Справа № 2-а-3029/2008
Суддя: Боймиструк С.В.
Дата ухвалення: 2008-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а- 3029/08
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09
липня 2008 року

19 год. 30
хв.

м. Рівне

Рівненський
окружний адміністративний суд

під
головуванням судді Боймиструка
С.В.

за участю секретаря судового
засідання
Маньковського Д.В.

представника
позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Тарасюк Р.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції в Рівненському районі про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення від 27 травня 2008 року

№
/0,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувшись з позовом до суду просить визнати нечинним
податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Рівненському
районі від 27 травня 2008 року № /0.

Представник позивача в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що за наслідками проведення
перевірки дотримання її довірителем податкового законодавства за період з
15.05.2006 по 31.12.2007 року, ДПІ в Рівненському районі складено акт
№342/26/1751/311012023 від 15 травня 2008 року, яким ОСОБА_2. нараховано
податок з доходів фізичних осіб в сумі 21 137 грн. 63 коп. та прийняте
повідомлення-рішення від 27 травня 2008
року № /0. Вважає дії відповідача незаконними та такими, що не
ґрунтуються на чинному законодавстві, оскільки

ОСОБА_2.
протягом 2006 року та трьох кварталів 2007 року перебував на спрощеній системі
оподаткування та сплачував щомісячно єдиний податок в розмірі 200 гривень. В
ІІІ кварталі 2007 року обсяг виручки від реалізації товару (програмного
забезпечення) перевищив 500 000 грн. і з наступного звітного періоду, тобто з
ІV кварталу 2007 року він перейшов на загальну систему оподаткування, обліку та
звітності, як цього вимагає Указ Президента України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва». Тому
вважає, що відповідач безпідставно прийняв оспорюване повідомлення-рішення.
Просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнала та зазначила, що
оскільки обсяг виручки позивача в ІІІ кварталі 2007 року перевищив 500 000
гривень, то цілком законно та правомірно йому було нараховано податок з доходів
фізичних осіб. Також пояснила, що в силу положень Указу «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» для СПД -
фізичних осіб, що відповідають зазначеним критеріям, оподаткування відбувається
за спрощеною системою, тобто із сплатою єдиного податку, ставка якого
встановлюється на конкретні види діяльності місцевими радами, замість цілого
ряду інших податків і зборів; сплачена сума податку є остаточною і не
включається до перерахунку загальних податкових зобов'язань платника податку, а
доходи, отримані від здійснення підприємницької діяльності, що обкладається
єдиним податком, не включається до складу сукупного оподатковуваного доходу за
підсумками звітного року такого платника. Разом з тим, такі положення не можуть
застосовуватися до осіб, що не відповідають вимогам, встановленим ст. 1 Указу.

Також зазначила, що відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про державну
підтримку малого підприємництва», спрощена система оподаткування,
бухгалтерського обліку та звітності може застосовуватися поряд з діючою
загальною системою оподаткування, передбаченою законодавством, на вибір
суб'єкта малого підприємництва. Аналогічні положення містяться в ст.4 Указу.

Вважає, що за змістом наведених норм, встановленими спеціальним
законодавством з питань спрощеної системи оподаткування (Указом Президента
України № 727/98 від 03.07.1998р.), такий підприємець повинен сплатити з цих
доходів (тобто із суми перевищення понад 500 тис. грн.) податок з доходів
фізичних осіб - СПД. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши учасників процесу, повно і всебічно дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до
задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести
ті обставини, на
яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею
72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, представником відповідача правомірність своїх дій не
доказана.

Відповідно до п.1 Указу Президента України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»,
передбачено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується
для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення
юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей,
протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Згідно з п.6 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», суб'єкт малого
підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником ряду податків і
зборів (обов'язкових платежів), в тому числі податку на доходи фізичних
осіб (для фізичних осіб - суб'єктів малого підприємництва).

Пунктом 5 цього ж Указу і встановлено, що у разі порушення 1 цього Указу
платник єдиного податку повинен перейти на, загальну оподаткування, обліку та
звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з акту перевірки від 15 травня
2008 року приватний підприємець ОСОБА_2. здійснював підприємницьку діяльність
на спрощеній системі оподаткування на підставі заяви від 13 грудня 2006 року та
сплачував єдиний податок за ставкою 200 гривень (а.с.8).

Обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) за три квартали 2007
року перевищив 500 000 гривень, тому позивач перейшов на загальну систему
оподаткування, обліку та звітності з 1 жовтня 2007 року, оскільки це і є наступний
звітний період (як передбачає п.5 вищевказаного Указу).

Зауваження відповідача суд не приймає до уваги, оскільки воно не
підтверджене жодною нормою матеріального
права, в якій міститься пряма вказівка про повторне оподаткування СПД, який
перебував на спрощеній системі оподаткування, в періоді перевищення ним обсягу
виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)в 500 тис.
гривень , зокрема в даному випадку за I- III кв. 2007 року.

Норми п. п. 9.12.1. п. 9.12. ст.. 9 ЗУ «Про податок з доходів фізичних
осіб», на порушення яких в податковому
повідомленні-рішенні № /0 від 27 травня 2008 року посилається
відповідач при визначенні податкового зобов'язання позивачу, вказують що
отримані фізичною особою від продажу нею
товарів (надання послуг, виконання
робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи
здійснюється за правилами, встановленими спеціальним законодавством з
цих питань, з урахуванням норм цього пункту.

Для позивача спеціальним законодавством є Указ Президента України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва».

Вимог цього Указу позивач дотримався, за I- III кв. 2007 року сплатив єдиний податок за
ставкою 200 гривень в місяць, а перевищивши встановлений обсяг виручки перейшов
на загальну систему оподаткування.

За наведених обставин позовні вимоги підтверджені належними та допустимими
доказами та підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 160-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов
задоволити.

Визнати
нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Рівненському
районі від 27 травня 2008 року № /0.

Присудити
до стягнення з державного бюджету України на користь ОСОБА_2, понесені ним судові витрати в сумі 3
грн. 40 коп.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано,
але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути
оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої
інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається
протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: С.В.
Боймиструк