Справа № К-11682/06
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2008-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2008
№ К-11682/06

Вищий адміністративний с
уд України у складі колегії с
уддів:
Карася О.В. (головуючого),

Брайка А.І., Голубєвої Г.К., Р
ибченка А.О., Федорова М.О.
розглянувши у попередньом
у судовому засіданні касацій
ну скаргуДержавної подат
кової інспекції в м. Ужгороді
на рішення Господарського с
уду Закарпатської області ві
д 27.12.2004 та постанову Львівськог
о апеляційного господарсько
го суду від 15.06.2005 по справі № 2/320

за позовом Закарпа
тського обласного комунальн
ого підприємства «Міжнародн
ий аеропорт «Ужгород»
до Державно
ї податкової інспекції в м. Уж
городі
третя особа Відділ земл
екористування Ужгородської
міської ради
про визнання н
едійсним податкового повідо
млення-рішення
ВСТАНОВИВ:
Заявлено позовні вимо
ги про визнання недійсними п
одаткових повідомлень-рішен
ь ДПІ в м. Ужгороді (далі ДП
І) від 19.05.2004 № /0-912/23-1/31315735/7912, яким поз
ивачу визначено податкове зо
бов'язання по земельному под
атку в розмірі 13 306,46 грн., (в т. ч.
основний платіж 6653,23 грн. та ш
трафні санкції 6653,23 грн., а та
кожприйняті за результатами
адміністративного оскаржен
ня податкові повідомлення-рі
шення від 09.06.2004 №/1-1132/23-1/31315735/9937 та в
ід 13.08.2004 №/2-1877/23-1/31315735/14252, які визнач
ають аналогічне податкове зо
бов'язання зі встановленням
нового граничного строку спл
ати.
Рішенням Господарського с
уду Закарпатської області ві
д 27.12.2004, залишеним без змін пост
ановою Львівського апеляцій
ного господарського суду від
15.06.2005 по справі № 2/320 позов задов
олено.
Господарський суд Закарпа
тської області мотивував сво
ю постанову тим, що податкови
м органом зроблено донарахув
ання податкового зобов'язанн
я по сплаті земельного подат
ку за ділянку, яка знаходитьс
я в користуванні кількох юри
дичних осіб та на підставі до
відки КП «Румб», яка не містит
ь даних щодо поділу землекор
истування. Суд апеляційної і
нстанції повністю підтримав
висновок суду першої інстан
ції.
При цьому судами встановле
но, що на підставі Акту переві
рки від 18.03.2004 № 85/23-1/10/31315735, на підстав
і якого прийнято податкове п
овідомлення-рішення від 24.03.2004 №
/0/607/23-/31315735/4893, яким було визначе
но позивачу податкове зобов'
язання по земельному податку
- основний платіж 190 688,14 грн. т
а штрафні санкції 190 688,14 грн. У
зв'язку з отриманням додатко
вих даних (довідка КП «Румб»)
про нову грошову оцінку земе
льної ділянки ЗОКП «Міжнаро
дний аеропорт Ужгород», до за
значеного Акту перевірки вне
сено зміни від 17.05.2004 та донарах
овано позивачу земельного по
датку в сумі 197 341,37 грн. Відповід
но після внесених змін (із вра
хуванням арифметичної різни
ці) було винесено податкове п
овідомлення-рішення від 19.05.2004 №
/0-912/23-1/31315735/7912, яким визначено по
даткове зобов'язання по земе
льному податку в розмірі - осн
овний платіж 6653,23 грн. та штра
фні санкції 6653,23 грн.
Позивач оскаржив повідомл
ення-рішення в адміністратив
ному порядку, де винесено под
аткові повідомлення-рішення
від 09.06.2004 №/1-1132/23-1/31315735/9937 та від 13.08.2004
№/2-1877/23-1/31315735/14252, які визначають а
налогічне податкове зобов'яз
ання зі встановленням новою
граничною строку сплати.
Підставою ж нарахувань под
аткових зобовязань по земе
льному податку стали ті обст
авини, що позивачем не включе
но до поданих розрахунків зе
мельного податку земельну ді
лянку площею 18847 кв. м. що станов
ить визначену позивачу частк
у в земельній ділянці площею
3,7249 га. наданої в спільнекорис
тування, а тому позивач зобов
язаний сплатити 6169,88 грн. за 7
місяців 2003 року та різниця за 1
7 днів травня місяця, виходяч
и з площі земельної ділянки, щ
о знаходилася в користуванні
позивача 2 228 кв. м. замість п
опередніх 153 381 кв. м., в сумі 483,35 гр
н.
При цьому судами, враховуюч
и ст. 5, ст. 13, 14 Закону України «Пр
о плату за землю», встановлен
о, що рішенням ХІVсесії IVсклик
ання Ужгородської міської ра
ди №53 від 14.05.2003 «Про надання та п
риватизацію земельних ділян
ок» - було надано земельні діл
янки юридичним та фізичним о
собами, в тому числі припинен
о право користування земельн
ою ділянкою ЗОКП «Міжнародн
ий аеропорт Ужгород» по вул. С
обранецькій, 145 та надано йому
в постійне користування зем
ельну ділянку площею 15,3381 га пі
д аеропортом. Земельні ділян
ки під адміністративним буди
нком та привокзальною терито
рією площею 0,6656 га, під проїзда
ми - 1,600 га; під виробничою діяль
ністю УДАП «Універсал Авіа»
- 1,4593 га. А загальна площа спільн
ого землекористування склад
ає 3,7249 га, проте в рішенні не заз
начено переліку осіб, що здій
снюють спільне користування
земельної ділянки.
Беручи до уваги викладене
, суди визначились, що рішення
м Ужгородської міської ради
№53 від 14.05.2003 земельну ділянку пл
ощею 0,2265 га під гуртожитком та
житловим будинком по вул. Соб
ранецькій, 145 надано Ужгородс
ькому національному універс
итету. Судами також зазначен
о, що виконком Ужгородської м
іської ради звернувся до КП «
Румб» про проведення пропорц
ійного розрахунку площ спіль
ного користування між співвл
асниками майнового комплекс
у та підготувати відповідні
довідки про розподіл. Після ч
ого за ЗОКП «Міжнародний аер
опорт Ужгород» рахується зем
ельна ділянка площею 17,2228 га.
Однак судами визнано, що пер
елік осіб, між якими було розп
оділено право спільного кори
стування земельною ділянкою
, згідно поданої КП «Румб» дов
ідки, не визначає всіх осіб, в
користуванні яких перебуваю
ть будівлі та споруди майнов
ого комплексу по вул. Собране
цькій, 145. Таким чином суди визн
али, що донарахування податк
ового зобов'язання контролюю
чим органом здійснено не на п
ідставі визначення пропорці
йної частки будівель та спор
уд, що перебувають у користув
анні позивача, а за даними дов
ідки КП «Румб», яка не містить
відповідного аналізу при ро
зподілі землекористування.

Не погодившись із рішення
м Господарського суду Закарп
атської області від 27.12.2004 та по
становою Львівського апеляц
ійного господарського суду в
ід 15.06.2005 по справі № 2/320, відповід
ач (ДПІ) подав касаційну скарг
у, в якій просить скасувати су
дові рішення та відмовити в п
озові, оскільки рішення вине
сено із порушенням та неправ
ильним застосуванням норм ма
теріального права і судом не
прийнято до уваги норму ст.ст
. 4-з, 32, 33, 38, 43 ГПК України, внаслідо
к яких не встановлено фактич
них обставин справи та не дос
ліджено правомірність нарах
ування позивачем податковог
о зобов'язання. Також скаржни
к зазначив, що суд не використ
ав своє право на витребуванн
я від сторін доказів, необхід
них для розгляду справи, та не
правомірно оцінив доказ пода
ний відповідачем, а саме, дові
дку КП «Румб», згідно якої пло
ща майнового комплексу по ву
л. Собранецькій, 145, розподілен
а в повному обсязі, та за якою
за позивачем рахується земел
ьна ділянка площею 7,2228 га.
Позивач надав заперечення
на касаційну скаргу, в якому п
овністю підтримав судові ріш
ення, зазначивши, що відповід
ачем не обґрунтовано наявніс
ть факту порушення позивачем
податкового законодавства з
посиланням на первинні доку
менти та норми законодавства
. Також зазначено, що донараху
вання податкового зобов'язан
ня контролюючим органом здій
снено не на підставі визначе
ння пропорційної частки буді
вель та споруд, що перебувают
ь у користуванні позивача, за
даними довідки КП «Румб», яка
не містить відповідного ана
лізу при розподілі землекори
стування. Відповідно позивач
наголосив на тому, що контрол
юючим органом не враховано в
имоги ст.ст. 5, 14 Закону України
«Про плату за землю», а отже до
нарахування податкового зоб
ов'язання здійснено неправом
ірно.
Перевіривши правильніст
ь застосування судами першої
та апеляційної інстанцій но
рм матеріального та процесуа
льного права, юридичної оцін
ки обставин справи, доводи ка
саційної скарги, заперечення
на неї, колегія суддів вважає
, що касаційну скаргу необхід
но відхилити з наступних під
став.
Як визначено ст. 5 Закон
у України від 03.07.1992 № 2535-XII «Про пла
ту за землю» (зі змінами) обє
ктом плати за землю є земельн
а ділянка, а такожземельна ча
стка (пай), яка перебуває у вла
сності або користуванні, у то
му числі на умовах оренди. Суб
єктом плати за землю (платн
иком) є власник земельної діл
янки, земельної частки (паю) і
землекористувач, у тому числ
і орендар. При цьому ст. 13 цього
закону встановлено, що підст
авою для нарахування земельн
ого податку єдані державного
земельного кадастру, а оренд
ної плати за земельну ділянк
у, яка перебуває у державній а
бо комунальній власності,
договір оренди такої земель
ної ділянки. А згідно ст. 14 - пла
тники земельного податку, а т
акож орендноїплати за земель
ні ділянки державної або ком
унальної власності (крім гро
мадян) самостійно обчислюють
суму земельного податку та о
рендної плати щороку за стан
ом на 1 січня і до 1 лютого поточ
ного року подають відповідно
му органу державної податков
ої служби за місцезнаходженн
ям земельної ділянки податко
ву декларацію на поточний рі
к за формою, встановленою цен
тральним податковим органом
, з розбивкою річної суми рівн
ими частками за місяцями. Под
ання такої декларації звільн
яє від обовязку подання що
місячних декларацій.
З огляду на наведені нор
ми Закону, та беручи до уваги,
що за формою, встановленою Го
ловною державною податковою
інспекцією України, щороку з
а станом на 1 січня і до 1 лютого
мотають дані відповідній де
ржавній податковій інспекці
ї. При цьому правомірним є пос
илання судів на те, що рішення
м ХІVсесії IVскликання Ужгор
одської міської ради №53 від
14.05.2003 «Про надання та приватиз
ацію земельних ділянок» - бул
о надано земельні ділянки юр
идичним та фізичним особами,
в тому числі припинено право
користування земельною діля
нкою ЗОКП «Міжнародний аеро
порт Ужгород» по вул. Собране
цькій, 145 та надано йому в пості
йне користування земельну ді
лянку площею 15,3381 га під аеропо
ртом. А загальна площа спільн
ого землекористування склад
ає 3,7249 га, проте в рішенні не заз
начено переліку осіб, що здій
снюють спільне користування
земельної ділянки.
Таким чином, аналізуючи
підстави нарахування податк
ового зобов'язання необхі
дно звернути увагу на помилк
овість міркувань скаржника,
оскільки в даному випадку у в
ідповідача були відсутні зак
онні підстави збільшувати по
даткові зобов'язання позивач
а по земельному податку за не
доведеністю, а тому прийняті
оспорювані податкові повідо
млення-рішення законно визна
ні такими, що не відповідають
нормам чинного законодавств
а України.
Отже, при прийнятті судових
рішень суди першої та апеляц
ійної інстанцій дійшли вичер
пних юридичних висновків щод
о встановлених обставин спра
ви і правильно застосували д
о спірних правовідносин стор
ін норми матеріального права
та підставно задовольнили п
озов. А рішення Господарсько
го суду Закарпатської област
і від 27.12.2004 та постанова Львівс
ького апеляційного господар
ського суду від 15.06.2005 по справі
№ 2/320 належним чином мотивован
і і за своїм змістом та формою
відповідають вимогам процес
уального закону і не підляга
ють скасуванню. При цьому дов
оди касаційної скарги виснов
ків судів не спростовують.
З огляду на зазначене та к
еруючись ст. ст. 215, 220, 2201, 221, 223, 224,
230 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Держа
вної податкової інспекції в
м. Ужгороді відхилити.
Рішення Господарського су
ду Закарпатської області від
27.12.2004 та постанову Львівського
апеляційного господарськог
о суду від 15.06.2005 по справі № 2/320 за
лишити без змін.
Ухвала набирає законної си
ли з моменту проголошення і о
скарженню не підлягає, крім я
к з підстав, у строк та в поряд
ку, визначеними ст. ст. 237-239 КАС У
країни.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
А.І. Брай
ко

Г.К. Голуб
єва

А.О. Рибче
нко

М.О. Федор
ов