Справа № 22-а-7111/2008
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2008-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
1-ї інст. Олійник Ю.П.
Рядок статзвіту № 41
суд Хмельницької області, № 9/63-НА Справа
№ 22-а-7111/08
Доповідач: Заверуха О.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3
червня 2008 року м.
Львів

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Заверухи О.Б.,

суддів: Олендера І.Я., Шавель Р.М.,

при секретарі Соколовській А.С.,

з участю осіб, які беруть участь у справі:

представника позивача - ОСОБА_3, довіреність від 01.08.2005 року,

представників відповідача - Гарбарука С.С., довіреність № 4845/10/10-017
від 31.03.2008 року, Федоришина Р.М., довіреність № 800/10/10-017 від
22.01.2008 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Славутської
об'єднаної державної податкової інспекції в Хмельницькій області на постанову
господарського суду Хмельницької області від 28 лютого 2008 року по справі за
адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Славутської
об'єднаної державної податкової інспекції в Хмельницькій області про визнання
протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

в с т а н о в и л а :

Постановою господарського суду
Хмельницької області від 28 лютого 2008 року задоволено адміністративний позов
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Славутської об'єднаної державної
податкової інспекції в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення. Визнано протиправним і скасовано податкове
повідомлення - рішення Славутської об'єднаної державної податкової інспекції в
Хмельницькій області м.Славута № /7364/х/17-024 від 19.12.2007 року
про визначення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 податкового зобов'язання по
податку з доходів фізичних осіб в сумі 17060,16 грн. та штрафних санкцій в сумі
34120,32 грн.

Зазначена постанова мотивована
тим, що відповідач безпідставно не прийняв до уваги довідки сільських рад, які
підтверджують відомості про земельну ділянку та вирощування у селянському
господарстві великої рогатої худоби по громадянах ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 Такі ж
довідки Сьомаківської, Березичівської, Крупецької, Марачівської,
Ганнопільської, Жуківської сільських рад та закупівельні акти були надані
позивачем. Суд першої інстанції вважає, що окремі недоліки в оформленні
закупівельних актів або довідок не спростовують факту закупівлі позивачем
сільськогосподарської продукції у громадян, які мали земельну ділянку та факту
вирощування в селянському господарстві великої рогатої худоби. В них не могло
виникати податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб, оскільки
згідно п.4.3.36 ст. 4 Закону України «Про податок доходів фізичних осіб», до
доходів, які не включаються до складу загального місячного або річного
оподатковуваного доходу віднесені доходи від відчуження безпосередньо власником
сільськогосподарської продукції (включаючи продукцію первинної переробки),
вирощеної (виробленої) ним на земельних ділянках, наданих для ведення
особистого селянського господарства, якщо їх розмір не було збільшено в
результаті отриманої в натурі (на місцевості) земельної частки (паю);
будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд
(присадибних ділянок), ведення садівництва та індивідуального дачного
будівництва. Стосовно абзаців 3 та 4 цього пункту ст. 4 Закону про надання
отримувачем таких доходів податковому агенту довідки про своє отримання доходу
у джерела його виплати без утримання податку та щодо форм довідки, то такі
зміни до Закону були прийняті 09.02.2006 року, а відтак, на 2005 року їхня дія
не поширюється. Стосовно донарахування податку з доходів фізичних осіб за
закуплену сільськогосподарську продукцію у підприємців - фізичних осіб, то
правовий статус цих осіб вказаних у закупівельних актах, а відповідачем не
враховано, що суб'єкти підприємницької діяльності - фізичні особи сплачують
податки самостійно, а відтак, посилання відповідача на норми Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб», що стосується обов'язків податкових
агентів є безпідставними. Стосовно посилань відповідача на відсутність у
довідках сільських рад інформації про забій чи реалізацію великої рогатої
худоби, їх кількість або наявність земельних ділянок як підставу визнання актів
закупівлі правочинів нікчемними, суд першої інстанції їх до уваги не бере
оскільки не враховано вимоги ст..ст. 4, 203, 215 ЦК України. Таким чином
прийшов до висновку про те, що спірне податкове повідомлення-рішення, яким
визначено податкове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб та штрафних
санкціях є протиправним та підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою Славутська об'єднана державна податкова інспекція в Хмельницькій
області подала апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного
суду в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти постановити
нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм матеріального права, а саме: ст.ст. 4.3, п.п.8.1.1 п.8.1 ст.8, п.п.
«б» п. 19.2 ст. 19 Закону України від 22.05.2003 року № 889-IV «Про податок з доходів фізичних осіб». Вважають, що
позивачка є податковим агентом в розумінні п.1.15 ст. 1 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб», а отже була зобов'язана надавати у строки,
встановлені законом для податкового кварталу,податковий розрахунок сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також сум утриманого
з них податку податковому органу за
місцем свого розташування (п.п. «б» п.19.2 ст.19 Закону). Форма податкового
розрахунку затверджена наказом ДПА України № 451 від 29.09.2003 р. При виплаті
(нарахуванні) доходу фізичним особам - виробникам сільськогосподарської
продукції відповідно до підпункту 4.3.36 ст. 4 Закону, податковий агент зобов'язаний
відобразити в податковому розрахунку за формою № 1-ДФ за ознакою доходу 53
«Доходи від продажу сільськогосподарської продукції» з відповідним
відображенням в ній утримання або не утримання податку з цього доходу. Суд
першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що позивачка податковий
розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку,
і сум утриманого з них податку в ОДПІ не подавала, в матеріалах справи також
відсутній такий податковий розрахунок, а отже відсутній доказ, що підтверджував
би правомірність застосування до неї ст. 4.3 Закону, і як наслідок всі отримані
нею доходи включаються до складу загального місячного або річного
оподатковуваного доходу.

Представник позивача ОСОБА_3 під час
апеляційного розгляду апеляційну скаргу заперечив, вважає постанову суду першої
інстанції законною та обґрунтованою, в обґрунтування своїх мотивів покликався
на обставини, які викладені у запереченнях на апеляційну скаргу.

Представники відповідача Гарбарук С.С. та Федоришин Р.М. під час
апеляційного розгляду апеляційну скаргу підтримали, покликавшись на обставини,
які в ній викладені.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду, пояснення представників сторін, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін з наступних підстав.

У
відповідності до п.п. 4.3.36 ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних
осіб», до складу загального місячного або
річного оподатковуваного доходу платника податку не включаються доходи (що не
підлягають відображенню в його річній податковій декларації) від відчуження
безпосередньо власником сільськогосподарської продукції (включаючи продукцію
первинної переробки), вирощеної (виробленої) ним на земельних ділянках, наданих
для: ведення особистого селянського господарства, якщо їх розмір не було
збільшено в результаті отриманої в натурі (на місцевості) земельної частки (паю);
будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд
(присадибних ділянках), ведення садівництва та індивідуального дачного
будівництва.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач у 2005 році займалась оптовою торгівлею м»ясом, закуповувала у
населення сільськогосподарську продукцію (м»ясо), яку реалізовувала юридичним
особам.

Колегія суддів вважає, що наявні у
матеріалах справи копії закупівельних актів та довідки сільських рад належним
чином підтверджують те, що закупівля позивачем сільськогосподарської продукції
(м»яса) здійснювалась у власників сільськогосподарської продукції, вирощеної
ними на земельних ділянках, які були надані їм для ведення особистого
селянського господарства.

Ті несуттєві недоліки у їх оформленні
щодо форми та змісту, які визначені наказом Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України від 17.06.2003 року № 157 «Про затвердження
Методичних рекомендацій щодо впровадження національних положень (стандартів)
бухгалтерського обліку у сфері громадського харчування і побутових послуг,
гармонізованих з міжнародними стандартами», стосуються заповнення граф «Код
продуктів», «Сорт» та «контрольне число» і в жодній мірі не спростовують факту
купівлі цієї продукції саме у власників сільськогосподарської продукції,
вирощеної ними на земельних ділянках, які були надані їм для ведення особистого
селянського господарства та не спотворюють змісту вчинюваних господарських
операцій. А відтак, у них не могло виникати податкового зобов'язання по податку
з доходів фізичних осіб, оскільки ці доходи не включаються до складу загального
місячного або річного оподатковуваного доходу.

Стосовно посилань апелянта на те, що при
виплаті (нарахуванні) доходу фізичним особам - виробникам сільськогосподарської
продукції відповідно до підпункту 4.3.36 ст. 4 Закону, позивач була зобов'язана
відобразити в податковому розрахунку за формою № 1-ДФ за ознакою доходу 53
«Доходи від продажу сільськогосподарської продукції» з відповідним відображенням
в ній утримання або не утримання податку з цього доходу, то слід зауважити, що
такий обов'язок був встановлений на підставі Закону України «Про внесення змін
до ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» щодо операцій з
продажу сільськогосподарської продукції» від 9 лютого 2006 року. Як вбачається
з матеріалів справи, закупівля позивачем сільськогосподарської продукції у її
власників мала місце протягом 2005 року, а отже дія цього Закону на здійснені
операції поширюватись не може.

З приводу довідок сільських рад, їх
змісту та дати видачі то колегія суддів звертає увагу на те, що на час здійснення закупівлі позивачем сільськогосподарської
продукції (м»яса) у власників сільськогосподарської продукції, вирощеної ними
на земельних ділянках, які були надані їм для ведення особистого селянського
господарства у 2005 році, чинним законодавством ще не було визначено порядку
видачі таких довідок, не встановлено вимог щодо їх форми та змісту. Такі були
визначені та встановлені Постановою Кабінету Міністрів України № 1063 від 1
серпня 2006 року «Про затвердження Порядку
видачі довідки про право фізичної особи на отримання доходу від податкового
агента без утримання податку та її форми».

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого
висновку про те, що закупівля сільськогосподарської продукції проводилась
позивачем у 2005 році на законних підставах та у встановленому на час
здійснення цих господарських операцій порядку, податок з доходів фізичних осіб
не отримувався на підставі п.п. 4.3.36 ст. 4 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб», а відтак, податкове повідомлення - рішення Славутської
об'єднаної державної податкової інспекції в Хмельницькій області м.Славута № /7364/х/17-024
від 19.12.2007 року про визначення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1
податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 17060,16
грн. та штрафних санкцій в сумі 34120,32 грн. правомірно судом першої інстанції
визнано протиправним та скасовано.

З огляду на викладене, колегія
суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції постановив законне
та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду,
а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись
ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Славутської
об'єднаної державної податкової інспекції в Хмельницькій області на постанову
господарського суду Хмельницької області від 28 лютого 2008 року по справі за
адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Славутської
об'єднаної державної податкової інспекції в Хмельницькій області про визнання
протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без
задоволення, а постанову господарського суду Хмельницької області від 28 лютого
2008 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного місяця з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Б.
Заверуха

Судді: І.Я.
Олендер

Р.М.
Шавель