Справа № 22-а-2259/2008
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2008-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2008 року м.Львів
Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого - судді Шавеля Р.М.,
суддів Пліша
М.А. та Заверухи О.Б.,
при секретарі - Романишин О.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду
м.Чернівці від 25.09.2007р. у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Чернівецької
міської ради, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання незаконним та
скасування рішення міської ради,-
в с т а н о в и л а:
13.04.2007р. позивачі ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати незаконним і
скасувати рішення Чернівецької міської ради № 43 від 27.06.2002р. про передачу
в спільну сумісну власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0347 га та у
приватну власність для обслуговування житлового будинку і господарських споруд
земельної ділянки площею 0,0237 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1
Постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 25.09.2007р. у
задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування
рішення міської ради відмовлено за безпідставністю (а.с.69).

Не погодившись із винесеною
постановою районного суду, її оскаржили позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які у своїй
апеляційній скарзі просять постанову суду першої інстанції скасувати та
прийняти нове рішення, яким заявлений позов задоволити, покликаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм
матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянти вказують, що спірне рішення суперечить вимогам ст.89 Земельного
кодексу /ЗК/ України, через що висновки суду про законне отримання ОСОБА_3
земельної ділянки у спільну сумісну власність із міською радою, якій на час
прийняття спірного рішення належала їхня квартира, є неправильними.

Також під час приватизації земельної ділянки ОСОБА_3 передані відповідачем
дві земельні ділянки по одному цільовому призначенню, що є неприпустимим; при
цьому відповідачу надана земельна ділянка, якою користуються апелянти для
обслуговування власної квартири (а.с.73-74).

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4
ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну
скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачі проживають за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.6, 7); є співвласниками вказаної квартири (а.с.8). Їхній будинок
складається з трьох квартир (а.с.9); загальна площа земельної ділянки, на якій
знаходиться вказаний будинок, складає 0,1020 га (а.с.12).

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 375/11 від
08.09.1998р. ОСОБА_5 було передано у власність земельну ділянку площею 0,0214
га (а.с.13).

Згідно рішення Чернівецької міської ради № 43 від 27.06.2002р. передано в
спільну сумісну власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0347 га та у
приватну власність для обслуговування житлового будинку і господарських споруд
земельну ділянку площею 0,237 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

На підставі цього рішення Чернівецькою міською радою видано 30.07.2002р.
Державний акт на право приватної власності на землю (а.с.15).

10.09.2004р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу
земельної ділянки площею 0,0237 га по АДРЕСА_1 (а.с.16, 17).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що
при передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0237 га по АДРЕСА_1
були враховані інтереси всіх співвласників будинку, якими позивачі на той час
не були. Земельна ділянка поділена з урахуванням всіх обставин, прав
співвласників будинку, із збереженням мешканцям будинку підходу та під'їзду до
нього. При цьому відповідачем Чернівецькою міською радою при прийнятті
оскаржуваного рішення не було порушено вимог чинного законодавства, а тому
підстав для задоволення позову не має (а.с.69).

Між тим, з наведеними висновками суду, колегія суддів не погоджується, з
наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції
(далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом першої інстанції встановлено, що спірні правовідносини виникли в
зв'язку з фактичним розподілом між мешканцями прилеглої до будинку і
господарських споруд земельної ділянки, призначеної для обслуговування
останніх, через що між сторонами виник земельний спір з приводу права власності
і користування земельною ділянкою. При цьому на частину спірної земельної
ділянки відповідачем були видані правовстановлюючі документи, а також відбулася
зміна власника останньої (а.с.15, 16)..

Вказаний висновок стверджується також змістом заявлених позовних і
апеляційних вимог (а.с.3-5, 73-74), відповідно до яких позивачі в кінцевому
підсумку оспорюють передачу ОСОБА_3 тої земельної ділянки, яка використовується
ними для обслуговування їхньої квартири, а також оскаржують в цілому поділ
земельної ділянки, яка була закріплена за землекористувачами будинку АДРЕСА_1.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що предметом
спору у даній справі є право користування і власності на спірну земельну
ділянку, відновлення порушеного права позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_4, які як і
відповідач ОСОБА_3 по справі, претендують на користування землею.

Тобто між даними особами існує спір про право, який підлягає вирішенню
загальним місцевим судом в порядку цивільного судочинства, що в свою чергу
виключає його розгляд в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у
справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного
судочинства.

Оскільки розгляд справи помилково здійснено за правилами
КАС України, постановлене судом першою інстанцією рішення відповідно до п.4 ч.1
ст.205 КАС України, підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.195, п.4 ч.1 ст.198, ч.1 ст.203, п.4
ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м.Чернівці від
25.09.2007р. у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Чернівецької міської
ради, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання незаконним та скасування
рішення міської ради, - скасувати, а провадження у справі - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного
місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Шавель
Р.М.

Судді: Пліш
М.А.

Заверуха О.Б.