Справа № 2-а-3609/2008
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2008-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18
серпня 2008 року 18
год. 20 хв.
м. Рівне

Рівненський
окружний адміністративний суд під головуванням судді Шевчук С.М. за участю
секретаря судового засідання Василевич І.І. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивач:
представник - Оніщук В.П. (копія
довіреності в матеріалах справи);

відповідач: суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у м. Рівне до
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1про застосування адміністративного
арешту у вигляді зупинення операцій на рахунках, суд, -

В С Т А Н
О В И В :

Податковий
орган - Державна податкова інспекція у м.Рівне - звернувся до Рівненського
окружного адміністративного суду з позовом до суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1про застосування адміністративного арешту активів у вигляді
зупинення операцій на рахунках.

В
обґрунтування своєї позиції представник податкового органу зазначив, що
обставини для застосування адміністративного арешту у вигляді зупинення
операцій по рахунках виникли в наслідок недопущення відповідачем працівників
ДПІ у м.Рівне до проведення позапланової документальної перевірки.

Представник
відповідача в судовому засіданні пояснив, що у відповідача відсутні підстави
для проведення перевірки позивача. Просив відмовити у задоволенні позову.

Судом
досліджені письмові докази, наявні у матеріалах справи.

Заслухавши
у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача,
відповідача, дослідивши подані письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин
справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову про
застосування арешту у вигляді зупинення операцій по рахунках слід відмовити.

Суд
виходив з такого.

19.06.2008року позивач виніс наказ
№370 про призначення позапланової
документальної перевірки відповідача за
період 01.10.2003року по 30.09.2006року. Названа позапланова перевірка
призначена на підставі п. 1 п. 5 ч. 6
ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Положення названих пунктів Закону передбачає, що позапланова перевірка
позивача проводиться у випадку, якщо за
наслідками перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про
порушення платником податків законів України про оподаткування, валютного
законодавства, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні
підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової
служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту; або у разі виникнення потреби у перевірці
відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником
податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні
підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби
протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту.

Однак, відповідно до частин восьмої статті 11- 1 названого вище Закону
позапланова виїзна перевірка здійснюється на підставі виникнення обставин,
викладених у цій статті, за рішенням керівника податкового органу, яке
оформляється наказом. Позапланова виїзна перевірка може здійснюватися лише на
підставі рішення суду.

Винятком з вказаного правила, щодо
наявності рішення суду на проведення позапланової перевірки є проведення позапланової перевірки платника податків, що проводяться на
звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться після
порушення кримінальної справи проти платника податків (посадових осіб платника
податків), що перевіряється, відповідно до кримінально-процесуального
законодавства (ч. 13 ст. 11-1 обумовленого Закону).

Таким чином, проведення позапланової
перевірки позивача з підстав
передбачених ч. 7 ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в
Україні» можливе лише у випадку наявності наказу податкового органу та рішення суду
на проведення позапланової перевірки.

Згідно пояснень представника позивача
наданого в судовому засіданні, позивач
не звертався до суду про надання дозволу проведення позапланової
перевірки відповідача.

23.06.2008року оперативним працівником податкової міліції,
за участю осіб, яким доручено проведення перевірки та в присутності понятих
складено акт відмови відповідача від допуску до обумовленої позапланової
перевірки. 11.07.2008 року виконуючим
обов'язки першого заступника начальника
ГВПМ ДПІ у м.Рівне внесено подання за № 7 про застосування
адміністративного арешту активів у вигляді зупинення операцій на рахунках
відповідача. В цей же день відповідачем винесено рішення про наявність обставин, які є підставою
для застосування адміністративного
арешту активів у вигляді зупинення операцій на рахунках відповідача.

Згідно із
підпунктом «г» підпункту 9.1.2. пункту 9.1 ст. 9 вказаного закону, арешт
активів може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від
проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її
проведення або від допуску посадових осіб податкового органу до обстеження
приміщень, що використовуються для одержання доходів.

Адміністративний
арешт не може бути накладено, якщо платник податків відмовляється допустити
працівника контролюючого органу до документальної або матеріальної перевірки у
зв'язку з відсутністю у такого працівника контролюючого органу підстав для її
проведення, визначених законодавством
(п. 9.3.8., 9.3.9 ст. 9 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами" (далі по тексту Закон №2181).

За
наведених обставин, суд вважає, що відповідач правомірно відмовив позивачу від
проведення документальної перевірки, оскільки
у позивача не було законних підстав для її проведення, а зокрема
у позивача було відсутнє рішення суду на проведення позапланової
перевірки позивача.

Що ж до
позовних вимог позивача, про застосування адміністративного арешту активів у
вигляді зупинення операцій на рахунках, то ст. 9 Закону України №2181 (станом на дату внесення подання та
прийняття рішення позивачем про застосування адміністративного арешту активів у
вигляді зупинення операцій на рахунках) не передбачає такого способу арешту активів, як зупинення операцій на рахунках платника
податку. До п.п. 9.3.9. ст. 9 Закону України
№2181, були внесені зміни Законом України від 15.03.2006 р. N 3541-IV. Згідно внесених змін арешт активів
у вигляді зупинення операцій на рахунку замінено на арешт коштів на рахунку
платника податків.

Порядок застосування адміністративного арешту
активів платників податків (затв. наказом ДПА України від 25 вересня 2001 року N 386) на який покликається позивач як
на підставу для задоволення позовних
вимог, є підзаконним нормативно -правовим актом, який впроваджено з метою
забезпечення практичного виконання пункту статті 9 Закону №2181.

Названий
порядок в частині визначення способу застосування арешту активів у вигляді
зупинення операцій на рахунку платника
не відповідає п.п. 9.3.9 ст. 9 закону №2181 (з дати внесення до вказаного пункту змін
Законом України від 15.03.2006 р. N 3541-IV).

Частина 4 ст.9 КАС України передбачає,
що у разі невідповідності нормативно -правового акту закону України, суд
застосовує правовий акт, який має вище юридичну силу.

Чинна
редакція п.п. 9.3.9 ст. 9 закону №2181
не передбачає арешт активів у вигляді зупинення операцій на рахунку, а
відтак названий Порядок застосовується в частині, що не суперечить ст. 9 Закону
№2181.

За таких
обставин, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити
повністю.

Керуючись
статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В
задоволенні позову Державній податковій інспекції у м.Рівне відмовити повністю.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне
оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова
може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через
суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя
С.М.Шевчук

Повний
текст постанови складено 19.08.2008 року