Справа № 22-а-920/2008
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2008-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22-а-920|08 р. Головуючий у першій
інстанції: Чепурко В.О.
Доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня
2008 року
м. Київ

Колегія суддів
Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Бараненко І.І., Коваля М.П.,

при
секретарі: Трибой
І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Менського районного суду
Чернігівської області від 14.05.2007 року по справі за його позовом до судді Володимир - Волинського
міського суду Волинської області Ляшенка О.В. про визнання дій протиправними,
-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1
звернувся до Менського районного суду Чернігівської області з адмінпозовом до
судді Володимир - Волинського міського суду Волинської області Ляшенка О.В. про
визнання дій протиправними.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 14.05.2007
року у відкритті провадження по даній справі позивачу було відмовлено.

Не
погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну
ухвалу суду першої інстанції, а розглянути спір по суті заявлених вимог. В
своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на
незаконність та необґрунтованість висновків суду. Крім того, вважає, що суд
порушив його права, свободи та законні інтереси, визначені Конституцією України
та Законом України «Про звернення громадян».

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч.1
ст. 2 КАС України).

Відповідно до ст. 104 КАС України
до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Кожному гарантується право на
захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом (ч. 1
ст. 6 КАС України).

Ніхто не може бути позбавлений
права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого
вона віднесена цим Кодексом (ч. 2 ст. 6 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач вироком від
15.06.2006 року Володимир-Волинського міського суду Волинської області
засуджений до шести років позбавлення волі і відбуває покарання в Менській
ВК-91 Чернігівської області.

12.03.2007 року ОСОБА_1 звернувся до судді вище згаданого
суду з заявою відповідно до ст. 40 Конституції України та ст. 2, 18, 19 ч. 2
Закону України «Про звернення громадян», в якій просив дати відповідь та роз'яснення,
яким нормативним документом керувався суддя при визнанні пояснень ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 офіційними документами. Отриману відповідь вважає не об'єктивною та по
суті не розглянутою, а тому звернувся до суду з адміністративним позовом судді Володимир - Волинського міського суду Волинської
області Ляшенка О.В. про визнання його дій протиправними.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що рішення, дії
або бездіяльність суддів під час здійснення правосуддя, підготовки, розгляду
справ в судових інстанціях, звернення рішення до виконання, тощо, можуть
оскаржуватися в апеляційному та касаційному порядку.

Оскарження таких дій шляхом подачі адміністративного
позову до іншого суду першої інстанції є порушенням встановленого Конституцією
України принципу незалежності суддів і недопущення впливу на них.

Тобто, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку
про фактичне оскарження позивачем процесуальних дій судді при винесенні
рішення, а саме обставин, зазначених у вироку суду. Тобто апелянт не згоден з
рішенням суду, а тому повинен був оскаржити його в апеляційному порядку.

Таким чином, існує певна інстанційна
підсудність кримінальних справ, яка ніяким чином не може бути порушена, проте
саме про це і просить позивач.

Слід відмітити, що суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку щодо застосування в даному випадку ст. 55
Конституції України, роз'яснення Рішення Конституційного Суду України від
23.05.2001 року № 6-рп в справі за № 17, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами справ за скаргами на рішення, дії чи
бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
юридичних, посадових і службових осіб у сфері управлінської діяльності, які
порушують права і свободи громадян» від 03.12.1997 року, а не процесуальні дії
судді. При цьому Менський районний суд Чернігівської області, проаналізувавши
вище згадані нормативні акти, прийшов до правомірного висновку, що в судовому
порядку можуть бути оскаржені лише акти, дії, бездіяльність посадових і
службових осіб суддів, якщо вони належать до сфери управлінської діяльності, а
не процесуальні дії судді.

Судова колегія повністю підтримує висновок
суду першої інстанції, що наявним адмінпозовом ОСОБА_1 просить суд визнати
протиправними дії судді, зобов'язати останнього вчинити певні дії, які
відносяться до процесуальної, а не управлінської діяльності..

Судом першої
інстанції правомірно було відмовлено позивачу у відкритті провадження, оскільки
даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Існує певний порядок, визначений чинним законодавством, щодо оскарження таких
рішень суду.

Якби позивач
детально проаналізував норми чинного законодавства, то припустив би можливість
такого незадоволення діями судді, викладеними у вироку суду, як процесуальну
підставу для скасування винесеного рішення апеляційною інстанцією та правильно
визначив би спосіб захисту своїх прав.

Колегія суддів
вважає, що при вирішенні даного спору Менським
районним судом Чернігівської області було правильно застосовано норми
процесуального права та правильно винесено рішення по даній справі

Відповідно до ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Проаналізувавши матеріали справи, судова
колегія приходить до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства. Оскаржувані дії мають інший порядок оскарження,
передбачений КАС України, а саме, касаційне оскарження, а не спосіб, обраний
позивачем.

Таким
чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, і підстав для його скасування не вбачається.

Підсумовуючи
вищевикладене, апеляційна інстанція знаходить, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської
області від 14.05.2007 року по справі за його
позовом до судді Володимир - Волинського міського суду Волинської
області Ляшенка О.В. про визнання дій протиправними, слід залишити без
задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись,
ст.ст. 2, 4, 19, 157, 199, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні
апеляційної скарги ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвалу
Менського районного суду Чернігівської області від 14.05.2007 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного
місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
суддя:

Судді: