Справа № К-38173/06
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2008-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого

Цуркана М.І.,

суддів:

Гуріна М.І.,

Кобилянського М.Г.,

Мойсюка М.І.,

Юрченка В.В.,

при секретарі судового засідання Полинько Д.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1., представника Генеральної
прокуратури України Чубенко В.В., представника відповідача Ляшенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом прокурора Куликівського району Чернігівської області в інтересах
ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Куликівської
районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання незаконними
дії та відшкодування шкоди, яка переглядається за касаційною скаргою прокурора
Куликівського району Чернігівської області на рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 7 червня 2005 року

в с т а н о в и л а:

У березні 2005 року прокурор Куликовського району в інтересах ОСОБА_2
звернувся в суд з позовом до Управління праці та соціального захисту населення
Куликівської районної державної адміністрації Чернігівської області (далі -
УПСЗН Куликівської РДА Чернігівської області) про визнання незаконними дії та
відшкодування шкоди.

Посилаючись на те, що відповідачем неправильно визначено ОСОБА_2 категорію учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в посвідченні, яке підтверджує його
правовий статус, і це викликало неправильне нарахування пенсії та позбавило
права на користування відповідними пільгами, прокурор просив визнати
незаконними дії начальника УПСЗН при оформленні посвідчення інваліда війни на
підставі пункту 9 статті 7 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон
№3551-ХІІ), стягнувши з відповідача не виплачену пенсію за період з 1 січня
2002 року по 1 січня 2005 року в розмірі 2011 грн. 57 коп.

Рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 7 квітня 2005 року позов задоволено
частково. Дії начальника УПСЗН Куликівської РДА Чернігівської області по
оформленню та видачіОСОБА_2 посвідчення інваліда війни у відповідності з
пунктом 9 статті 7 Закону №3551-ХІІ визнано неправомірними. Зобов'язано
оформити і видатиОСОБА_2, при дотриманні порядку передбаченого чинним
законодавством, нового посвідчення інваліда війни ІІ групи згідно пункту 1
статті 7 вказаного Закону.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 7 червня 2005 року рішення
районного суду скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі прокурор Куликівського району Чернігівської
області, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального
права просить оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції скасувати і
залишити в силі рішення районного суду.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи
касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, Шостак О.О. з 3 по 11 травня 1986 року працював за трудовим
договором водієм пожежного автомобіля Куликівської професійної пожежної частини
№22.

З 3 по 10 травня 1986 року він у складі зведеного загону ППС ЦО воєнізованої
пожежної охорони Чернігівської області за наказом УВС Чернігівського
облвиконкому виконував спеціальне завдання по дезактивізації території ЧАЕС.

Постановою окружної військово-лікарської комісії Відділу охорони здоров'я
УВС Чернігівської області від 28 березня 2005 року встановлено, що позивач має
захворювання, пов'язані з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, внаслідок чого його визнано інвалідом ІІ групи.

Задовольняючи позов, районний суд дійшов висновку що позивач, будучи
співробітником УВС в період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС являвся особою
вільнонайманого складу, що відповідно до пункту 1 статті 7 Закону №3551-ХІІ є
підставою для отримання статусу інваліда війни.

Не погоджуючись з таким твердженням, суд апеляційної інстанції вказав, що
Шостак О.О. не виконував обов'язки військової служби на ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, оскільки не був призваний на військову службу, хоча до
направлення на ліквідацію аварії і працював вільнонайманим працівником МВС в
Куликівській ППЧ №22.

З таким висновком погоджується і колегія суддів Вищого адміністративного
суду України.

Так, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 7 Закону №3551-ХІІ визначено,
що до інвалідів війни належать інваліди з числа військовослужбовців, осіб
вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії,
каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання
інших обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті в інші
періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій,
ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної
зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

Згідно спільного наказу Міністерства праці та соціальної політики України
від 1 грудня 1997 року №24 та Міністерства оборони України від 28 листопада
1997 року №428 «Про застосування статті 7 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать
військовослужбовці та військовозобов'язані, призвані на збори, які стали
інвалідами внаслідок захворювання, одержаного під час виконання обов'язків
військової служби, пов'язаного з
ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів
війни, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994
року №302 (із змінами), посвідчення інваліда війни видаються на підставі
довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності.

Положенням «Про медико-соціальну експертизу» затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1992 року №83 з подальшими змінами,
передбачено, що причинами інвалідності для військовослужбовців є поранення,
контузія, каліцтво, одержані при захисті Батьківщини або при виконанні інших
обов'язків військової служби, чи захворювання, пов'язане з перебуванням на
фронті, або каліцтво, одержане внаслідок нещасного випадку, не пов'язаного з
виконання обов'язків військової служби, чи захворювання, не пов'язане з
перебуванням на фронті, а в спеціально передбачених законодавством випадках
захворювання, одержане при виконанні обов'язків військової служби.

Отже, як вбачається з наведеного, законодавством чітко передбачено причини
інвалідності для військовослужбовців при виконанні ними обов'язків саме
військової служби.

Відмовляючи в задоволені позову, апеляційний суд дійшов правильного
висновку, що позивач до лав Збройних Сил України не призивався, а відтак, не
виконував обов'язків військової служби в розумінні пункту 1 частини 2 статті 7
Закону №3551-ХІІ.

Виконання обов'язків військової служби передбачає виконання обов'язків,
визначених статутами Збройних Сил, наказами та інструкціями Міністерства
оборони СРСР відповідно.

Порядок організації та
функціонування протипожежної служби, в тому числі зведеного загону до якого був
залучений Шостак О.О., при протипожежному забезпеченні рятувальних і
невідкладних аварійно-відновлювальних робіт в очагах масового ураження, в
районах стихійного лиха, виробничих аварій і катастроф передбачалися чинною на
той час Настановою по роботі протипожежної служби цивільної оборони,
затвердженою наказом Міністра внутрішніх справ СРСР та начальника цивільної
оборони СРСР від 10 грудня 1975 року, а тому участь ОСОБА_2 у ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС не може бути віднесена до військової служби.

За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції прийнято з дотриманням
норм матеріального та процесуального права, висновки, викладені у судовому
рішенні, доводами касаційної скарги не спростовуються, підстави для скасування
судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокурора Куликівського району Чернігівської області залишити
без задоволення, а рішення апеляційного суду Чернігівської області від 7 червня
2005 року - без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду
України лише за винятковими обставинами у строк та у порядку визначеними
статтями 237 - 239 КАС України.

Головуючий М.І. Цуркан

Судді
М.І. Гурін

М.Г.
Кобилянський

М.І. Мойсюк

В.В. Юрченко