Справа № 2/329-2/332
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2008-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВ
НИЙ СУД міста КИЄВА
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ
24.11.2008 р.
13:28 №
2/329-2/332
Окружний адміністративн
ий суд міста Києва у складі го
ловуючого судді Келеберда В
.І.; суддів Кротюк О.В., Арсірі
й Р.О. при секретарі судового з
асідання Сахнюк Л.Д.
за результатами розгляду у
відкритому судовому засідан
ні адміністративної справи

за позовом Заступ
ника Генерального прокурора
України Кудрявцева В.В.

до 1) Державного ком
ітету України у справах наці
ональностей та релігій;
2) ОСОБА_1;
3) ОСОБА_2;
4) ОСОБА_3;
5) ОСОБА_4
про визнання протип
равними та скасування рішень

Обставини справи:
Окружним адміністративни
м судом міста Києва 04.07.08р. відкр
ито провадження в адміністра
тивних справах № 2/329, № 2/330, № 2/331 та №
2/332 за позовами Заступника Ген
ерального прокурора України
Кудрявцева В.В. до Держав
ного комітету України у спра
вах національностей та реліг
ій про визнання протиправним
и та скасування рішень Коміт
ету про надання статусу біже
нця ОСОБА_1 (рішення № 256 від
28.03.06р.), ОСОБА_2 (рішення № 255 ві
д 28.03.06р.), ОСОБА_3 (рішення № 257 в
ід 28.03.06р.) та ОСОБА_4 (рішення
№ 254 від 28.03.06р.). Ухвалою суду від 24.
11.08р. зазначені справи обєдн
ані для спільного розгляду в
одну справу № 2/329-2/332.
В обгрунтування заявлених
вимог представник Генеральн
ої прокуратури України посил
ається на Конвенцію про стат
ус біженців, Закони України «
Про прокуратуру»та «Про біже
нців»та зазначає, що Комітет
ом не було вчинено необхідни
х дій щодо встановлення спра
вжніх фактів стосовно осіб, я
ким надано статус біженця, та
зазначає про притягнення пр
авоохоронними органами Ре
спубліки Казахстан осіб, як
им надано статус біженця, до к
римінальної відповідальнос
ті.
В судових засіданнях 29.09.08р. до
участі у справах № 2/329, № 2/330, № 2/331 та
№ 2/332 в якості відповідачів зал
учено ОСОБА_1 (відповідач-
2), ОСОБА_2 (відповідач-3), ОС
ОБА_3 (відповідач-4) та ОСОБА
_4 (відповідач-5).
Відповідач-1 проти позову за
перечував, мотивуючи прийнят
тя рішення в межах визначено
ї законом компетенції органу
та з урахуванням всіх обстав
ин особових справ.
Представник відповідачів
2, 3, 4 та 5 ОСОБА_5 надала зап
еречення на адміністративні
позови, в яких підтримала поз
ицію відповідача-1 та зазначи
ла про наявність підстав у
ОСОБА_1 (відповідач-2), ОСОБА
_2 (відповідач-3), ОСОБА_3 (ві
дповідач-4) та ОСОБА_4 (відпо
відач-5) щодо побоювання стати
жертвою політичних переслід
увань на території Республ
іки Казахстан.
Розглянувши подані докуме
нти і матеріали, всебічно і по
вно зясувавши фактичні обс
тавини, на яких ґрунтується п
озов, оцінивши докази, які маю
ть юридичне значення для роз
гляду справи і вирішення спо
ру по суті, суд, -
ВСТАНОВИВ:
Постановою Кабінету Мініс
трів України від 08.11.06р. № 1575 Держа
вний комітет України у справ
ах національностей та міграц
ії реорганізовано у Державни
й комітет України у справах н
аціональностей та релігій. В
ідповідно до постанови Кабін
ету Міністрів України від 21.11.07
р. № 1347 «Про внесення зміни до П
оложення про Державний коміт
ет України у справах націона
льностей та релігій» Держком
нацрелігій є спеціально упов
новаженим центральним орган
ом виконавчої влади у справа
х міграції в межах, визначени
х законодавством про біженці
в.
У своїй діяльності Держком
нацрелігій керується Консти
туцією України, Законом Укра
їни «Про біженців», Конвенці
єю 1951 року про статус біженців
та Протоколу до неї 1967 року, до
якої Україна приєдналась у 200
2 році без будь-яких застереже
нь та іншими міжнародно-прав
овими актами, які були ратифі
ковані Верховною Радою У
країни.
Правовий статус біженця в У
країні, порядок надання, втра
ти та позбавлення статусу бі
женця, державні гарантії зах
исту біженців регулюються Ко
нституцією України, Законом
України від 21.06.01р. № 2557-ІІІ «Про б
іженців»(далі-Закон), іншими н
ормативно-правовими актами,
а також міжнародними договор
ами, згода на обов'язковість я
ких надана Верховною Радою
України. Зокрема до міжнаро
дних норм права відносяться
Конвенція про статус біженці
в 1951 року та Протокол про стату
с біженців 1967 року (ратифікова
ні Законом України від 10.01.02р. № 2
942-ІІІ), якими визначено загаль
ні принципи щодо захисту біж
енців.
Відповідно до ст. 1 Закону бі
женець це особа, яка не є гро
мадянином України і внаслідо
к цілком обґрунтованих побою
вань стати жертвою пересліду
вань за ознаками раси, віросп
овідання, національності, гр
омадянства (підданства), нале
жності до певної соціальної
групи або політичних перекон
ань, перебуває за межами краї
ни своєї громадянської належ
ності та не може користувати
ся захистом цієї країни або н
е бажає користуватися цим за
хистом внаслідок таких побою
вань, або, не маючи громадянст
ва (підданства) і перебуваючи
за межами країни свого попер
еднього постійного проживан
ня, не може чи не бажає поверну
тися до неї внаслідок зазнач
ених побоювань.
Статтею 6 Закону встановлен
о повноваження спеціально уп
овноваженого центрального о
ргану виконавчої влади у спр
авах міграції, зокрема прийн
яття рішень про надання, втра
ту і позбавлення статусу біж
енця; координація взаємодії
інших органів виконавчої вла
ди з питань, що стосуються біж
енців; збір та аналіз інформа
ції щодо наявності у країнах
походження біженців умов, за
значених у абзаці другому ст
атті 1 цього Закону.
28.03.06р. Державним комітетом Ук
раїни у справах національнос
тей та релігій прийнято ріше
ння № 256 про надання статусу бі
женця ОСОБА_1; рішення № 255 п
ро надання статусу біженця
ОСОБА_2; рішення № 257 про надан
ня статусу біженця ОСОБА_3
та рішення № 254 про надання ста
тусу біженця ОСОБА_4. Зазн
ачені особи є громадянами Р
еспубліки Казахстан. Як вба
чається з рішень відповідача
-1, статус біженця надано відпо
відно до абзацу другого стат
ті 1 Закону України «Про біжен
ців»від 21.06.01р. як особам, які маю
ть цілком обґрунтовані побою
вання стати жертвами переслі
дувань за ознаками політични
х переконань.
Генеральною прокуратурою
України проведено перевірку
, за результатами якої позива
чем 19 та 21 травня 2008р. принесено
протести на вказані рішення
Держкомнацрелігій про надан
ня статусу біженця.
Згідно вимог ст. 21 Закону Укр
аїни «Про прокуратуру»проте
ст на акт, що суперечить закон
у, приноситься прокурором, йо
го заступником до органу, яки
й його видав, або до вищестоящ
ого органу.
Позивач, у протестах, вказує
на незаконність прийнятих р
ішень з огляду на ті обставин
и, що зазначені рішення Коміт
ету містять недостовірні від
омості та прийняті субєкти
вно без вчинення всіх необхі
дних заходів перевірки осіб.

Зазначені протести подано
Генеральною прокуратурою Ук
раїни після отримання запиту
Генеральної прокуратури Р
еспубліки Казахстан, тобто
до надходження такого запит
у будь-яких заперечень з боку
прокуратури до Державного к
омітету України з питань нац
іональностей та релігій стос
овно прийняття рішення про н
адання статусу біженця ОСО
БА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 не було.
Чинними актами законодавс
тва України обовязок щодо
доказування встановлення фа
кту про притягнення особи до
кримінальної відповідально
сті на відповідача не поклад
ено. Крім того, правоохоронни
ми органами та органами СБУ н
адано висновок щодо відсутно
сті обставин, які перешкоджа
ють наданню зазначеним грома
дянам Республіки Казахс
тан статусу біженця.
З іншого боку, позивач не зв
ертався до відповідача-1 з мет
ою прийняття рішення щодо по
збавлення зазначених осіб ст
атусу біженця, а внесений при
пис прокуратури було відхиле
но на підставі встановлених
фактів розгляду особових спр
ав. З адміністративним позов
ом до суду Генеральна прокур
атура України звернулась 26.06.08р
., хоча відповідь на протест бу
ло отримано в травні.
В судовому засіданні предс
тавником відповідачів 2, 3, 4 та 5
подано заяву про застосуван
ня наслідків пропуску строкі
в звернення до суду.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС У
країни, адміністративний поз
ов може бути подано в межах ст
року звернення до адміністра
тивного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими зако
нами; для звернення до адміні
стративного суду встановлює
ться річний строк.
За частиною 1 ст. 100 КАС Україн
и, пропущення строку звернен
ня до адміністративного суду
є підставою для відмови у зад
оволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому
наполягає одна із сторін.

З огляду на викладене, суд п
риходить до висновку, що позо
в подано з порушенням строкі
в звернення о суду, а тому визн
ається судом таким, що не підл
ягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 99, 100, ч.3 ст.160, с
т.ст. 161-163 КАС України, Окружний а
дміністративний суд міста Ки
єва, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні
позовів повністю.

Постанова відповідно до ч
. 1 ст. 254 Кодексу адміністративн
ого судочинства України наби
рає законної сили після закі
нчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, в
становленого цим Кодексом, я
кщо таку заяву не було подано
.
Постанова суду може бути ос
каржено до суду апеляційної
інстанції шляхом подання зая
ви про апеляційне оскарження
постанови суду та апеляційн
ої скарги. Заява про апеляцій
не оскарження постанови суду
першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня ск
ладення постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга на
постанову суду подається пр
отягом двадцяти днів після п
одання заяви про апеляційне
оскарження. Заява про апеляц
ійне оскарження та апеляційн
а скарга подаються Київськом
у апеляційному адміністрати
вному суду через Окружний ад
міністративний суд міста Киє
ва.

Головуючий суддя
В
.І. Келеберда

Судді
О.В
. Кротюк

Р.О. Арсірій