Справа № 22-а-8314/2008
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2008-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кобаль М.І.
Cуддя-доповідач - Білак
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 серпня 2008
року справа №
22-а-8314/08

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді

Білак С.В.,

суддів: при секретарі з участю: позивача представника
відповідача розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу

Гаврищук Т.Г., Сухарьок М.Г. Безрукової В.М. ОСОБА_1 Мукомел І.О. Управління праці та соціального захисту
населення Шахтарської міської ради

на постанову

Шахтарського міськрайонного суду Донецької області

Від

24.06.2008 року

по справі

№ 2-а-56/08

за позовом

ОСОБА_1

До

Управління
праці та соціального захисту населення Шахтарської міської ради

Про

визнання дій неправомірними щодо відмови у виплаті одноразової грошової компенсації у зв'язку
із встановленням ІІ групи інвалідності, -

В С Т А Н О В
И Л
А :

Позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення
Шахтарської міської ради про визнання дій неправомірними щодо відмови у виплаті
одноразової грошової компенсації у зв'язку із встановленням ІІ групи
інвалідності та стягнення недоплаченої суми компенсації у розмірі 19 515, 60
грн.

Постановою Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 24.06.2008
року позов ОСОБА_1 до Управління праці
та соціального захисту населення Шахтарської міської ради задоволено повністю.
Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення
Шахтарської міської ради в частині відмови у виплаті ОСОБА_1 одноразової
компенсації в розмірі, встановленому Законом України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та
стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Шахтарської
міської ради на користь ОСОБА_1
недоотриману грошову одноразову компенсацію у розмірі 19 515 грн. 60
коп.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме, він здійснював
виплату, керуючись постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996р.
“Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги представника відповідача,
заперечення позивача проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за
необхідне в її задоволенні відмовити, а судове рішення змінити з наступних
підстав.

Позивач ОСОБА_1 має статус постраждалого від наслідків
Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1
і згідно довідки МСЕК є інвалідом 2 групи з 17.09.2007р. в зв»язку з
захворюванням, пов»язаним з виконанням військової служби по ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи” (а. с. 3,4).

Відповідно до ст. 48 Закону України “Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до
учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах:
інвалідам I групи - 60 мінімальних заробітних плат;
інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат; інвалідам III
групи - 30 мінімальних заробітних плат; дітям-інвалідам - 10 мінімальних
заробітних плат; сім'ям, які втратили годувальника, - 60 мінімальних заробітних
плат; батькам померлого - 30 мінімальних заробітних плат, при цьому
розмір мінімальної заробітної плати встановлюється на момент виплати. Відповідно
до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» розмір мінімальної
заробітної плати на момент виплати
складав 420 грн.

В порушення зазначених норм відповідачем одноразова
компенсація у
визначеному розмірі позивачеві не нарахована і не сплачена. Фактично нараховано
та сплачено в 2007 році - 284
грн.40 коп. При призначенні допомоги відповідач керувався постановою Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 “Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, якою ці виплати
установлені для учасників ліквідації ЧАЕС інвалідів І групи - 379 грн.30 коп.,
інвалідів ІІ групи - 284 грн.40 коп., для інвалідів ІІІ групи - 189 грн.60 коп.

Таким чином, суд першої інстанції
вирішив, що позивач повинен був отримати від відповідача одноразову компенсацію
у такому розмірі за 2007 рік - (420 грн. х 45) -284, 40 грн. = 19 515 грн. 60 коп.

Відповідно
до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над
урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору підлягають
застосуванню ст. 48 Закону № 796 та Закони України про встановлення розміру
мінімальної заробітної плати на 2006 рік, а не постанова № 836.

Стаття 8 Конституції
України передбачає, що Конституція має найвищу юридичну силу, закони і інші нормативні акти повинні їй відповідати. Відповідно до Конституції України в
Україні визнається і діє принцип верховенства
права; дотримання державою і її органами встановлених законом особистих,
майнових прав гарантується Конституцією.

Відповідно
до ч.1 ст. 8, ч.2,3,4 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи, керується
принципом верховенства права, застосовує Конституцію, закони України,
інші нормативно-правові акти; у разі невідповідності акту суд застосовує
правовий акт, що має вищу юридичну силу.

Колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином,
підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

Однак суд першої
інстанції допустив помилку в частині не визначення джерела здійснення
відповідних виплат грошової допомоги відповідачем. За правилами ст. 63 Закону
України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при
визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених
законодавством.

Враховуючи ту
обставину, що Управління праці та соціального захисту населення Шахтарської
міської ради є органом місцевого самоврядування та утримується за рахунок
місцевого бюджету, колегія суддів вважає за необхідне змінити резолютивну
частину постанови суду першої інстанції, доповнивши її словами: «за рахунок
коштів Державного бюджету України».

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195-196, п. 3 ч. 1 ст. 198, 202,
205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці
та соціального захисту населення Шахтарської міської ради - залишити без задоволення.

Постанову
Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 24.06.2008 за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення Шахтарської міської ради про визнання
дій неправомірними щодо відмови у виплаті одноразової грошової компенсації у
зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності
змінити.

Доповнити
пункт третій резолютивної частини постанови Шахтарського міськрайонного суду
Донецької області від 24.06.2008 року після:… «у розмірі 19 515 грн.» словами:
«за рахунок коштів Державного бюджету України».

В іншій
частині постанову Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від
24.06.2008 року - залити без змін.

Вступна
та резолютивна частина ухвали проголошена 13 серпня 2008 року, в повному обсязі
складена 18 серпня 2008 року.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту набрання законної сили.

Головуючий суддя:
С.В.Білак

Судді:
М.Г.Сухарьок

Т.Г.Гаврищук