Справа № 7/142
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2008-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД міста КИЄВА
вул. Десятинна, 4/6
№
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., при секретарі судового
засідання Ісіковій О.Г., розглянувши позовну заяву і додані до неї
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м.Києва
визнання бездіяльності ,
Ріпа Сергій Іванович, представник за довіреністю
Кутиня Інна Михайлівна, Адамлвич Вадим Петрович, представники за д
Позивач - ОСОБА_1 звернувся до
Окружного адміністративного суду в м. Києві з позовною заявою до Управління
пенсійного фонду України у Печерському районі м. Києва про визнання бездіяльним
відповідача в здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового
утримання з січня 2007р. по день звернення до суду із позовною заявою та про
зобов”язання відповідача здійснити перерахунок позивачу щомісячного довічного
грошового утримання у відповідності до довідки позивача про заробітну плату для
обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої
Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в м. Києві з січня
2007р. по день вступлення рішення в законну силу та провести виплату ОСОБА_1
недоодержуванної частини щомісячного довічного грошового утримання.
Позовні вимоги мотивовані тим, що з
січня 2007р. по день звернення до суду позивач недоодержує частину свого
щомісячного довічного грошового утримання із розрахунку розміру премії, які
одержують працюючі судді районних судів міста Києва.
В судовому засіданні сторони надали
документи відповідно до ухвали суду про відкриття провадження в адміністративній справі, підтримали свої
викладені письмово процесуальні позиції та відхилили можливість щодо
Відповідач у письмовому відзиві на
позов проти позовних вимог заперечує з
наступних підстав. По-перше, згідно постанови правління Пенсійного фонду
України від 22.12.2006р. № 21-3 „Про затвердження порядку призначення і виплати
щомісячного довічного утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду
України”, яка втратила чинність на підставі постанови праління Пенсійного фонду
України від 06.08.2007р. № 15-1, зареєстрованої у Міністерстві Юстиції України
довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 3787,56 грн., виходячі із
заробітної плати - 4208,40 грн. та стажу
роботи 32 роки 9 місяців 15 днів. По-друге відповідно до п.п. 6-8
вищезазначеного Порядку перерахунок розміру щомісячного довічного утримання
проводиться в разі підвищення розміру заробітної плати працюючого судді за
відповідною посадою, а на думку відповідача обчислення щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці №789 від 22.08.2007р. (копія додана
Позивачем до позовної заяви), відповідно Постанови Кабінету Міністрів України
"Про оплату праці суддів" № 865 від 03.09.2005р. немає законних
підстав Оскільки, згідно пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України
"Про оплату праці суддів" № 865 від 03.09.2005р. вона набирає
чинності з дня втрати чинності Указів Президента України від 10 липня 1995 року
№ 584, від 19 вересня 1996 року № 856, від 5 березня 2002 року № 220, від 25
листопада 2002 року № 1061, статей 3 та 4 Указу Президента України від 11
грудня 2002 року № 1150, абзацу першого статті 1 Указу Президента України від
23 лютого 2002 року №173. Оскільки, Укази Президента від 10 липня 1995р. №
584р. та від 11 грудня 2002р. № 1150 лише частково втратили чинності, а Укази
Президента від 25 листопада 2002р. № 1061 та від 23.02.2002р. № 173 на сьогодні
діють, тому на думку відповідача Постанова КМ № 865 не набрала чинності.
За ініціативою суду до участі у
справі у якості третьої особи на боці відповідача залучено Управління державної
судової адміністрації в м. Києві, оскільки саме цим державним органом
застосовується Постанова Кабінету
Міністрів України "Про оплату праці суддів" № 865 від 03.09.2005р.
За результатами розгляду документів
і матеріалів поданих сторонами, пояснень сторін, Окружний адміністративний суд
м. Києва, встановив:
ОСОБА_1 (далі -позивач), є суддею у
відставці, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія посвідчення
Як встановлено судом з наданих
позивачем пояснень, до січня 2007 року позивач одержував щомісячне довічне
грошове утримання в Територіальному управлінні Державної судової адміністрації
З прийняттям Державного бюджету
України на 2007 рік призначення і виплата щомісячного довічного грошового утримання
суддів у відставці було покладено на органи Пенсійного фонду України.
22.08.2007 на підставі отриманої в
Територіального Управління Державної судової адміністрації в м. Києві довідки №
789 про заробітну плату суддів районних судів м. Києва позивач звернувся до
відповідача для здійснення перерахунку виплати щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці.
Відповідач відмовив позивачу в
здійсненні перерахунку та прийнятті довідки, посилаючись на те, що 06.08.2007
Правлінням Пенсійного фонду України було прийнято постанову про втрату чинності
постанови Правління Пенсійного фонду України від 22.12.2006 № 21-3 „Про
затвердження Порядку призначення і виплати щомісячного довічного утримання
суддям у відставці органами Пенсійного фонду України”.
Відповідно до ч.1 та 2 ст. 43
Закону України «Про статус суддів»передбачено, що кожен суддя за умови, що він
працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на
звільнення його від виконання обов'язків за власним бажанням або у зв'язку з
закінченням строку повноважень. Суддя також має право на відставку за станом
здоров'я, що перешкоджає продовженню виконання обов'язків.
За суддею, який перебуває у
відставці, зберігається звання судді і такі ж гарантії недоторканності та
соціального захисту, як і до виходу у відставку.
Згідно з ч.4 ст.43 Закону України
«Про статус суддів»судді, який вийшов у відставку, при наявності відповідного
віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37
Закону України "Про державну службу". Судді у відставці, який має
стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором
пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.
За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного
довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не
більше ніж до 90 відсотків заробітку судді. Судді у відставці, який має стаж
роботи на посаді судді менше 20 років і досяг 55-річного віку (для жінок - 50
років), розмір щомісячного грошового утримання обчислюється пропорційно
кількості повних років роботи на посаді судді. При досягненні таким суддею
пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного
грошового утримання в зазначеному розмірі, або, за його вибором, призначається
пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну
Призначення і виплата щомісячного
довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється органами
Пенсійного фонду за рахунок коштів державного бюджету.
Заява про призначення щомісячного
довічного грошового утримання судді у відставці та необхідні документи
подаються до територіального органу Пенсійного фонду України у порядку,
визначеному правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним
органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.
Відповідно до абз.3 п.1 Постанови
Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про статус
суддів»від 15.12.1992 передбачено, що в разі зміни заробітної плати суддів
розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці обчислюється
виходячи з нового розміру заробітної плати судді, який працює на відповідній
Зазначений абзац п.1 постанови
відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих актів України»був виключений.
Відповідно до розділу III «ПРИКІНЦЕВІ
ПОЛОЖЕННЯ»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих актів України»розділ ІІ цього Закону, який
стосується внесення змін до деяких законодавчих актів, набирає чинності з 1
Разом з тим, суд звертає увагу, що на
момент виникнення спірних правовідносин та на час звернення позивачем до суду з
позовом положення абзацу 3 п.1 постанови було чинним, а відтак, відповідач не
був звільнений від обов'язку проводити перерахунок розміру довічного утримання
позивача у 2007 році.
Крім того, відповідно до п. 4
Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії»передбачено,
що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям
відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного
банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності
Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-IV "Про внесення змін до Закону
України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії
пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України
"Про державну службу", визначається в такому порядку: пенсіонерам,
які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої
призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату
на момент перерахунку; іншим пенсіонерам
- на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум
заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній
посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на
Судом встановлено, що позивач є
непрацюючим пенсіонером, таким чином, перерахунок пенсії має здійснюватись на
підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної
плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої
призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.
Таким чином, виключення абз.3 п.1
Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про статус
суддів»не означає втрати права державних службовців, в тому числі і суддів у
відставці, на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку
працюючим державним службовцям.
Згідно з Постановою Правління
Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку призначення і виплати
щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами
Пенсійного фонду України»від 22.12.2006 № 21-3 перерахунок розміру щомісячного
довічного утримання проводиться в разі підвищення розміру заробітної плати
працюючого судді за відповідною посадою.
Перерахунок щомісячного довічного
утримання проводиться на підставі довідок про заробітну плату працюючого судді
за відповідною посадою, які подаються уповноваженою особою до органів, які
призначають щомісячне довічне утримання.
При перерахунку щомісячного
довічного утримання враховуються посадовий оклад, премії, доплати за
кваліфікаційні класи, надбавки за вислугу років та інші надбавки. При цьому
надбавки за почесне звання "Заслужений юрист України", доплати за
науковий ступінь кандидата або доктора юридичних наук ураховуються за умови,
якщо такі надбавки були встановлені судді до виходу у відставку.
Перерахунок щомісячного довічного утримання
проводиться з 1 числа місяця, наступного після місяця, у якому відбулося
підвищення розміру заробітної плати судді, який працює за відповідною посадою.
Зазначена постанова втратила
чинність згідно з Постановою правління Пенсійного фонду України «Про втрату
чинності постанови правління Пенсійного фонду України від 22.12.2006 № 21-3»від
6 серпня 2007 року N 15-1.
Відповідно до п. 1 вказаної
постанови передбачено, що у зв'язку з Рішенням Конституційного Суду України у
справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності) окремих положень статті 36, пунктів 20,
33, 49, 50 статті 71, статей 97, 98, 104, 105 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про гарантії незалежності
суддів) від 18.06.2007 № 4-рп/2007 та відповідно до пункту 12 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001
N 121 (із змінами), правління Пенсійного фонду України постановляє визнати
такою, що втратила чинність, постанову правління Пенсійного фонду України від
22.12.2006 N 21-3 "Про затвердження Порядку призначення і виплати
щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами
Пенсійного фонду України", зареєстровану в Міністерстві юстиції України
Рішенням Конституційного Суду
України від 18.06.2007 року № 4-рп/2007 по справі № 1-23/2007 визнано таким, що
не відповідає Конституції України ст.104 Закону України «Про Державний бюджет
на 2007 рік», згідно з якою у 2007 році призначення і виплата щомісячного
довічного грошового утримання суддям у відставці здійснюється органами
Пенсійного фонду України. Порядок призначення та виплати щомісячного довічного
грошового утримання визначається правлінням Пенсійного фонду України за
погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у
сфері праці та соціальної політики.

Разом з тим, суд вважає, що
заявлені позовні вимоги позивача є обґрунтованими з огляду на таке.

Згідно зі ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх
у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в
інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується
загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Як встановлено судом, відповідач
був зобов'язаний здійснювати перерахунок пенсії, згідно з положеннями
вищезазначених нормативно-правових актів. Законодавством не передбачено
обов'язку відповідача звертатися з запитами до уповноважених органів про розмір
заробітної плати працюючого судді відповідного суду для перерахунку пенсії,
проте чітко визначений обов'язок проводити перерахунок пенсії у зв'язку із
зміною розміру заробітної плати судді, який працює у відповідному суді.

Судом встановлено, що позивач
самостійно звернувся до Територіального Управління та отримав довідку про
розмір заробітної плати судді, який працює за відповідною посадою та надав їх
відповідачу для проведення відповідного перерахунку. Відповідач, відмовившись
здійснювати перерахунок на підставі поданих позивачем документів, порушив
вимоги чинного законодавства, а також конституційні права позивача.

Таким чином позивач, отримавши
розрахунок грошового забезпечення судді не прийняв його до опрацювання в
цілому, піддав ревізії та використав при перерахунку пенсії частково.

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до висновку, що дії відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії
позивачу є протиправними.

Позивач просив суд також стягнути з
відповідача відшкодування завданої йому моральної шкоди, обґрунтовуючи свою
вимогу тим, що невиплата належних йому грошових коштів протягом вказаного часу
та постійні відвідування Територіального Управління Державної судової
адміністрації м. Києва спричинили йому моральні страждання.

Вимоги позивача щодо відшкодування
моральної шкоди суд вважає необгрунтованими. Відповідно до п.п. 3, 7 постанови
Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди»від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або
інших негативних явищ, які заподіяні особі незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Позивачем не було доведено, в чому саме полягає шкода, якими
неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань
він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами цє підтверджується.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч. 2 ст. 19 Конституції
України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження
надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів
особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням
права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт
владних повноважень, не виконав покладеного на нього обов'язку щодо доказування
правомірності прийнятих ним оскаржуваних рішень.

Враховуючи вищезазначене, суд
всебічно, повно та об'єктивно, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та
заслухавши пояснення представників сторін по справі, вважає, що позовні вимоги
є обґрунтованими та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.162 Кодексу
адміністративного судочинства України, при вирішенні справи
по суті суд
може задовольнити
адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково.

Відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені
нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи службова особа).

Зважаючи на вищевикладене та
керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165,
167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України у Печерському районі м. Києва задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Управління пенсійного фонду України у Печерському районі м. Києва.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України у Печерському районі м. Києва. здійснити перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 відповідно до наданої
Управлінням державної судової адміністрації в місті Києві довідки.

В іншій частині заявлених позовних
вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого
Кодексом адміністративнго судичинства України, якщо таку заяву не було подано.
Якщо було подано заяву пр апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку.

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції протягом двох днів з за правилами, встановленими ст.
ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної
скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Повний
текст виготовлено: 01 лютого 2008 р.

Суддя
Арсірій Р.О.