Справа № 22-а-6879/2008
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2008-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-6879/08
Головуючий у І-ій інстанції: Казидуб О.Г.
№ 2-а-74/07
суддя-доповідач: Малинін В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня
2008 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого:
Малиніна В.В.

суддів: Романчук О.М., Усенка В.Г.,

при секретарі: Константіновій Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.
Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 липня 2007 року по справі за
позовомОСОБА_1 до Черкаського
центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління
праці та соціального захисту населення, управління праці та соціального захисту
населення Придніпровського району м. Черкаси про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2007 рокуОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до
Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідачів про стягнення на її користь невиплачену
щорічну допомогу на оздоровлення за 2003-2006 роки відповідно до норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що на підставі ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» їй, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2
категорії, належить щорічна допомога на оздоровлення в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат. Проте допомога, передбачена
вищезгаданим Законом, виплачувалася їй у значно меншому розмірі.

Постановою Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 20 липня 2007 року відмовлено в задоволені
позовних вимог.

Постанова суду мотивована тим, що
позивач отримував всі виплати у розмірі, передбаченому Постановою КМУ № 836 від
26.07.1996 року, а тому позовні вимоги є безпідставними.

Не
погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову про
задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В
обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідач неправомірно обмежив її у
правах на отримання допомоги у розмірі, передбаченому ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Заперечень
на апеляційну скаргу від відповідача до суду не надходило.

В судове засідання сторони не з'явились, причини неявки суду не відомі,
були повідомлені належним чином.

Відповідно
до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши у
судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню,
а постанова суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п.
4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення,
якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено,
що при визначенні розміру допомоги, яку мав отримувати позивач, слід керуватися
відповідними Постановами Кабінету Міністрів України.

Однак,
з таким висновком суду не можна погодитися.

Так,
колегією суддів встановлено, що позивач
-ОСОБА_1 є потерпілою від наслідків
аварії на ЧАЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням (категорія 2) НОМЕР_1, виданим 30 листопада
1992 року Черкаською облдержадміністрацією.

ОСОБА_1. отримує на підставі ст.ст. 37, 39
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в
наслідок Чорнобильської катастрофи» відповідні кошти, розмір яких встановлений
Постановою Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року № 836.

Відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивач, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії
має право на виплату щорічної одноразової допомоги на оздоровлення в розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Колегією суддів встановлено, що виплата допомоги на оздоровлення за 2003-2006
роки була здійснена позивачу в розмірі, встановленому Постановою Кабінету
Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 26 липня 1996 року №836.

Відповідно
до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Зміст
законів України, якими встановлюються розміри мінімальних заробітних плат,
свідчить про відсутність будь-яких обмежень щодо можливостей застосування
розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми ст. 37, 39 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи».

Тому,
виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними
нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме
статті 37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», а не Постанова КМУ № 836.

За
таких обставин та з урахуванням вимог статей 37, 39 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи»,
відповідачі повинні виплатити позивачу щомісячну грошову допомогу та
доплату, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на
момент здійснення виплати.

З огляду на викладене, судова
колегія дійшла висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1. в
частині стягнення допомоги на оздоровлення за 2004 -2005 роки у сумі 3 298,30 грн. В іншій частині постанову Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 20 липня 2007 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198,
200, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 на постанову
Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 липня 2007 року - задовольнити.

Постанову Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 20 липня 2007 року - скасувати.

Постановити нове рішення, яким позовні вимогиОСОБА_1 до Черкаського
центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління
праці та соціального захисту населення, управління праці та соціального захисту
населення Придніпровського району м. Черкаси про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення - задовольнити частково.

Стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Придніпровського району м. Черкаси на
користьОСОБА_1 невиплачену
щорічну допомогу на оздоровлення, як постраждалій від наслідків аварії на ЧАЕС
ІІ категорії, за 2004 -2005 роки у розмірі 3 298,30
грн.

В решті
позовних вимог - відмовити.

Судові
витрати, пов'язані з розглядом апеляційної скарги стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Придніпровського району м. Черкаси.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та
може бути оскаржена протягом одного місяця з дня складання в повному обсязі до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді:

Постанова виготовлена в повному обсязі 29.08.08.

КИЇВСЬКИЙ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Справа № 22-а-6879/08
Головуючий у І-ій інстанції: Казидуб О.Г.

№ 2-а-74/07 суддя-доповідач:
Малинін В.В.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 серпня
2008 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого:
Малиніна В.В.

суддів: Романчук О.М., Усенка В.Г.,

при секретарі: Константіновій Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.
Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 липня 2007 року по справі за
позовомОСОБА_1 до Черкаського
центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління
праці та соціального захисту населення, управління праці та соціального захисту
населення Придніпровського району м. Черкаси про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення, -

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198,
200, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 на постанову
Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 липня 2007 року - задовольнити.

Постанову Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 20 липня 2007 року - скасувати.

Постановити нове рішення, яким позовні вимогиОСОБА_1 до Черкаського
центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління
праці та соціального захисту населення, управління праці та соціального захисту
населення Придніпровського району м. Черкаси про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення - задовольнити частково.

Стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Придніпровського району м. Черкаси на
користьОСОБА_1 невиплачену
щорічну допомогу на оздоровлення, як постраждалій від наслідків аварії на ЧАЕС
ІІ категорії, за 2004 -2005 роки у розмірі 3 298,30
грн.

В решті
позовних вимог - відмовити.

Судові
витрати, пов'язані з розглядом апеляційної скарги стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Придніпровського району м. Черкаси.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та
може бути оскаржена протягом одного місяця з дня складання в повному обсязі до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді: