Справа № 22-а-2168/2008
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2008-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 22-а-2168/08
Головуючий у І інстанції: Шинкар А.О.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15
липня 2008 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого - судді Межевича М.В., суддів Бабенка К.А. та Глущенко Я.Б.,
при секретарі Кірієнко І.Г., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 липня
2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Богданівської сільської ради
Броварського району Київської області, треті особи: садівниче товариство
«Заліське», ОСОБА_1 про визнання рішення Богданівської сільської ради недійсним
та за позовом ОСОБА_1 до Богданівської сільської ради Броварського району
Київської області, треті особи: садівниче товариство «Заліське», ОСОБА_2 про
визнання рішення Богданівської сільської ради та Державного акту на право
приватної власності на землю недійсними,
-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської
області від 10.07.2007 року рішення Богданівської сільської ради Броварського
району Київської області (далі - відповідач) № 189 від 16.09.2005 року в
частині передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки розміром 0,0612
га. для ведення садівництва в СТ «Заліське» визнано недійсним, та в задоволенні
позову ОСОБА_1 - відмовлено. Рішення суду вмотивоване тим, що позовні вимоги
ОСОБА_2 обґрунтовані, т.я. останній не втратив права власності на земельну
ділянку і не позбавлений цього права у встановленому Законом порядку, а тому
відповідач не мав права приймати рішення про передачу у приватну власність
ОСОБА_1 його земельної ділянки.

ОСОБА_1, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове рішення, посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення у справі, невідповідність висновків суду обставинам
справи і порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників процесу, що з»явились в судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 та
ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення,
а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи: що Богданівською
сільською радою в межах своєї компетенції прийнято рішення від 30.04.1996 року
№ 52, яким передано у приватну власність ОСОБА_2, члену СТ «Заліське», земельну
ділянку площею 0,078 га в межах згідно з планом, яка розташована на території
СТ «Заліське» для ведення садівництва, про що видано Державний акт на право
приватної власності на землю, зареєстрований у книзі записів державних актів за
№135 і що згідно списку членів СТ «Заліське» перед прийняттям рішення восьмої
сесії XXII скликання Богданівської сільської ради були проведені обміри земельних
ділянок і в т.ч. ділянки позивача з метою їх приватизації.

Також встановлено, що на підставі рішення Богданівської сільської ради від
16.09.2005 року № 189 видано Державний акт на право власності на вказану
земельну ділянку ОСОБА_1

Колегія суддів апеляційного суду рахує необхідним зазначити, що вказаний
спір щодо оскарження рішення органу місцевого самоврядування, є
публічно-правовим, який повинен вирішуватися за нормами адміністративного
кодексу.

Так, відповідно до п. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної
юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий
спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їх посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює
владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень.

Згідно п.1 ст. 17 КАС України спори фізичних осіб із суб'єктами владних
повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності відносяться до компетенції
адміністративних судів і розглядаються за правилами КАС України.

Передумовою виникнення права на користування земельною ділянкою, здійснення
інших дій щодо оформлення цього права, згідно чинного земельного законодавства
України є рішення органу місцевого самоврядування, як суб'єкта владних
повноважень.

Орган місцевого самоврядування є органом у здійсненні владних управлінських
функцій, згідно земельного законодавства, в частині надання земельних ділянок у
власність чи користування, передачі їх в оренду і тільки після розгляду таких
питань та прийняття відповідних рішень виникають певні зобов'язання та визнання
прав, здійснення певних дій щодо виконання прийнятого рішення.

Щодо конкретного порядку вирішення даного спору, то слід вказати, що
частиною 1 ст. 35 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України
із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у
власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або
колективного садівництва, а частина 5 вказаної статті містить положення про те,
що приватизація земельної ділянки громадянам-членам садівницького товариства
здійснюється без згоди на те інших членів цього товариства.

Згідно ст. 41 Основного закону України кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю власністю і ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Вказане положення
також кореспондується і в ст. 78 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 126 КАС України право власності на земельну ділянку і
право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом,
вказаний документ ОСОБА_2 суду наданий.

Статтею 140 Земельного кодексу України передбачені підстави припинення
права власності на земельну ділянку. Проте, як вірно встановлено судом першої
інстанції, під жодну з них ОСОБА_2 не підпадав.

На підставі вище викладено та враховуючи, що ОСОБА_2 не був позбавлений
права власності на земельну ділянку у встановленому Законом порядку, то суд
першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач не мав права
приймати рішення про передачу спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1

Судова колегія погоджується також з висновком
місцевого суду, що порушення ОСОБА_2 процедури реєстрації права власності на
земельну ділянку і в т.ч. відсутність Державного реєстру земельної ділянки, не
можуть бути підставою для позбавлення його права власності на землю.

Оскільки доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі,
уже були детально проаналізовані судом першої інстанції в його рішенні, в т.ч.
перевірялися положення норм Законів, які регулюють спірні правовідносини, на
відповідність Конституції України і вони
не спростовують висновків суду, то колегія суддів їх до уваги не приймає.

Зважаючи на те, що постанова
Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2007 року
відповідає вимогам ст. 159 КАС України і прийнята з правильним застосуванням
норм матеріального та процесуального права, то колегія суддів не знаходить
підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212 та 254 КАС України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2007
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена
протягом одного місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий :

Судді: