /0, № /0, № /0
від 23.07.2007 року. В обґрунтування позову зазначав, що відповідно до оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень до нього було застосовано штрафні санкції у сумі
264,92 грн. за порушення граничного строку сплати погодженого податкового
зобов'язання щодо сплати єдиного податку на підприємницьку діяльність із
фізичних осіб, передбаченого Указом Президента України «Про спрощену систему
оподаткування» і Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами й державними цільовими фондами». Вважає, що чинність
цього Закону не поширюється на порядок погашення зобов'язань по єдиному
податку, оскільки він не є загальнодержавним податком і збором у розумінні
Закону України «Про систему оподаткування». Указом Президента «Про спрощену
систему оподаткування, обліку і звітності суб'єктів малого підприємництва» не
передбачені штрафні санкції за порушення строків сплати єдиного податку.

Постановою господарського суду
Хмельницької області від 27 лютого 2008 року позов задоволено, скасовано
податкові повідомлення-рішення № /0 на суму 59,16 грн., № /0
на суму 148,57 грн., № /0 на суму 57,19 грн.

Зазначена постанова мотивована
тим, що штрафні санкції, які були застосовані до позивача податковим органом не
є податковими зобов'язаннями та не можуть стягуватись за процедурою, яка передбачена
Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами й державними цільовими фондами».

Не погоджуючись з цією
постановою, Державна податкова інспекція в Дунаєвецькому районі Хмельницької
області подала апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного
суду в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову якою
відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована
неповним зясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для
справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме ст.ст. 2,
4, 5 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності». В апеляційній скарзі зокрема
зазначає про те, що право застосування
спрощеної системи не звільняє суб'єкта малого підприємництва - фізичну особу
від сплати податку, оскільки вони несуть відповідальність за правильність
обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплати сум єдиного податку
згідно із законодавством України. Спеціальним законом з питань оподаткування,
який установлює порядок нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків, є саме Закон України «Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами».

Представник державної податкової
інспекції у Дунаєвецькому районі Хмельницької області в судовому засіданні
апеляційну скаргу підтримав, покликався на мотиви, які в ній викладені.

ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну
скаргу заперечив, вважає постанову суду першої інстанції законною та
обґрунтованою, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду, пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову суд
першої інстанції виходив з того, що штрафні санкції, які були застосовані до
позивача податковим органом не є податковими зобов'язаннями та не можуть
стягуватись за процедурою, яка передбачена Законом України «Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами й державними цільовими
фондами».

Однак, колегія суддів з такими
висновками не погоджується, вважає, що судом першої інстанції були неповністю
з'ясовані обставини, що мають значення для справи та порушено норми
матеріальної права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 23.07.2007 року
відповідач провів невиїзну документальну перевірку своєчасності сплати
позивачем єдиного податку на підприємницьку діяльність за 2005 - 2006 р.р. та
встановив порушення ним вимог п. 2 Указу Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності малого підприємництва», у зв'язку з
чим виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення про застосування до нього
штрафних санкцій (а.с. 6-10).

У відповідності до ст. 5 Указу Президента
України № 727/98 від 03.07.1998 року в редакції від 28.06.1999 року №
746/99 «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» суб'єкти
малого підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність
подання розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно із законодавством
України.

У відповідності до преамбули Закону
України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та
державними цільовими фондами», цей Закон є спеціальним законом з питань
оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або
фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і
зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування,
нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників
податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів
стягнення.

Пунктом 1.1 статті 1 цього Закону
встановлено, що платники податків - це юридичні особи, їх філії, відділення,
інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, а також
фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не
мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати
та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні
санкції. Пункт 1.2 цієї ж статті визначає податкове зобов'язання як
зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових
фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або
іншими законами України.

Підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 7
цього ж Закону встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує
узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених
цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у відповідних
розмірах.

Виходячи з наведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те,
що на позивача не поширюється дія Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами й державними цільовими фондами»,
а відтак до нього не могли бути застосовані штрафні санкції.

Відповідальність позивача за несвоєчасну сплату сум єдиного податку
передбачена законодавством, яким і є вищевказаний Закон. Тому, у зв'язку з
порушенням позивачем граничного строку сплати сум єдиного податку, колегія
суддів вважає, що апелянт правомірно виніс податкові повідомлення - рішення,
якими визначив позивачу штрафні санкції за несвоєчасну сплату зобов'язань по
єдиному податку. Колегія суддів також бере до уваги ту обставину, що сам
позивач не заперечив в процесі апеляційного розгляду факту несвоєчасної сплати
сум єдиного податку, а отже, його посилання на те, що Указом Президента України
«Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності суб'єктів малого
підприємництва» не передбачені штрафні санкції за порушення строків сплати
єдиного податку, а тому оскаржувані податкові повідомлення - рішення були
правомірно скасовані, колегія суддів вважає необґрунтованими оскільки
незважаючи на те, що в самому Указі не передбачено застосування штрафних
санкцій, він вказує на можливість несення суб'єктом малого підприємництва
відповідальності за несвоєчасну сплату сум єдиного податку згідно із
законодавством України. Відтак, колегія суддів вважає застосування в спірних
правовідносинах Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами й державними
цільовими фондами» та нарахування позивачу штрафних санкцій у відповідності до
норм цього Закону правомірним.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить
до висновку про те, що суд першої інстанції неповністю з»ясував обставини, що
мають значення для справи та порушив норми матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, а тому, апеляційну скаргу слід задовольнити, а
оскаржуване судове рішення скасувати.

Керуючись
ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у Дунаєвецькому
районі Хмельницької області на постанову господарського суду Хмельницької
області від 27 лютого 2008 року в справі за адміністративним позовом приватного
підприємця ОСОБА_1 до державної податкової інспекції в Дунаєвецькому районі
Хмельницької області про скасування податкових повідомлень-рішень №
/0, № /0, № /0 від 23.07.2007 року -
задовольнити.

Постанову господарського суду
Хмельницької області від 27 лютого 2008 року скасувати та прийняти нову якою в
задоволенні позову приватного підприємця ОСОБА_1 до державної податкової
інспекції в Дунаєвецькому районі Хмельницької області про скасування податкових
повідомлень-рішень № /0, № /0, № /0 від
23.07.2007 року відмовити за безпідставністю.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного місяця з дня
набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному
обсязі відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в
повному обсязі.

Головуючий: О.Б.
Заверуха

Судді: І.Я.
Олендер

Р.М.
Шавель