Справа № 22-а-6575/2008
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2008-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

2 липня 2008 року справа №
22-а-6575/08

приміщення суду за адресою: м.Донецьк, бульвар Шевченко,
26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого
судді

Сухарька М.Г.

суддів: при секретарі з участю: представників
відповідачів

Білак С.В./суддя доповідач/, Гаврищук Т.Г. Безрукової
В.М. ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні ОСОБА_3

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

25.04.2008 року

по справі

№ 2а-3182/08 (суддя Кошкош О.О.)

за позовом

ОСОБА_3

до

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання
України в Донецькій області Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного
захворювання України в м.Маріуполі
Донецької області

про

визнання дій та рішень протиправними, стягнення
матеріальної та моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

Позивач
ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійного захворювання України в Донецькій області, відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійного захворювання України в
м.Маріуполі Донецької області про визнання дій та рішень протиправними,
стягнення матеріальної та моральної шкоди. Просив суд визнати протиправними
постанови про припинення виплати на медичну та соціальну допомогу за 2002-2006
роки, рішення про направлення його без супровідної особи на санаторно-курортне
лікування в жовтні 2005 року в санаторій «Приазов»є» м.Бердянська Запоріжська
область, рішення про відмову у видачі санаторно-курортної путівки у 2007 році,
стягнути матеріальну шкоду і моральну шкоду у розмірі 100000 грн.

Постановою
Донецького окружного адміністративного суду від 25.04.2008 року у позовних
вимогах ОСОБА_3 було відмовлено повністю.

Не
погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду першої інстанції і задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційну
скаргу мотивує тим, що судом першої
інстанції порушено норми матеріального і процесуального права.

Представники відповідача в судовому засіданні не
підтримали доводи апеляційної скарги.

Позивач до судового засідання не з»явилися, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів
вважає, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, заперечення представників відповідача проти доводів
апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судом
першої і апеляційної інстанції встановлено, що 01.03.1970 року позивач отримав
травму у виді забиття ноги та голови при падінні в автобусі під час
відрядження.

З
14.02.1984 року позивач був визнаний інвалідом 1 групи із 100 % втрати
професійної працездатності.

З лютого
2002 року позивач знаходиться на обліку у відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного
захворювання України в м.Маріуполі
Донецької області.

Відповідно
до довідки МСЕК від 18.03.1991р. № 010636 та від 01.04.2003р. № 034408 позивачу
встановлено потребу у додаткових видах допомоги, а саме постійний сторонній
догляд, побутове обслуговування, спеціальний медичний догляд, протезування
зубів, медикаментозне лікування, санаторно-курортне лікування у супроводі -
безстроково.

Предметом
позовних вимог є оскарження рішень відповідачів - постанов про припинення
виплати на медичну та соціальну допомогу за 2002-2006 роки, рішення про
направлення позивача без супровідної особи на санаторно-курортне лікування в
жовтні 2005 року в санаторій «Призов»є» м.Бердянськ Запоріжської області,
рішення про відмову у видачі санаторно-курортної путівки позивачу у 2007 році.

Постановою
від 03.11.2005р. № 6198/ позивачу припинені виплати на медичну та
соціальну допомогу з 02.10.2005 року по 25.10.2005 року.

Відповідно
до Положення «Про забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання путівками для санаторно-курортного
лікування», затвердженого постановою правління Фонду від 27.03.2003 року № 30
на час лікування потерпілого в санаторії, відділення Фонду припиняють
забезпечення інваліда лікарськими засобами, виробами медичного призначення, не
проводять виплати на додаткове харчування, спеціальний медичний, постійний
сторонній догляди та побутове обслуговування, які призначені потерпілому за
рішенням МСЕК . Ці договори передбачаються в договорі з санаторно-курортним
закладом.

У
2002-2004 роках виплати на постійний сторонній догляд та побутове
обслуговування на період перебування позивача у санаторіях припинялися,
оскільки, згідно діючого законодавства та договорами з санаторіями, постійний
сторонній догляд здійснювала супровідна особа, якій надавалася путівка, а
спеціальний медичний догляд та побутове обслуговування надавалось санаторіями.

У
2005-2006 роках виплати позивачу на
період знаходження у санаторіях здійснювалися тільки на постійний сторонній
догляд, оскільки путівка супровідній особі не надавалась та санаторії також не
надавали цю послугу.

Рішенням
Апеляційного суду Донецької області від 13.12.2006 року встановлено, що
припинення Фондом соціального страхування відшкодування витрат ОСОБА_3 на спеціальний медичний догляд і побутове
обслуговування є законним.

Відповідно
до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили,
не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку,
що позовні вимоги позивача в зазначеній частині вимог не можуть бути
задоволені.

Суд
першої інстанції правомірно відмовив позивачу у вимогах про визнання
протиправним рішенням про направлення позивача без супровідної особи на
санаторно-курортне лікування в жовтні 2005 року в санаторій «Призов»є»
м.Бердянськ Запоріжської області,
рішення про відмову у видачі санаторно-курортної путівки позивачу у 2007 році
та стягнення витрат на проїзд позивача та супроводжувальної особи.

Постановою
правління Фонду від 28.04.2004 року № 31 «Про внесення змін до Положення про
забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання путівками на санаторно-курортне лікування» забезпечення санаторно-курортною путівкою
супроводжуючу інваліда особу, при направленні його на санаторно-курортне
лікування, не передбачено.

Відповідно
до Положення «Про забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання путівками для санаторно-курортного
лікування», затвердженого постановою правління Фонду від 27.03.2003 року № 30,
відділення Фонду відшкодовують потерпілим та супроводжуючим особам вартість
проїзду до санаторію курортного закладу і назад при пред»явленні квитка.

Відповідно
до ч.3 п.2.8 вищезазначеного Положення, якщо потерпілий або супроводжувальна
особа має право на пільговий проїзд відповідно до законів та інших
нормативно-правових актів, відшкодування на проїзд проводиться з урахуванням
пільг.

Судом
першої інстанції вірно встановлено, що позивачу відшкодовані понесені та
належним чином підтверджені витрати в повному обсязі і прийняті передбачені
законодавством дії щодо забезпечення позивача путівкою у 2007 році.

Суд
першої інстанції правильно прийшов до висновку про те, що вимоги позивача про
надання за запитом копії договорів з санаторіями на покупку путівок є
безпідставними, оскільки відповідно до Закону України «Про інформацію»
передбачено, що документи, які становлять внутрівідомчу службову
кореспонденцію, якщо вони пов»язані з напрямком
діяльності установи, не підлягають обов»язковому наданню для
ознайомлення за інформаційними запитами громадян.

Суд
першої інстанції правомірно прийшов до висновку про те, що позивачем не надані
належні докази, які підтверджують заподіяння йому моральної та матеріальної
шкоди.

Таким
чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування
постанови суду першої інстанції не вбачається.

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 199, ст. 200, п.1
ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

У
Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2008 року у справі № 2а-3182/2008 за позовом
ОСОБА_3 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в Донецькій області, відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійного захворювання України в
м.Маріуполі Донецької області про визнання дій та рішень протиправними,
стягнення матеріальної та моральної шкоди -
залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали проголошена 2 липня
2008 року, в повному обсязі ухвала складена
7 липня 2008 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з моменту складення її в повному обсязі.

Головуючий суддя: М.Г.Сухарьок

Судді:
Т.Г.Гаврищук

С.В.Білак