Справа № 22-а-5227/2008
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2008-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2008 року
м. Харків

Справа № 22-а-5227/08

Категорія:
66
Головуючий 1 інстанції: Кіяшко В.І.

Доповідач: Філатов Ю.М.

Колегія
суддів у складі:

Головуючий суддя Філатов Ю.М.,

Суддя Водолажська Н.С., Суддя Гуцал М.І.

при секретарі
Баглаєнко Я.В.

за участю представників:

представника позивача - Зіркатий А.В.

прокурор - Кріцина Н.Г.

представника відповідача - Рубанець А.О.

представника відповідача - Монагарова О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними
скаргами ТОВ
«Катеринівка - 1» та ТОВ «Пік» на постанову Господарського суду Сумської
області від 19.06.2008 року по справі № АС 4/21-08

за позовом Прокурора м. Суми в інтересах держави в особі ДПІ в м.
Суми

до ТОВ «Сумиагроцукор» в особі ліквідатора
ОСОБА_1, ТОВ «Пік», ТОВ «Катеринівка - 1»

про визнання правочинну та господарських зобов'язань недійсними

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор м. Суми звернувся до Господарського суду Сумської області в
інтересах держави в особі ДПІ в м. Суми з позовом до відповідачів, ТОВ
«Сумиагроцукор» в особі ліквідатора ОСОБА_1, ТОВ «Пік», ТОВ «Катеринівка - 1»,
в якому просив визнати недійсним з моменту укладення договір № 150 про відступлення права вимоги від
27.12.2006р. на суму 593 335 грн. 86 коп., укладений між ТОВ
"Сумиагроцукор", ТОВ "Пік" та ТОВ "Катеринівка 1".

Також позивач просив визнати недійсними з моменту виникнення господарські
зобов'язання, що виникли по договору № 150 від 27.12.06 р.

Постановою Господарського суду Сумської області
від 19.06.08 р. адміністративний позов прокурора
м. Суми в інтересах держави в особі ДПІ в м. Суми до ТОВ «Сумиагроцукор»
в особі ліквідатора ОСОБА_1, ТОВ «Пік», ТОВ «Катеринівка 1» про визнання
правочинну та господарських зобов'язань недійсними був задоволений.

Не погоджуючись з постановою Господарського суду Сумської області від
19.06.2008 року по справі № АС 4/21-08
відповідач, ТОВ «Катеринівка 1»,
подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження по
справі, посилаючись на обставини, викладені в скарзі.

Не погоджуючись з постановою Господарського суду Сумської області від
19.06.2008 року по справі № АС 4/21-08 відповідач, ТОВ «Пік», також подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на обставини, викладені в ній, просить скасувати постанову
Господарського суду Сумської області від 19.06.08 р. по справі № АС 4/21-08 та
прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши
доводи апеляційних скарг, постанову суду першої інстанції, вислухавши осіб, які
прибули в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Катеринівка - 1» підлягає частковому, а скарга ТОВ «Пік» - повному задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено та підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що 22.12.06 р. ухвалою Господарського суду Сумської області порушено
провадження у справі № 8/603-06 про банкрутство ТОВ «Сумиагроцукор»,
розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1 Пунктом
4 даної ухвали Господарським судом Сумської області був введений мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Сумської області від 20.03.07 р. по вказаній
справі ТОВ «Сумиагроцукор» було визнано банкрутом, і був призначений
ліквідатором арбітражний керуючий ОСОБА_1

У відповідності до ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом» з дня призначення ліквідатора до нього
переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 05.03.07 р. був
затверджений реєстр вимог кредиторів по справі № 8/603-06, до якого включений
позивач по даній справі ДПІ в м. Суми кредитором банкрута з сумою кредиторських
вимог 110432,96 грн., а після збільшення грошових вимог вони становили
1286096,75 грн.

У відповідності до листа ліквідатора ОСОБА_1 вих. № 7-8/603-06 від 24.04.07
р. дана сума кредиторських вимог була визнана ліквідатором та включена до
реєстру вимог кредиторів.

З матеріалів справи вбачається, що 27.12.06 р. між ТОВ «Сумиагроцукор», ТОВ
«Пік» та ТОВ «Катеринівка - 1» був укладений договір № 150 про відступлення
права вимоги.

У відповідності до п. 1.1 зазначеного договору ТОВ «Сумиагроцукор» -
первісний кредитор передає, а ТОВ «Пік» - новий кредитор приймає на себе право
вимоги, що належить первісному кредиторові і стає кредитором боржника - ТОВ
«Катеринівка - 1» за договорами, що укладені між первісним кредитором і боржником
згідно додатку № 1, який є невід'ємною частиною цього договору.

За умовами п. 2.1 вищезазначеного договору новий кредитор сплачує
первісному кредиторові основний борг в сумі 593335,86 грн. шляхом
безготівкового перерахування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції послався на те, що договір № 150
про відступлення права вимоги від 27.12.06 р. був укладений з порушенням норм
цивільного законодавства, оскільки після відкриття провадження у справі про
банкрутство першого відповідача згода від розпорядника майна боржника ОСОБА_1
на укладення договору про відступлення права вимоги отримана не була.

Також судом першої інстанції було встановлено, що відповідно п. 3.2
договору про відступлення права вимоги новий кредитор зобов'язувався стягнути з
боржника і перерахувати первісному кредитору грошові кошти у строк до 31.12.07
р., проте своїх зобов'язань ТОВ «Пік» за договором не виконав.

З урахуванням вищевказаних обставин суд першої інстанції дійшов до
висновку, що оскаржений договір не відповідає вимогам чинного законодавства та
задовольнив позовні вимоги.

Висновки суду першої інстанції не можуть бути визнані обґрунтованими з
наступних підстав.

При прийнятті оскарженої постанови суд першої інстанції не взяв до уваги
те, що згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Діяльність органів ДПС врегульована Законом України «Про державну податкову
службу в Україні». В ст. 10 Закону визначені функції державних податкових
інспекцій в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонних
та об'єднаних державних податкових інспекцій. Дана норма до компетенції органів
ДПС, в т.ч. і позивача по даній справі, відносить здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю,
повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів);
забезпечення застосування та своєчасного стягнення сум фінансових санкцій,
передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України за порушення
податкового законодавства, а також стягнення адміністративних штрафів за
порушення податкового законодавства, допущені посадовими особами підприємств,
установ, організацій та громадянами; подачу до судів позови до підприємств,
установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в
доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках
- коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення
заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Як свідчать надані до матеріалів справи документи, у зв'язку із виконанням
відповідачами оскарженого позивачем договору про відступлення права вимоги у
учасників цього договору не виникли і не могли виникнути податкові зобов'язання
із жодного податку та/або обов'язкового платежу. Дані обставини не
заперечувалися представниками позивача ні в суді першої інстанції, ні в суді
апеляційної інстанції. З наведених обставин колегією суддів зроблений висновок
про те, що у відсутності податкових зобов'язань не можуть бути визначені суми коштів,
які підлягають стягненню в доход держави.

Тобто у позивача відсутні, визначені в ст. 10 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні», підстави для звернення з позовом про визнання
угоди (правочину, господарського зобов'язання) недійсним.

Із позову та пояснень представника позивача в судовому засіданні випливає,
що позов був обумовлений тим, що на думку позивача при укладанні оскарженого
договору були порушені права ДПІ як кредитора в процедурі банкрутства першого
відповідача, оскільки найбільш ліквідні активи боржника після визнання його
банкрутом не були включені до ліквідаційної маси, що призвело до непогашення
вимог ДПІ - кредитора.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ні в позові, ні в
подальших поясненнях позивача не вказувалося на підставі яких документів були
встановлені факти, покладені позивачем у підґрунтя позову, чим підтверджується
твердження позивача про те, що оскаржений договір не був спрямований на реальне
настання наслідків і яких саме.

Також колегія суддів вважає необхідним зауважити, що залишені без
документального підтвердження твердження позивача про те, що оскаржений договір
не був погоджений з розпорядником майна боржника ОСОБА_1, оскільки в матеріалах
справи відсутні його заперечення проти позову або приєднання до позову, в яких
були б викладені мотиви, з яких протягом часу з моменту укладання договору було
допущено його виконання. Крім того, оскільки розпорядник майна не оскаржив у
встановленому порядку, як наполягає позивач, укладений без його згоди договір,
то слід вважати, що цей договір виконувався з відома та згоди розпорядника
майна боржника.

Виходячи з наведених обставин, колегія суддів вважає, що
у ДПІ в м. Суми відсутнє право звертатися до суду з даним позовом про визнання недійсним з моменту укладення договору про відступлення права
вимоги та визнання недійсними з моменту виникнення господарські зобов'язання,
що виникли по договору. Відповідно відсутні підстави для закриття провадження
по справі, оскільки має місце пред'явлення
необґрунтованого позову.

Стосовно невиконання зобов'язань за договором з боку ТОВ «Пік», на яке
посилається суд першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити,
що невиконання, порушення, або неналежне виконання умов договору не є підставою
для визнання його недійсним і врегулювання спірних питань має бути здійснено
безпосередньо сторонами.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позовні
вимоги заявлені відносно договору № 150про відступлення права вимоги від 27.12.06 р. на суму 593335,86 грн. та визнання недійсним
господарських зобов'язань по даному договору, що укладений між відповідачами.

Однак суд першої інстанції в резолютивної частині оскаржуваної постанови
визнав недійсним договір № 153 на суму 1032076,03 грн. та недійсними
господарські зобов'язання, які виникли по договору № 144 про відступлення
права вимоги від 27.12.06 р. на суму 1032076,03 грн., що укладений між ТОВ
«Сумиагроцукор», ТОВ «Пік» та ТОВ «Катеринівка - 1» з моменту їх виникнення.
Проте, ні в позові, ні в подальших документах позивача та прокурора не
збільшувалася сума договору та не доповнювалися позовні вимоги щодо визнання
недійсним договору №153 та недійсними господарські зобов'язання за договором №
144 від 27.12.06 р.

Тобто суд першої інстанції вийшов за межи позовних вимог та прийняв рішення
по вимогам, які не були заявлені позивачем у даній справі і які стосуються
іншого договору і іншого господарського зобов'язання.

Зважаючи на встановлені обставини справи,
колегія суддів дійшла до висновку стосовно того, що постанова Господарського суду Сумської області від 19.06.08 р. по
справі № АС 4/21-08 прийнята з порушенням норм чинного процесуального та
матеріального права і підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 160, 163, 195, 196, 198,
202, 205, 207, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ «Катеринівка - 1» на
постанову Господарського суду Сумської області від 19.06.08 р. по справі № АС
4/21-08 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ТОВ «Пік» на постанову
Господарського суду Сумської області від 19.06.08 р. по справі № АС 4/21-08
- задовольнити.

Постанову Господарського суду Сумської області
від 19.06.08 р. по справі № АС 4/21-08 за позовом прокурора м. Суми в інтересах держави в особі ДПІ в м. Суми
до ТОВ «Сумиагроцукор» в особі ліквідатора ОСОБА_1, ТОВ «Пік», ТОВ
«Катеринівка - 1 » про визнання правочинну та господарських зобов'язань
недійсними - скасувати.

Прийняти нову
постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Постанова набирає чинності негайно з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України
шляхом подання касаційної скарги протягом 30 днів з моменту виготовлення
повного тексту.

Головуючий підпис
Ю.М. Філатов

Судді підпис Н.С. Водолажська

підпис М.І. Гуцал

ЗГІДНО З
ОРИГІНАЛОМ:

Суддя
Ю.М. Філатов

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний
01.09.2008 року.