Справа № 22а-3612/2008
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2008-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-3612/08
суддя у суді 1-ої
категорія статобліку - 48
доповідач - Уханенко С.А.
(справа № 2а-367/08)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Уханенка С.А.

суддів - Поплавського
В.Ю., Сафронової С.В.

при секретарі судового засідання -
Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 11 грудня 2007 року у справі № 2а-367/08 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення Олександрійської міської ради про
стягнення щорічної разової допомоги,-

в с т а н о в и л а
:

ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом, в якому просить стягнути з Управління праці та соціального
захисту населення Олександрійської міської ради на його користь не донараховану
суму щорічної разової допомоги до 5-го травня у розмірі 1750,00 гривень та
судові витрати, в тому числі і витрати на правову допомогу у розмірі 100,00
грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є особою, яка має
статус учасника бойових дій, а тому, згідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993
року №3551-ХІІ, він має право на отримання щорічної одноразової грошової
допомоги в розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком, яка повинна бути виплачена до 05 травня. Відповідач виплату
вказаної допомоги за 2007 рік здійснив у розмірі 280,00 грн.

Постановою
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11
грудня 2007 року позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти
нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи, законність і
обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у справі, судова
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є особою, яка має статус
учасника бойових дій на підставі посвідчення НОМЕР_1 від 07 червня 1996
року і має пільги, встановлені Законом № 3551-XII.

Згідно статті 12 Закону
№ 3551-ХІІ учасникам бойових дій
виплачується щорічна разова грошова допомога до 5-го травня в розмірі
п'яти мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 13 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року N 489-V було зупинено на 2007 рік
дію статті 13 Закону № 3551-ХІІ.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року
N 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) зупинення дії статті 13
Закону №3551-ХІІ, передбачене п. 13 статті 71 Закону України від
19.12.2006 року N 489-V, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є
неконституційним).

Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони,
інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх
неконституційність.

Зважаючи на те, що зупинення дії законів є способом
тимчасового припинення їх дії в часі та/або за колом осіб, то втрачання
чинності нормативно-правовим актом, яким відбулося зупинення дії певного
закону, за правовими наслідками є поновленням дії цього закону, а відповідно і
поновленням прав та обов'язків осіб, які є учасниками правовідносин, що є
предметом регулювання такого закону.

При цьому статтею 74 Закону
України "Про Конституційний Суд України" визначено, що
Конституційний Суд України може вказати на преюдиціальність свого рішення
при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами,
що виникли внаслідок дії неконституційного акта.

Отже, Конституційний Суд України, виходячи із змісту
статті 74 Закону України "Про Конституційний Суд України", може
поширювати або не поширювати рішення у справі на правовідносини, які виникли
внаслідок дії оспорених нормативно-правових актів.

Пунктом п'ятим резолютивної частини рішення
Конституційного Суду України від 09 липня 2007 р. N 6-рп/2007 визначено, що
«рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення
для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів,
що визнані неконституційними».

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до
відповідача з вимогами виплатити визначену Законом суму разової грошової
допомоги до 05 травня, проте отримав негативну відповідь від 01.08.2007 року.

Відповідно до положень ст. 171 Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особи, які не
отримали разової грошової допомоги до 05 травня, мають право звернутися за нею
та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата
допомоги.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку
про неправомірну бездіяльність відповідача щодо виплати належних позивачу сум
та вважає за необхідне стягнути на користь позивача разову грошову допомогу до
05 травня.

Згідно статті 28 Закону «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного
законом.

Статтею 62 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2007 рік" затверджено
прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01 квітня 2007
року у розмірі 410,06 гривень.

Тому з урахуванням того, що в 2007 році грошова допомога була виплачена позивачу у сумі 280
гривень, а мінімальна пенсія за віком була встановлена у розмірі 410,06
гривень, то недоплачена сума щорічної допомоги на оздоровлення становить:
410,06 гривень х 5 - 280 гривень =
1770,30 грн.

Щодо вимог апеляційної скарги стосовно стягнення з відповідача витрат на
правову допомогу у розмірі 100,00 грн. колегія суддів вважає такими, що не
підлягають задоволенню, так як надана квитанція є копією без належного
засвідчення і не може бути визнана належним доказом сплати витрат на правову
допомогу.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 КАС
України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 грудня
2007 року скасувати.

Стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області на користь
ОСОБА_1 1770,30 грн. недоплаченої суми щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня за 2007 рік.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 залишити
без задоволення.

Постанова суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути
оскаржена у місячний строк до Вищого адміністративного суду України шляхом
подання касаційної скарги з моменту виготовлення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя:
С.А. Уханенко

Судді:
В.Ю. Поплавський

С.В.
Сафронова