Справа № 2-а-67/2007
Суддя: Чаус Л.В.
Дата ухвалення: 2007-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-67/2007р.
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01
червня 2007 року м.Очаків

Очаківський
міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого -
судді Чаус Л.В.

при секретарі
Купрієвич О.О.

за участю
представника позивача ОСОБА_1

представника
відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому
судовому засіданні у
приміщенні суду
адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Очаківської об'єднаної держподатінспекції
(далі - Очаківської ОДПІ) про визнання нечинним податкового повідомлення,

встановив:

26 березня 2007року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до
Очаківської ОДПІ про визнання нечинним податкового повідомлення №/0
від 29.12.200бр. на суму 4695грн.06коп.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 22.12.2005р. ним отримано свідоцтво
про право на спадщину, що залишилася після померлого батька, яка складається з
права на земельну частку (пай) вартістю 35609грн. 39коп., та грошових вкладів у
розмірі 1317грн. 54коп. Не погоджуючись з визначеним відповідачем податковим
зобов'язанням на суму 4695грн.06коп., вважає, що земельна частка (пай) не є
об'єктом корпоративних прав та не підлягає оподаткуванню. Крім того, сума
грошових внесків, вкладених до 02 січня 1992року в установи Ощадного банку
СРСР, не включається до складу загального оподатковуваного доходу.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив та просив
визнати нечинним податкове повідомлення лише в частині оподаткування земельної
частки (паю).

Представник
відповідача в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що
сертифікат на право на земельну частку (пай), який успадкував позивач, є
корпоративним правом, оскільки, виходячи зі змісту ст.1 Указу Президента
України від 08.08.1995р. N'720 "Про порядок паювання земель, переданих у
колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям (далі
-Указ №720) та зі змісту ст.17 Земельного кодексу України від 25.10.2001р.
(далі - ЗК України), він засвідчує право вимоги, тобто майнове право його
власника (глави 12 та 13 Цивільного кодексу України), тому не може розглядатися
як рухоме чи нерухоме майно. Зазначила, що у відповідності з п.7.1 ст.7 Закону
України від 22.05.2003р. №889-IV "Про податок з доходів фізичних осіб" (далі -
Закон №889-IV), вартість успадкованих об'єктів комерційної власності,
у тому числі корпоративних прав, підлягає оподаткуванню за ставкою 13% на
період 2004-2006роки.

Вислухавши пояснення представників позивача та
відповідача, дослідивши надані ними докази, суд дійшов наступного.

Відповідно до пп.1.20.4 п.1.20 ст.1 Закону №889-IV позивач є спадкоємцем першого ступеня споріднення після
смерті батька ОСОБА_4 і отримав у спадщину право на земельну частку (пай) на
суму 35609грн.39коп. та грошові вклади у ВАТ "Ощадний банк України" у
розмірі 1317грн. 54коп., які належали йому за життя, що підтверджується копією
свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Очаківською
державною нотаріальною конторою 22.12.2005р.

Як вбачається з копії податкової декларації про доходи за 2005рік, поданої
до Очаківської ОДПІ 31.03.2006р., позивач зазначив про отримання ним спадщини,
яка складається з земельного паю та грошових вкладів. Податок, який підлягає
сплаті до бюджету з вказаного доходу, йому визначила Очаківська ОДПІ у розмірі
4695грн.06коп.

При визначенні податкового зобов'язання відповідач
безпідставно виходив з того, що право на земельну частку (пай) є корпоративним
правом і підлягає оподаткуванню за ставкою 13% податку на доходи фізичних осіб.

Так, ст.167 Господарського кодексу України та п.1.8 ст.1 Закону України в
редакції від 22.05.1997р. №283/97 "Про оподаткування прибутку
підприємств" визначено, що корпоративні права - це права особи, частка
якої визначається в статутному фонді (майні) господарської організації, що
включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації
та активів у разі її ліквідації відповідно до закону, а також інші
правомочності, передбачені законом та статутними документами.

З набуттям права на земельну частку (пай) його власник не набуває
автоматично права на частку у статутному фонді господарської організації, яка
використовує земельний пай, право власника земельного паю не встановлює його
прав на участь в управлінні підприємством й на отримання частки в його
прибутках.

Оскільки право на земельний пай не містить вказаних правомочностей, воно не
є корпоративним.

З положень Указу Президента України від 10.11.1994р.
№333/91 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері
сільськогосподарського виробництва" та Указу №720 випливає, що правовий
статус земельної частки (паю) у землях, що перебували у колективній власності
сільськогосподарських підприємств, є тотожним за своєю суттю правовому статусу
часток власників, яким земельна ділянка належить на праві спільної часткової
власності, що визначений ст.86 ЗК України. На це ж вказують й положення
п.п.9.1.1 п.9.1 ст.9 Закону №889-IV, в якому дається
однозначне визначення земельної частки (паю), з метою оподаткування доходів
власників від її оренди, як нерухомому майну.

Виходячи з викладеного та з огляду на ч.4 ст.13
Конституції України, відповідно до якої усі суб'єкти права власності рівні
перед законом, земельну частку (пай) у землях сільськогосподарських
підприємств, яку фізична особа отримала у спадщину, слід розглядати як
невизначену у натурі на місцевості з цілої земельної ділянки, яка перебуває у
спільній частковій власності її частину, тобто, відповідно до положень п.1.1
Закону №889-IV, як частину
нерухомого майна.

Згідно із пп.13.2.1 п.13.2 ст.13 Закону №889-IV в редакції, яка діяла на час отримання позивачем
спадщини, при отриманні у спадщину об'єкта нерухомого майна членом сім'ї
першого ступеня споріднення об'єкт спадщини оподатковувався за нульовою
ставкою, тому позивач не повинен сплачувати прибутковий податок у зв'язку з
отриманням права на земельний пай.

З врахуванням викладених обставин, суд вважає, що відповідач неправильно
визначив позивачеву суму податкового зобов'язання в частині оподаткування
земельної частки (паю), а тому його вимоги про визнання податкового
повідомлення нечинним в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.
9-12,15, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Очаківської об'єднаної державної
податкової інспекції - задовольнити.

Визнати нечинним рішення Очаківської об'єднаної державної податкової
інспекції про визначення ОСОБА_3 податкового зобов'язання, яке викладене у
податковому повідомленні №/0 від 29.12.2006р., в частині
оподаткування доходу від спадщини, яка складається з земельної частки (паю), на
суму 4629грн. 22коп., зменшивши суму податкового зобов'язання до 65грн. 87коп.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3
3(три)грн. 40коп. в рахунок відшкодування витрат позивача на сплату судового
збору.

Постанову
може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом двадцяти днів з
дня подання заяви про її оскарження, що має бути поданою протягом десяти днів з
дня складання постанови у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви
про її оскарження, у разі подання цієї заяви - після закінчення строку на
подання апеляційної скарги на постанову, а у разі подання апеляційної скарги -
відразу після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанову у повному обсязі складено 05 червня 2007року.