Справа № 2-а-3662/2008
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2008-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3662/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
серпня 2008 року
13 год.
03 хв. м.
Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд під головуванням судді Шевчук
С.М., за участю секретаря судового засідання Василевич І.І. та сторін і інших
осіб, які беруть участь у справі:

позивач: не з'явився;

відповідач: представник
не з'явився;

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Військової частини А
3395 про визнання дій протиправними, стягнення компенсації за неотримане речове
майно в розмірі 7064,88 грн., суд,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до
Військової частини А 3395 про стягнення визнання дій протиправними, стягнення
компенсації за неотримане речове майно в розмірі 7064,88 грн.

Позивач у судове засідання не з'явився, справу просив розглянути без його
участі.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову, в яких вказав, що
згідно ч. 2 Закону України “Про деякі
заходи щодо економії бюджетних коштів“ призупинено дію частини другої ст. 9
Закону України “ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей”. Законами про Державний бюджет на відповідні роки не передбачено
витрат на грошову компенсацію замість належного до видачі речового майна
звільненим у запас або відставку військовослужбовцям. Просив відмовити позивачу
у задоволенні позову в зв'язку з пропуском строку звернення до суду. Справу
просив розглянути без участі представника відповідача.

Розглянувши в порядку письмового провадження доводи,
викладені позивачем у позовній заяві, заперечення та заяви відповідача,
дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у
судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід
відмовити.

Суд виходив з наступного.

Позивач - ОСОБА_1- проходив військову службу у військовій частині А 3395.
За час проходження військової служби позивач речовим майном у повній мірі не
забезпечувався.

Згідно з наказом Командира Сухопутних військ Збройних Сил України № 165 від
17.06.2005 року, був звільнений з військової служби у запас за станом здоров'я,
відповідно до Наказу командира військової частини А 3395 від 12.08.2005 року
(а.с.4), позивач був виключений із списків особового складе частини, всіх видів
забезпечення.

При звільненні з військової служби ОСОБА_1., з ним не
були проведені розрахунки за неотримане речове забезпечення.

Як вбачається з довідки-розрахунку на отримання грошової
компенсації замість речового майна, необхідного до видачі ОСОБА_1. № 637 від
20.07.2007 року (а.с.5-6), загальна сума
заборгованості за не отримане позивачем речове майно складає 7064,88 грн.

Згідно до вимог ст. 95 Конституції України, виключно законом про Державний
бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Бюджетного Кодексу України, при здійсненні
бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються
лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього
Кодексу та Закону про Державний бюджет України.

За вимогами ст. 21, 22 Бюджетного Кодексу України, відповідач є
розпорядником (відповідного рівня) коштів бюджетного призначення і використовує
кошти, які надійшли в порядку виконання Закону України "Про Державний
бюджет України".

До 11 березня 2000 року частина 2 ст.9 Закону України “Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” передбачала, що військовослужбовці одержують
за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі
пайки або за бажанням військовослужбовця, грошову компенсацію замість них.

Законом України “Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів” (від
17.02.2000 року, який вступив в дію 11.03.2000 року), дію ч.2 ст. 9 Закону
України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей” в частині одержання військовослужбовцями речового майна і продовольчих
пайків або за бажанням військовослужбовців грошової компенсації замість
них було призупинено.

Таким чином, дію частини 2 ст.9 названого вище закону було призупинено
впродовж з 11.03.2000 року - 2006 років.

Згідно ст. 9 Закону України “Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” - держава
гарантує військовослужбовцям матеріальне та інше забезпечення у
розмірах, що стимулюють зацікавленість громадян України у військовій службі.

До 28.10.2004 року діяло Положення про речове забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил у мирний час, затверджене Постановою Кабінету
Міністрів України від 22 липня 1998 року № 1135, відповідно до пункту 28 якого,
військовослужбовці, звільнені з військової служби у запас або відставку з
правом носіння військової форми одягу, за своїм бажанням можуть одержати речове
майно, належне їм до одержання в місяці звільнення, або грошову компенсацію за
нього за цінами на день підписання у військовій частині наказу про звільнення.

Відповідно до п. 27 Положення про порядок речового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час,
затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1444 від 28.10.2004 року “Про забезпечення
речовим майном військовослужбовців Збройних Сил України у мирний час”,
військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової
форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під
час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день
підписання наказу про звільнення. Зазначеним особам, звільненим у запас або
відставку після закінчення строку контракту, за належне їм, але не отримане
протягом дії контракту речове майно виплачується грошова компенсація
пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до
дати закінчення контракту, або видається речове майно на суму грошової
компенсації.

Згідно ч. 2 Закону України “Про
деякі заходи щодо економії бюджетних коштів“ призупинено дію частини другої ст.
9 Закону України “ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей ” в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків
або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна…,
однак, виходячи з аналізу тексту цього закону, суд вважає, що вказана норма Закону поширюється тільки на
військовослужбовців, які проходять
дійсну військову службу в Збройних Силах України, в той час як позивача
звільнено з військової служби у відставку згідно наказу командира Командувача
Сухопутних військ Збройних Сил України № 165 від 17.06.2005 року.

Дослідивши обставини справи, на підставі норм чинного
законодавства суд прийшов до висновку, що на позивача ОСОБА_1. поширюються
норми законодавства щодо компенсації за речове майно, оскільки спірні
правовідносини між ним та в/ч А 3395 виникли в зв'язку з проходженням ним
військової служби.

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який обчислюєтья з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення свої прав, свобод та інтересів.

Позивач знав про порушення своїх прав на отримання
грошової компенсації за речове майно з часу звільнення з військової служби,
тобто, з 2005 року.

Клопотання про поновлення строку звернення до адміністартивного
суду позивач не заявляв.

Відпвіодно до ч. 1 ст. 100 КАС України, пропущення строку
звернення до адміністартивного суду є підставою для відмови у задоволенні
адміністартивного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідач наполягає на застосування наслідків,
передбачених ст. 100 КАС України, про що подав письмову заяву.

Таким чином, у задоволення позову ОСОБА_1слід відмовити у
зв'язку із пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 122, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С
Т А Н
О В И В :

У задоволенні позову
ОСОБА_1відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна
скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного
адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову.
Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня складення
постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
С.М.Шевчук

Повний текст постанови складено 22.08.2008
року.

Постанова не набрала законної сили.

Суддя
С.М.Шевчук