Справа № к-3771/08
Суддя: Харченко В.В.
Дата ухвалення: 2008-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
3 липня 2008 року м.
Колегія суддів
адміністративного суду України в складі:
Головуючого - Харченка В.В., суддів - Васильченко Н.В., Гончар Л.Я., Чалого С.Я., Шкляр Л.Т., розглянувши у
попередньому судовому засіданні касаційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 на постанову
Господарського суду Сумської області від 5 липня 2007 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2007 року у справі за
позовом суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до Державної
інспекції з контролю за цінами в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, -
Господарського суду Сумської області від 5 липня 2007 року, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2007
року було відмовлено у задоволенні позову суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до Державної інспекції з контролю за цінами в
Сумській області про визнання
протиправним та скасування рішення №1и від 22 лютого 2007 року про
застосування штрафних санкцій за порушення державної дисципліни цін.
судових рішень покладено висновки про те, що позивачем було допущено порушення
державної дисципліни цін, зокрема реалізація цукру за ціною, нижчою від
мінімально встановленої.
зазначеними судовими рішеннями СПД ФО ОСОБА_1 звернулася з касаційною скаргою,
у якій просить скасувати постанову Господарського суду Сумської області від 5
липня 2007 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від
27 листопада 2007 року, постановивши рішення про задоволення позовних вимог.
ґрунтується на порушення судами норм матеріального права, зокрема на тому, що
позивач є платником єдиного податку, для якого мінімально встановлена ціна
реалізації є іншою, ніж для платників податку на загальній основі, та на
недоведеності факту реалізації цукру.
Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й
процесуального права колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Суди першої та
апеляційної інстанцій правомірно послалися на те, що відповідачем було доведено
обставину реалізації цукру позивачем, при цьому суди послалися на номера та
дати накладних, зазначених в акті та на відсутність заперечень до акту
1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд
касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.
Викладене унеможливлює аналіз
посилань позивача на належність накладних в якості доказу реалізації цукру.
Посилання скаржника на те, що для
позивача як для платника єдиного податку мінімально
встановлена ціна реалізації є іншою, ніж для платників податку на загальній
основі колегією суддів не приймаються виходячи з нижчевикладеного.
Міністрів України від 20 лютого 2006 р. №171 «Про заходи щодо державного
регулювання виробництва і реалізації цукру та цукрових буряків» було
встановлено мінімальну ціну реалізації цукру.
Відповідно до пункту 4.1 статті 4 Закону “Про податок на додану вартість”
база оподаткування операцій з поставки товарів (робіт, послуг) визначається
виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними або
регульованими цінами (тарифами) з урахуванням акцизного збору, ввізного мита,
інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), за винятком
ПДВ, що включаються в ціну товарів (робіт, послуг) згідно із законами України з
питань оподаткування.
Постановою № 171 були затверджені
мінімальні ціни на цукор, які включали ПДВ (оскільки у постанові не було
зазначене протилежне).
до ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу
і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового
рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку,
що при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 225-229 КАС України
як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви
без розгляду або закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну
скаргу слід відхилити, оскільки судове рішення суду апеляційної інстанцій
постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова
оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду
не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому
засіданні відсутні.

Керуючись ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 відхилити, постанову Господарського суду
Сумської області від 5 липня 2007 року та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27 листопада 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, і
оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/ В.В.Харченко

Судді /підпис/ Н.В.Васильченко

/підпис/ С.Я.Чалий

/підпис/ Л.Т.Шкляр

/підпис/ Л.Я.Гончар

З оригіналом згідно

суддя Н.В.Васильченко