Справа № 2а-2830/08/2
Суддя: Яковлєв С.В.
Дата ухвалення: 2008-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
вул. Київська, 150, м. Сімферополь, Автономна Республіка
ПОСТАНОВА

Іменем України

27.10.08

Справа №2а-2830/08/2

Окружний
адміністративний суд Автономної Республіки Крим у складі головуючого
судді Яковлєва С.В. , при секретарі Лісецькій Г.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом
Прокурору Красногвардійського району
діючого в інтересах особи
ОСОБА_1

до Управління
праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної державної
адміністрації в АР Крим

про стягнення 5390,00 грн.

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1 - паспорт серіїІНФОРМАЦІЯ_1

від відповідача - не з'явився

від прокурора - не з'явився

Суть спору: Прокурор Красногвардійського району, діючий
в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Окружного адміністративного
суду АР Крим з адміністративним позовом, в якому просив стягнути з Управління
праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної державної
адміністрації в АР Крим (далі відповідач) 5390,00 грн. недоотриманої разової
допомоги за 2006-2008 р.р.

Вимоги мотивовані тим, що у відповідності до ч.5 ст.12
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
учасникам бойових дій має щорічно до 5 травня виплачуватись разова допомога у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, але відповідач виплатив позивачу
разову допомогу у розмірах, передбачених Законами України «Про державний бюджет
на 2006 рік», «Про Державний бюджет на 2007 рік», «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а саме,
250грн., 280грн. та 310грн. відповідно. Таким чином, різниця між фактично
виплаченою відповідачем сумою разової допомоги та сумою, передбаченою Законом
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» складає
5390грн.

У судовому засіданні, яке відбулось 27.10.2008 року,
позивач наполягав на задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Прокурор у судове засідання не з'явився, про час та день
розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не
забезпечив, 24.10.2008 року надав
письмове заперечення на позов, в якому просив розглянути справу за відсутністю
його представника, з позовними вимогами не погодився зазначивши, що згідно зі
ст. 95 Конституції України виключно Законом України про Держаний бюджет
визначаються видатки держави на соціальні потреби. Він зазначив, що є розпорядником
бюджетних коштів 3-го рівня, а фінансування цих видатків здійснюється згідно
бюджетного розпису, якій затверджується на відповідний рік. У 2006-2008 роках
не були передбачені кошти на виплату щорічної разової соціальної допомоги до 5
травня учасникам бойових дій у розмірах, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Також, відповідач зазначив, що згідно зі ст.ст. 99, 100
КАС України для звернення до адміністративного суду з позовними вимогами за
захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється строк в один рік, який
обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про
порушення своїх прав, свобод та інтересів, тобто позивачем цей строк
пропущений.

Розглянувши матеріали справи, враховуючи клопотання
відповідача, вислухавши позивача, дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з посвідченням серії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.03.1996
р. позивач є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Ст.19
Конституції України визначає, що органи
державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про внесення змін до Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» статтю 12 доповнено частиною 4 згідно якої щорічно
до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Частиною 3 ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту»
встановлено, що нормативні акти органів державної влади та органів місцевого
самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим
Законом, є недійсними.

Пунктом 18 ст. 77 Закону України «Про Державний бюджет
на 2006рік» статті 12, 13, 14 та 15 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» зупинені в частині визначення розміру виплат
щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій, а ст.30 цього Закону
розмір допомоги встановлено у розмірі 250,00 грн.

Пунктом 13 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» зупинена в частині визначення розміру виплат щорічної
разової грошової допомоги учасникам бойових дій, а ст.29 вищезазначеного Закону
встановлений інший розмір такої виплати, а саме, у розмірі 280,00 грн.

Крім того, Законом України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст
частини 5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» був викладений в
такій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова
грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в
межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Вказані зміни, внесені підпунктом «б» підпункту 1 пункту
20 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008.

Таким чином, ч.5 ст.12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» діє у редакції, згідно з якою учасникам
бойових дій має щорічно до 5 травня виплачуватись разова допомога у розмірі
п'яти мінімальних пенсій за віком.

Вирішуючи питання про можливість застосування до спірних
правовідносин Законів України Про Державний бюджет України на відповідний рік,
суд виходить з наступного.

Згідно приписам ст. 9 КАС України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та
законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти,
прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції України, міжнародному договору, згода на
обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту
суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Крім того, Постановою Пленуму Верховного Суду України
від 13 червня 2007 року №8 «Про незалежність судової влади» звернуто увагу на
те, що відповідно до ст.ст. 8 та 22 Конституції України не підлягають
застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються
конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які
звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами
прав і свобод (абз.1 п.19).

Як зазначено вище, Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007 р. N 6-рп/2007 визнано неконституційними положення пункту 13
ст.71 Закону України від 19.12.2006 р. №
489 «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким було зупинено дію п.5
ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги
учасникам бойових дій.

Крім того, встановлений частиною другою статті 95
Конституції України, частиною другою статті 38 Бюджетного Кодексу перелік
правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є
вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і
обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами
України, зокрема Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими
законами України правове регулювання суспільних відносин.

На підставі зазначеного вище суд вважає, що встановлення
Законами України «Про Державний бюджет на 2006р.», «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та
«Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» виплата щорічної разової грошової допомоги
учасникам бойових дій у меншому розмірі, ніж це передбачено Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» обмежило обсяг
прав даної категорії громадян. Залишивши незмінним зміст права на отримання
щорічної разової грошової допомоги, Закони України про Державний бюджет України
на відповідний рік звузили обсяг цього права, встановивши інший (менший) розмір
такої виплати, і водночас фактично скасували конституційну гарантію забезпечення
належних умов існування учасників бойових дій.

Відповідно до частини 1 ст.17-1 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічну виплату
разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16
цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий
рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не
є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Статтею 99 КАС України
встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до
адміністративного суду визначені у
статті 100 КАС України, згідно з якою пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

У запереченнях на адміністративний позов відповідач
наполягав на застосуванні наслідків пропуску строків звернення до
адміністративного суду.

Позивач не просив суд відновити пропущений строк для
звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів.

Прокурор звернувся до суду 12.09.08р., тобто з
пропущенням річного строку звернення до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів з вимог про стягнення разової грошової допомоги до 5
травня за 2006,2007 рік. За таких обставин у цій частині у задоволенні позовних
вимог слід відмовити.

Відповідно до частини 1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІV
мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20
років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно частини 1 статті 58 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» прожитковий мінімум для осіб, які втратили
працездатність з 1 квітня встановлено у розмірі 481грн.

Таким чином, розмір щорічної допомоги учасникам бойових
дій до 5 травня за 2008р. відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» складає 481 х 5 = 2405,00грн.

Матеріали справи свідчать про те, що за 2008 рік
позивачем отримана щорічна державна соціальна допомога в розмірі 310,00 грн.
Таким чином, різниця між отриманим позивачем розміром допомоги та розміром, що
передбачений ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» складає 2405,00-310,00 = 2095,00 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення недоотриманої щорічної
державної соціальної допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, за 2008 рік
у розмірі 2095,00 грн.

За згодою позивача в ході судового засідання, яке
відбулось 27.10.2008р., оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова оформлена та підписана 03.11.2008 р.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління праці та соціального захисту
населення Красногвардійської районної державної адміністрації в АР Крим (97000,
АР Крим, Красногвардійський район, смт. Красногвардійське, вул. Енгельса, 3,
банківські реквізити невідомі) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н., АДРЕСА_1)
2095,00 грн. недоотриманої разової
грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, за 2008 р.

3. В іншій частині у позові відмовити.

Зазначена постанова може бути оскаржена до Севастопольського
апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд України
шляхом подання заяви про апеляційне оскарження (апеляційної скарги) в порядку і
строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова
набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі
складання постанови у повному обсязі,
відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня
складення у повному обсязі).

Якщо після подачі
заяви про апеляційне оскарження ,
апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя Окружного

адміністративного суду

Автономної Республіки Крим Яковлєв С.В.