Справа № 2"а"-435/2007
Суддя: Попова О.М.
Дата ухвалення: 2007-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 „а"- 435/2007р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2007 року Ленінський районний суд м. Луганська у
складі: головуючого - судді Попової О.М., при секретарі - Шестакові В.І.,
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Луганську цивільну справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління міністерства внутрішніх справ
України в Луганській області та ГУ
ПФ України в Луганській області про визнання дій неправомірними та про
перерахунок пенсії та стягнення додаткової пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він 1.06.1992 р.
був звільнений у зв"язку з виходом на пенсію за вислугою років, при
проходженні служби в ОВС в 1987 р. був направлен
в командировку до Чернобиля, у зв"язку з чим є учасником ліквідації
послідствій аварії на ЧАЕС 1 категорії 2 групи. Загальний строк служби складає
31 рік 4 місяця 16 днів. Відповідач нарахував позивачу вислугу років з
урахуванням його на ЧАЕС 29 років. При цьому не була врахована служба на воєной
атомной лодке, де один
місяць служби приравнивається як за два, згідно Постанови Ради Министрів СРСР
від 15 декабря № 1290.
На атомній подводній лодці позивач прослужив 31 місяць 7 днів. При цих
обставинах позивач вважає, що вислуга років складає на 2 роки більш.
Відповідачем наказом від 29.08.2006 р. прозведен перерахунок вислуги років та
позивачу стали виплачувати пенсію із розрахунку 90% грошового утримання замість
93%, предусмотренної ст. 13 ЗУ „Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з
військової служби". Пенсія повина була з 1.12.1996 р. призначена з
грошового забезпечення з розрахунку 93% у розмірі 222,42 грн., а не з розміру
87% у розмірі 239,40 грн. Недоплата в місяць склала 14,14 грн. в місяць, а з
1.12.1996 р. по 1.09.1997 р. склала 127,28 грн. З 1.09.1997 р. по 1.06.2005 р.
пенсію позивачу стало виплачувати Пенсійний відділ Артемівського району, як
потерпілому в результаті катастрофи на ЧАЕС. З 1.07.2005 р. по 1.08.2005 р.
позивачу знов відповідач став виплачувати пенсію у розмірі 87% грошового
забезпечення у розмірі 963,46 грн. - 50% суми, котра приходилась би з 2214,85
грн., відповідач зобов"яза уплатите 93%, що складає 1029,90 грн. Недоплата
склала в місяць 93,44 грн., а за 2 місяці склала 186,88 грн. З 1.09.2005 р. по
1.01.2006 р. відповідач став виплачувати пенсію у розмірі 90% грошового
забезпечення в сумі 996,68 грн. Після цього перерахунку позивач недотримав
щомісячно 33,22 грн., а за 4 місяця недотримав пенсію в сумі 132,88 грн. З
1.01.2006 р. відповідач став виплачувати повністю пенсію з розрахунку 90%
грошового забезпечення з суми 2214,85 грн., котра склала 1993,37 грн. замість
2959,81 грн. Недоплата стала складати щомісячно 65,89 грн. по 1.10.2006 р.. За цей час
відповідач недоплатив 593,01 грн. З 1.10.2006 р. позивачу пенсія збільшена на
66,45 грн. та стала складати 1993,37 грн. Після цього недоплата склала 66,44
грн. Загальна сума недоплаченное'
пенсії складає 1239,42 грн. З 1.07.2005 р. по 1.01.2007 р. відповідач
платив позивачу додаткову пенсію у розмірі 14,93 грн. замість 249 грн. Всього з
1.07.2005 р. по 1.01.2007 р. недоплачена додаткова пенсія у розмірі 4231,26
грн. В зв"язку з вищенаведенним позивач просить суд визнати дії
відповідача неправомірними. Зобов'язати відповідача прозвести перерахунок
додаткової пенсії з 1.07.2005 р. по 1.01.2007 р. Стягнути з відповідача
заборгованність по додатковій пенсії у розмірі 4231,26 грн.

У
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, надав пояснення по справі.
Представники відповідачів у судовому засіданні позов не визнали, пояснили суду,
що позивачу неодноразово проводилися перерахунки пенсії в зв'язку з підвищенням
окладів грошового забезпечення працівників ОВС з відповідними надбавками.
Представники відповідачів вважають, що розмір пенсії позивачу розраховувався
згідно із законодавством, а сума пенсії, яка була нарахована та виплачена
позивачу відповідає закону, просили у задоволенні позову відмовити.

Представник УМВС України наполягав на тому що позивач
пропустив строк, передбачений ст. 99 КАС України. Відповідно до п. 1 ст. 99 КАС
України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого цим Кодексом. Пункт 2 вищезазначеної
статті передбачає для звернення до адміністративного суду за захистом прав,
свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Пропущення строку звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому
наполягає одна із сторін.

Вислухавши позивача, дослідивши надані докази, суд
вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити, з
наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 1.06.1992 р. був звільнений
у зв"язку з виходом на пенсію за вислугою років, при проходженні служби в
ОВС в 1987 р. був направлен
в командировку до Чернобиля, у зв"язку з чим є учасником ліквідації
послідствій аварії на ЧАЕС 1 категорії 2 групи. Загальний строк служби складає
31 рік 4 місяця 16 днів.

З 01.01.2007 року пенсійне забезпечення виплачується ГУ
Пенсійного Фонду України в Луганській області.

Суд вважає, що позивач пропустив строк, передбачений ст. 99 КАС України.
Відповідно до п. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в
межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом.
Пункт 2 вищезазначеної статті передбачає для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк,
який, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позивач дізнався, або повинен був
дізнатися про порушення свого права у частині неправівльного обчислення вислуги
років з моменту виходу на пенсію, а саме, з 01.06.1992 p., a звернувся
до суду лишеї6.02.2007 року, а у частині перерахунку додаткової пенсії позивач
дізнвся про порушення свого права з 01.01.2005 року, а звернувся лише
08.03.2007 року.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому
наполягає одна із сторін. Представник УМВС України В Луганській області
наполягав на застосуванні строку давності.

Позивач причину пропуску строку не вказав, з клопотанням про відновлення
строку для звернення до адміністративного суду не звертався.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 11, 8-9, 17, 18, 19, 94, 99, 122, 158-163, 186 КАС

України, статті
43 Закону України
„Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб

начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", Постанови
Кабінету Міністрів України від 17 липня
1992 року № 393 „Про порядок обчислення вислуги років, призначення пенсії і грошової
допомоги", Постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від .15 - квітня
2005 року „Про
окремі питання застосування судами
законодавства про пенсійне
забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової
служби), осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб",

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі у зв'язку з пропуском строку
для звернення до адміністративного суду

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку
в Донецький апеляційний адміністративний суд через Ленінський районний суд м.
Луганська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186
КАС України.