Справа № 2-А-234/2008
Суддя: Сіянко В.М.
Дата ухвалення: 2008-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-А-234/2008
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2008 року Бериславський
районний суд Херсонської області

у складі:
головуючого - судді Сіянка В. М.

за участю секретаря Третьякової Т. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі
Херсонської області в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління пенсійного фонду України Херсонській області, Управління
Пенсійного фонду України в Бериславському районі, Державного казначейства
України про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління пенсійного
фонду України Херсонській області, Управління Пенсійного фонду України в
Бериславському районі, Державного казначейства України про зобов'язання
головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахувати
на його користь недоплачену йому як дитині війни щомісячну державну соціальну
допомогу за 2006-2007 роки в сумі 2733,30 грн., а також нарахування йому
щомісячної соціальної допомоги з 01.01.2008 року. У позові позивач посилається
на ту обставину, що рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнано
неконституційним пункт 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік», за яким було призупинено дію на 2007 рік статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей війни». Розмір щомісячної соціальної
допомоги становить 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, яка відповідно до
статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. На підставі розрахунку, наведеного в позові, сума не
нарахованої та невиплаченої йому допомоги за період з 01.01.2006 року по
31.12.2007 року становить 2733,30 грн. Також просив поновити пропущений ним
строк для звернення до суду, оскільки йому стало відомо про порушення його прав
тільки після опублікування у пресі зазначеного рішення Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року.

У судовому засіданні
позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні з підстав,
викладених у позові.

У судовому засіданні представник Управління Пенсійного фонду
України в Бериславському районі Куліда А.О. позов не визнала, та пояснила, що у
Державному бюджеті на 2008 рік не
передбачено видатків на виконання рішень судів про стягнення такої пенсії понад
розміри, встановлені законами України про Державний бюджет України на відповідний
рік, а також те, що дітям війни виплачується підвищення у розмірі надбавки,
встановленої для учасників війни і для поновлення пропущеного строку звернення
до суду з позовом не має підстав.

У судове засідання представники Головного
управління Пенсійного фонду України Херсонській області, та Державного
казначейства України не з'явилися, хоча були
належним чином повідомлені про день, час та місце судового розгляду справи і не
повідомили суд про причини своєї неявки. Головне управління Пенсійного фонду
України в Херсонській області надіслало до суду письмове клопотання про
виключення його з числа відповідачів, залучення в якості належного відповідача
Управління Пенсійного фонду України в Бериславському районі Херсонської
області, про розгляд справи у відсутність представника Головного
управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому також
заявило про невизнання позовних вимог на тій підставі, що відповідно до статті
44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява
та документи про призначення (перерахунок) пенсії подаються до територіального
органу Пенсійного фонду України, яким є Управління
Пенсійного фонду України в Бериславському районі Херсонської області.

Суд вважає за можливе, у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС
України, за відсутності заперечень позивача, розглянути справу у відсутність
даних представників відповідачів.

Суд заслухавши пояснення позивача, представника Управління Пенсійного фонду України в Бериславському районі,
дослідивши матеріали справи, вважає
позов таким, що підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом встановлено,
що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та є дитиною війни відповідно до статті 1
Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно посвідчення
позивач є пенсіонером за віком.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про внесення змін до Закону України “Про Державний бюджет
України на 2006 рік» від 19.01.2006 року № 3367-ІV внесено зміни до ст. 110 Закону України"Про
Державний бюджет України на 2006 рік" та встановлено, що пільги дітям
війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України “Про соціальний
захист дітей війни”, запроваджуються з 1 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році
поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної
Ради України з питань бюджету. Даний Закон на момент
розгляду справи не визнано неконституційним, а тому він підлягає обов'язковому
виконанню та застосуванню.

На 2006 рік Кабінетом Міністрів України не визначено
порядку виплати державної соціальної допомоги, передбаченої ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, позовні вимоги про зобов'язання Головного
управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахувати на його
користь недоплачену йому як дитині війни щомісячну держану соціальну допомогу
за 2006 рік в сумі 1290,60 грн. задоволенню не підлягають, так як порядок та
механізм такої виплати не визначено чинним законодавством.

Оскільки Закон України Про внесення змін до Закону України
“Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 19.01.2006 року № 3367-ІV вносив
зміни до ст. 110 Закону України"Про Державний бюджет України на 2006
рік", то відповідно до ст. 2 Бюджетного кодексу України він діє тільки
протягом бюджетного періоду, тобто протягом 2006 року, згідно статті 3
Бюджетного кодексу України.

Згідно п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни» було зупинено на 2007 рік, з урахуванням ст. 111 цього Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року
№ 6-рп/2007 визнано неконституційним пункт
12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 встановлено, що положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього рішення.

Таким чином, починаючи з 09.07.2007 року відновлено дію
статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальна пенсія за віком
встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

У відповідності до статті 62 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум на одну
особу в розрахунку на місяць для осіб,
які втратили працездатність встановлено у розмірі
з 01 квітня 2007 року - 406 гривень, з 01 жовтня 2007 року - 411 гривень.

Таким чином сума державної соціальної допомоги та (чи)
підвищення пенсії, передбачений ст. 6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року включно становить 735,30
грн., виходячи із наступного розрахунку: (406 грн. + 406 грн. + 406 грн. + 411
грн. + 411 грн. + 411 грн.) * 30 % = 735,30 грн.

У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її
життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека
визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права
і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава
відповідає перед людиною за свою діяльність.
Утвердження і забезпечення
прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно ч. 2 ст. 22 Конституції України конституційні права
і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

За ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни встановлюються з
метою: визнання на державному рівні важкого життєвого шляху громадян України,
чиє дитинство збіглося з роками Другої світової війни; надання дітям війни
соціальної підтримки.

За ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни» законодавство України про соціальний захист дітей війни складається з
цього Закону та інших нормативно-правових актів України. Державні соціальні
гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або
скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету України.

З урахуванням норм
ч. 2 ст. 11 КАС України, у зв'язку з необхідністю повного захисту прав та
інтересів позивача, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог.

Оскільки держава на
рівні закону гарантувала позивачу нарахування та виплату підвищення на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням Положення про Державне
казначейство України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від
21.12.2005 року № 1232, згідно з Порядком обслуговування державного бюджету за
видаатками, затверджденого наказом Державного казначейства України від
25.05.2004 року № 89, з урахуванням того, що Кабінетом Міністрів України не
розроблено порядку та механізму такої виплати на 2007 рік, не передбачено у
Державному бюджеті України на 2007 рік видатків з фінансування таких виплат та
відповідно не перераховано відповідним державним органом України таких коштів
на рахунки Пенсійного фонду України для здійснення таких виплат, суд вважає за
можливе стягнути суму такого підвищення пенсії, яке держава гарантувала
позивачу за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року з Державного
казначейства України.

Щодо позовних вимог
про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській
області нарахувати на його користь недоплачену йому як дитині війни щомісячну
державну соціальну допомогу за період з 01.01.2007 року по 08.07.2007 року
включно в сумі 707,40 грн.
задоволенню не підлягають, оскільки рішенням Конституційного
Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 встановлено, що положення
пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення,
тобто з 09.07.2007 року.

Позовні вимоги про
зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській
області нарахувати на його користь недоплачену йому як дитині війни щомісячну
держану соціальну допомогу з 01.01.2008 року задоволенню не підлягають, так як
порядок та механізм такої виплати також не визначено чинним
законодавством.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 3, 22, 152 Конституції України, ст.ст. 1-4
Закону України “Про соціальний захист дітей війни», Законом України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік», ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», рішенням Конституційного
суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, ст.ст. 11, 71, 163
КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління
пенсійного фонду України Херсонській області, Управління Пенсійного фонду
України в Бериславському районі, Державного казначейства України про
зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Стягнути з Державного казначейства України
на користь ОСОБА_1 735,30 гривень.

В
задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути
оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Бериславський
районний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження постанови суду протягом 10 днів з дня проголошення
постанови, та подачі апеляційної скарги до Бериславського районного суду і її
копії до апеляційного суду протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя В. М. Сіянко