Справа № 22-а-8578/2008
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2008-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
в суді першої інстанції - Чорногуз М.Г.
статзвіту № 32
суд Чернівецької області, № 9/62
Справа № 22-а-8578/08
Доповідач: Заверуха О.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
липня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Заверухи О.Б.,

суддів: Пліш М.А., Шавеля Р.М.,

при секретарі Ступницькій Г.Я.,

з участю осіб, які беруть участь у справі:

представника позивача - Побіжан О.П., довіреність б/н від 14.07.2008 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління
МВС України в Чернівецькій області на постанову господарського суду
Чернівецької області від 2 квітня 2008 року по справі за адміністративним
позовом малого приватного підприємства «Фортуна - 2000» до Управління МВС
України у Чернівецькій області про визнання відмови неправомірною та
зобов'язання виконати певні дії, -

в с т а н о в и л а :

Мале приватне підприємство
«Фортуна - 2000» звернулося в господарський суд Чернівецької області з
адміністративним позовом до Управління МВС України у Чернівецькій області про
визнання відмови неправомірною та зобов'язання виконати певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовувало
тим, що мале приватне
підприємство «Фортуна-2000» згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ІСС №252550 від
06.07.2004р. є власником автомобіля
УРАЛ-5557 (згідно заводської таблички - УРАЛ 4320 00-2) - лісовоз, 1992 року випуску, номер шасі НОМЕР_1, реєстраційний номер
НОМЕР_2, з встановленим на нього
навантажувачем №027. В рамках кримінальної справи №Д-040034, що була порушена
19.08.2004р., у малого приватного підприємства «Фортуна-2000» був
вилучений вищезазначений автомобіль із
документами на нього та поміщений на штрафмайданчик в якості речового доказу. 30 серпня 2005 року відповідачем була винесена постанова про закриття кримінальної справи. Згідно п. 4 резолютивної
частини цієї постанови речовий доказ
- автомобіль УРАЛ у справі, що була закрита, залишений на штрафмайданчику до вирішення спору між ТОВ
«Рейлвей» та МПП «Фортуна-2000» щодо належності цього автомобіля. Постановою Львівського апеляційного господарського
суду від 29.10.2007р. по справі
№9/56 підтверджено законність
придбання підприємством
«Фортуна-2000» автомобіля УРАЛ разом із навантажувачем. При цьому ТОВ «Рейлвей» було відмовлено у задоволенні
вимоги про визнання права власності
на цей автомобіль, так як його власником є МПП «Фортуна-2000». За таких обставин, УМВС України в Чернівецькій
області повинно було повернути автомобіль
УРАЛ-5557 (згідно заводської таблички - УРАЛ 4320 00-2) -лісовоз, 1992 року випуску, номер шасі НОМЕР_1. реєстраційний
номер НОМЕР_2. з встановленим на нього
навантажувачем №027 його власнику - МПП «Фортуна-2000». Проте, на вимогу позивача повернути автомобіль, УМВС
України в Чернівецької області
відповіло відмовою, оскільки позивач в судовому порядку не довів право
власності на автомобіль. Вважає відмову відповідача неправомірною.

Постановою
господарського суду Чернівецької області позов задоволено. Визнано неправомірною відмову
Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області в поверненні автомобіля УРАЛ-5557
(згідно заводської
таблиці - УРАЛ 432000-2) - лісовоз, 1992 року випуску, номер шасі НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2,
з встановленим на нього навантажувачем №027. Зобовязано Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Чернівецькій області (м. Чернівці вул. Головна 24), на протязі 10 днів з моменту вступу
даної постанови суду в
законну силу, повернути Малому приватному підприємству„Фортуна - 2000" ( Чернівецька область, Сторожинецький
район, с. Комарівці код 30490766) автомобіль
УРАЛ-5557 (згідно заводської таблиці - УРАЛ 432000-2) лісовоз, 1992 року випуску, номер шасі НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2, з
встановленим на нього навантажувачем № 027 та оригінали реєстраційних документів на цей автомобіль.

Зазначена постанова мотивована тим,
що у відповідності до ст. 328
ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом. Враховуючи,
що не встановлена незаконність набуття у власність позивачем зазначеного
вище автомобіля, МПП
«Фортуна-2000» є правомірним власником і не повинно додатково (в судовому порядку) це
доводити. Посилання
представника відповідача що дані правовідносини повинні регулюватись КПК України, безпідставні оскільки 30
серпня 2005 року була винесена постанова про закриття кримінальної справи. Фактично має місце
безпідставна відмова відповідача
виконати законну вимогу позивача, тому даний спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України. Відмова УМВС України в Чернівецькій області
повернути автомобіль з мотивів ненадання
додаткового (судового) підтвердження права власності на автомобіль УРАЛ та
вільне трактування постанови Львівського апеляційного господарського суду є
неправомірною, а відтак, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позов
підлягає до задоволення.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою Управління МВС України в Чернівецькій області подало апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду в якій просить
скасувати оскаржувану постанову і прийняти нову якою відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що задовольняючи позовні вимоги малого приватного підприємства
«Фортуна-2000» суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та порушив
норми процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи. Так,
автомобіль, який суд першої Інстанції зобов'язав Управління МВС України в
Чернівецькій області (як суб'єкта
владних повноважень) повернути Позивачеві, був долучений до кримінальної справи як речовий доказ постановою слідчого та
залишений для зберігання на штрафмайданчику малого приватного підприємства «Міг» до вирішення спору про право
власності на нього. Це відповідає вимогам ч.
З ст. 80 КПК України. Із постанови про
закриття кримінальної справи від 30.08.2005 р. випливає, що її винесено старшим слідчим Васіним 0.0., який є органом досудового слідства
(тобто окремим суб'єктом владних повноважень). А відтак, Управління МВС України в Чернівецькій області, як суб'єкт
владних повноважень, не може
прийняти рішення про повернення речового доказу в кримінальній справі, яку
розслідував слідчий. До того ж УМВС України в Чернівецькій області не
може не тільки прийняти рішення про повернення
речового доказу, але й виконати його фактично, оскільки речовий доказ
зберігається на штрафмайданчику МПП «Міг». Порушення судом при розгляді цієї справи норм
процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, полягали
в незастосуванні ст.ст. 80, 81, 102 та 114
КПК України, норм глави 22 КПК України, якими передбачено порядок
оскарження дій та рішень слідчого, вимоги ч.
2 ст. 17 КАС України, якою встановлено,
що компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори, що належить вирішувати в порядку
кримінального судочинства. Тобто,
відповідно до зазначених процесуальних норм права позивач міг оскаржити дії
слідчого, які полягали у відмові в поверненні йому речового доказу, оскаржити у
даному випадку відповідному прокуророві (ст. 234, 235 КПК України), або ж
оскаржити до суду постанову про закриття кримінальної справи в частині
збереження речового доказу (ст. 236-5, 236-6 КПК України).

Представник позивача Побіжан
О.П. в процесі апеляційного розгляду апеляційну скаргу заперечила, вважає
постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Представник відповідача в судове
засідання не з»явився, про дату, час і місце апеляційного розгляду був
повідомлений належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України, вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у його
відсутності.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду, пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду
без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що мале приватне підприємство
«Фортуна-2000» згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ІСС №252550 від 06.07.2004р. є власником автомобіля УРАЛ-5557 (згідно
заводської таблички - УРАЛ 4320 00-2) - лісовоз, 1992 року випуску, номер шасі НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, з встановленим на нього навантажувачем № 027 (а.с.
5-9).

В процесі розслідування кримінальної
справи № Д-040034, що була порушена 19.08.2004р., у малого приватного підприємства «Фортуна-2000» був вилучений вищезазначений автомобіль із документами на нього та поміщений
на штрафмайданчик в якості речового
доказу (а.с. 10-12).

30 серпня 2005 року старшим слідчим
відділення по розслідуванню особливо важливих справ та злочинів, вчинених
організованими групами СВ УМВС України в
Чернівецькій області була винесена постанова про закриття кримінальної справи згідно якої речовий доказ по справі - автомобіль УРАЛ,
залишений на штрафмайданчику до
вирішення спору між ТОВ «РейлвеЙ» та МГТП «Фортуна-2000» щодо належності цього
автомобіля (а.с. 13-14).

З постанови Львівського апеляційного
господарського суду від 29.10.2007р. по
справі №9/56 вбачається, що рішення господарського суду Львівської області від
04.05.2006 року скасовано та прийнято нове яким у задоволенні позову ТзОВ
«Рейлвей» до МПП «Фортуна - 2000» про визнання права власності, визнання
недійсним біржового договору (угоди) купівлі-продажу транспортного засобу
відмовлено (а.с. 17-18)

Частиною 1 ст. 317 ЦК
України визначено, що власникові належать права володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст.
328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Свідоцтвом
про реєстрацію транспортного
засобу ІСС №252550 від 06.07.2004р. підтверджується те, що мале приватне
підприємство «Фортуна - 2000» є власником автомобіля УРАЛ-5557 (згідно заводської таблички -
УРАЛ 4320 00-2) - лісовоз, 1992 року випуску,
номер шасі НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, з встановленим на нього навантажувачем № 027 (а.с. 5-9).

З біржового договору (угоди)
купівлі-продажу транспортного засобу реєстраційний номер № 396378 від
06.07.2004 р. вбачається, що ТОВ «Рейлвей» продало МПП «Фортуна - 2000» автомобіля УРАЛ-5557, рік випуску
1992, об'єм двигуна 108500 см. куб., номер шасі НОМЕР_1 (а.с. 5-6).

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що немає підстав вважати, що право власності на автомобіль УРАЛ-5557 (згідно
заводської таблички - УРАЛ 4320 00-2) - лісовоз, 1992 року випуску, номер шасі НОМЕР_1.
реєстраційний номер НОМЕР_2. з встановленим на нього навантажувачем №027, набуто позивачем неправомірно,
незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З постанови Львівського апеляційного господарського суду від
29.10.2007р. по справі №9/56
вбачається, що суд апеляційної інстанції рішення господарського суду Львівської
області від 04.05.2006 року скасував та прийняв нове яким у задоволенні позову
ТзОВ «Рейлвей» до МПП «Фортуна - 2000» про визнання права власності, визнання
недійсним біржового договору (угоди) купівлі-продажу транспортного засобу
відмовив повністю.

Посилання апелянта на те, що суд першої
інстанції порушив норми процесуального права, які
призвели до неправильного вирішення справи, а саме не застосував вимоги ч. 2 ст.
17 КАС України, якою встановлено, що компетенція адміністративних судів
не поширюється на публічно-правові
спори, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства, колегія суддів вважає безпідставними
та необґрунтованими, оскільки в порядку кримінального судочинства вирішуються
кримінально-правові відносини, які стосуються переслідування особи у вчиненні
злочину. Як вбачається з матеріалів справи, 30 серпня 2005 року старшим слідчим відділення по розслідуванню
особливо важливих справ та злочинів, вчинених організованими групами СВ УМВС України в Чернівецькій області була
винесена постанова про закриття кримінальної
справи № Д-040034 про обвинувачення Побіжан О.П. на підставі ст. 6 п.2 КПК
України (а.с. 13-14), а відтак,
вказаний адміністративний позов пред'явлено до належного відповідача, а
публічно-правовий спір обґрунтовано розглянуто за правилами КАС України.

З огляду на викладене,
колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування
немає.

Керуючись
ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління МВС
України в Чернівецькій області на постанову господарського суду Чернівецької
області від 2 квітня 2008 року по справі за адміністративним позовом малого
приватного підприємства «Фортуна - 2000» до Управління МВС України у
Чернівецькій області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання
виконати певні дії залишити без задоволення, а постанову господарського суду
Чернівецької області від 2 квітня 2008 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного місяця з дня
набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному
обсязі.

Головуючий: О.Б.
Заверуха

Судді: Р.М.
Шавель

М.А.
Пліш