Справа № К-31861/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2008-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ С
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2008 року

м. Київ
Колегія суддів Вищого а
дміністративного суду Украї
ни в складі:
Головуючого, судді Смоко
вича М.І.,
суддів Горба
тюка С.А.
Миронен
ка О.В.
Чумачен
ко Т.А.
Штульма
на І.В.
секретар судового засідан
ня Семяніста С.Л.,
за участі представників: Ге
неральної прокуратури Украї
ни Кудінова Ю.М., Держаної п
одаткової інспекції у Поділь
ському районі м. Києва Федо
рова С.Ф., Корепанової О.М., Тов
ариства з обмеженою відповід
альністю “Азуріт” Волошин
ої І.О.,
розглянувши у касаційному
порядку у відкритому судово
му засіданні у залі суду адмі
ністративну справу за позово
м заступника прокурора Поділ
ьського району м. Києва в інте
ресах держави в особі Держав
ної податкової інспекції (да
лі ДПІ) у Подільському райо
ні м. Києва до Товариства з обм
еженою відповідальністю (дал
і ТОВ) “Азуріт”, Компанії Inter
nationalPlaningandReserchinc. про визнання угоди
недійсною та стягнення 416 250,00 г
рн. за касаційною скарго
юзаступника прокурора м. К
иєва на постанову господарсь
кого суду м. Києва від 01 червня
2006 року та ухвалу Київського а
пеляційного господарського
суду від 06 вересня 2006 року,
в с т а н о в и л а :
У квітні 2006 року заступни
к прокурора Подільського рай
ону м. Києва в інтересах держа
ви в особі ДПІ у Подільському
районі м. Києва у господарськ
ому суді м. Києва предявив п
озов до ТОВ “Азуріт” та Компа
нії InternationalPlaningandReserchinc. про визнання
угоди недійсною та стягненн
я 416 250,00 грн.
Вимоги обґрунтував тим, щ
о 27 серпня 2002 року між відповід
ачами був укладений договір
безвідсоткової позики № 4/02 ві
дповідно до якого Компанія Inte
rnationalPlaningandReserchinc. Повинна була надати
ТОВ “Азуріт” безвідсоткову
фінансову допомогу у розмірі
150000 доларів США строком на оди
н рік з моменту надходження к
оштів на розрахунковий рахун
ок ТОВ “Азуріт”.
Договір зареєстровано у Го
ловному управлінні Націонал
ьного Банку України по м. Києв
у та Київській області 28 серпн
я 2002 року, реєстраційне свідоц
тво № 2157.
30 вересня 2002 року між зазначе
ними сторонами укладено дода
ткову угоду № 1 до договору від
27 серпня 2002 року № 4/02, якою було з
мінено суму позики до 600000 долар
ів США та термін надання пози
ки протягом 60 календарних д
нів. Сума траншу до цієї угоди
складала 420000 доларів США.
10 жовтня 2002 року ТОВ “Азуріт”
отримало додаток до реєстра
ційного свідоцтва Національ
ного Банку України № 2157 із внес
еними змінами до договору ві
д 27 серпня 2002 року № 4/02.
24 грудня 2002 року між тими ж сто
ронами укладено додаткову уг
оду №2 до договору від 27 серпня
2002 року №4/02, згідно з якою сума т
ретього траншу складала 20000 до
ларів США.
28 серпня 2003 року укладено дод
аткову угоду № 3 до договору ві
д 27 серпня 2002 року №4/02, відповідн
о до якої позика надається на
5 років з моменту надходження
коштів на рахунок ТОВ “Азурі
т”. Сума 4-го траншу складала 1700
00 доларів США. 24 жовтня 2003 року в
казана додаткова угода зареє
стрована в Національному Бан
ку України.
На виконання умов договору
безвідсоткової позики від 27 с
ерпня 2002 року №4/02 зі змінами та д
оповненнями, внесеними додат
ковими угодами № 1, № 2, № 3, Компа
нія InternationalPlaningandReserchinc. перерахува
ла на розрахунковий рахунок
ТОВ “Азуріт”грошові кошти на
загальну суму 575 000 доларів США
.
Відповідно до акту від 09 вер
есня 2005 року № 014/26-7/30971061 щодо резуль
татів додаткової позапланов
ої документальної перевірки
правильності обчислення та
своєчасності сплати до бюдже
ту податку наприбуток ТОВ “А
зуріт”при виконанні умов дог
овору про надання безвідсотк
ової позики від 27 серпн
я 2002 року № 4/02 за період 2003 року, сп
івробітниками ДПІ у Подільсь
кому районі м. Києва виявлені
порушення ТОВ “Азуріт”вим
ог підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статт
і 4 Закону України від 28 грудня
1994 року № 334,94-ВР “Про опода
ткування прибутку підприємс
тв”(далі Закон № 334) шляхом
не включення до складу валов
их доходів суми поворотної ф
інансової допомоги, отримано
ї від нерезидента, у тому числ
і у І кв. 2003 року в сумі 106 690,00 грн., у
IVкв. 2003 році всумі 906 355,00 грн., що при
звело до несплати податку на
прибуток на суму 277 500,00 грн., у том
у числі за І кв. 2003 року в сумі 3 400,
00 грн., IVкв. 2003 року всумі 274 100,00 грн.

Під час перевірки ТОВ “Азур
іт” було надано копію додатк
ової угоди між цими ж сторона
ми від 01 вересня 2003 року № 4, згід
но з якою договір від 27 серпня
2002 року щодо надання безвідсо
ткової позики сторони визнач
или як фінансовий кредит з се
мивідсотковою ставкою. Також
було надано копію додатку ві
д 01 липня 2004 року до реєстрацій
ного свідоцтва від 28 серпня 2002
року № 2157, згідно з яким зареєст
роване додаткове погодження
від 01 вересня 2003 року № 4.
Вважає, що додаткове погодж
ення від 01 вересня 2003 року № 4 до
договору від 27 серпня 2002 року №
4/02 з боку ТОВ “Азуріт” укладал
ось з метою завідомо супереч
ною інтересам держави та сус
пільства та з метою здійснен
ня діяльності поза межами пр
авової відповідальності за п
риховування доходів та ухиле
нням від сплати податків й об
ов'язкових платежів до бюдже
ту і державних цільових фонд
ів від результатів своєї дія
льності, так як воно було укла
дено не у період, яким датован
о, а пізніше у 2004 2005 роках.
Оскільки станом на 31 грудня
2003 року, тобто на кінець період
у отримання поворотної фінан
сової допомоги, валютні кошт
и, які надійшли на виконання д
оговірних зобовязань, пози
кодавцю ТОВ “Азуріт” не були
повернуті, то залишок боргу в
сумі 906335 грн. останній повинен
був включити до складу валов
ого доходу та відповідно від
образити у декларації про пр
ибуток підприємства за 2003 рік
.
Просив визнати недійсним д
одаткове погодження від 01 вер
есня 2003 року № 4 до договору від
27 серпня 2002 року № 4/02 та стягнути
з ТОВ “Азуріт” на користь дер
жави кошти в сумі 416 250,00 грн.
Постановою господарсько
го суду м. Києва від 01 червня 2006 р
оку у задоволенні позовних в
имог заступника прокурора По
дільського району м
. Києва відмовлено.
Ухвалою Київського апеля
ційного господарського суду
від 06 вересня 2006 року апеляцій
не подання заступника прокур
ора Подільського району
м. Києва залишено без за
доволення. Постанову господа
рського суду м. Києва від 01 чер
вня 2006 року залишено без змін.

Не погоджуючись з рішення
ми судів першої та апеляційн
ої інстанцій заступник проку
рора Подільського району м. К
иєва подав касаційну скаргу,
в якій вказав на те, що рішенн
я судів першої та апеляційно
ї інстанції у справі постано
влено з порушенням норм мате
ріального права, просив скас
увати їх та постановити нове
рішення у справі про задовол
ення позову.
Заслухавши доповідь судд
і Вищого адміністративного с
уду України, проаналізувавш
и правильність застосування
судами норм матеріального т
а процесуального права, коле
гія суддів вважає, що касацій
на скар­га підлягає задоволе
нню частково.
Суди першої інстанції, відм
овляючи у задоволенні позову
, виходив з того, що постановою
господарського суду міста К
иєва від 14 листопада 2005 року у с
праві № 25/370, залишеною без змін
и ухвалою Київського апеляці
йного господарського суду ві
д 31 січня 2006 року, податкові зоб
овязання ТОВ “Азуріт” з по
датку на прибуток в сумі 416 250,00 г
рн., у тому числі 277 500,00 грн. основ
ного платежу та 138 750,00 грн. штраф
них (фінансових) санкцій визн
ачені неправомірно, а отже, не
доведено факт наявності суб
єктивного чинника правопо
рушення й умислу у відповіда
чів, чи одного з них на укладен
ня спірної угоди з метою прих
овування від оподаткування д
оходів.
З цим погодився й суд апел
яційної інстанції.
Колегія суддів вважає, що та
кий висновок є поспішним, оск
ільки ґрунтується на неповно
зясованих обставинах спра
ви.
Відповідно до частини перш
ої статті 207 Господарського ко
дексу України господарське з
обовязання, що не відповід
ає вимогам закону, або вчинен
о з метою, яка завідомо супере
чить інтересам держави і сус
пільства, або укладено учасн
иками господарських відноси
н з порушенням хоча б одним з н
их господарської компетенці
ї (спеціальної правосубєкт
ності), може бути на вимогу одн
ієї із сторін, або відповідно
го органу державної влади ви
знано судом недійсним повніс
тю або в частині.
Як видно з копії постанов
и господарського суду м. Києв
а від 14 листопада 2005 року в адмі
ністративній справі за позов
ом ТОВ “Азуріт” до ДПІ у Поділ
ьському районі м. Києва про ви
знання неправомірним та скас
ування податкового повідомл
ення-рішення, предметом судо
вого розгляду була правомірн
ість податкового повідомлен
ня-рішення ДПІ у Подільськом
у районі м. Києва від 12 вересня
2005 року № 07-26-7-30971061/1959/0 з визначення Т
ОВ “Азуріт” податкового зобо
вязання на підставі угоди
від 27 серпня 2002 року № 4/02 та до
даткової угоди від 01 вересня 2
003 року № 4, укладених між Компан
ією InternationalPlaningandReserchinc. та ТОВ “Азуріт”
. Ця постанова залишена без зм
іни ухвалою Київського апеля
ційного господарського суду
від 31 січня 2006 року і набрала за
конної сили.
Предметом судового розгля
ду у даній справі є саме угода
від 01 вересня 2003 року № 4, укладе
на між Компанією InternationalPlaningandReserchinc.
та ТОВ “Азуріт”. Проте, суди у
хились від обовязку встано
вити обставини щодо наявност
і або відсутності умислу у ст
орін (однієї зі сторін) в угоді
на вчинення зобовязання, я
ке суперечить інтересам держ
ави і суспільства, і необґрун
товано послались на те що від
повідні обставини вже встано
влені господарським судом м.
Києва у постанові від 14 листо
пада 2005 року в іншій адміністр
ативній справі.
Згідно з частиною першою ст
атті 72 Кодексу адміністратив
ного судочинства України обс
тавини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній
, цивільній або господарські
й справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розг
ляді інших справ, в яких берут
ь участь ті самі особи або осо
ба, щодо якої встановлено ці о
бставини.
Чинний адміністративний п
роцесуальний закон в окремих
випадках звільняє учасників
процесу від обовязку дока
зування, якщо певні обставин
и вже були встановлені іншим
судом, але висновки останньо
го не є обовязковими для су
ду, який вирішує справу.
Між тим, у позовній заяві пр
окурор вказував на те, що ТОВ “
Азуріт” на момент надходженн
я коштів від Компанії InternationalPlan
ingandReserchinc. не зверталося до Націон
ального Банку України з заяв
ою про реєстрацію додаткової
угоди № 4, не посилалось на неї
під час надання доручення № 1
від 28 жовтня 2003 року до Закрито
го Акціонерного Товариства “
Банк НПБ-Україна”. Не згадува
лось про її існування й посад
овими особами “Азуріт” при н
аданні пояснень при розсліду
ванні кримінальної справи, п
орушеної за фактом ухилення
від сплати податків.
Крім того, є експертний висн
овок, з якого слідує, що відбит
ок печатки на додатковій уго
ді № 4 було нанесено не у періо
д, яким датовано документ, а пі
зніше, приблизно у 2004 2005 роках
.
Надані відповідною сторон
ою докази на підтвердження ц
их обставин у справі суди зал
ишили без належної правової
оцінки.
Відповідно до частини пер
шої статті 159 Кодексу адмініст
ративного судочинства Украї
ни рішення повинно бути зако
нним і обґрунтованим.
За таких обставин колегія с
уддів вважає, що судами попер
едніх інстанцій не виконані
вимоги чинного процесуально
го законодавства, що призвел
о до ухвалення незаконних рі
шень.
Тому, судові рішення суді
в першої та апеляційної інст
анції підлягають скасуванню
, а справа направленню до су
ду першої інстанції для ново
го розгляду.
При новому розгляді судам
слід більш повно встановити
обставини справи та в залежн
ості від встановленого виріш
ити спір.
При цьому судам слід зя
сувати спрямованість умислу
сторін при укладенні додатк
ового погодження від 01 вересн
я 2003 року № 4 до договору від 27 се
рпня 2002 року № 4/02, і зокрема, чи не
є метою його укладення зменш
ення бази оподаткування для
отримання економічної вигод
и.
Також суди мають взяти до ув
аги, щовідповідно до статті 228
Цивільного кодексу України
правочин, учинений з метою, як
а завідомо суперечить інтере
сам держави і суспільства, во
дночас є таким, що порушує пуб
лічний порядок, а отже, - є нікч
емним, та відповідно до части
ни другої статті 215 цього Коде
ксу визнання у судовому поря
дку такого правочину недійсн
им не вимагається.
Докази надані податковим о
рганом на підтвердження безп
ідставного виникнення у плат
ника податків податкової виг
оди, як і докази надані платни
ком податків, на обґрунтуван
ня протилежного, підлягають
дослідженню в судовому засід
анні з дотриманням вимог про
їх належність та допустиміс
ть та мають бути оцінені судо
м відповідно до вимог статті
86 Кодексу адміністративного
судочинства України.
На підставі викладеного,
керуючись статтями 210, 220, 230 Коде
ксу адміністративного судоч
инства України, колегія судд
ів,
УХВАЛИЛА:
Касаційну скаргу заступн
ика прокурора м. Києва задово
льнити частково.
Постанову господарського
суду м. Києва від 01 червня 2006 рок
у та ухвалу Київського апеля
ційного господарського суду
від 06 вересня 2006 року в адмініс
тративній справіза позово
м заступника прокурора Поділ
ьського району м. Києва в інте
ресах держави в особі Держав
ної податкової інспекції у П
одільському районі м. Києва д
о Товариства з обмеженою від
повідальністю “Азуріт”, Комп
анії InternationalPlaningandReserchinc. про визнанн
я угоди недійсною та стягнен
ня 416 250,00 грн. скасувати, а справу
направити на новий судовий р
озгляд до суду першої інстан
ції.
Ухвала набирає законної си
ли з моменту проголошення і о
скарженню не підлягає, крім я
к у випадку та з підстав, перед
бачених статтями 236, 237 Кодексу
адміністративного судочинс
тва України до Верховного Су
ду України лише за виняткови
ми обставинами, протягом одн
ого місяця з дня відкриття та
ких обставин.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно
Відповідальний секретар
Семян
іста С.Л.