Справа № 7/240
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2008-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД міста КИЄВА
вул. Десятинна, 4/6
№
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., при секретарі судового
засідання Ісіковій О.Г., розглянувши позовну заяву і додані до неї документи
Подільського районного у м. Києві
військового комісаріату
визнання протиправним рішення ,
ОСОБА_2 -представник за
Кузін С.Г. -представник за
Позивачка звернулася до суду з
позовом до відповідача про визнання рішення, дій (бездіяльності) керівництва
Подільського районного у м. Києві військового комісаріату по розгляду звернення
про надання відстрочки від призову на військову службу її сину - ОСОБА_3 питань, передбачених статтею 17 Закону
України «Про військовий обов'язок та військову службу»протиправними та
зобов'язати Подільський районний у м. Києві військовий комісаріат передати матеріали по розгляду звернення позивачки про
надання відстрочки від призову її сину ОСОБА_3 до призовної комісії
Подільського району м. Києва для прийняття рішення згідно з п. 3 ст. 16 Закону
України «Про військовий обов'язок та військову службу».
Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивачка та її син не були запрошені на засідання районної призовної комісії,
яка відповідно до ч.3 ст.16 Закону України «Про військовий обов'язок та
військову службу»має виключне право надавати відстрочку від призову на строкову
військову службу, для розгляду заяви позивачки про відстрочення призову її сина
на строкову військову службу на строк встановленої їй інвалідності.
Ухвалою від 27.11.07 було відкрито
провадження в адміністративній справі та призначено попереднє судове засідання.
Відповідач надав суду заперечення
проти позову, в яких зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими оскільки
позивачем не доведено в чому саме полягає протиправність поведінки позивача.
За результатами розгляду документів
і матеріалів поданих сторонами, пояснень їхніх представників, Окружний
адміністративний суд м. Києва, встановив:
14.10.2007 позивачка звернулася до
відповідача з заявою, в якій зазначила,
що відповідно до рішення МСЕК м. Києва від 05.03.2007 їй встановлена ІІ група
інвалідності з повною втратою працездатності до 01.03.09, у зв'язку з чим
просила надати відстрочку від призову на військову службу її синові -ОСОБА_3
1988 р.н. на строк встановлення їй інвалідності до 01.03.2009.
02.11.2007 відповідачем була надана
відповідь (№ 2/1873), в якій зазначено, що дія п.2-1 ст.17 Закону України «Про
військовий обов'язок та військову службу»на сина позивачки не поширюється,
оскільки позивачка має інших працездатних членів сім'ї, які відповідно до
чинного законодавства України зобов'язані її утримувати.
При цьому відповідач просив
позивачку сповістити її сина -ОСОБА_3
про необхідність прибуття до військового комісаріату для проходження контрольно-медичного огляду на
міському збірному пункті.
Як вбачається зі змісту позовних
вимог, позивачка звертається в інтересах свого повнолітнього сина (1988 р.н.
-19 років на момент звернення до суду з позовом).
Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 56
Кодексу адміністративного судочинства України сторона, а також третя особа в
адміністративній справі можуть брати участь в адміністративному процесі
особисто і (або) через представника.
Представником може бути фізична
особа, яка відповідно до частини другої статті 48 цього Кодексу має
адміністративну процесуальну дієздатність.
Представники беруть участь в
адміністративному процесі на основі договору або закону.
Відповідно до ч.1 та ч.4 Кодексу
адміністративного судочинства України повноваження представників, які беруть
участь в адміністративному процесі на основі договору, на здійснення
представництва в суді повинні бути підтверджені довіреністю чи усною заявою
довірителя із занесенням її до журналу судового засідання. Оригінали
довіреностей або засвідчені підписом судді копії з них приєднуються судом до
справи.
Довіреність фізичної особи на
ведення справи в адміністративному суді посвідчується нотаріально або посадовою
особою підприємства, установи, організації, в якій довіритель працює,
навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні, чи за рішенням суду
або за місцем його проживання (перебування).
Таким для звернення до суду з
позовом в інтересах свого сина, позивачка мала право лише за наявності належним
чином оформленої довіреності або за усною заявою в судовому засіданні сина
позивачки, про що робиться відповідна відмітка в журналі судового засідання.
Судом встановлено, що позивачка не
мала належним чином підтверджених повноважень на звернення до суду в інтересах
свого повнолітнього сина.
Крім того, суд звертає увагу на
Відповідно до преамбули Закону
України «Про військовий обов'язок і військову службу» встановлено, що цей Закон
здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у
зв'язку з виконанням ними конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни.
Отже, суб'єктами, відносини яких
підлягають врегулюванню даним нормативно-правовим актом є держава, з одного
боку, та громадяни України у зв'язку з виконання ними конституційного обов'язку
щодо захисту Вітчизни.
Позивачка не належить до категорії
осіб, які є військовозобов'язаними.
Відповідно до ч.1 та 2 ст. 17
Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу»відстрочка від
призову на строкову військову службу надається призовникам за рішенням районної
(міської) призовної комісії відповідно до цього Закону за сімейними
обставинами, станом здоров'я, для здобуття освіти та продовження професійної
Відстрочка від призову на строкову
військову службу за сімейними обставинами за їх бажанням надається призовникам,
які мають: непрацездатних батька і матір чи одинокого непрацездатного батька
(одиноку непрацездатну матір) або непрацездатних осіб, під опікою, піклуванням
чи на утриманні яких перебував призовник, або осіб, над якими призовник
здійснює опіку чи піклування, якщо вони не мають інших працездатних осіб -
громадян України, зобов'язаних відповідно до законодавства їх утримувати.
Непрацездатність зазначених осіб визначається в порядку, встановленому
законодавством; неповнолітніх рідних (повнорідних чи неповнорідних) братів і
сестер або непрацездатних рідних (повнорідних чи неповнорідних) братів і сестер
незалежно від їх віку, якщо вони не мають інших працездатних осіб, крім
призовника, зобов'язаних відповідно до законодавства їх утримувати; одинокого
батька або одиноку матір, у яких на утриманні перебувають двоє чи більше
неповнолітніх дітей, до досягнення старшим із них повноліття; дитину віком до трьох років або старшу трьох
років, яка виховується без матері у зв'язку з її смертю або за рішенням суду;
двох і більше дітей; дитину-інваліда;
дружину-інваліда; вагітну дружину.
Виходячи зі змісту вищезазначених
положень закону, волевиявлення на відстрочення від призову на строкову
військову службу має виходити саме від призовника, а не від його батьків чи
будь-яких інших зацікавлених осіб.
Судом встановлено, що син позивачки
не звертався з заявою про надання йому відстрочки від призову на строкову
Відповідь відповідача, надана на
заяву позивачки є такою, що відповідає вимогам чинного законодавства, а тому не
має ознак протиправності.
Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
До адміністративних судів можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч. 2 ст. 19 Конституції
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження
надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо;
з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного
Позивачка не довела під час
розгляду справи в чому саме полягало порушення відповідачем її прав та законних
інтересів та не обґрунтувала наявності підстав для звернення до
адміністративного суду.
Враховуючи вищезазначене, суд
всебічно, повно та об'єктивно, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та
заслухавши пояснення представників сторін по справі, вважає, що позовні вимоги
Зважаючи на вищевикладене та
керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165,
167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -
У позові ОСОБА_1 до Подільського
районного у м. Києві військового комісаріату про визнання протиправним рішення
Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого
Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку.

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з за правилами, встановленими
ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви
про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів
апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений
для подання заяви про апеляційне оскарження.

Дата складення та підписання
повного тексту постанови -25 березня 2008 року.

Суддя
Арсірій Р.О.