Справа № 2-а-3874/2008
Суддя: Подрєзова Г.О.
Дата ухвалення: 2008-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3874
року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі судді
Подрєзової Г.О., при секретарі Федоренко Л., розглянувши адміністративний позов
ОСОБА_1 до Білоцерківського міськвиконкому, 3-я особа ЖЕД-4 про визнання
нечинними рішень суб”єкта владних повноважень про перепланування приміщень
ОСОБА_1 надав до суду адміністративний позов до Білоцерківського
міськвиконкому про визнання нечинними
рішень суб”єкта владних повноважень про перепланування приміщень гуртожитку під
квартири, посилаючись на те, що рішенням
Білоцерківського міськвиконкому від 2.12.2003р. АДРЕСА_1 був наданий статус
житлового будинку для постійного проживання. В подальшому відповідачем було
прийнято розпорядження від 16.04.2004 р. № 230Р і рішення від 22.07.2005 р.
№288 на підставі яких розроблявся проект перепланування приміщень гуртожитку
під квартири в зазначеному будинку. Посилаючись на те, що рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду від 24.07.2007 р. за позивачем було визнано
право користування житловим приміщенням квартир 31.32 в цьому будинку,
загальною площею 90 кв.м., з яким він не згодний, а тому вважає, що при
виготовленні проекту на перепланування гуртожитку необхідно врахувати рішення
Білоцерківського міськвиконкому від 2.12.2003 р. № 361, вважаючи, що рішення
від 22.07.2005р. та розпорядження від 16.04.2004р. є незаконними і такими, що порушує його права,
а також просив визнати недійсним проект перепланування приміщень гуртожитку.
судове засідання позивач ОСОБА_1. не з”явився, хоч про час і місце розгляду
справи був повідомлений належним чином, а його представник за дорученням
ОСОБА_2позовні вимоги збільшила вимогою про визнання нечинним рішення
Білоцерківського міськвиконкому від 24.07.2007 р. №314 в частині надання
дозволу ЖЕД-4 на перепланування
приміщень гуртожитку під квартири по вул.. АДРЕСА_1, в частині позовних вимог
про визнання проекту перепланування приміщень гуртожитку під квартири -
відмовилася та пояснила, що підставою для визнання розпорядження міського
голови м.Біла Церква від 16.04.2004р. № 230Р є те, що ним наданий дозвіл ЖЕД-9
на перепланування гуртожитку під квартири, приміщення готельного типу та
приміщення житлово-експлуатаційної контори, що суттєво порушує права позивача, як мешканця цього житлового
будинку, рішення від 22.07.2005 р. є нечинним з тих підстав, що воно хоч і
скасувало розпорядження №230Р, але не підписано належним чином, а рішення від
24.07.2007 р. №314 затвердило проект, яким порушені права позивача як мешканки
Представник відповідача - Білоцерківського міськвиконкому за дорученням
в судовому засіданні позов не визнала повністю, пояснила, що дійсно за рішенням
від 02.12.2003 р. №361 міськвиконком
змінив статус сімейного гуртожитку по вул.. АДРЕСА_1, яке було прийнято
за згодою мешканців будинку. В подальшому на виконання цього рішення було
прийнято розпорядження №230Р та рішення №288 щодо дозволу ЖЕД-9 на
перепланування приміщень гуртожитку під квартири, а рішенням № 314 підтвердило
дозвіл на перепланування ЖЕД-4, так як на даний час житловий будинок
АДРЕСА_1 перебуває на балансі ЖЕД-4 і є
комунальною власністю міста.
Представник 3-ї особи ЖЕД-4 також в задоволенні позовних вимог просила
відмовити, посилаючись на їх необґрунтованість.
Заслухавши пояснення представника позивача за дорученням, представника
відповідача, та 3-ї особи, розглянувши
матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних
в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1. разом з сім”єю в складі 4-х
осіб проживав в гуртожитку по вул.. АДРЕСА_1, який за рішенням Білоцерківського
міськвиконкому від 2.12.2003 р. №361 “Про переведення житлового будинку
АДРЕСА_1 з категорії сімейного гуртожитку в житловий будинок для постійного
проживання” змінив статус сімейного гуртожитку на - статус житлового будинку
для постійного проживання. Як вбачається з копії цього рішення будинок
перебував на балансі ЖЕД-9.
Також, з матеріалів справи вбачається, що розпорядженням міського голови
м. Біла Церква від16.04.2004р. №230Р , прийнятим у відповідності до його
повноважень, п. 1.17 ЖЕД-9 дозволено провести вишуки та складання
проектно-кошторисної документації на перепланування приміщень гуртожитку по
вул.. АДРЕСА_1 під квартири, приміщення готельного типу та
житлово-експлуатаційної контори. Дане розпорядження було змінено рішенням
Білоцерківського міськвиконкому від 22.07.2005р. № 288 та п.1.17 викладений в
новій редакції -“Житлово-експлуатаційній конторі №9 на перепланування приміщень
гуртожитку по вул.. АДРЕСА_1 під квартири”, тобто, виключені дозволи на
розміщення приміщення готельного типу та приміщення для ЖЕД.
судовому засіданні представник позивача просила визнати зазначені розпорядження
і рішення міськвиконкому нечинними з тих підстав, що вони порушують права позивача, але ці твердження не
відповідають обставинам справи.
Так, не підтверджено розташування приміщень готельного типу та
приміщення для ЖЕД-4 Державним актом про прийняття в експлуатацію вищевказаного
будинку, затверджений рішенням Білоцерківського міськвиконкому від 5.06.2008р.
№230, згідно з яким в експлуатацію введений саме житловий будинок, в якому
відсутні приміщення іншого призначення.
твердження представника позивач, щодо неправомірності підпису рішення
міськвиконкому від 22.07.2005р. № 288 першим заступником міського голови
ОСОБА_3, спростовується наданим суду розпорядженням від 06.05.2005р. № 60-К
щодо відбуття міського голови у відпустку та покладення обов”язків міського
голови на першого заступника міського голови ОСОБА_3
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позовні вимоги щодо
визнання рішень та розпорядження суб”єкта владних повноважень не чинними
спростовані наданими доказами по справі, а твердження щодо порушення прав
позивача вищезазначеними рішеннями суб”єкта владних повноважень, взагалі не чим
не підтверджені, є голослівними.
Так, з рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 24.07.2006р. по
справі №2-4134 за позовом ОСОБА_1., ОСОБА_4., ОСОБА_5 до виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради про визнання права на користування житловим
приміщенням - позов був задоволений та
визнане право користування на квартиру АДРЕСА_1, в зазначеному рішенні вказано,
що оглядалися рішення 288 від 22.07.2005р., а тому про це рішення позивач знав
і не оскаржував його, а в 2008р. подав
до суду позов про визнання його нечинним з підстав того, що це рішення надає
право розташування готелю в житловому будинку, де він проживає, що є
голослівним, не підтвердженим будь-якими доказами.
Відповідно до ст. 161 КАС України, суд під час прийняття постанови
вирішує: чи мали місце обставини, якими обгрунтовує вимоги позивач та якими
доказами це підтверджується.
Враховуючи вищенаведене, а також безпідставність адміністративного
позову, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1. необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 4, 7, 17,
158,159, 160, 161, 162,185,186 Кодексу адміністративного судочинства України,
Законом України “Про місцеве самоврядування в Україні”, суд-
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Білоцерківського
міськвиконкому, 3-я особа ЖЕД-4 про визнання нечинними рішень суб”єкта владних
повноважень про перепланування приміщень гуртожитку -відмовити.
Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження постанови суду протягом десяти днів та подачі апеляційної скарги
протягом двадцяти днів після подачі заяви поро апеляційне оскарження.

Суддя: