Справа № К-3226/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2008 року м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака
В.І.

суддів Білуги С.В.

Гаманка О.І.

Загороднього
А.Ф.

Заїки
М.М.

при секретарі Лелюку О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргуОСОБА_1на
рішення Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 29 грудня
2004 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 25 квітня 2005
року у справі за його позовом до Краснодонського міського управління праці та
соціального захисту населення про стягнення допомоги на оздоровлення, -

в с т а н о в и л а:

У
червні 2004 року ОСОБА_1звернувся до суду із позовом до Краснодонського
міського управління праці та соціального захисту населення про стягнення
допомоги на оздоровлення. У позові посилався на те, що він є ліквідатором
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і має право на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат. Відповідач виплачує йому допомогу у розмірі 26
грн. 70 коп. щорічно. Це призвело до того, що за період з 1996 року по 2003 рік
позивачу невиплачена допомога у розмірі 7986 грн. 40 коп. Просив стягнути з
відповідача цю суму.

Рішенням Краснодонського
міськрайонного суду Луганської області від 29 грудня 2004 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Луганської області від 25 квітня 2005 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1просить скасувати рішення
Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 29 грудня 2004 року
та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 25 квітня 2005 року,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, та
ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Колегія суддів,
перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної
інстанцій щодо правильного застосування норм матеріального та процесуального
права, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Встановлений у 1996 році постановою Кабінету Міністрів
України № 836 розмір компенсаційних виплат особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, протягом тривалих років не змінювався і не
відповідає розмірам, встановленим іншими законами України. Оскільки ні Верховна
Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих
питань не приймали, то, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню
підлягають саме статті 37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» та законодавство щодо розміру
мінімальної заробітної плати, а не постанова Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996р. № 836, на яку
помилково послались суди першої та апеляційної інстанцій.

В рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій не
досліджено коли саме, в які місяці виплачувались кошти, що унеможливлює
визначити розмір мінімальної заробітної плати з якого необхідно виходити при
встановленні розміру виплат за кожен рік у період, зазначений у позові, тому
вони підлягають скасуванню, а справа підлягає
направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

За таких обставин рішення судів першої та апеляційної інстанцій необхідно
скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у
х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення Краснодонського міськрайонного суду Луганської
області від 29 грудня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області
від 25 квітня 2005 року у справі за його позовом до Краснодонського міського
управління праці та соціального захисту населення про стягнення допомоги на оздоровлення
скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Співак В.І.

Судді
Білуга С.В.

Гаманко О.І.

Загородній А.Ф.

Заїка М.М.