Справа № 237/2007
Суддя: Мінасов В.В.
Дата ухвалення: 2007-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №237/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2007 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя
у складі судді Мінасова В.В., при
секретарі судового засідання Працевітому Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в М. Запоріжжі
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника окремого
контрольно-пропускного пункту Державної прикордонної служби України капітана
Плотнікова О.М. про визнання
протиправними дій суб'єкта владних повноважень,
скасування рішення начальника окремого контрольно-пропускного пункту ДПС
України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до
начальника окремого контрольно-пропускного пункту Державної прикордонної служби
України капітана Плотнікова О.М. про
визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та скасування рішення
начальника окремого контрольно-пропускного пункту ДПС України. В позові
зазначив, що дії Плотнікова О.М. є протиправними, його рішення про видворення ОСОБА_1 за межі
України є незаконним та підлягаючим скасуванню судом. В подальшому позивач змінив позовні вимоги та
просить суд визнати протиправними дії суб'єкта владних повноважень начальника
окремого контрольно-пропускного пункту Державної прикордонної служби України
капітана Плотнікова О.М. щодо заборони
ОСОБА_1 в'їзду в Україну, скасувати
рішення начальника контрольно-пропускного пункту Державної прикордонної служби
України капітана Плотнікова О.М. щодо
заборони ОСОБА_1 в'їзду в Україну, а
рішення направити Департаменту охорони державного кордону Адміністрації
Державної прикордонної служби України для виключення з бази даних Державної
прикордонної служби України відомостей про заборону ОСОБА_1 в'їзду в Україну.

В судовому засіданні представники позивача на позові, на підставах,
викладених в ньому, наполягають.
Пояснили, що відповідач порушує права
позивача. Тому просять позов задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з'явився. Відмовився від одержання
повістки, що підтверджується актом ТОВ «
Аеро-Експрес» від 04.07.2007 року.

Відповідно до СТ. .37 КАС України у
разі відмови адресата від одержання повістки особа, яка її доставляє, робить відповідну відмітку на повістці, засвідчує її власним підписом і негайно
повертає до адміністративного суду. Особа,
яка відмовилася одержати повістку,
вважається такою, що її
повідомлено про дату, час і місце
судового засідання.

Крім того про дату, час і місце
судового розгляду було повідомлено,
Бердянський прикордонний загін,
якому підпорядкується начальник окремого контрольно-пропускного пункту
Державної прикордонної служби України Плотніков О.М.

Тому суд вважає, що відповідач про
час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, але про причини неявки до судового засідання
суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача
- суб'єкта владних повноважень, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Тому суд вважає на можливе розглянути справу за відсутністю
відповідача, на підставі наявних у ній
доказів.

Суд, вивчивши матеріали
адміністративної справи, вислухавши
пояснення представників позивача,
вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що громадянин
Вірменії ОСОБА_1 03 березня 2007 р. здійснив в'їзд в Україну шляхом перетинання
державного кордону України в окремому контрольно-пропускному пункті ДПС України
в аеропорті „Запоріжжя".

При виїзді ОСОБА_1 з України 01 червня 2007 року начальником окремого
контрольно-пропускного пункту Державної прикордонної служби України капітаном
Плотніковим О.М. було прийнято рішення про
видворення його за межи України через порушення терміну перебування в Україні.

Згідно з пунктом 19 Правил в'їзду іноземців та осіб без громадянства в
Україну, їх виїзду з України і
транзитного проїзду через її територію,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.1995 р. №
1074, іноземці та особи без
громадянства, які прибули в Україну на
законній підставі, можуть тимчасово
перебувати на території країни за паспортним документом, зареєстрованим у порядку, встановленому цими Правилами. Реєстрація
проводиться на період короткотермінового перебування - для іноземців та осіб
без громадянства з країн з візовим порядком в'їзду на період дії візи, але не більш як 6 місяців, для іноземців та осіб без громадянства з
країн з безвізовим порядком в'їзду - на 90 днів, якщо інший термін не визначено в міжнародних
угодах. Угода між Кабінетом Міністрів України і Урядом Республіки Вірменія про
безвізові поїздки громадян, затверджена
Постановою Кабінету Міністрів України № 12 ( 12-2002-п) від 10.01.2002 р., не визначає інший термін перебування громадян
Вірменії на території України. Таким чином,
громадянин Вірменії ОСОБА_1 міг перебувати на території України на протязі
90 днів.

Термін перебування ОСОБА_1 повинен був бути розрахований за правилами, встановленими Цивільним кодексом
України, з тих причин, що відповідач повинен був керуватися
Конституцією та законами України, а
також чинними міжнародними договорами,
згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, які є частиною національного законодавства
України відповідно до ст. ст.
8, 9 Конституції України.
Міжнародними договорами, ратифікованими
Верховною Радою України, та спеціальними
законами не встановлені інші правила визначення та розрахунків строків, ніж ті,
які встановлені ст. ст.
251-255 Цивільного кодексу України. Відповідно до перелічених статей
названого закону, зокрема, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається
роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами, а термін
визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Перебіг строку
починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання
події, з якою пов'язано його початок.
Якщо строк встановлено для вчинення дії,
вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

В даному випадку, перебіг строку в
90 днів для перебування громадянина Вірменії ОСОБА_1 на території України
починався з 04.04.2007 p., з наступного дня після
календарної дати, яка свідчить про
перетинання ОСОБА_1 03.04.2007 р. державного кордону України та спливав
01.06.2007 p., тобто в день його від'їзду з України.

Відповідно до ст. ст.
15, 16 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, а
також на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права
та

2

інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема,
відновлення становища, яке
існувало до порушення, та примусове виконання обов'язку в натурі.

Згідно до ч. 1 ст. 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних
підставах, користуються тими самими
правами і свободами, а також несуть такі
самі обов'язки, як і громадяни
України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
На підставі ч. 1 ст. 33 Конституції України, кожному,
хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин Вірменії ОСОБА_1 добросовісно
використовував своє право на перебування в Україні з урахуванням обмежень, встановлених законом, що свідчить про його правомірну поведінку та
відсутність у начальника окремого контрольно-пропускного пункту Державної
прикордонної служби України капітана Плотнікова О.М. підстав приймати рішення про заборону ОСОБА_1
в'їзду на територію України на строк до 01.12.2007 р. та ставити штамп про
заборону в'їзду в Україну до вказаної дати.

Судом встановлено, що громадянин
Вірменії ОСОБА_1 в спірних правовідносинах не виходив за межі здійснення
цивільних прав, встановлених ст. 13
Цивільного кодексу України та,
відповідно, не порушував
законодавство України щодо порядку в'їзду іноземців та осіб без громадянства в
Україну, їх виїзду з України, встановленого Правилами в'їзду іноземців та
осіб без громадянства в Україну, їх
виїзду з України і транзитного проїзду через її територію, затверджених постановою Кабінету Міністрів
України від 29.12.1995 р. № 1074, а
відповідач не мав законних підстав приймати відповідне рішення та ставити до
паспорту громадянина Вірменії ОСОБА_1 штамп „Заборонено в'їзд в Україну
терміном до 01.12.2007 p.".

За таких обставин, суд вважає, що права громадянина Вірменії ОСОБА_1 були
порушені начальником окремого контрольно-пропускного пункту Державної
прикордонної служби України капітаном Плотніковим О.М. , а позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 33
Закону України „Про Державну прикордонну службу України", військовослужбовці та працівники Державної
прикордонної служби України самостійно приймають рішення в межах своїх
повноважень, керуючись Конституцією і
законами України, іншими нормативно-правовими
актами та наказами прямих начальників.

Керуючись ст. ст.
8, 26, 33 Конституції України, ст.
ст. 15, 16,
251-255 Цивільного кодексу України,
ст. ст. 2,
3, 20, 22,
25, 26, 33 Закону України „Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства" від 4 лютого 1994 р. № 3929-ХІІ, ст.
ст. 3-5, 33 Закону України „Про
Державну прикордонну службу України" від 3 квітня 2003 року № 661-IV, до Правила в'їзду іноземців та осіб без
громадянства в Україну, їх виїзду з
України і транзитного проїзду через її територію, затверджені постановою Кабінету Міністрів
України від 29 грудня 1995 р. № 1074,
ст. 158, 160-163, 165 Кодексу
адміністративного судочинства України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до начальника окремого контрольно-пропускного пункту
Державної прикордонної служби України капітана Плотнікова О.М. про визнання протиправними дій суб'єкта
владних повноважень, скасування рішення
начальника окремого контрольно-пропускного пункту Державної прикордонної служби
> України в аеропорті „Запоріжжя",
задовольнити.

Визнати протиправним рішення начальника окремого контрольно-пропускного
пункту Державної прикордонної служби України в аеропорті „Запоріжжя"
капітана Плотнікова О.М. (69013, м.
Запоріжжя, Шевченківський
р-н, аеропорт „Запоріжжя") про
заборону громадянину Республіки Вірменія ОСОБА_1 в'їзду в Україну до
01.12.2007р.

Визнати протиправними дії начальника окремого контрольно-пропускного пункту
Державної прикордонної служби України в аеропорті „Запоріжжя" капітана Плотнікова
О.М. (69013, м.
Запоріжжя, Шевченківський
р-н, аеропорт „Запоріжжя") щодо
проставлення в паспорт громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 штампу
„Заборонено в'їзд в Україну терміном до 01.12.2007 р."

Скасувати рішення начальника окремого контрольно-пропускного пункту
Державної прикордонної служби України в аеропорті „Запоріжжя" капітана
Плотнікова О.М. (69013, м.
Запоріжжя, Шевченківський
р-н, аеропорт „Запоріжжя") про
заборону громадянину Республіки Вірменія ОСОБА_1 в'їзду в Україну до 01.12.2007р.

Зобов'язати начальника окремого контрольно-пропускного пункту Державної
прикордонної служби України в аеропорті „Запоріжжя" капітана Плотнікова
О.М. (69013, м.
Запоріжжя, Шевченківський
р-н, аеропорт „Запоріжжя") вчинити
необхідні та достатні дії, спрямовані на
скасування рішення про заборону громадянину Республіки Вірменія ОСОБА_1 в'їзду
в Україну до 01.12.2007р., та виключити
з бази даних Державної прикордонної служби України дані про заборону
громадянину Республіки Вірменія ОСОБА_1 в'їзду в Україну до 01.12.2007р.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку постанову суду повністю або частково.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до
адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її проголошення,
а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.
160 КАС України- з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження. 0

Суддя В.В.Мінасов