Справа № К-4942/07
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2008 року м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака
В.І.

суддів Білуги С. В.

Гаманка О.І.

Загороднього
А. Ф.

Заїки М.М.

при секретарях Лелюку О.П., Міненку І.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 та представника відповідача
ОСОБА_2.,

розглянувши
у судовому засіданні касаційну скаргуОСОБА_1
на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 27 жовтня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Львівської області від 05 лютого 2007 року у справі за
його позовом до Львівської обласної державної адміністрації, треті особи -
голова Львівської облдержадміністрації ОСОБА_3., Головне управління освіти і
науки Львівської облдержадміністрації, про поновлення на роботі, -

в с т а н о в и л а:

У липні
2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Львівської обласної державної
адміністрації про поновлення на роботі. У позові просив визнати протиправним
розпорядження голови Львівської облдержадміністрації №1140 від 23.11.2005 року
про звільнення його з посади першого заступника начальника управління освіти і
науки облдержадміністрації, скасувати це розпорядження, поновити його на посаді
та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з
24.11.2005 року до прийняття рішення судом. Свої вимоги мотивував тим, що з
30.11.2001 року працював на посаді першого заступника начальника Головного
управління освіти і науки Львівської облдержадміністрації, з 01.01.2004 року
посада першого заступника штатним розписом не передбачена, тому вважає, що
працював на посаді заступника. Звільнення вважає незаконним, оскільки на час
звільнення посади першого заступника, з якої його звільнено, у зв'язку із скороченням
штату, не існувало. Окрім цього, порушено його переважне право на залишення на
роботі як працівника з вищою кваліфікацією, йому також не було запропоновано
іншої рівноцінної посади, хоча така можливість була у відповідача, його
звільнення не було погоджене з Міністерством освіти і науки України, що
передбачено законодавством.

Постановою
Залізничного районного суду м. Львова від 27 жовтня 2006 року, залишеною без
змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 05 лютого 2007 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на
неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати судові
рішення у справі та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

Колегія суддів, перевіривши доводи касаційної
скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильного
застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 2, 3 статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Ці вимоги закону судами першої та апеляційної
інстанцій не дотримані, обставини у справі повно і всебічно не встановлені та
відповідними доказами не перевірені.

Судами встановлено, що позивач працював на
посаді заступника начальника Головного управління освіти і науки Львівської
облдержадміністрації, а з листопада 2001 року переведений на посаду першого
заступника Головного управління освіти і науки.

23 листопада 2005 року розпорядженням голови
Львівської облдержадміністрації позивач звільнений з роботи на підставі пункту
1 статті 40 КЗпП України у зв'язку з скороченням посади першого заступника
начальника Головного управління освіти і науки Львівської облдержадміністрації.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
виходили з того, що посада першого заступника начальника Головного управління
освіти і науки Львівської облдержадміністрації була скорочена внаслідок
реструктуризації облдержадміністрації на підставі нормативно-правових актів:
постанови Кабінету Міністрів України №179 від 12.03.2005 року «Про
упорядкування структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх
територіальних підрозділів та місцевих державних адміністрацій», Указу
Президента України від 03.04.2005 року «Про вдосконалення структури місцевих
адміністрацій», постанови Кабінету Міністрів України №328 від 11.05.2005 року
«Про структуру місцевих державних адміністрацій».

З такими висновками судів першої та
апеляційної інстанцій колегія суддів погодитися не може.

Суди не встановили на підставі якого рішення
чи розпорядження облдержадміністрації, яке було прийняте на виконання постанови
Кабінету Міністрів України №179 від 12.03.2005 року «Про упорядкування
структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх територіальних
підрозділів та місцевих державних адміністрацій», Указу Президента України від
03.04.2005 року «Про вдосконалення структури місцевих адміністрацій», постанови
Кабінету Міністрів України №328 від 11.05.2005 року «Про структуру місцевих
державних адміністрацій» були внесені зміни до штатного розпису у 2005 році, а
також чи приймалось відповідне рішення для зміни штатного розпису управління
освіти і науки Львівської облдержадміністрації у 2004 році, які слугували зміні
в організації виробництва і праці за цей період часу.

Суди не прийняли до уваги і не дали оцінки
тій обставині, що посада першого заступника начальника управління освіти і
науки облдержадміністрації була виключена зі штатного розпису, затвердженого ще
26.01.2004 року, а функціональні обов'язки позивача не змінилися до дня
звільнення, кількість працівників управління не змінювалась з 2001 року по 2005
рік і постійно становила 30 чоловік.

Відповідно до вимог частини 1 статті 40 КЗпП
України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації
виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або
перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності чи
штату працівників.

Відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України, підставою для скасування судових рішень
судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені
судом касаційної інстанції.

Оскільки передбачені процесуальним
законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями, ухвала та постанова у справі підлягають
скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи необхідно
врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні
обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її
розгляду і вирішення справи по суті.

Керуючись статтями 220, 221, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у
х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 27
жовтня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 05 лютого
2007 року у справі за його позовом до Львівської обласної державної
адміністрації, треті особи - голова Львівської облдержадміністрації ОСОБА_3.,
Головне управління освіти і науки Львівської облдержадміністрації, про
поновлення на роботі скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Співак В. І.

Судді
Білуга С. В.

Гаманко О. І.

Загородній А. Ф.

Заїка М. М.