Справа № 3/534
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2008-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

місто
Київ

12 год. 24 хв.

28.08.2008 р.
№ 3/534

Окружний
адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Блажівської Н. Є. при секретарі судового
засідання Серпутько Т.С.

Розглянув
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

За
позовом

ОСОБА_1

до
Треті особи Відділу у
справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського
районного управління головного управління Міністерства внутрішніх справ
України в м. Києві ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4

про

визнання
дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

У
судовому засіданні 28 серпня 2008 року відповідно до пункту 3 статті 160
Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та
резолютивну частину Постанови.

О Б С Т А В И Н
И С П Р А В И

ОСОБА_1
(надалі - Позивач) звернулася із позовом до Відділу у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського районного управління
головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві (надалі -
Відповідач) з вимогою про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити
дії -зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1; визнати
дії Відділу у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського районного управління
головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві
неправомірними та такими, що порушують права ОСОБА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відмова Відповідача в реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1
є незаконною та такою, що порушує вимоги чинного законодавства України.

Відповідач
явку свого представника до суду не забезпечив та подав до суду клопотання про
розгляд справи без участі представника Відповідача.

Треті особи -ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 -в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та
просили суд їх задовольнити.

У
зв'язку з ненаданням Відповідачем письмового відношення до заявлених позовних
вимог та доказів, що витребовувалися ухвалою суду, керуючись вимогами положення
частини 6 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує
справу на підставі наявних доказів.

Розглянувши
подані документи і матеріали та заслухавши пояснення Позивача та третіх осіб,
всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В
С Т А Н О В И В

ОСОБА_1
перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (що підтверджується наявною в
матеріалах справи копією Свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 від 08.03.2008 р.).

Як
підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про право
власності на житло від 10.09.2001 р. № 2 квартира, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, - належить на праві власності ОСОБА_5 , ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в
рівних долях.

Відповідно
до Свідоцтва про право на спадщину за законом право на спадщину на ј частини
вказаної квартири належить ОСОБА_2

15
квітня 2008 року ОСОБА_1 звернулася до Відділу у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського районного управління
головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві з заявою
про реєстрацію місця проживання.

Відділом
у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського
районного управління головного управління Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві № 48/415-161 Позивачу було відмовлено в реєстрації. У відповіді
Відповідач посилається на Розпорядження Київської міської держадміністрації №
850 від 24.05.2004 р. «Про надання дозволу на реконструкцію та забудову
території мікрорайону, обмеженого вулицями Попудренко, Мініна, Червоноткацькою
та Червоногвардійською, в Дніпровському районі м. Києва», вказівку Головного
управління житлового забезпечення КМДА від 28.09.2004 р. № 044/114/5-112 та
лист КП «Житлоінвестбуд-УКБ» ГУЖЗ КМДА від 03.06.2004 р. № 114/026-2871, якими
прописка (реєстрація) громадян у будинки, які підлягають відселенню,
заборонена.

Відповідно
до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні»(надалі -Закон) реєстрація - внесення відомостей до
паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням
адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного
органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань
реєстрації.

Згідно
з статтею 6 Закону Громадянин України, а також іноземець чи особа без
громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані
протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати
місце проживання.

Для
реєстрації особа подає:

письмову
заяву;

паспортний
документ;

квитанцію
про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати;

два
примірники талона зняття з реєстрації.

Забороняється
вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших документів. Заява
особи про реєстрацію місця проживання є єдиною підставою для реєстрації місця
проживання особи.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 28 липня 2004 року № 985 «Про затвердження зразків документів,
необхідних для реєстрації місця проживання в Україні»(надалі -Постанова)
затверджено зразки документів, які необхідні для проведення реєстрації. У
затвердженому зразку заяви про реєстрацію місця проживання наведений перелік
підстав для реєстрації місця проживання заявника - ордер, свідоцтво про право
власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи.

Також
в Постанові передбачено необхідність згоди власника/співвласників житла або їх
уповноважених органів, наймача та членів його сім'ї на реєстрацію місця
проживання заявника у разі відсутності документів, зазначених як підстава для
реєстрації.

Відповідно
до вимог статті 65 Житлового кодексу України наймач вправі в установленому
порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним,
вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також
інших осіб.

Суд
звертає увагу, що як свідчать наявні в матеріалах справи документи та
підтверджується поясненнями Позивача і третіх осіб, всі співвласники даної
квартири надали згоду на реєстрацію ОСОБА_1 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1
(наявні в матеріалах справи письмова заява ОСОБА_3 від 18 серпня 2008 року,
письмова заява ОСОБА_2 від 18 серпня 2008 року, письмова заява ОСОБА_1 від 18
серпня 2008 року ).

При
подачі Позивачем заяви разом з пакетом інших документів до Відділу у справах
громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського районного
управління головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м.
Києві були дотримані вимоги чинного в даній сфері законодавства України, тому у
суб'єкта владних повноважень були відсутні правові підстави для відмови в
проведенні реєстрації.

Суд
вважає необґрунтованим посилання Відповідача на Розпорядження Київської міської
держадміністрації № 850 від 24.05.2004 р. «Про надання дозволу на реконструкцію
та забудову території мікрорайону, обмеженого вулицями Попудренко, Мініна,
Червоноткацькою та Червоногвардійською, в Дніпровському районі м. Києва»,
вказівку Головного управління житлового забезпечення КМДА від 28.09.2004 р. №
044/114/5-112 та лист КП «Житлоінвестбуд-УКБ»ГУЖЗ КМДА від 03.06.2004 р. №
114/026-2871, якими прописка (реєстрація) громадян у будинки, які підлягають
відселенню, заборонена, констатуючи наступне.

Законом
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в Україні»та Постановою Кабінету Міністрів
України від 28 липня 2004 року № 985 «Про затвердження зразків документів,
необхідних для реєстрації місця проживання в Україні», якими регулюються спірні
правовідносини, не передбачено такої підстави для відмови в реєстрації, як
підлягання будинку знесенню. Тому Відповідач не може посилатися на цю підставу
в обґрунтування правомірності свого рішення.

Розпорядження
Київської міської держадміністрації № 850 від 24.05.2004 р. «Про надання
дозволу на реконструкцію та забудову території мікрорайону, обмеженого вулицями
Попудренко, Мініна, Червоноткацькою та Червоногвардійською, в Дніпровському
районі м. Києва», вказівка Головного управління житлового забезпечення КМДА від
28.09.2004 р. № 044/114/5-112 та лист КП «Житлоінвестбуд-УКБ»ГУЖЗ КМДА від
03.06.2004 р. № 114/026-2871 є підзаконними нормативно-правовими актами, тому
вони не можуть бути застосовані у спірних правовідносинах, які регулюються
Законом України «Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в Україні»та Постановою Кабінету Міністрів
України від 28 липня 2004 року № 985 «Про затвердження зразків документів,
необхідних для реєстрації місця проживання в Україні».

Відповідно
до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України,
міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою
України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу
юридичну силу.

Також
Суд приймає до уваги наявні в матеріалах справи документи, які підтверджують
факт проживання ОСОБА_1 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, а саме -Довідка
Поліклініки № 3 Дніпровського району міста Києва від 20.08.2008 р. № 1-1363, якою
підтверджується, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в жіночій консультації
поліклініки № 3 Дніпровського району та копія Талону про зняття з
реєстраційного обліку за місцем проживання, згідно якого ОСОБА_1 15.07.2008 р.
була знята з реєстрації за попереднім місцем реєстрації -АДРЕСА_2.

Згідно із статтею 6 Конституції України
органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у
встановлених цією Конституцією межах та відповідно до законів України.

Відповідно
до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд звертає увагу на те, що усі рішення
та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні
бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
визначені законом.

Відповідно
до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: …3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії). Цей критерій вимагає від суб'єкта владних повноважень
враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон,
так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суд
вважає, що для цього Відповідач повинен ретельно дослідити матеріали, що
мають значення для вирішення конкретного
питання.

На
думку суду, під рішеннями суб'єкта владних повноважень у контексті положень КАС
України необхідно розуміти також і правові акти індивідуальної дії, тобто
рішення, дія яких поширюється на конкретних осіб або як стосуються конкретної
ситуації, і які є актом одноразового, як у випадку з Позивачем, застосування
норм права.

Суд
звертає увагу сторін на те, що суб'єкт владних повноважень повинен уникати
прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не
конкретними обставинами та всупереч вимогам чинного законодавства України.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а
частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено,
що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Таким
чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи Позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На
підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 7, 17, 94, 99, 100, 158-163,
167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

1. Визнати протиправними дії Відділу у
справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського
районного управління головного управління Міністерства внутрішніх справ України
в місті Києві стосовно відмови у реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

2. Зобов'язати Відділ у справах
громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського районного
управління головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м.
Києві зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

3. Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова
відповідно до частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було
подано.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її
складення в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне
оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Н.
Є. Блажівська