Справа № 22-а-9367/2008
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2008-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя - доповідач Білак С.В.
Суддя - доповідач 1-ї інстанції Попова С.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

29 серпня 2008 року
справа № 22-а-9367/08

приміщення
суду за адресою: м.Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суд у складі:

головуючого

Білак С.В.

суддів
при секретарі з участю: представника позивача

Сухарьок М.Г., Гаврищук Т.Г. Безруковій В.М. ОСОБА_1

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу відповідача

судовому засіданні
Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району Маріупольської міської ради

на
постанову

Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя

від

11.06.2008 року /у повному
обсязі виготовлена - 18.06.2008 року/

по
справі

№ 2-а-51/08

за
позовом

ОСОБА_2

до

Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району Маріупольської міської ради

про

стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з
позовом до Управління праці та соціального захисту населення
Орджонікідзевського району Маріупольської міської ради про стягнення
недоотриманих коштів на оздоровлення за 2003-2005, 2007 роки.

Постановою
Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 11.06.2008 року позов
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення Орджонікідзевського району Маріупольської міської
ради про стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення було задоволено
повністю. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення
Орджонікідзевського району Маріупольської міської ради за рахунок коштів Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 недоотримані суми
щорічної грошової допомоги на
оздоровлення за 2003- 2005 та 2007 роки у розмірі 3 297, 90 грн.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що
позивач є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській атомній
електростанції категорії 2-Б, та
перебуває на обліку у відповідача.

Позивачеві
фактично нараховано та сплачено щорічна грошова допомога на оздоровлення за
2003 р. в сумі 15 грн. 70 коп, за 2004 р. в сумі 15 грн. 70 коп., за 2005 р. в
сумі 15 грн. 70 коп., за 2007 р. 75 грн.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач 08.07.2008
року подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати і в
задоволенні позовних вимог позивачу відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначив, що
судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права, а саме, він здійснював виплати, керуючись постановами
Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 р. “Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та № 562 від
12.07.2005 р. “Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Сторони до судового
засідання не з»явилися, відповідач в апеляційні скарзі просив розглянути справу за відсутністю його
представника, про час і місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що неприбуття у судове засідання осіб, які були
належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не
перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення
позивача проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції -
залишити без змін з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи встановив,
що позивач ОСОБА_2 є особою, яка
евакуйована із зони відчуження у 1986 році,
категорія 2-Б, що підтверджується відповідним посвідченням НОМЕР_1 /а.с.
4/.

Згідно відповіді відповідача, позивачу було сплачено
компенсаційні суми на оздоровлення за 2003 р. в сумі 15 грн. 70 коп., за 2004
р. в сумі 15 грн. 70 коп., за 2005 р. в сумі 15 грн. 70 коп., за 2007 р. 75
грн. /а.с.5, 6/.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ
передбачена щорічна допомога на оздоровлення особам, які евакуйовані із
зони відчуження у 1986 році - три мінімальні заробітні плати. Розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.4 ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, закону України суд застосовує правовий акт, який має вищу
юридичну силу.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",
конкретні розміри всіх видів доплат, пенсій і компенсацій підвищуються
Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни вартості життя і зростання
мінімальної заробітної плати.

Встановлений
постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року "Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", розмір щорічної допомоги на оздоровлення до липня 2005 року
не збільшувався, в той час як Законами України "Про встановлення
мінімальної заробітної плати на 2001 рік", "Про встановлення
мінімальної заробітної плати на 2002 рік", "Про встановлення
мінімальної заробітної плати на 2003 рік", "Про Державний бюджет
України на 2004 рік", "Про Державний бюджет України на 2005
рік", «Про Державний бюджет на 2007 рік» розмір мінімальної заробітної
плати збільшувався неодноразово. Визначені наведеною постановою та постановою
Кабінету Міністрів України № 562 від 12 липня 2005 року "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" розміри щорічних грошових виплат на оздоровлення значно нижчі
за відповідні, передбачені ст. 48 Закону України "Про соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", кратні
розміри мінімальної заробітної плати, і тому виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, до спірних
правовідносин суд застосував нормативний акт вищою юридичної сили - Закон
України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХП.

Крім
того, рішеннями Конституційного Суду
України від 01.12.2004р. та від 09.07.2007р., якими визнані неконституційними
відповідні положення Законів про бюджети України на 2004 та 2007 роки і тому
позивачу повинні були проведені за 2004 та 2007 роки виплати грошової допомоги
у відповідності до ст. 48 Закону України "Про соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Суд
першої інстанції правомірно стягнув з відповідача недоотриманої суми щорічної допомоги на оздоровлення за
2003, 2004, 2005 та 2007 роки.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги
та скасування постанови суду не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195-196,
п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У
Х В А Л И Л А :

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради - залишити без задоволення.

Постанову
Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 11.06.2008 року у справі
2а-51/2008 за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради про стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення
- залишити без змін.

Вступна
та резолютивна частина ухвали проголошена 29 серпня 2008 року, в повному обсязі
ухвала складена 1 вересня 2008 року.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту набрання законної сили.

Головуючий суддя:
С.В.Білак

Судді:
М.Г.Сухарьок

Т.Г.Гаврищук