Справа № 2-6217/2008
Суддя: Разумовська О.Г.
Дата ухвалення: 2008-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-6217/2008р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2008 року Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого судді Разумовської О.Г., при секретарі Колісниченко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1
до Департаменту праці та соціального захисту населення про визнання дій неправомірними та стягнення разової грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И В :

03.09.2008р.
ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення про визнання дій неправомірними та стягнення разової грошової допомоги.

Позивач в своєму позові вказав, що звернувся до відповідача з проханням виплатити йому щорічну допомогу за період з 2004р. по 2008р. посилаючись на
ч.4 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
але йому було відмовлено в цьому, у зв’язку з чим він звернувся до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача недоотримані кошти у розмірі 4643 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, обставини, викладені в позові, підтвердила, просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, мотивуючи тим, що позивачу щорічна допомога як учаснику бойових дій виплачувалась повністю, заборгованості не має. У зв’язку з чим просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши
думку представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні,
що
ОСОБА_1

є ветераном війни - учасником війни.

Відповідно до п.20 ч.4 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», (далі Закон №3551), позивач має право отримувати щорічно до 05 травня разову грошову допомогу у розмірі 3-и мінімальних пенсій за віком.

Протягом 2004-2008рр. зазначена допомога виплачувалась позивачу у наступних розмірах: у 2005р. – 50 грн., 2006р. – 50 грн., 2007р. – 55 грн., 2008 – 65 грн., а всього 220 грн.

Відповідно до діючого на моменти проведення виплат законодавства, позивач мав право на отримання разової грошової допомоги:

•
у 2005р. – в розмірі 996 грн. (332 грн. х 3), виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком в 332 грн., встановленого відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», ст.1 Закону України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2005р.».

•
у 2006р. – в розмірі 1077 грн. (359 грн. х 3), виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком в 359 грн., встановленого відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2006р.».

•
у 2007р.- в розмірі 1230 грн. (410 грн. х 3), виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком в 410 грн., встановленого відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2007р.».

•
у 2008р. – в розмірі 1410 грн. (470 грн. х 3), виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком в 470 грн., встановленого відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2008р.».

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, позивачу було не доплачено щорічну разову грошову допомогу, яка підлягає стягненню в межах строку позовної давності, а саме за період з 2005р. по 2008р. у розмірі 4493 грн. із розрахунку (4713 грн. (недоплачена допомога) – 220 грн. (отримана допомога) = 4493 грн.).

Вище наведене дозволяє дійти висновку про те, що право позивача на належне соціальне забезпечення було порушено відповідачем, у зв’язку з чим позов підлягає задоволенню, але в межах позовної давності, а саме за період з 2005р. по 2008р. в сумі 4493 грн.

Доказів того, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважних причин, суду не надано. Твердження представника відповідача в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, доказів не надано.

На підставі ст.94 КАС України на користь позивача також підлягають поверненню з місцевого бюджету, а саме з Управління Державного Казначейства у м.Миколаєві понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 51 грн.

Керуючись ст. ст.7-12,86,159,161-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В
:

Адміністративний позов –
задовольнити частково
.

Визнати дії Департаменту праці та соціального захисту населення щодо відмови у виплаті грошової допомоги – неправомірними.

Стягнути з Департаменту праці та соціального захисту населення на користь
ОСОБА_1
грошову допомогу як ветерану війни-учаснику війни у розмірі –
4493 грн.

Повернути
з місцевого бюджету - Управління Державного Казначейства у м.Миколаєві
ОСОБА_1

понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 51 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова набирає чинності через 10 днів з моменту її проголошення. Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва в строк та порядок, передбачений ст.186 КАС України.

Головуючий-суддя: О.Г. Разумовська