Справа № 22-а-4347/2008
Суддя: Романчук О.М.
Дата ухвалення: 2008-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий у І інстанції: Вовк С.В.
Суддя-доповідач: Романчук О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29
липня 2008 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого - судді Романчук О.М., суддів Усенка В.Г., Попович О.В. при
секретарі Ткачуку О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_1на ухвалу Печерського районного
суду м. Києва від 09 серпня 2007 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання
представника позивача ОСОБА_1про забезпечення адміністративного позову та на
ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2007 року, якою
закрито провадження у справі за позовом Кунг Ів до Управління з питань
комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м.
Києві ради, Головного управління майном Київської міської державної адміністрації,
треті особи: ТОВ «Миколаївське», ОСББ «Архітектор», Київське міське бюро
технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого
майна, Печерська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання наказів
незаконними, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2007 року представник позивача
ОСОБА_1звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про
забезпечення позову, в якому просив винести ухвалу про забезпечення
адміністративного позову, якою до вирішення позову по суті заборонити без згоди
мешканців будинку стороннім особам відчиняти вхідну браму, проникати на
прибудинкову територію будинку № 4 по вул. Городецького, користуватися
сходовими клітками та під'їздами, якими користуються для власних потреб мешканці
будинку. В обґрунтування підстав для задоволення клопотання, представник
позивача посилається на те, що на підставі оскаржуваних наказів з TOB „Миколаївське''
укладено договір купівлі-продажу № 000675/12 від 31.10.2001 року підвального
приміщення площею 231,7 кв.м. багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1і та
видано свідоцтво про право власності № 431 TOB „Миколаївське" на це приміщення. Також зазначає, що TOB „Миколаївське"
активно вчиняє дії, спрямовані на порушення прав мешканців будинку на володіння
прибудинковою територією та допоміжними приміщеннями, постійно провокує
конфлікти, чинить спроби залякати мешканців.

Ухвалою
Печерського районного суду м. Києва від 09 серпня 2007 року відмовлено у
задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Не погоджуючись з вищевказаним судовим рішенням, представник позивача подав
апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що є
незаконною та необґрунтованою та ухвалити нове рішення, яким задовольнити
клопотання про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в
судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу
суду - без змін з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 199, статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та
ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції повно та об'єктивно розглянув матеріали справи і
прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання про
забезпечення адміністративного позову.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що підстави на які
посилається представник позивача, носять характер самостійних позовних вимог та
не являються підставами для забезпечення адміністративного позову.

Відповідно до
частини 1 статті 117 КАС України Суд за клопотанням позивача або з власної
ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній
справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття
таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та
витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Керуючись
наведеною нормою закону, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що
клопотання про забезпечення адміністративного позову підлягає залишенню без
задоволення, у зв'язку з відсутністю підстав для його задоволення.

Доводи апелянта спростовуються вищевикладеним,
матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Виходячи з
наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про
відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

В лютому 2007
року вернувся до суду з позовом до Управління з питань комунального майна,
приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради,
Головного управління майном Київської міської державної адміністрації, треті
особи: ТОВ «Миколаївське», ОСББ «Архітектор», Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна,
Печерська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання наказів
Представництва Фонду державного майна України у Старокиївському районі м. Києва
№ 73 від 27.11.1997 року та Головного управління майна Київської міської
державної адміністрації № 38-В від 05.02.2001 року незаконними.

У серпні 2007 року представник Управління з питань комунального майна,
приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради
звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про закриття
провадження у справі, посилаючись на те, що оскаржувані накази видані не в
сфері публічно-правових відносин, в яких захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб відповідно до КАС України
здійснюється адміністративними судами в порядку адміністративного судочинства,
а у сфері житлових правовідносин, захист яких здійснюється судами загальної
юрисдикції в порядку цивільного судочинства відповідно до ЦПК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2007 року
клопотання відповідача задоволено, а провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з вищевказаним судовим рішенням, представник позивача подав
апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду як таку, що є
незаконною та необґрунтованою та направити справу до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи
до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 199 та пункту 4
частини 1 статті
202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє
нову ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для продовження
розгляду справи, якщо встановить порушення судом
норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Суд першої інстанції, при винесенні ухвали про закриття провадження у
справі, дійшов висновку, що позивач звернувся до суду за захистом прав та
інтересів, що ґрунтуються та виникають із права власності на нерухоме майно та,
у відповідності до статті 15 ЦПК, такий
позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З таким висновком суду не можна погодитись з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що предметом оскарження є накази
Представництва Фонду державного майна України у Старокиївському районі м. Києва
№ 73 від 27.11.1997 року та Головного управління майна Київської міської
державної адміністрації № 38-В від 05.02.2001 року, які є рішеннями суб'єктів
владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

На підставі викладених норм закону, справа щодо оскарження наказів зазначених
суб'єктів владних повноважень підлягає розгляду в адміністративному суді в
порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи
вищенаведене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги на
ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2007.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 199, 200, 202, 205, 206, 212, 254 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1на ухвалу Печерського
районного суду м. Києва від 09 серпня 2007 -
залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 09 серпня 2007 року -
залишити без змін.

Апеляційну
скаргу представника позивача ОСОБА_1на ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 10 серпня 2007 року задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2007 року
скасувати.

Справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Повний текст ухвали
виготовлений 30
липня 2008 року.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця з дня складання в повному обсязі, тобто з 31 липня 2008 року
шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий :

Судді: