Справа № 22-а-2033/2008
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2008-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26"
серпня 2008 року
м. Харків

Справа №
22-а-2033/08

Категорія: 50
Головуючий 1 інстанції: Литовка М.І.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія
суддів у складі:

Головуючий
суддя Філатов Ю.М.,

Суддя Водолажська
Н.С., Суддя Гуцал М.І.

при секретарі
Житєньовій Н.М.

за участю представників:

з викликаних та повідомлених осіб у судове засідання
ніхто не прибув

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного
адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Путивльського районного суду
Сумської області від 30.11.2007 року по справі № 2-а-42/07

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту
населення Путивльської районної державної адміністрації Сумської області

третя особа УДКУ у Путивльському районі Сумської області

про
визнання незаконними дій та стягнення щорічної виплати на оздоровлення
,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Путивльського районного суду
Сумської області з позовом, в якому просив визнати незаконною бездіяльність
Управління праці та соціального захисту населення Путивльської районної
державної адміністрації Сумської області в частині відмови в нарахуванні та
виплаті передбаченої щорічної виплати на оздоровлення за період з 2001 р. по 2007
р. відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», стягнути
на його користь щорічну виплату на оздоровлення за період з 2001 р. по 2007 р.
в сумі 10995,19 грн.

Постановою
Путивльського районного суду Сумської області від 30.11.07 р. адміністративний
позов ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Путивльської районної державної адміністрації
Сумської області про визнання незаконними дій та стягнення щорічної виплати на
оздоровлення був задоволений частково.

Визнано
протиправною відмову управління праці та соціального захисту населення
Путивльської районної державної адміністрації в Сумській області у
донарахуванні і виплаті ОСОБА_1 недорахованої суми щорічної допомоги на
оздоровлення відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період 2007 р.

Зобов'язано
управління праці та соціального захисту населення Путивльської районної
державної адміністрації в Сумській області донарахувати та виплатити при
надходженні кошт ОСОБА_1 недораховану щорічну допомогу на оздоровлення
відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період
2007 р. в розмірі 1900,0 грн.

В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Позивач не
погодився з зазначеною постановою суду першої інстанції та подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати постанову Путивльського районного суду
Сумської області від 30.11.07 р. по справі № 2-а-42/07 та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини,
викладені в скарзі.

Відповідач надав
до суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить залишити без
задоволення апеляційну скаргу, а оскаржувану постанову суду першої інстанції -
без змін.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї,
постанову суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої
інстанції було встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що
ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській електростанції 2-ї категорії
та інвалідом 2-ї групи, пов'язаної з наслідками аварії на ЧАЕС і згідно з ст.
48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на щорічну допомогу на
оздоровлення, яку отримував у 2001, 2002, 2003 та 2004 роках по 26,7 гривень, а
у 2005, 2006 та 2007 роках по 100 гривень (а.с. 6-9, 12,21).

У серпні 2007
року позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення
Путивльської районної державної адміністрації Сумської області із заявою
(а.с.5) про донарахування і виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2001 -
2007 роки, виходячи з розміру 5 мінімальних заробітних плат на рік, як це
передбачено ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За результатами
розгляду заяви відповідачем 10.09.07 р. було відмовлено у перерахунку та
виплаті цих сум, з посиланням на розміри допомоги, передбачені Постановою
Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.05 року "Про щорічну допомогу
на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (а.с.4).

Колегія суддів
вважає доцільним відмітити, що згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень і у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.
4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на
оздоровлення постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідам 2-ї
групи виплачується в розмірі 5-й мінімальних заробітних плат. Розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати допомоги.

Частиною 1 ст. 67
Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що конкретні розміри всіх
доплат, пенсій і компенсацій, передбачених цим Законом, підвищуються Кабінетом Міністрів
України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної
заробітної плати.

Встановлений
постановами Кабінету Міністрів України розмір щорічної допомоги на оздоровлення
протягом багатьох років не змінювався, не зважаючи на постійне збільшення
мінімальної заробітної плати і не відповідає розміру, встановленому Законами
України.

Щодо обмежень
можливості застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації
норм ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які були встановлені Законом
України "Про державний бюджет на 2007 рік", то суд першої інстанції
виходив з правомірних міркувань.

Відповідно до ч.
3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до
чинних законів не допускається звуження змісту або обсягу існуючих прав і
свобод.

Враховуючи
особливий статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,
та обумовлену необхідність їх адекватного соціального захисту, Верховна Рада
України 05.10.06 р. доповнила Закон України «Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ст. 71, в якій
встановлено, що дія положень цього закону не може призупинятись іншими законами,
крім законів про внесення змін до цього Закону і зазначена норма має
пріоритетне застосування.

Колегія суддів
погоджується з твердженням суду першої інстанції, що на час виплати ОСОБА_1
щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 р. такі закони Верховною Радою
України не приймалися.

З 09.07.07 р.
положення Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік"
по зупиненню дії пільг та компенсацій втратили чинність на підставі рішення
Конституційного Суду України № 6 від 09.07.07 р.

Виходячи з
наведеного та з урахуванням вимог ст. 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», Управління повинно виплачувати позивачу щорічну допомогу на
оздоровлення, виходячи з суми мінімальної заробітної плати на момент виплати, а
тому відмова суб'єкта владних повноважень у перерахунку та виплаті позивачу
недоплаченої суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 р. є протиправною,
оскільки порушує права та законні інтереси ОСОБА_1

Колегія суддів
погоджується з думкою суду першої інстанції, що посилання представників
відповідача на те, що належним відповідачем у справі є Міністерство праці та
соціальної політики України, як головний орган у системі центральних органів
виконавчої влади у сфері соціального захисту населення та головний розпорядник
бюджетних коштів, є безпідставним, оскільки судом встановлено, що саме
Управління праці та соціального захисту населення Путивльської районної
державної адміністрації відповідно до положення (а.с. 38-40) є юридичною
особою, яка здійснює нарахування та виплату позивачу сум щорічної допомоги на
оздоровлення, які є предметом судового розгляду.

За правилами ч. 3
ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України позовні заяви приймаються
до розгляду адміністративним судом незалежно від закінчення строку звернення до
адміністративного суду.

Між тим у ч. 2
ст. 99 КАС України зазначено, що для звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється річний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.
1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на
цьому наполягає одна із сторін.

Відповідач,
Управління праці та соціального захисту населення Путивльської
райдержадміністрації, при розгляді справи звертався з заявою до суду першої
інстанції, в якій наполягав в застосуванні наслідків пропущення строку
звернення до адміністративного суду стосовно позовних вимог ОСОБА_1

При цьому
відповідач посилався на те, що ОСОБА_1 щорічно, тобто в 2001, 2002, 2003, 2004,
2005, 2006 роках, отримував суми одноразової допомоги на оздоровлення в
розмірах, які його не задовольняли, проте відповідно до норм діючого
законодавства до суду за захистом своїх прав звернувся лише у жовтні 2007 р.

З відповідною
заявою про поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку позивач
ОСОБА_1 також не звертався.

За таких обставин
суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність відмови в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо донарахування та виплати йому щорічної
допомоги на оздоровлення відповідно ст. 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 2001 р. по 2006 р. включно.

Визнаючи спосіб,
у який підлягає поновленню порушене право позивача на отримання допомоги на
оздоровлення, суд першої інстанції правомірно, відповідно до положень ст. 162
КАС України, зобов'язав суб'єкта владних повноважень здійснити перерахунок та
виплатити недоплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення.

Виходячи із
загальних засад пріоритетності законів над підзаконними

нормативними
актами, з урахуванням вимог ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
Управління праці та соціального захисту населення Путивльської районної
державної адміністрації повинно дорахувати та виплатити позивачу щорічну
допомогу на оздоровлення за 2007 р., виходячи із суми мінімальної заробітної
плати на момент виплати.

Враховуючи
отриману ОСОБА_1 суму в розмірі 100,0 грн. на оздоровлення у лютому 2007 р. та
розміру мінімальної заробітної плати на момент її виплати, на користь позивача
за 2007 р. підлягає донарахуванню та виплаті 1900,0 грн. ( 400 х5- 100= 1900
грн.).

При цьому вимоги
позивача про застосування індексу інфляції до цих сум не ґрунтується на законі,
так як положення Закону України "Про індексацію грошових доходів
населення" не можуть застосовуватись до правовідносин, які виникли між
сторонами.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів
дійшла до висновку стосовно того, що постанова Путивльського районного суду
Сумської області від 30.11.07 р. по справі № 2-а-42/07 прийнята з дотриманням
норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування
не виявлено.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
209, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Путивльського районного
суду Сумської області від 30.11.07 р. по справі № 2-а-42/07 - залишити без
задоволення.

Постанову
Путивльського районного суду Сумської області від 30.11.07 р. по справі №
2-а-42/07 за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення Путивльської районної державної
адміністрації Сумської області про визнання незаконними дій та стягнення
щорічної виплати на оздоровлення - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно з моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної
скарги протягом 30 днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий
Ю.М. Філатов

Судді Н.С. Водолажська

М.І. Гуцал

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 01.09.2008
року.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного суду
Н.С. Водолажська