Справа № К-27762/06
Суддя: Фадєєва Н.М.
Дата ухвалення: 2008-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2008 року
м.Київ

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду України в складі суддів:

Фадєєвої Н.М., Бим М.Є., Гордійчук М.П.,
Леонтович К.Г., Шкляр Л.Т.

розглянувши в
попередньому розгляді справу за касаційною скаргою Дочірнього підприємства зі
100% іноземними інвестиціями «Ерікссон» на постанову Господарського суду м.
Києва від 12 грудня 2005 року та ухвалу Київського апеляційного господарського
суду від 15 березня 2006 року у справі №17/387-48/518 за позовом ДП зі 100%
іноземними інвестиціями «Ерікссон» до Київського міського центру зайнятості про
визнання недійсним припису, -

ВСТАНОВИЛА:

Дочірнє підприємство зі 100% іноземними інвестиціями
«Ерікссон» звернулось до суду з позовом до Київського міського
центру зайнятості про визнання недійсним припису.

Постановою Господарського суду м. Києва від 12 грудня 2005 року, яка залишена
без змін ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15 березня
2006 року, в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі Дочірнє підприємство зі 100%
іноземними інвестиціями «Ерікссон» просить
скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу Київський міський
центр зайнятості просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові
рішення без змін, як законні та обґрунтовані.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі,
обговоривши доводи касаційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 05.10.2004р.
Інспекцією по контролю за додержанням законодавства про зайнятість Київського міського центру зайнятості було
проведено перевірку Дочірнього підприємства
з 100% іноземними інвестиціями «Ерікссон» щодо додержання законодавства про зайнятість населення. За результатами
перевірки відповідачем було складено
акт про порушення законодавства про зайнятість населення №12/112-ш.

Як вбачається з акту №12/112-ш від
05.10.2004 р. відповідачем було встановлено, що позивачем були допущені порушення вимог ст. 8 Закону
України „Про зайнятість населення", які полягають в тому що
громадянин Данії ОСОБА_1
виконує повноваження генерального директора визначені Статутом,
зокрема, видає наказ
про призначення виконуючого обов'язки генерального директора, видає
доручення, що уповноважують працівників діяти від імені підприємства; видає накази про прийом та звільнення
працівників та з інших кадрових питань,
підписує статистичну звітність. За
період з 01.12.2003р. і до моменту проведення перевірки громадянин Данії, ОСОБА_1
дозволу працевлаштування в Україні не отримував, що є порушенням ст. 8 Закону України „Про зайнятість населення"
та Постанови Кабінету Міністрів України №2028 від 01.11.1999 р. Також в акті
зазначено, що посаду виконуючого обов'язки генерального директора займає
громадянин Великобританії ОСОБА_2

Відповідачем було видано дозвіл
№6280 від 12.07.2004р. на працевлаштування в Україні громадянина Великобританії
ОСОБА_2 на посаді менеджера відділу управління
продаж, який дійсний до 12.01.2005р. Однак, з 15.07.2004р. і до моменту проведення перевірки громадянин Великобританії
ОСОБА_2 працював на посаді виконуючого
обов'язки генерального директора, що не відповідає вказаній посаді в дозволі на працевлаштування №6280 від 12.07.04р.,
а отже, за висновком відповідача є порушенням
ст. 8 Закону України „Про зайнятість населення" та постанови Кабінету Міністрів України №2028 від 01.11.1997 р. «Про
порядок-оформлення іноземцям та особам
без громадянства дозволу працевлаштування в Україні».

За порушення вищезазначених постанови
та Закону України „Про зайнятість населення" підприємство зобов'язане сплатити штраф у
п'ятидесятикратному розмірі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за
кожну особу, що становить 650 грн.

05.10.2004р. на підставі акту
перевірки №12/112-ш від 05.10.2004 р. Інспекцією по контролю за додержанням
законодавства про зайнятість Київського міського центру зайнятості винесено припис №12/112,
яким приписано: виконувати вимоги ст. 8 Закону України «Про зайнятість населення» сплатити штраф у
відповідності до акту №12/112-ш від
05.10.04р. (в 10-денний термін); виконувати вимоги п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України №2028 від 01.11.1999 р. „Про
порядок оформлення іноземцям та особам
без громадянства дозволу на працевлаштування в Україні".

Згідно ст. 8 Закону України „Про зайнятість
населення" іноземці та особи без громадянства одержують право на трудову
діяльність лише за наявності в них дозволу на працевлаштування.

Відповідно до п.4 Постанови Кабінету Міністрів України
від 01.11.1999р. №2028 «Про затвердження
порядку оформлення іноземцями та особами без громадянства дозволу на працевлаштування в Україні» - дозвіл на
працевлаштування оформляється та видається
Державним центром зайнятості для роботи на підприємстві, в установі, організації, які запросили іноземця на певну
посаду (за фахом)- тобто, конкретному роботодавцю
на працевлаштування іноземця на конкретному робочому місці чи посаді.

Згідно статті 34 Закону України „Про
зайнятість населення" контроль за додержанням законодавства України про зайнятість
населення здійснюється місцевими державними
адміністраціями, виконавчими органами відповідних рад, відповідними державними органами, інспекціями служби
зайнятості та профспілковими об'єднаннями.

Статтею 35 вказаного Закону
визначено, що службові особи, винні у порушенні законодавства України про
зайнятість населення, притягуються у зазначеному порядку до відповідальності.

Діяльність Інспекції по контролю за
додержанням законодавства про зайнятість визначається Положенням про Інспекцію
по контролю за додержанням законодавства про зайнятість, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів
України №47 від 24.06.1991р.

Відповідно до п.п. б, п. 6
вищеназваного Положення, Інспекція здійснює контроль за додержанням законодавства
про зайнятість населення підприємствами, установами та організаціями усіх форм власності, а
саме: забезпечує правильність і своєчасність застосування економічних санкцій за
порушення законодавства про зайнятість населення підприємствами, установами і
організаціями; здійснює заходи, спрямовані на недопущення нелегального використання праці
іноземців або осіб без громадянства без дозволу державної служби зайнятості.

Згідно п.п а, б, г п. 8 Положення,
Інспекція по контролю за додержанням законодавства по зайнятість має наступні права:
безперешкодно відвідувати підприємства, установи та організації усіх форм власності з метою
контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення; безперешкодно
відвідувати підприємства, установи та організації усіх форм власності з метою
контролю за додержанням законодавства
про зайнятість населення; ознайомлюватися з документами та одержувати від підприємств, установ та організацій копії
наказів, розпоряджень, протоколів, дані обліку і звітності та інформацію з
питань додержання законодавства про зайнятість населення, інші документи і відомості, необхідні для виконання
інспекцією своїх завдань; давати
власнику (керівнику) підприємства, установи та організації або уповноваженому ним органу та іншим роботодавцям у разі виявлення
порушень законодавства про зайнятість
населення приписи про їх усунення. Приписи підлягають обов'язковому виконанню з повідомленням у місячний строк
інспекції про вжиті заходи; застосовувати економічні санкції до підприємств, установ і організацій усіх форм
власності, за порушення
законодавства про зайнятість населення, передбачені статтями 5 і 20 Закону України
"Про зайнятість населення" і за недодержання вимог статей 8 і 18
зазначеного Закону.

Таким чином, Інспекція по контролю
за додержанням законодавства про зайнятість Київського міського центру зайнятості була уповноважена
видавати зазначений припис.

Відповідно до ст. 7, 9 Статуту ДП „Ерікссон",
керівними органами підприємства є правління
на чолі з генеральним директором.

Пунктами 8.2.7 ст.8 та п.9.3. ст.9 Статуту визначено що
генеральний директор призначається та
звільняється з посади засновником.

03.11.2003р. громадянина Данії
ОСОБА_1 було призначено генеральним директором.

Фактичне виконання обов'язків генерального директора
ОСОБА_1 підтверджується тим, що ним як
керівником були підписані наступні документи: накази про прийняття та
звільнення з роботи; звіти про звільнення працівників від 12.07.2004р. від 10.09.2004р., податковий розрахунок від
02.08.2004р. за II квартал 2004р.; розрахункова відомість про
нарахування та перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на
випадок безробіття за І півріччя
2004р.; видана ним довіреність працівникам №111К/2004р. від 08.01.2004р.

Однак, позивачем не було отримано
дозвіл на працевлаштування ОСОБА_1 на посаді генерального директора станом на момент
проведення перевірки, за отриманням дозволу на
працевлаштування на відповідній посаді ОСОБА_1 позивач звернувся до Київського
міського центру зайнятості лише після проведення

перевірки.

Відповідно до ст. 9.4 Статуту
позивача генеральний Директор може довіреністю чи наказом, призначити виконуючого
обов'язки генерального директора на строк відсутності генерального директора.

Наказом від 12.07.2004р. ОСОБА_2
було призначено на посаду менеджера відділу управління проектами в ДП
„Ерікссон".

Наказом від 15.07.2004р. ОСОБА_2 було призначено виконуючим
обов'язків генерального директора.

З матеріалів справи вбачається, що
18.06.2004р. позивач звертався до відповідача з заявою та обґрунтуванням в яких вказано, що праця
гр. Великобританії ОСОБА_2 буде використовуватись на посаді менеджера відділу
керівництва проектами, який відповідає за впровадження та інтеграцію телекомунікаційного обладнання.

Київським міським центром
зайнятості надано дозвіл,№6280 від 12.07.2004р. на працевлаштування громадянина Великобританії ОСОБА_2 на
посаді менеджера відділу управління продаж.

Дозволу на працевлаштування громадянина Великобританії
ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов'язки
генерального директора отримано не було.

Таким чином, праця іноземних
громадянин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично використовувалась на відповідних посадах без
дозволу державної служби зайнятості, що є порушенням вимог ст. 8 Закону України
„Про зайнятість населення" та п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України
№1028 від 01.11.1999р.

Відповідно до п.4 Порядку №2028 дозвіл на
працевлаштування оформляється і видається
Державним центром зайнятості Мінпраці, або за його дорученням відповідними центрами зайнятості Автономної
Республіки Крим, областей, міст Києва та
Севастополя для роботи на підприємстві, установі, організації, які запросили
іноземця на певну посаду (за фахом).

Таким чином, дозвіл видається на
працевлаштування особи на конкретній посаді, а не на підприємстві в цілому, і з
наведених вище підстав назва посади повинна бути зазначена при поданні заяви та
обґрунтування на отримання дозволу та зазначається в безпосередньо в дозволі.

В дозволі, який був виданий на
працевлаштування ОСОБА_2 зазначено посаду Менеджер відділу управління
проектами.

За таких обставин суди дійшли
правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не
спростовують та не дають підстав вважати, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права.

Оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно ч.3 ст.220-1 Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства зі 100%
іноземними інвестиціями «Ерікссон» відхилити, а постанову Господарського суду
м. Києва від 12 грудня 2005 року та ухвалу Київського апеляційного
господарського суду від 15 березня 2006 року -
залишити без змін.

Ухвала остаточна і
оскарженню не підлягає.

Судді: