Справа № К-5204/07
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2008-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого

Цуркана М.І.

суддів:

Федорова М.О.

Кобилянського М.Г.

Мойсюка М.І.

Амєліна С.Є.

при секретарі Полинько Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправним та
нечинним рішення, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на
постанову Печерського районного суду м.Києва від 9 серпня 2006 року і ухвалу
апеляційного суду м.Києва від 20 лютого 2007 року,-

у с т а н о в и л а :

У
квітні 2006 року ОСОБА_1 звернувся з зазначеним позовом посилаючись на те, що
наказом № 9гн від 28 грудня 2005 року Генеральна прокуратура України затвердила
Інструкцію про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в
органах прокуратури України, п. 6.6 якої встановлено порядок дачі відповіді на
запити і звернення народних депутатів України, адресовані Генеральному
прокурору України, за підписом заступників Генерального прокурора України.

Зазначений
пункт рішення суб'єкта владних повноважень вважає незаконним і таким, що не відповідає вимогам Конституції
України і Закону України «Про статус народного депутата», порушує його права як
депутата Верховної Ради України, а тому посилаючись на ці обставини просив про
задоволення позову.

Постановою
Печерського районного суду м.Києва від 9
серпня 2006 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м.Києва від 20
лютого 2007 року в позові відмовлено.

В
касаційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалені
судові рішення скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд
посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи касаційної скарги колегія
суддів дійшла висновку про відхилення скарги виходячи з наступного.

У
відповідності з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно
з частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожному
гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і
неупередженим судом.

Як
вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 в період січня-березня 2006
року звертався до Генеральної прокуратури України з депутатськими зверненнями,
на які останнім дані відповіді - (а.с.26-42).

Вважаючи,
що відповіді за підписом заступників Генерального прокурора України дані
неналежною особою, позивач оскаржив в судовому порядку наказ відповідача № 9гн
від 28 грудня 2005 року, в частині затвердження п.6.6. Інструкції про порядок
розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури
України (далі Інструкція).

Відмовляючи
у позові про визнання протиправним і нечинним
окремого положення зазначеної Інструкції суди, на підставі наявних у
справі даних встановили і правильно виходили з того, що такою не порушуються
права ОСОБА_1

Судами
встановлено, що Інструкція є документом, який регламентує внутрішню діяльність
органів прокуратури. На звернення позивача дані відповіді. Судом не здобуто
доказів і таких не подано сторонами, що відповіді за підписами заступників
Генерального прокурора України вплинули на суть чи порушили права ОСОБА_1

За
таких обставин підстав для скасування ухвалених судових рішень колегія суддів
не вбачає. При цьому враховується та обставина, що на час касаційного розгляду,
Інструкція у оскаржуваній її частині втратила чинність.

Відповідно
до частини 2 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України не може бути скасовано судове рішення
з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не
могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Печерського районного
суду м.Києва від 9 серпня 2006 року і ухвалу апеляційного суду м.Києва від 20
лютого 2007 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, крім випадків, строку
і порядку, передбачених статтями 237 - 239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий
М.І. Цуркан

Судді: М.О.Федоров

М.Г. Кобилянський

М.І. Мойсюк

С.Є.Амєлін