Справа № К-1896/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2008-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого,
судді Смоковича М.І.,

суддів
Весельської Т.Ф., Горбатюка С.А., Мироненка О.В., Чумаченко Т.А.,

провівши
у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи за
скаргоюОСОБА_1 в інтересахОСОБА_2 на рішення Центральної
експертно-кваліфікаційної комісії (далі - ЦЕКК) Міністерства юстиції України
за касаційною скаргоюОСОБА_2 на рішення апеляційного суду м. Києва від 26 листопада 2003 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2001 рокуОСОБА_1 в інтересахОСОБА_2 звернувся в
суд зі скаргою на рішення ЦЕКК Міністерства юстиції України від 26 липня 2001
року, яким останню позбавлено кваліфікації судового експерта, анульовано
свідоцтво про присвоєння кваліфікації та виключено з реєстру атестованих
судових експертів, а також на рішення комісії від 28 вересня 2001 року щодо
роз'яснення положення про право проходження навчання та атестації.

В обґрунтування своїх вимог він зазначив, що ЦЕКК
позбавилаОСОБА_2 кваліфікації судового експерта, надавши оцінку її експертному
висновку у кримінальній справі, яка до цього часу судом не розглянута. Також
зазначив, що членами ЦЕКК не вірно визначений рівень кваліфікаціїОСОБА_2, до
уваги ЦЕКК не були взяті поясненняОСОБА_2, а до участі в засідання ЦЕКК не був
допущений її захисник. Крім цього, ОСОБА_2була притягнута до дисциплінарної
відповідальності з порушенням строку, встановленого статтею 148 Кодексу законів
про працю України (далі - КЗпП України).

На його думку, зазначені рішення прийняті з порушенням
вимог чинного законодавства, а тому, порушують права заявниці. Просив
задовольнити скаргу та визнати зазначенні рішення суб'єкта оскарження
неправомірними.

Рішенням Печерського районного суду
м. Києва від 20 травня 2002 року скаргуОСОБА_2 задоволено.

Визнано неправомірними та скасовані
рішення ЦЕКК Міністерства юстиції України від 26 липня 2001 року та від 28
вересня 2001 року.

Зобов'язано ЦЕКК Міністерства
юстиції України видати ОСОБА_2 свідоцтво про присвоєння їй кваліфікації
судового експерта та внести у встановленому порядкуОСОБА_2 до Реєстру
атестованих судових експертів державних і підприємницьких структур і громадян.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 26 листопада 2003
року апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задоволено.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 травня
2002 року скасовано.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 в інтересахОСОБА_2
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2просить постановлене у справі рішення
суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення Печерського
районного суду м. Києва від 20 травня 2002 року.

Вважає, що рішення апеляційного суду постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення Печерського
районного суду м. Києва та відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2, виходив
з того, що ЦЕКК Міністерства юстиції України діяла в межах своїх повноважень і
підстав для визнання неправомірними і скасування її рішень немає.

Колегія суддів вважає, що такий висновок є правильним,
оскільки він ґрунтується на повно та всебічно з'ясованих у цій справі
обставинах, підтверджених розглянутими у судовому засіданні доказами, та
відповідає вимогам чинного законодавства.

Судами встановлено, щоОСОБА_2 рішеннями ЦЕКК Міністерства
юстиції України від 26 липня та 28 вересня 2001 року за допущені порушення
методичного характеру при наданні експертного висновку у кримінальній справі
було піддано дисциплінарному стягненню у вигляді позбавлення кваліфікації
судового експерта, анульовано свідоцтво та виключено її з реєстру атестованих
судових експертів державних і підприємницьких структур і громадян.

Такий вид дисциплінарного стягнення відповідає положенням
статті 14 Закону України “Про судову експертизу” та пункту 1.1 розділу 5
Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів,
затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1997 року №
285/7.

Повноваження дисциплінарної комісії ЦЕКК Міністерства
юстиції України щодо застосування стосовно судових експертів дисциплінарних
стягнень не оспорюється.

Правильним є й висновок суду апеляційної інстанції про
безпідставність посилання ОСОБА_1 на
положення статті 148 КЗпП України, якою
передбачено строки накладення власником або уповноваженим ним органом дисциплінарного стягнення на
працівників. ОСОБА_2не перебуває у трудових відносинах з Міністерством юстиції
України, а тому при вирішенні питання про дисциплінарну відповідальністьОСОБА_2
відповідна норма не підлягала застосуванню.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не містять у собі
посилань на наявність порушень чинного законодавства, які є підставами для
висновку про те, що апеляційним судом неправильно застосовані норми
матеріального та процесуального законів і що призвело або могло призвести до
ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Відповідно частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при
ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального
і процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення, підстав
для його скасування чи зміни немає.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргуОСОБА_2 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення
апеляційного суду м. Києва від 26 листопада 2003 року - без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як у
випадку та з підстав, передбачених статтями 236, 237 Кодексу адміністративного
судочинства України до Верховного Суду України лише за винятковими обставинами,
протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

Судді (підпис) Смокович М.І.

(підпис)
Весельська Т.Ф.

(підпис) Горбатюк С.А.

(підпис)
Мироненко О.В.

(підпис) Чумаченко Т.А.

З оригіналом згідно

Відповідальний секретар Семяніста
С.Л.