Справа № 22а-21520/2008
Суддя: Денісов А.О.
Дата ухвалення: 2008-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

1
серпня 2008 р. м.
Київ

Київський
апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Денісова А.О.

Суддів: Дурицької О.М.

Попович
О.В.

При секретарі Поліщук
О.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представників позивачів
ОСОБА_1. і ОСОБА_2, а також третьої особи на стороні позивачів Інституту
фізіології ім. О.О. Богомольця НАН України на постанову Шевченківського
районного суду м. Києва у справі за позовом Бараша Миколи Яковича та
Березовського Вадима Якимовича до Київської міської ради, за участю третіх осіб Інституту фізіології ім.
О.О. Богомольця Національної академії наук України, Олександрівської
клінічної лікарні м. Києва, ТОВ «Житло-Буд», Головного управління земельних
ресурсів Київської міської державної адміністрації, про визнання нечинним та
скасування рішення Київської міської ради,

В С Т А
Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.04.2008 року у
задоволенні позову відмовлено. Суд мотивував своє рішення тим, що оскаржуване
рішення не порушує прав позивачів.

На вказану постанову представник позивачів та представник
третьої особи на стороні позивачів Інституту фізіології ім. О.О. Богомольця НАН
України подали апеляційну скаргу, в якій просили її скасувати та ухвалити нову про визнання нечинним та скасування рішення Київської міської
ради № 638-5/798 від 10.07.2003 року «Про надання і вилучення земельних ділянок
та припинення права користування землю». Апелянти вважали висновки суду
необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи, а постанову
такою, що винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права. В
апеляційній скарзі вони посилаються на незаконність відмови суду допустити до
участі у справі прокурора, безпідставність неврахування показів свідків,
порушення норм Земельного кодексу України, ЗУ „Про охорону культурної
спадщини”. Вважають, що відповідачем порушено процедуру припинення права
користування земельною ділянкою Міської клінічної лікарні.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судова колегія
вважає, апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Київської міської ради №
638-5/798 від 10.07.2003 р. „Про надання і вилучення земельних ділянок та
припинення права користування землею” було припинено право користування
Центральною клінічною лікарнею частиною земельної ділянки площею 0,45 га,
відведеної відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міської ради
депутатів трудящих від 22.03.65 №1960 „Про відвід земельної ділянки Київські
міській лікарні ім. Жовтневої революції в Печерському районі” та зараховано
зазначену земельну ділянку до земель запасу житлової та громадської забудови;
затверджено проект відведення земельної ділянки ТОВ „Житло-Буд” для
будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку на вул. АДРЕСА_1 передано ТОВ „Житло-Буд”
за умови виконання п. 1.1 вказаного рішення, в довгострокову оренду на 15 років
земельну ділянку площею 0,45 га для будівництва, експлуатації та обслуговування
житлового будинку на вулАДРЕСА_1 за рахунок земель запасу житлової та
громадської забудови. Користувачі земельної ділянки Центральна клінічна лікарня
та Інститут фізіології ім. О.О. Богомольця НАН України надали згоду на її
вилучення.

Колегія
суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність
тверджень позивачів, що внаслідок будівельних робіт на спірній земельній
ділянці може бути пошкоджений будинок, в якому вони проживають, а також про її розташування на місці масових
захоронень людей, померлих від епідемій чуми, туберкульозу тощо.

Відповідно до стаття 104 КАС України до адміністративного суду має право
звернутись особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність
позивачами порушення прав, свобод чи інтересів позивачів у сфері публічно-правових
відносин, а тому обгрунтовано відмовив в задоволенні позову. Інститут фізіології ім. О.О. Богомольця НАН України
не заявляв самостійних вимог на предмет позову і суд першої інстанції при
винесенні постанови не вирішував питання про його права чи інтереси, а тому
його вимоги також не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права, керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206
КАСУ, суд

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Шевченківського
районного суду м. Києва від 16.04.2008 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212
КАСУ.

Головуючий суддя:
Судді: