Справа № 2-а-2963/2008
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2008-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2963/08
м. Харків 14 серпня 2008 року
Харківський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Тацій Л. В.
при секретарі - Андрієць М.О.
позивача - не прибув
представника відповідача - не прибув
представника третьої особи - не прибув
розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Московського району м.
Харкова, третя особа - Головне управління праці та соціального захисту
населення Харківської обласної державної адміністрації про визнання дій
незаконними та стягнення сум,-
Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому після уточнення позовних вимог, прийнятих
судом, просив суд визнати дії
відповідачів щодо неповної виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення
та щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2007 році незаконними та
стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Московського
району м. Харкова недоплачену суму допомоги на оздоровлення за 2007 рік в
розмірі 2180,00 грн. та недоплачену суму грошової допомоги до 5 травня за 2007
рік в розмірі 2960,88 грн.
В судове засідання, призначене на 14.08.2008 року позивач не прибув, до
суду надав заяву з проханням слухати справу без його участі (а.с. 68). В
обгрунтування позовних вимог пояснив, що є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС
І категорії, інвалідом 2 групи захворювання, яке пов'язано з ліквідацією аварії
на ЧАЕС. Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на
отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат. Відповідно до ч. 5 ст.
13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
позивач має право на отримання щорічно до 5 травня разової грошової допомоги у
розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком
Разом з тим, у 2007 році позивач отримав
допомогу на оздоровлення та допомогу до 5 травня у значно менших
Відповідач, Управління праці та соціального захисту населення Московського
району м. Харкова, в судове засідання, призначене на 14.08.2008 свого
представника не направив, про час, дату та місце судового засідання був
повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення (а.с. 86), причин неприбуття не повідомив. До суду надав
письмові заперечення (а.с. 74-77), в яких позов не визнав, просив суд в
задоволенні позову відмовити в повному обсязі,
в обґрунтування заперечень
зазначив наступне. Оскільки Законом № 489-V від 19.12.06 зупинено на 2007 рік виплати компенсацій і
допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати, щорічна допомога
на оздоровлення виплачувалася згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №
562 від 12.07.05 в розмірі 120 грн. Виплата щорічної разової допомоги
здійснюється на підставі п. 1 постанови Кабінету Міністрів від 18.02.2004 № 177
(зі змінами, внесеними згідно з постановою КМУ № 726 від 25.05.2006) в розмірі
360 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача -
суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про
причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено
на підставі наявних у ній доказів.
В судове засідання, призначене на 14 серпня 2008 року третя особа - Головне
управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної
державної адміністрації, свого
представника не направила, про час, дату та місце розгляду справи була
повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с. 84), причин неприбуття суду не повідомила. До суду Головне
управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної
державної адміністрації надало письмові заперечення проти позову (а.с. 59-63),
в яких просить суд відмовити в позові у зв'язку виконанням виплат позивачу
відповідно до вимог діючого законодавства на момент здійснення виплат, просило
суд слухати справу без участі її представника.
Суд, дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши докази у їх сукупності,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи та має першу
категорію, що підтверджується копією посвідчення НОМЕР_1 (а.с. 7). Відповідно
до копії довідки МСЕК № 044953 від 28.08.2002 позивачу встановлена друга група
інвалідності безстроково (а.с. 8). Крім того,
позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для
ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення
Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від
28.02.91, в редакції закону від 09.07.07 щорічна допомога на оздоровлення
виплачується в таких розмірах: інвалідам І та ІІ
групи - п'ять мінімальних заробітних плат.
Згідно з пунктом 30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V на 2007 рік дія ч. 4 ст. 48 Закону «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати була зупинена.
Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням
46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини
другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29,
30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії
громадян) № 6-рп/2007 від 09.07.07
пункт 30 статті 71 Закону України
«Про Державний бюджет на 2007 рік» було
визнано такими, що не відповідає Конституції України (є не
конституційними).

Пунктом 5 зазначеного
Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має преюдиціальне
значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів,
що визнані неконституційними.

Судом встановлено, що позивачу у 2007 році була виплачена допомога на
оздоровлення у квітні в розмірі 120,00 грн., що підтверджується копією довідки
Харківського обласного центру по нарахуванню і виплаті допомог та контролю за
призначенням та виплатою пенсій від 07.04.2008 року № 2302 (а.с. 66).

Позивач звернувся 03.07.2008 року в Управління праці та соціального
захисту населення Московського району в м. Харкові щодо виплати позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення у 2007 році в розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат, на що згідно листа № 257 від 09.07.2008 року отримав відмову у
виплаті належних сум на оздоровлення (а.с. 85).

Суд зазначає, що з 09.07.07 у разі звернення осіб про виплату їм щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, встановлених нормами Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», органи
соціального захисту населення не мають підстав відмовляти у здійсненні таких
виплат, посилаючись на виплату допомоги у розмірах, встановлених бюджетним
законом на 2007 рік, оскільки з моменту прийняття рішення Конституційним судом
України норми цього закону втратили чинність та зобов'язані діяти на підставі
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
здійснюючи виплати у розмірах, встановлених саме цим Законом.

Отже суд, вважає, що, оскільки з моменту прийняття Конституційним Судом
України рішення щодо неконституційності положення ст.29 Закону України „Про Державний бюджет
на 2007 рік”, ця норма Закону втратила чинність, а тому на момент звернення
позивача із заявою до відповідача про перерахунок щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня за 2007 рік були чинними статті 12, 13, 14 та 15 Закону
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, які
підлягали застосуванню до спірних правовідносин.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відмова Управління праці та соціального захисту населення Московського
району в м. Харкові щодо виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення у
2007 році в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат не відповідає
законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від
28.02.91, в редакції закону від 09.07.2007, розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Згідно зі ст. 76 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
встановлено з 1 січня 2007 року розмір мінімальної заробітної плати 400 гривень
на місяць, з 1 квітня 2007 року - 420 гривень, з 1 липня 2007 року - 440
гривень та з 1 жовтня 2007 року - 460 гривень.

Суд приходить до висновку, що позивачу повинна бути виплачена щорічна
допомога на оздоровлення у 2007 році в сумі 2100 (дві тисячі сто) грн., з
розрахунку 5 мінімальних заробітних плат (420 грн. х 5=2100 грн.). Фактично
виплачено 120,00 грн. Таким чином недоплаченою залишається сума в розмірі
1980,00 грн. (2100-120=1980 грн.).

Посилання відповідача на виплату щорічної допомоги на оздоровлення в сумах
відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.05 № 562 «Про
щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої розмір допомоги на оздоровлення
інвалідам І та ІІ групи - становить
120,00 грн., не можуть бути взяті до уваги судом з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами
визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст. 75 Конституції
встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент -
Верховна Рада України. Закон України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.91 має
вищу юридичну силу і виходячи з загальних засад пріоритетності законів над
урядовими нормативними актами, саме Закон підлягає застосуванню при вирішення
даного спору.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” № 796-ХІІ від
28.02.91 в редакції закону від 09.07.2007, щорічна
допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання
органами соціального захисту населення.

Як встановлено судом, позивач має право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що
підтверджується копією посвідчення НОМЕР_2 (а.с. 7).

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 5
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII в редакції від
01.01.07 щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова
допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять
мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім
мінімальних пенсій за віком; III групи - сім
мінімальних пенсій за віком.

Судом встановлено, що вказана допомога у 2007 році була виплачена позивачу
у сумі 360 грн. у квітні 2007 року (а.с. 66).

Згідно з пунктом 13 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V на 2007 рік дія ч. 5 ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги була
зупинена.

Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням
46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини
другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29,
30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії
громадян) № 6-рп/2007 від 09.07.07
пункт 13 статті 71 Закону України
«Про Державний бюджет на 2007 рік» було
визнано такими, що не відповідає Конституції України (є не
конституційними).

Пунктом 5 зазначеного
Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має преюдиціальне
значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів,
що визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти
або їх окремі положення, що визнані не
конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення
п. 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від
19.12.2006 р. № 489-V втратило чинність 09 липня 2007 року.

Судом встановлено, що
позивачу у 2007 році була виплачена допомога на оздоровлення у квітні 2007 року
в розмірі 120,00 грн., що підтверджується довідкою Харківського обласного центру по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат від 07.04.2008 року (а.с. 66).

Враховуючи викладене,
суд приходить до висновку, що на момент здійснення виплати позивачу допомоги на
оздоровлення у 2007 році по ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ
від 28.02.91, в редакції закону від 09.07.07, була зупинена. Інший закон, який
би регламентував розмір вказаної допомоги на оздоровлення був відсутній. Розмір
зазначеної допомоги визначався лише
у Постанові Кабінету Міністрів №
562 від 12.07.05 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, суд приходить до висновку про відповідність дій відповідача
щодо виплати позивачу допомоги на оздоровлення у 2007 року вимогам діючого на
час виплати законодавству, та відсутність підстав для стягнення з відповідача
заявленого до стягнення позивачем суми.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 75, 92 Конституції України,
48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” № 796-ХІІ від 28.02.91 в редакції закону
від 09.07.07, Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від
19.12.2006 р. № 489-V, ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.03, Постановою Кабінету Міністрів
України від 12.07.05 № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня
1993 року № 3551-XII в редакції від 01.01.07, Рішенням
Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних
депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності)
положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62,
частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44,
45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від
09.07.07, ст.ст. 94, 160, 161, п. 4 ч. 2 ст. 162, ст.ст. 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Московського району м. Харкова, третя особа - Головне управління
праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної
адміністрації про визнання дій незаконними та стягнення сум - задовольнити
частково.

2. Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення
Московського району м. Харкова щодо неповної виплати ОСОБА_1 суми щорічної допомоги на
оздоровлення за 2007 рік - незаконними.

3. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення
Московського району м. Харкова на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1)
суму одноразової допомоги на оздоровлення за 2007 рік в розмірі 1980,00 (одна
тисяча дев'ятсот вісімдесят грн. 00 коп.) грн.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний
суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження постанови суду в десятиденний строк з дня її проголошення
та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

6. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 15 серпня 2008 року.

Суддя Л.В. Тацій