Справа № 22-а-5194/2008
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2008-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2008 року

м. Харків

Колегія
суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Бенедик А.П.

Суддів - Калиновського В.А., Кононенко З.О.

при секретарі
- Верман А.М.

за участю:

Представника позивача - ОСОБА_2

Представника відповідача - Сітак С.Д.

Представника відповідача - Бадун О.В.

Представника відповідача - Тютюнник Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційними скаргами
Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету
Лубенської міської ради та ОСОБА_1 на
постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02.06.2008 року по справі № 2-а-81/08

за
позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету
Лубенської міської ради, Головного управління праці та соціального захисту
населення Полтавської обласної державної адміністрації, Центру по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Головного управління
праці та соціального захисту населення
Полтавської обласної державної адміністрації

про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач,
ОСОБА_1, звернулася до Лубенського
міськрайонного суду Полтавської області з позовом до відповідача, Управління
праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Лубенської міської
ради, в якому просила суд визнати дії Управління
праці та соціального захисту населення в м. Лубни щодо відмови в перерахунку
розміру допомоги незаконними; зобов'язати Управління праці та соціального
захисту населення в м. Лубни зробити перерахунок недонарахованих сум допомоги
згідно Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» за січень, лютий,
березень 2008 року в сумі 1188 грн.; зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення в м. Лубни проводити нарахування сум допомоги з
подальшим збільшенням, відповідно до змін розміру прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років, згідно Закону України «Про Державний бюджет України на
2008 рік» і подальші роки.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на
те, що вона перебуває на обліку у відповідача та отримує допомогу на дитину до
досягнення дитиною 3-х
_______________________________________________________________________

Справа № 22-а-5194/08 Головуючий 1
інстанції: Чередников С.М.

Категорія:
47 Доповідач: Калиновський В.А.

річного віку у розмірі по 130 грн. щомісячно. Вважає таку виплату
неправомірною, оскільки, згідно ст. 15 ЗУ
„Про державну допомогу сім'ям з дітьми", допомога для дітей віком до 6 років надається у розмірі прожиткового
мінімуму, що згідно ст. 58 ЗУ „Про Державний бюджет України на 2008 рік",
становить 526,00 грн., а не 130,00 грн. В лютому 2008 року вона звернулась до
відповідача з проханням провести перерахунок, але їй було відмовлено.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги
підтримала.

Представник
Лубенського міського управління праці та соціального захисту населення позов не
визнав.

Постановою Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 02.06.2008 року
адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено
частково; зобов'язано Лубенське міське
управління праці та соціального захисту населення провести перерахунок допомоги
ОСОБА_1 по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за січень,
лютий, березень 2008 року з розрахунку мінімального прожиткового мінімуму для
дитини до 6-річного віку на місяць з доплатою 1188 грн.; позовні вимоги до
Лубенського міського управління праці та соціального захисту населення,
Головного Управління праці та соціального захисту населення Полтавської
облдержадміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у
Полтавській області Головного управління праці та соціального захисту населення
Полтавської ОДА про визнання дій незаконними та зобов'язання провадити
нарахування сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного
віку з квітня 2008 року в розмірі прожиткового мінімуму для дитини 6-річного
віку, встановленого Законом України „Про Державний бюджет України на 2008
рік", залишено без задоволення.

Не погодившись з
постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій
вона просить залишити без змін оскаржувану постанову в частині зобов'язання
Лубенського управління праці та соціального захисту населення провести
перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку
за січень-березень 2008 р.; змінити оскаржувану постанову в частині відмови у
задоволенні позовних вимог та зобов'язати Лубенське управління праці та
соціального захисту населення і надалі проводити нарахування сум допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», у
розмірі, встановленому Законом України «Про Державний бюджет України на 2008
рік», з подальшим перерахунком у разі зміни прожиткового мінімуму для дітей
віком до 6 років.

В обґрунтування вимог
апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм матеріального права, а саме: Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», Закону України «Про державний бюджет
України на 2008 рік», ст.ст. 22, 64 Конституції України.

Відповідач, Управління праці
та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради,
також не погодився з постановою суду першої інстанції та подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування
вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої
інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, а саме: Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», Закону України «про Державний бюджет
України на 2008 рік», Положення про Міністерство праці та соціальної політики
України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 р.
№ 1543, ст. 22 Бюджетного Кодексу України,
ст.ст. 22, 64 Конституції України.

Позивач подала заперечення на апеляційну скаргу
Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Лубенської міської ради в яких просить задовольнити її апеляційну скаргу та
відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в
судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційних скарг,
дослідивши матеріли справи, вважає, що апеляційна скарга Управління праці та
соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради
підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої
інстанції встановлено, що позивач має на утриманні сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, у зв'язку з чим перебуває на обліку в Лубенському міському
управлінні праці та соціального захисту населення і отримує допомогу на дитину
в розмірі 130 грн. щомісячно.

20.02.2008 року позивач звернулась до Лубенського
міського управління праці та соціального захисту населення із заявою про
перерахунок допомоги, однак листом відповідача від 22.02.2008 року їй було
відмовлено в перерахунку.

Ст. 22 Конституції України
закріплює принцип гарантованості конституційних прав і свобод, забороняє при
прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів звужувати зміст та
обсяг існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 48 Конституції України, кожен має право на
достатній життєвий рівень для себе та своєї сім'ї.

Згідно ст. 15 ЗУ „Про державну допомогу сім'ям з
дітьми", допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку
надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини
віком до 6 років.

Згідно ст. 58 ЗУ „Про Державний бюджет України на 2008
рік", прожитковий мінімум на дитину до 6 річного віку з 01.01.2008 року
становить 526 грн., з 01.04.2008 року - 538 грн., з 01.07.2008 року - 540 грн.,
з 01.10.2008 року - 557 грн.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
посилання відповідача на зміни до ст. 15 Закону України „Про державну допомогу сім'ям з
дітьми", внесені відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2008
рік", не можуть бути прийняті до уваги, оскільки їх застосування у
відношенні позивача проведені без врахування повної відсутності середньомісячного
сукупного доходу даної сім'ї в розрахунку на 1 особу, що давало позивачу право
на отримання суми допомоги в розмірі повного прожиткового мінімуму на дитину до
6 річного віку; у відповідності до рішень Конституційного Суду України № 1-29/2007р.,
№ 10рп-/2008 року, Закон України „Про державний бюджет України на відповідні
роки" не може включати в себе положення щодо внесення змін, доповнень,
зупинення дій інших Законів України.

Внесені зміни протирічать ст. 22 Конституції України,
обов'язковим до виконання рішенням Конституційного Суду України, і не повинні
враховуватись при встановленні розміру допомоги позивачу.

Заперечення відповідача щодо покладання на Кабінет
Міністрів України порядку призначення і виплати допомоги та встановлення
розміру допомоги згідно ст. 1 та ст. З прикінцевих положень ЗУ „Про державну
допомогу сім'ям з дітьми", не мають відношення до визначення розміру
допомоги в 2008 році, оскільки стосуються порядку призначення і виплати
допомоги, а не її розміру та прийняті в 1992 році з метою наближення розміру
допомоги до прожиткового мінімуму, який в 2008 році став відповідати
прожитковому мінімуму дитині 6-річного віку.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про
застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", суди при
розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону з точки зору
його відповідності Конституції України і в усіх необхідних випадках
застосовувати Конституцію України як акт прямої дії; рішення суду мають
грунтуватись на Конституції України, а також на чинному законодавстві, яке не
суперечить їй, що дає суду право розглянути справу в судовому засіданні.

Суд першої інстанції дійшов висновку стосовно того, що,
оскільки Лубенське міське управління праці та соціального захисту населення в
своїй діяльності керується законодавчими актами та розпорядженнями /порушити
які не має права/ вищестоячих органів, до яких вимоги щодо визнання дій
неправомірними не заявлені, в позові щодо визнання дій Лубенського управління
праці та соціального захисту населення неправомірними слід відмовити. Вимога
позивача про зобов'язання провадити нарахування допомоги в розмірі прожиткового
мінімуму для дитини 6-річного віку не може бути задоволена, оскільки позивач
просить провадити йому нарахування наперед, що в сукупності з тим, що зміни до
ст. 15 ЗУ „Про державну допомогу сім'ям з дітьми" прийняті в ЗУ „Про державний бюджет
України на 2008 рік" не скасовані, визначення об'єму прав наперед
при наявності таких змін протирічить діючому законодавству.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку
стосовно того, що позов підлягає частковому задоволенню.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку стосовно
того, що позивач має право на отримання допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею 3-х річного віку в розмірі прожиткового мінімуму законодавчо
встановленого для виживання дитини, в противному випадку держава свідомо
ставить дитину в небезпечне для життя становище, з метою недосягнення нею 3-х
річного віку.

Проте, колегія суддів не
погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно статті 1 Закону України „Про державну допомогу
сім'ям з дітьми",в редакції що діяла на момент виникнення спірних
правовідносин, порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми
та перелік документів, необхідних для призначення
допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 56 Закону України «Про Державний бюджет на 2007
рік» було встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, відповідно до Закону України «про Державну допомогу сім'ям з дітьми»,
надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 % прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї
в розрахунку за одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 грн. для
незастрахованих осіб.

Відповідно до п. 3 розділу VIII Прикінцевих положень
Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», з 1 січня 2008 року
допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що
передбачена ст. 15 цього Закону»,
надається у розмірі, який дорівнює різниці між 50% встановленого для
працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

Кабінет Міністрів України щорічно в Законах України про
Державний бюджет передбачає кошти, необхідні для виплати допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно
до ст. 12 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», в редакції, що
діяла на момент виникнення спірних правовідносин, виплата допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні
шість місяців, але не менше 130 гривень".

Зважаючи на вищевикладене, допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку призначена позивачу з 01.01.2008 року по
31.03.2008 року в розмірі 130,00 грн. щомісячно, відповідно до чинного
законодавства.

У судовому засіданні суду першої інстанції позивач
підтверджував факт виплати відповідачем допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у 130 грн. щомісячно.

Виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку потребує фінансування за
рахунок коштів Державного бюджету України, їх обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім
закону про Державний бюджет України.

Колегія суддів зазначає, що при визначені таких обсягів
повинні враховуватися вимоги статті 95 Конституції України щодо справедливого і
неупередженого розподілу суспільного багатства
між громадянами і територіальними громадами. Відповідно до ч. 2 ст. 95
Конституції України, виключно законом про Державний бюджет України визначаються
будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове
спрямування цих видатків.

Позовні вимоги позивача ґрунтуються
на Рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2007 р., відповідно до якого
було визнано неконституційними норми Закону України «Про державну допомогу по
догляду за дитиною», щодо розміру допомоги по догляду за дитиною до 3-х річного
віку.

Колегія суддів зазначає, що,
відповідно до Рішення Конституційного Суду України, визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є неконституційними) положення Закону України
«Про Державний бюджет на 2007 рік», а саме встановлення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, що визначається як різниця між 50 % прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї
в розрахунку за одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 грн. для
незастрахованих осіб та не менше 23 % прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для
застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Також колегія суддів зазначає, що розмір
допомоги, визначений п. 23 розділу II Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»,
Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. неконституційним не
визнавався, а отже є чинним.

Крім
того, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те,
що в даному випадку законодавцем чітко визначено розпорядника бюджетних коштів
а саме, відповідно до Положення про Міністерство праці та соціальної політики України, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 р. № 1543, Міністерство
праці та соціальної політики України є головним
органом у системі центральних органів виконавчої влади із забезпечення
реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення,
соціального обслуговування населення, та, згідно статті 22 Бюджетного кодексу
України - головним розпорядником бюджетних коштів. Відповідно до підпункту 8
пункту 8 зазначеного Положення, Міністр приймає рішення про розподіл бюджетних
коштів, головним розпорядником яких є Мінпраці України.

Відповідно до Порядку використання
коштів державного бюджету для
виконання програм, пов'язаних
із соціальним захистом, розпорядником
бюджетних коштів в Полтавській області є Головне управління праці та соціального захисту
населення Полтавської обласної державної адміністрації, а контролюють
нарахування та формують виплатні списки під виплату вище названої допомоги
Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, в
свою чергу виділяючи кошти на управління праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Лубенської міської ради.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку стосовно
того, що законодавством врегульовані
правовідносини щодо виплат, передбачених Законом України „Про державну
соціальну допомогу сім'ям з дітьми", позивач отримувала зазначені виплати
в розмірі, встановленому чинним законодавством України, а тому вимоги позивача
є необгрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Зважаючи на встановлені
обставини справи, колегія суддів дійшла
висновку стосовно того, що постанова Лубенського
міськрайонного суду Полтавської області від 02.06.2008 року прийнята з
порушенням норм чинного матеріального права і підлягає скасуванню, оскільки
порушення судом норм матеріального права призвело до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст.ст. 160, 163, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу
Управління
праці та соціального
захисту населення Виконавчого комітету
Лубенської міської ради
на постанову Лубенського

міськрайонного суду
Полтавської області від 02.06.2008 року по справі № 2-а-81/08

- задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 02.06.2008 року по справі № 2-а-81/08

-
залишити без задоволення.

Постанову Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 02.06.2008 року
по справі № 2-а-81/08 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволення позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Виконавчого комітету Лубенської міської ради, Головного управління праці та
соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації,
Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області
Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації
про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити.

Постанова набирає чинності з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з дня
складання постанови у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий (підпис) А.П. Бенедик

Судді: (підпис) В.А.Калиновський

(підпис)
З.О.Кононенко

Повний текст постанови виготовлено та підписано 19.08.2008
року

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного
суду
В.А. Калиновський