Справа № 3/389
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2008-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

місто
Київ

17
год. 05 хв.

02.09.2008 р.
№
3/389

ОСОБА_1

Окружний
адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Блажівської Н. Є., при секретарі судового
засідання Серпутько Т. С.

Розглянув
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

За
позовом

ОСОБА_1

до Голосіївського районного
управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб
Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві
та Головного управління державного
казначейства в місті Києві

про

визнання
протиправними дій та стягнення моральної шкоди

На
підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в
судовому засіданні 2 вересня 2008 року проголошено вступну та резолютивну
частини Постанови.

О
Б С Т А В И Н И С П Р А В И

ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Голосіївського
районного управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних
осіб Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві
про визнання протиправною реєстрацію ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 та стягнення
моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.

Ухвалою
від 21 липня в якості другого Відповідача до участі у справі було залучено
Головне управління державного казначейства в місті Києві.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 не погоджується з реєстрацією без його згоди
ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 без його згоди, оскільки він є співвласником
вказаної приватизованої квартири. Також Позивач просить стягнути 5 000 грн.
моральної шкоди для відновлення свого
нервово-психологічного дискомфорту в зв'язку з перебуванням під пресом негативних емоцій і психічного
тиску.

В
судовому засіданні 2 вересня 2008 року Позивачем було подано клопотання, крім
зазначених у позовній заяві позовних вимог, стягнути з Відповідача судові
витрати в розмірі 53 грн. 40 коп.

Відповідач-1
подав клопотання про розгляд справи без участі представника.

Відповідач-2
в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив та пояснень
по суті предмету спору суду не надав.

Розглянувши
подані документи і матеріали та заслухавши пояснення Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В

14
лютого 2008 року Голосіївським районним управлінням у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в місті Києві було зареєстровано місце проживання
ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1. 17 травня 2008 року Голосіївським районним
управлінням у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб
Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві ОСОБА_2 було знято з обліку згідно статті 7
Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в
Україні».

В
приватизованій комунальній квартирі АДРЕСА_1, крім сім'ї ОСОБА_3, які дали
згоду на реєстрацію ОСОБА_2, проживає також Позивач -ОСОБА_1.

Як
встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1,
співвласник квартири АДРЕСА_1, не давав згоди на реєстрацію місця проживання у
вказаній квартирі ОСОБА_2.

Відповідно
до положень статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»зразки заяви та інших документів, необхідних для
реєстрації місця проживання особи, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно
із вимогами Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразків
документів, необхідних для реєстрації місця проживання в Україні» від 28 липня
2004 року № 985, на реєстрацію місця проживання заявника потрібна згода
власника/співвласників житла або їх уповноважених органів, наймача та членів
його сім'ї.

25
жовтня 2007 року Позивач звернувся до начальника Голосіївського районного
управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті
Києві з проханням зобов'язати ОСОБА_3 звільнити квартиру від незаконно
заселеної сторонньої особи.

5
листопада та 20 грудня 2007 року ОСОБА_1 звертався до начальника Голосіївського
районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України
в місті Києві з проханням прийняти міри до негайно виселення невідомої особи,
яка заселена у приватизовану комунальну квартиру АДРЕСА_1 та порушити
кримінальну справу по факту погрози вбивста в його адресу.

3
березня 2008 року Позивач звернувся до начальника Голосіївського районного
управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб
Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві з
проханням виписати ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

20
березня 2008 року листом № 53/П-681 Голосіївським районним управлінням у
справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Головного
управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві було повідомлено
Позивача про наступне. Реєстрація громадянки ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 була
оформлена згідно статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні», всі спірні житлові питання вирішуються у
судовому порядку.

20
травня 2008 року листом Управлінням у справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Головного управління Міністерства внутрішніх справ
України в місті Києві було надано відповідь ОСОБА_1 на його звернення. А саме,
було вказано, що 14 лютого 2008 року Голосіївським районним управлінням у
справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Головного
управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві було
зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1.

17
травня 2008 року Голосіївським районним управлінням у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в місті Києві
ОСОБА_2 було знято з обліку згідно статті 7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Відповідно
до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною
1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд
при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно
до вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: …3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Цей
критерій вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на
обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що
мають значення у конкретній ситуації. Суд вважає, що для цього Відповідач
повинен був ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають значення у даних
правовідносинах.

Суд
звертає увагу сторін на те, що суб'єкт владних повноважень повинен уникати
прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не
конкретними обставинами.

Таким
чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про визнання протиправними дій
Голосіївського районного управління у справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Головного управління Міністерства внутрішніх справ
України в місті Києві щодо реєстрації ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи
те, що ОСОБА_2 було знято з реєстрації після численних звернень Позивача, що
негативно вплинуло на його звичайний спосіб життя, утруднило виконання ним обов'язків
як судді змагань особисто-командної першості з шахів і шашок, Позивач в
судовому засідання вказав на те, що такі протиправні дії Відповідача спричинили
йому шкоду в розмірі 5 000 грн.

Суд
звертає увагу сторін на те, що задоволенню в адміністративному судочинстві
підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права Позивача.

Таким
чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи Позивача щодо стягнення шкоди, завданої
неправомірними діями є частково обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню
частково в розмірі 1 000 грн. 00 коп.

Відповідно
до частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно
до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На
підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 7, 8, 9, 17, 94, 99, 100,
158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В

1.
Адміністративний позов задовольнити частково.

2.
Визнати протиправними дії Голосіївського районного управління у справах
громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві щодо реєстрації ОСОБА_2 в
квартирі АДРЕСА_1.

3. Стягнути
з Головного управління державного казначейства в місті Києві кошти у розмірі 1
000 грн. 00 коп. на відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями.

4.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_153 грн. 40 коп. судових
витрат.

5. В
задоволенні решти позовних вимог -відмовити.

Постанова
відповідно до частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було
подано.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її
складення в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне
оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Н. Є. Блажівська