Справа № К-32362/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
вересня 2008 року м. Київ

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду
України у складі :

Головуючого судді: Бутенка В. І.,

Суддів: Лиски
Т. О.,

Панченка О. І.,

Мироненка О. В.,

Штульмана І. В.,

При секретарі - Ліщинській В. О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1та ОСОБА_2до Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі, Обласного центру з нарахування та виплати пенсій та допомоги
Головного управління праці і соціального захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення
Овруцької районної державної адміністрації та Відділення Державного
казначейства України в Овруцькому районі про стягнення коштів, касаційне провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_1та ОСОБА_2на постанову Апеляційного суду
Житомирської області від 13 вересня 2006 року, -

В С
Т А Н
О В И
Л А :

У серпні 2005 року ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. звернулися до Овруцького районного суду Житомирської області з позовом
до Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі, Обласного центру з нарахування та виплати пенсій та допомоги
Головного управління праці і соціального захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення
Овруцької районної державної адміністрації та Відділення Державного
казначейства України в Овруцькому районі про стягнення коштів за період з
01.07.02 по 31.07.05, передбачених ст. 37, 39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 19042,62 грн. кожному.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що проживають в с. Мала
Черніговка, яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, є
потерпілими внаслідок Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії. На підставі Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» вони
мають право на компенсації та доплати, розмір яких повинен визначатися,
виходячи з мінімальної заробітної плати, яка встановлена законами, але за
період роботи їм виплачувались компенсації та доплати, в розмірі,
визначеному Постановою Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Постанова
КМУ № 836).

На думку позивачів, це призвело до порушення їх прав, тому просили стягнути
з відповідачів невиплачені кошти в розмірі 19042,62 грн. кожному.

Рішенням Овруцького районного суду
Житомирської області від 06 грудня 2005 року позов задоволено частково.
Стягнуто з Обласного центру з нарахування та виплати пенсій та допомог
Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської
облдержадміністрації на користь ОСОБА_1. і ОСОБА_2. допомогу у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва за період з
01.07.02 по 01.07.05 в сумі 2914 грн. кожному. Стягнуто з Управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі на користь ОСОБА_1. та ОСОБА_2. підвищення до
пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного
забруднення за період з 01.07.02 по 01.07.05 в сумі 14570 грн. кожному та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як особі, віднесеній до категорії 3 в сумі 768,62 грн. кожному.
В позові до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької
райдержадміністрації, Відділення Державного казначейства в Овруцькому районі та
в стягненні решти суми грошової компенсації та підвищення до пенсії відмовлено
за безпідставністю.

Постановою Апеляційного суду
Житомирської області від 13 вересня 2006 року рішення суду першої інстанції
скасовано, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі на Апеляційного суду Житомирської області від 13
вересня 2006 року ОСОБА_1. та ОСОБА_2. ставлять питання про скасування
оскаржуваної постанови в зв'язку з неправильним застосуванням норм
матеріального і процесуального права, та залишення в силі рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної
скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

З 01 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства
України, призначення якого полягає у визначенні повноважень адміністративних
судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до
адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 2 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України
апеляційні адміністративні суди переглядають судові рішення місцевих
адміністративних судів (місцевих загальних судів як адміністративних судів та
окружних адміністративних судів), які знаходяться у межах їхньої територіальної
юрисдикції, в апеляційному порядку як суди апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 5 Розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу
адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та
апеляційних адміністративних судів підсудні їм справи вирішують у першій та
апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні загальні суди за
правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, апеляційний суд в порядку
адміністративного судочинства може переглянути судове рішення місцевого суду
лише у випадку, якщо суд першої інстанції розглянув справу також у порядку
адміністративного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1. та ОСОБА_2. звернулися з
позовом до суду першої інстанції до набрання чинності Кодексом
адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 п. 7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України
після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, що виникають з
адміністративно-правових відносин, заяви у справах щодо відмови органу
державної реєстрації актів цивільного стану внести виправлення в актовий запис
цивільного стану (глави 29-32 і 36 Цивільного процесуального кодексу України
1963 року позовні заяви у господарських справах, що віднесені цим Кодексом до
адміністративної юрисдикції, а також апеляційні, касаційні скарги (подання),
заяви (подання) про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими та
винятковими обставинами у таких справах, подані і не розглянуті до набрання
чинності Кодексом адміністративного судочинства України, розглядаються в
порядку встановленому цим Кодексом.

Однак, розглядаючи справу, яка є публічно-правовим спором, по суті, суд першої інстанції 06 грудня 2005
року ухвалив рішення, керуючись нормами Цивільного процесуального суду України.

У такому випадку, перегляд законності такого рішення в апеляційній
інстанції повинен здійснюватися за правилами цивільного процесуального
судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, суд апеляційний інстанції переглянув
рішення суду першої інстанції у порядку адміністративного судочинства.

Отже, апеляційний суд, у порушення наведених вище
процесуальних положень, не дотримався обраного місцевим судом порядку розгляду
справи та розглянув справу в іншому порядку.

Відповідно до ч.
2 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та
(або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є
порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені судом
касаційної інстанції.

За таких обставин рішення апеляційного суду підлягає
скасуванню з направленням справи в апеляційний суд для розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.
221, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного
судочинства України, колегія
суддів ,-

У Х В
А Л И
Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1та ОСОБА_2задовольнити частково.

Постанову Апеляційного суду Житомирської області від 13 вересня 2006 року
скасувати.

Справу направити в цей же суд для розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст. 237 КАС України.

Судді :

В.
І. Бутенко

Т.
О. Лиска

О.
І. Панченко

О.
В. Мироненко

І.
В. Штульман