Справа № К-17582/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2008-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03
червня 2008 року м. Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в складі:

Головуючого,
судді Смоковича М.І.,

суддів: Весельської Т.Ф., Горбатюка С.А., Мироненка О.В., Чумаченко Т.А.,

провівши
у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи
за позовом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (далі - СПД
ФО) ОСОБА_1до Державної податкової інспекції (далі - ДПІ) у Солом'янському
районі м. Києва про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень за
касаційною скаргою ДПІ у Солом'янському районі м. Києва на постанову
господарського суду м. Києва від 03 лютого 2006 року та ухвалу Київського
апеляційного господарського суду від 21 березня 2006 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2005 року СПД ФО ОСОБА_1. у господарському
суді м. Києва
пред'явила позов до ДПІ у Солом'янському
районі м. Києва про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 05
липня 2005 року № /0, яким
донараховано податок з доходів найманих працівників в сумі 189,75 грн. та
застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 379,50 грн., а також від 05
липня 2005 року № /0, яким нараховано податок з доходів фізичних осіб
в сумі 18783,51 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вказані
повідомлення рішення прийняті на підставі акту від 30 червня 2005 року №
17-306/318, складеного працівниками ДПІ у Солом'янському районі м. Києва за
результатами планової виїзної документальної перевірки її
фінансово-господарської діяльності як СПД ФО з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з 31 липня 2003 року по 22 червня 2005
року.

Вона не
погоджується з донарахуванням податкових зобов'язань, оскільки доходи за 4-й
квартал 2004 року в сумі 280354,02 грн. підтверджуються виписками банку та цю
суму відображено в декларації.

Зокрема, витрати на оренду приміщення в сумі 6003 грн.
підтверджуються відповідною квитанцією. Витрати на маркетингові послуги в сумі
7788,00 грн. підтверджено Договором від 23 березня 2004 року № 2/П, укладеним з
ПП “Агама-Україна”. Внески до громадської асоціації “Асоціація “Мак Смак” є валовими
витратами, так як її членство в цій організації сприяло укладенню договорів
поставки. Крім цього, правомірно на підставі підпункту 5.4.4. пункту 5.4 статті
5 Закону України “Про внесення змін до Закону України “Про оподаткування
прибутку підприємств” № 283/97ВР від 22 травня 1997 року (далі Закон № 283/97)
є віднесення до складу валових витрат рекламних послуг, тощо.

Прибутковий податок найманих працівників сплачено у
повному обсязі, проте ДПІ у Солом'янському районі м. Києва не взято до уваги
заяви найманих працівників про застосування податкової соціальної пільги згідно
статті 6 Закону України від 22 травня 2003 року
№ 889-1V “Про податок з доходів фізичних осіб” (далі - Закон № 889).

Просила визнати недійсними податкові повідомлення-рішення
від 05 липня 2005 року № /0 та № /0.

Постановою господарського суду м. Києва від 03 лютого
2006 року позовні вимоги СПД ФО ОСОБА_1. задоволено.

Визнано недійсними податкові повідомлення-рішення ДПІ у
Солом'янському районі м. Києва від 05 липня 2005 року № /0 та № /0.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від
21 березня 2006 року апеляційну скаргу ДПІ у Солом'янському районі м. Києва
відхилено. Постанову господарського суду м. Києва від 03 лютого 2006 року
залишено без зміни.

У касаційній скарзі ДПІ у Солом'янському районі м. Києва
вказує на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлені з
порушенням вимог матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та
прийняти нове рішення у справі, яким відмовити СПД ФО ОСОБА_1. в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи
касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 13 Декрету Кабінету Міністрів
України від 26 грудня 1992 року № 13-92 “Про прибутковий прибуток з громадян”
(далі - Декрет КМУ № 13-92) оподаткуванню підлягають доходи громадян, одержані
протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності без
створення юридичної особи, а також інші доходи громадян, не передбачені як
об'єкти оподаткування у розділах II та III цього Декрету.

Оподатковуваним
доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом
(виручки у грошовій та натуральній формі) i документально підтвердженими
витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу.

Валові витрати виробництва та обігу, згідно з пунктом 5.1. статті 5 Закону
України від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР “Про оподаткування прибутку підприємств”
в редакції Закону України від 22 травня 1997 року № 283/97-ВР (далі - Закон №
334), це - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх
подальшого використання у власній господарській діяльності.

Цим же Законом визначені суми, які включаються до складу
валових витрат і які не підлягають включенню.

У відповідності з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2. статті 5
Закону № 334 до складу валових витрат включаються, зокрема, суми будь-яких
витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

Не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання яких передбачені правилами ведення
податкового обліку (підпункт 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону № 334).

Як видно з матеріалів справи, за результатами планової
виїзної перевірки дотримання вимог податкового законодавства СПД ФО ОСОБА_1. та
на підставі акту від 30 червня 2005 року № 17-306/318 ДПІ у Солом'янському
районі м. Києва були прийняті податкові повідомлення-рішення від 05 липня 2005
року № /0, яким СПД ФО ОСОБА_1. донараховано податок з доходів
найманих працівників в сумі 189,75 грн. та застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 379,50 грн., а також від 05 липня 2005 року № /0,
яким нарахований податок з доходів фізичних осіб в сумі 18783,51 грн.

Підставами для прийняття спірних податкових повідомлень
рішень є порушення СПД ФО ОСОБА_1. вимог Декрету КМУ № 13-92 та Закону № 889
внаслідок завищення суми валових витрат при здійсненні господарської діяльності
та неправильного обчислення сум податку з доходів найманих працівників.

Судами у цій справі встановлено, що усі суми валових
витрат, понесених СПД ФО ОСОБА_1. при здійсненні господарської діяльності
підтверджені відповідними документами, зокрема, витрати з оплати оренди
приміщення у 4-му кварталі 2003 року в сумі 6003 грн. - квитанцією від 11
грудня 2003 року, з оплати маркетингових послуг в сумі 7788 грн. - договором та
актом здачі-приймання робіт від 31 березня 2004 року, на оплату рекламних
послуг - актами виконаних робіт від 31 січня 2005 року до договору № 2 на
загальну суму 79000 грн., та договору № 11 від 03 січня 2004 року на загальну
суму 60000 грн., рахунками-фактурами № № ЮБ-0000004, ЮБ-0000005, ЮБ-0000006 та
актами здачі-прийняття робіт № № ЮБ-0000003, ЮБ-0000004, ЮБ-0000005 на загальну
суму 79000 грн., рахунками-фактурами № № ЮБ-0000001, ЮБ-0000002 та актами
здачі-прийняття робіт № ЮС -0000002 на загальну суму 20000 грн., актом
виконаних робіт бн від 31 січня 2005 року до договору № 11 від 03 січня 2004
року.

Суди правильно вказали, що всі ці послуги та роботи були
придбані СПД ФО ОСОБА_1. у зв'язку з її господарською діяльністю, спрямованою
на виробництво товарів відповідно до
обраного виду діяльності та отримання доходу.

Вказані обставини встановлені судами повно та всебічно і
підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами.

Крім того, СПД ФО ОСОБА_1. як член громадської асоціації
“Асоціація “Мак Смак” сплачувала членські внески до цієї асоціації. Членство в
цій асоціації надавало їй можливість поліпшувати свою діяльність на ринку
продажу товарів, послуг та робіт. Ці витрати також слід віднести до валових.

Вірним є й висновок судів про правильність нарахування
СПД ФО ОСОБА_1. податку з доходів
найманих працівників.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Закону № 889 платник податку
має право на зменшення суми загального місячного оподаткованого доходу,
отримуваного з джерел на території України від одного працедавця у вигляді
заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги.

Судами також встановлено, що на підставі заяв найманим
працівникамОСОБА_2, ОСОБА_3. ОСОБА_4. та ОСОБА_5. були надані податкові
соціальні пільги.

Тому, податок з доходів найманих працівників СПД ФО ОСОБА_1. був сплачений
з урахуванням наданих вказаним працівникам соціальних пільг.

Колегія суддів вважає, що судові рішення у цій справі законні і
обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на наявність порушень
чинного законодавства, які є підставами для висновку про те, що судами
неправильно застосовані норми матеріального права і що призвело або могло
призвести до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Відповідно частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при
ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм
процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, підстав для їх
скасування чи зміни немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220,
222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л
а :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва залишити без задоволення, а оскаржувані
постанову господарського суду м. Києва від 03 лютого 2006 року та ухвалу
Київського апеляційного господарського суду від 21 березня 2006 року в
адміністративній справі за позовом суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі
м. Києва про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає, крім як у випадку та з підстав, передбачених статями
236, 237 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду
України лише за винятковими обставинами, протягом одного місяця з дня відкриття
таких обставин.

Судді Смокович М.І.

Весельська Т.Ф.

Горбатюк
С.А.

Мироненко О.В.

Чумаченко
Т.А.