Справа № 22-а-8664/2008
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2008-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя - доповідач Білак С.В.
Суддя - доповідач 1-ї інстанції Кулик Т.Г.
апеляційний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 серпня 2008 року справа № 22-а-8664/08

приміщення суду за адресою:
м.Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суд у складі:

головуючого

Білак С.В.,

суддів при секретарі з участю: представника відповідача

Сухарьок М.Г., Гаврищук Т.Г. Безруковій В.М. Ступницької Н.О.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу відповідача

судовому засіданні
Управління праці та соціального захисту населення Червоногвардійської районної
адміністрації Макіївської міської ради

на постанову

Червоногвардійського районного суду м. Макіївки

від

26.05.2008 року

по справі

№ 2-а-15/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту населення Червоногвардійської районної адміністрації Макіївської міської ради

про

визнання дій протиправними та стягнення недоотриманих
сум щомісячних виплат, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Червоногвардійського районного суду м. Макіївки
з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення
Червоногвардійської районної адміністрації Макіївської міської ради про
визнання дій протиправними та стягнення недоотриманих сум щомісячних виплат з
2004 по 2007 роки в сумі 13166.64 грн.

Постановою
Червоногвардійського районного суду м. Макіївки від 26.05.2008 року у справі №
2а-15/08 позовна заява задоволена. Визнано неправомірними дії Управління праці
та соціального захисту населення Червоногвардійської районної адміністрації
Макіївської міської ради щодо виплати ОСОБА_1 щомісячної мінімальної заробітної
плати, дитина якого потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи та стягнуто суми з грудня 2004 року по
грудень 2007 рік у розмірі 13 166 грн.

Управління
праці та соціального захисту населення Червоногвардійської районної
адміністрації Макіївської міської ради Донецької області подало апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким
в задоволені позовної заяви відмовити.

Доводи
апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням норм матеріального права.

Вважає,
що постанова суду першої інстанції прийнята без урахування розміру цього виду
допомоги, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року “Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Всі виплати, передбачені Законом України “Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, у тому числі щомісячні виплати на кожну дитину шкільного віку, яка
евакуйована із зони відчуження, виплачуються у розмірах, встановлених вказаними
постановами Кабінету Міністрів України. Крім того, стаття матеріального права,
на яку спирається позивач, була зупинена Законом «Про Державний бюджет України
на 2006 рік».

Позивач до судового засідання не з»явився, позивач просив
розглянути апеляційну скаргу без його участі,
про час і місце розгляду справи сторони повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає, що неприбуття у судове засідання
осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду
справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги представника відповідача,
перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а судове рішення таким, що
підлягає скасуванню в частині задоволенні позову за 2006 рік з наступних
підстав.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 є
ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, інвалід
ІІ групи.

Його
син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 має статус дитини, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 /а.с. 6/, перебуває
на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення
Червоногвардійської районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької
області /а.с.7/.

Відповідно
до п. 8 ст. 30 Закону України “Про соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” потерпілим дітям, зазначеним у п.п.1-6
ст.27 цього Закону та їх батькам надаються такі гарантовані державою
компенсації та пільги: щомісячна виплата мінімальної заробітної плати сім»ям на
кожну дитину шкільного віку, яка стала інвалідом або перебуває на диспансерному
обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також дітям
шкільного віку, батьки яких стали інвалідами 1 або 2 групи чи померли внаслідок
Чорнобильської катастрофи, замість виплати, передбаченої п.6 цієї статті, якщо
вказана дитина не перебуває на повному державному забезпеченні.

Розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати і становив: в
вересні - грудні 2004 року - 237 гривень; в січні - березні 2005 року - 262
гривні; в квітні - червні 2005 року - 290 гривень; в липні - серпні 2005 року -
310 гривні; в вересні - грудні 2005 року - 332 гривні; в липні - листопаді 2006
року - 375 грн.; в січні - квітні 2007 року - 400 грн.; в квітні - червні 2007
року - 440 грн.; в липні - грудні 2007 року - 460 грн.

В
порушення зазначених норм Управлінням праці та соціального захисту населення
фактичне нарахування та виплата ОСОБА_2 компенсації здійснювалося із розрахунку
3 грн. 30 коп. з грудня 2004 року по червень 2007 року, у червні 2007 року -
11,36 грн., а з липня по грудень 2007 року по 16,50 грн. /а.с.7/.

Позивач
звернувся до Управління праці та соціального захисту населення з проханням
здійснити перерахунок належної до сплати грошової компенсації у розмірі,
визначеному ч. 8 ст. 30 Закону України “Про соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, на що отримав відмову з
посиланням на значно менший розмір компенсації, визначений Кабінетом Міністрів
України.

Між
сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом першої
інстанції та апеляційним судом, заявники скарг вказують на порушення норм
матеріального права, вважають, що виплати повинні здійснюватись у розмірах,
встановлених постановами Кабінету Міністрів України.

Відповідно
до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства
права. Конституція має найвищу юридичну силу.

Закони
та інші нормативно правові акти приймаються на основі Конституції України та
повинні відповідати їй. Таким чином, нормативно - правові акти Кабінету
Міністрів України повинні відповідати актам вищої юридичної сили.

Відповідно
до ст. 67 Закону України “Про соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, конкретні розміри всіх видів доплат,
пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до
зміни вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Встановлений
постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року “Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, розмір щомісячної грошової допомоги дітям, які потерпіли від
Чорнобильської катастрофи не збільшувався, в той час як Законами України “Про
встановлення мінімальної заробітної плати на 2002 рік”, “Про встановлення мінімальної
заробітної плати на 2003 рік”, “Про Державний бюджет України на 2004 рік”, “Про
Державний бюджет України на 2005 рік”, «Про Державний бюджет України на 2007
рік» розмір мінімальної заробітної плати збільшувався неодноразово, і вказаний
розмір щомісячної компенсації є значно нижчим за відповідний, передбачений ч. 1
п. 8 ст. 30 Закону України “Про соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, кратний розміру мінімальної заробітної
плати.

Згідно
ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції України, закону України суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну силу, тому до спірних правовідносин суд
першої інстанції вірно застосовав нормативний акт вищою юридичної сили - Закон
України “Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”.

Таким
чином, рішення Управління праці та соціального захисту населення
Червоногвардійської районної адміністрації Макіївської міської ради про відмову
у нарахуванні та виплаті щомісячної грошової допомоги дітям, які потерпіли від
Чорнобильської катастрофи, у розмірі, визначеному ч. 1 п. 8 ст. 30 Закону
України “Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, а саме в розмірі мінімальної заробітної плати на дитину за період 2004-2005, 2007 роки є незаконним і
з урахуванням фактично отриманих позивачем сум і розміру мінімальної заробітної
плати на користь позивача підлягають стягненню недонарахована та несплачена
грошова допомога.

Таким
чином, суд першої інстанції дійшов правомірно дійшов до висновку про
задоволення позовної заяви в цій частині.

Проте
суд першої інстанції допустив помилку, визнавши дії відповідача неправомірними
при виплаті допомоги за 2006 рік і стягнувши кошти за цей період, не врахував,
що дія ч. 1 п. 8 ст. 30 була зупинена в
частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати на 2006 рік згідно зі ст. 77 Закону України N 3235-IV (3235-15)
від 20.12.2005 р. “Про Державний бюджет України на 2006 рік”, який до
теперішнього часу не визнаний неконституційним Конституційним Судом України, а
зупинення дії закону не дає право його застосовувати.

З
огляду на вищенаведене, розрахунок недоотриманих сум повинен бути таким: за
2004 рік (237 грн. - 3,30 грн.) = 233,7 грн., за 2005 рік (3 міс. х 262 грн. +
3 міс. х 290 грн. + 2 міс. х 310 грн. + 4 міс. х 332 грн.) - 39,6 грн. = 3 564,
40 грн., за 2007 рік (3 міс. х 400 грн. + 3 міс. х 420 грн. + 6 міс. х 460
грн.) - 126, 86 грн. = 5 093, 14 грн.),
всього 8 891, 24 грн. і ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь
позивача.

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195-196, п. 3 ч. 1 ст. 198, 202,
205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Червоногвардійського
районної адміністрації Макіївської міської ради на постанову
Червоногвардійського районного суду м. Макіївки від 26.05.2008 року у справі №
2а-15/08 - задовольнити частково.

Постанову Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки від 26.05.2008 року у справі № 2а-15/08 за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Червоногвардійської районної адміністрації Макіївської міської ради про
визнання дій протиправними та стягнення недоотриманих сум щомісячних виплат на
дитину скасувати в частині задоволення позову за 2006 рік.

Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення Червоногвардійського районної адміністрації
Макіївської міської ради за рахунок коштів Державного бюджету на користь
ОСОБА_1 заборгованість по щомісячним виплатам на дитину у розмірі 8 891, 24 грн. за період з грудня 2004 року
по грудень 2005 року, з січня 2007 року по червень 2007 року, з червня 2007
року та з липня 2007 року по грудень 2007
року.

Відмовити
ОСОБА_1 в позові до Управління праці та соціального захисту населення
Червоногвардійського районної адміністрації Макіївської міської ради по
визнанню дій неправомірними та стягненню заборгованості по щомісячним виплатам
на дитину за 2006 рік.

Постанову Червоногвардійського районного суду
м. Макіївки від 26.05.2008 року у справі № 2а-15/08 в частині визнання
неправомірними дій Управління праці та соціального захисту населення
Червоногвардійської районної адміністрації Макіївської міської ради щодо
недоплати ОСОБА_1 щомісячних виплат на дитину за 2004 - 2005, 2007 роки -
залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови проголошена 20
серпня 2008 року, в повному обсязі
постанова складена 25 серпня 2008 року.

Постанова
Донецького апеляційного адміністративного суду за наслідками апеляційного
перегляду вступає в законну силу з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя:
С.В.Білак

Судді:
Т.Г.Гаврищук

М. Г. Сухарьок