Справа № 22-а-4036/2008
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2008-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

апеляційний адміністративний суд
У Х В А Л А

Іменем України

23 травня 2008 року справа
№ 22-а-4036/08

приміщення суду за адресою:
м.Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного
адміністративного суд у складі:

головуючого

Білак С.В.

суддів при секретарі з участю сторін: представника
позивача представника відповідача

Сухарьок М.Г., Гаврищук Т.Г. Чурікової Я.О. ОСОБА_1 Підопригора К.О.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу позивача:

судовому засіданні
Державної податкової інспекції в Іллічівському районі м. Маріуполя

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від 20.12.2007 року

по справі

№ 2-а-4179/08 /суддя Могильницький М.С./

за позовом

Державної податкової інспекції в Іллічівському районі
м. Маріуполя

до

приватного підприємця - фізичної особи ОСОБА_2

про

визнання недійсним свідоцтва про сплату єдиного податку
на 2007 рік, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Державна податкова інспекція в
Іллічівському районі м. Маріуполя звернулася до Донецького окружного
адміністративного суду з адміністративним позовом до приватного підприємця -
фізичної особи ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про сплату єдиного
податку на 2007 рік.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду у
задоволенні позову Державній податковій
інспекції в Іллічівському районі м. Маріуполя було відмовлено.

21.01.2008
р. Державною податковою інспекцією в Іллічівському районі м. Маріуполя ради
подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати постанову суду першої
інстанції та задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційну
скаргу мотивує тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального права, судом першої інстанції неправильно застосовано норми
ст.ст. 1, 2, 4 Указу Президента України «Про спрощену систему обліку та
звітності» № 727 / 98 від 03.07.1998 р. Відповідач протягом 2006р. здійснював
комісійну торгівлю, виступаючи в якості комісіонера. Здійснював продаж товарів
від свого імені. Обсяг виручки відповідача, отриманої за 2006р. склав 905 834
грн.

Відповідач до судового засідання не з»явився, про час і
місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає, що неприбуття у судове засідання
осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду
справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував
проти доводів апеляційної скарги.

Судом
першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, є фізичною особою-підприємцем, зареєстрований
виконавчим комітетом Маріупольської міської ради 17 грудня 2003 року (а. с. 6),
перебуває на обліку в Державній податковій інспекції в Іллічівськом районі м.
Маріуполя (а. с. 7), є платником єдиного податку, про що 06 грудня 2006 року
одержав свідоцтво про сплату єдиного податку НОМЕР_2 (а. с. 12).

Відповідачем була проведена планова документальна
перевірка дотримання вимог податкового
законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за період з 01.04.2006 року по 31.03.2007 року, за результатами даної
перевірки був складений акт від 11 липня 2007 року № 61/17-013-2/НОМЕР_1.

З акту перевірки та довідки про рух коштів по
рахунку відповідача вбачається, що відповідач
в цей період здійснював операції по реалізації товару виключно за договорами комісії з підприємством ТОВ
„Трансагросфера". Перевіркою встановлено, що внаслідок здійснення відповідачем операцій з
продажу товару на підставі зазначеного договору комісії виручка відповідача від реалізації продукції (послуг) за другий - четвертий
квартал 2006 року склала 905 834 гривні.

В судовому засіданні досліджений договір комісії № 0511-04 від 5 листопада
2004 року з усіма додатками, згідно до
зазначеного договору, відповідач зобов'язується за дорученням ТОВ „Трансагросфера" за свій
рахунок та від свого імені, за винагороду реалізувати товар, що належить ТОВ „Трансагросфера" за погодженою
ціною.

З аналізу зазначеного договору виявляється, що
грошові кошти, отримані відповідачем за даним договором
комісії, поступали транзитом на рахунок відповідача та не є його власністю,
оскільки підлягають обов'язковій передачі третій особі і ці кошти не є виручкою від реалізації продукції чи
доходом суб'єкта підприємницької діяльності.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, доводи апелянта, заперечення представника
відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну
скаргу необґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін,
з наступних підстав.

По справі не вимагається збирання й додаткова перевірка доказів, обставини
справи судом першої інстанції встановлені повно й правильно.

Частиною 1 ст. 1 Указу Президента України від 03.07.1998 р. «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» встановлено, що спрощена
система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для таких суб'єктів малого підприємництва: фізичних осіб, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи
членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг
виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не
перевищує 500 тис. гривень.

Відповідно до змісту ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої
сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого
імені, але за рахунок комітента.

Таким чином, відповідач за укладеним договором
комісії лише надавав послуги по вчиненню
правочинів від свого імені, але за рахунок комітента ТОВ „Трансагросфера".

Підпунктом 6 пункту 2.1 зазначеного договору встановлено, що грошові кошти
за продані комісіонером (відповідачем)
товари, що належать комітенту, перераховуються відповідачем на розрахунковий рахунок комітента, що є умовою виплати
позивачу комісійної винагороди в розмірі 5 % від ціни проданих товарів
(п.5.1. договору комісії).

Отже, кошти, які надходять на розрахунковий рахунок комісіонера - платника
єдиного податку від покупців товару є транзитними і при визначення суми виручки
від реалізації продукції не включаються до виручки від реалізації товарів
(робіт, послуг) з метою визначення максимального її обсягу для
отримання права використовувати спрощену систему оподаткування обліку та звітності шляхом сплати єдиного
податку.

Відповідно до п. 4.4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами» у разі, коли норма закону чи
іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів, чи різних нормативно-правових актів
припускають неоднозначне (множинне) трактування
прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, в наслідок чого є можливість прийняти рішення на користь, як
платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь
платника податків.

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та
заперечення, але позивач, з
урахуванням всіх обставин справи, не подав суду належних доказів, які б
об'єктивно, і у визначеному законом
порядку, підтвердили його позицію.

Суд
першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким
чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду
не вбачається.

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А
:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Іллічівському районі м. Маріуполя -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2007 р. по
справі № 2-а-4179/08
за позовом Державної
податкової інспекції в Іллічівському районі м. Маріуполя до приватного підприємця -
фізичної особи ОСОБА_2 про визнання
недійсним свідоцтва про сплату єдиного податку НОМЕР_2 на 2007 рік - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали проголошена 23 травня 2008 року, в
повному обсязі ухвала складена 28 травня 2008 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту набрання законної сили.

Головуючий суддя С.В.Білак

Судді
Т.Г.Гаврищук

М.Г.Сухарьок