Справа № 2а-230/2007
Суддя: ОЛЕКСІЄНКО М.Ю.
Дата ухвалення: 2007-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-230 2007 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2007
року Галицький районний суд міста Львова в складі колегії :

головуючої -
судді -
ОЛЕКСІЄНКО М. Ю.

суддів - ШУМСЬКОЇ Н.Л., КУРИЛЬЦЯ А.Р.

при
секретарі - ТУРЧИН Н.Ю.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові адміністративний позов

ОСОБА_1 до ДПА у Львівській області та ДПА України про визнання
неправомірними дій посадових осіб,

встановив :

ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом на неправомірні дії посадових осіб Державної
податкової адміністрації у Львівській області та Державної податкової
адміністрації України.

В
обґрунтування заявленого позову покликається,
що проходив службу в податковій міліції та згідно наказу голови
Державної податкової адміністрації у Львівській області від 22 травня 2006 року
за № 204-O звільнений
з посади начальника Городоцького відділу податкової міліції управління
податкової міліції ДПА у Львівській області у відставку із зняттям з
військового обліку за п.65 „а" (за віком) Положення „Про проходження
служби рядовим і начальницьким складом ОВС", в подальшому наказом ДПА у Львівській області
№ 293-о від 18 липня 2006 року внесено зміни до пункту звільнення попереднього
наказу на п.65 „б" (через хворобу). При звільненні з ним не провели
повного розрахунку, а саме, всупереч Указу Президента України від 24
квітня 2003 року № 370/2003 „Про надбавки військовослужбовцям СБУ та
працівникам ОВС України за безперервну службу", йому 01 квітня 2006 року безпідставно скасували
та в подальшому не виплачували щомісячну надбавку за безперервну службу, хоча таку раніше отримував за добросовісне
відношення до роботи та високі результати у службовій діяльності. Після
звільнення з служби неодноразово звертався до керівництва ДПА у Львівській
області з вимогою виплати такі суми,
однак такі залишились без задоволення. Вважає дії посадових осіб ДПА у
Львівській області та ДПА України по невиплаті належних йому сум неправомірними
та просить задовольнити позов.

Позивач
та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та
дали пояснення, аналогічні фабулі
позовної заяви. Просять позов задовольнити.

2

Представники
відповідачів - ДПА у Львівській області та ДПА України позовні вимоги ОСОБА_1
заперечили, пояснили, що надбавка працівникам податкової міліції за
безперервну службу згідно Указів Президента України № 370/2003 від 24 квітня
2003 року та № 595 віл 12 липня 2003 року не носить обов'язкового характеру для
голови ДПА області, оскільки це право
керівника, а не обов'язок для її
призначення. Крім того, позивачем
пропущено річний строк звернення до суду за захистом порушеного права, тому у задоволенні позову просять відмовити.

Заслухавши
пояснення представника позивача,
представників відповідача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши їх
доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з
наступних підстав.

Як
вбачається з наказу № 240-О від 22 травня 2006 року ДПА у Львівській області
(а.с. 5) позивач проходив службу в податковій міліції та був звільнений з
посади начальника Городоцького відділу податкової міліції управління податкової
міліції ДПА у Львівській області у відставку із зняттям з військового обліку за
п.65 „а" (за віком) Положення „Про проходження служби рядовим і начальницьким
складом ОВС", в подальшому наказом
ДПА у Львівській області № 293-о від 18 липня 2006 року (а.с. б) внесено зміни
до пункту звільнення попереднього наказу на п.65 „б" (через хворобу).

Згідно ст. 27
Закону України „Про державну податкову службу в Україні" та ст. 12
„Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів
внутрішніх справ" форми і розміри матеріального забезпечення осіб начальницького
складу податкової міліції, включаючи
грошове утримання, встановлюється відповідно
до законодавства України.

Відповідно
до Указу Президента України від 24 квітня 2003 року № 370/2003 „Про надбавки
військовослужбовцям Служби Безпеки України та працівникам органів внутрішніх
справ України за безперервну службу",
чинність якого поширена на осіб начальницького складу податкової міліції
згідно з Указом Президента України від 12 липня 2003 року № 595, передбачено встановлювати та виплачувати
щомісячно надбавки за безперервну службу у відсотках до грошового забезпечення
особам, які мають високі результати у
службовій діяльності залежно від стажу служби до 90%.

04
лютого 2004 року наказом Голови ДПА України за № 71 „Про заходи щодо виконання
Указу Президента України від 12 липня 2003 року № 595" визначено порядок і
умови виплати надбавки за безперервну службу. Даним наказом передбачено надати
право головам ДПА в областях встановлювати особам начальницького складу
податкової міліції щомісячні надбавки за безперервну службу до 90% грошового
забезпечення.

Наказом
Голови ДПА України № 115 від 17 березня 2005 року внесено зміни та доповнення
до згаданого наказу, згідно якого право
встановлювати (скасовувати) надбавки за безперервну службу залишено за Головою
ДПА України.

3

Наказом
Голови ДПА у Львівській області за № 21 Ф від 15 лютого 2005 року позивачу
встановлено надбавку за безперервну службу з 01 лютого 2005 року в розмірі 30%
до грошового забезпечення (стаж роботи на 01 лютого 2005 року складав 14 років
08 місяців 11 днів). Судом встановлено,
що дана надбавка була призначена позивачу та виплачувалась в розмірі 30%
з 01 лютого 2005 року по 01 квітня 2005 року.

Наказом
ДПА у Львівській області за № 41 Ф від 01 квітня 2005 року відмінено наказ ДПА
у Львівській області від 15 лютого 2005 року № 21 Ф щодо встановлення позивачу
надбавки за безперервну службу".

Отже, судом встановлено, що під час проходження служби в органах
податкової міліції ОСОБА_1
встановлювались, виплачувались, а згодом 01 квітня 2005 року були припинені
щомісячні надбавки за безперервну службу.

Суд
прийшов до висновку, що неприйняття
рішення щодо встановлення надбавки за безперервну службу суперечить положенням
Указів Президента України № 370 від 24 квітня 2003 року „Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України,
Міністерства внутрішніх справ України,
Державного Комітету у справах охорони державного кордону України та
Управління державної охорони за безперервну службу" та № 595 від 12 липня
2003 року „Про поширення чинності Указу Президента України від 24 квітня 2003
року № 370 на осіб начальницького складу податкової міліції", оскільки позивач мав право на встановлення
надбавки за безперервну службу і підстав скасовувати та не призначати таку
надбавку ОСОБА_1 не
було.

Із
врахуванням наведеного є підстави визнати незаконною бездіяльність посадових
осіб ДПА України в частині не видання наказу про встановлення ОСОБА_1 надбавки за
безперервну службу.

Приймаючи
рішення про зобов'язання відповідачі видати наказ про встановлення надбавки за
безперервну службу, суд не вбачає
підстав визначати її розмір, оскільки
законом він передбачений до 90% до грошового забезпечення, здійснюється за рахунок та в межах
коштів, визначених на оплату праці
органів державної податкової служби України і визначення розміру вказаної
надбавки входить у компетенцію Голови ДПА України.

Зі змісту
згаданих вище документів вбачається, що
такі укази постановлено з метою підвищення рівня соціального захисту осіб
начальницького складу податкової міліції,
вказані укази поширюються на всіх осіб начальницького складу податкової
міліції, тобто надбавка за безперервну
службу не носить індивідуальний характер,
а отже має бути встановлена обов'язково за безперервну службу
особам, які мають високі результати в
службовій діяльності залежно від стажу служби.

Оскільки
згідно з вищевказаними Указами Президента України виплата надбавки здійснюється
за рахунок коштів, передбачених у
Державному бюджеті України, на утримання
Державної податкової адміністрації України,
надбавка за безперервну службу окремим працівникам виплачувалась, безпідставним є покликання представників

4

відповідачів на
відсутність в кошторисах видатків на виплату цієї надбавки.

Безпідставними
також є доводи представників відповідачів щодо пропуску позивачем строку
звернення до суду. На думку суду такий ОСОБА_1 не пропущений, оскільки згідно ст. 99
КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється
річний строк, який обчислюється з
дня, коли особа дізналась або повинна
була дізнатись про порушення своїх прав чи інтересів, тобто з 18 липня 2006 року - з дня звільнення
з органів податкової міліції.

З огляду
на встановлені судом обставини, суд
вважає доведеним, що позивачу не з його
вини не була встановлена вищевказана надбавка,
встановлення якої покладається на посадових осіб відповідача, що свідчить про неправомірність їх дій, що потягло порушення прав позивача.
Визначення розміру вказаної надбавки входить у компетенцію Голови ДПА України.

Керуючись ст.
ст. 7-12, 8 6,
161, 162, 167 КАС України, на підставі
ст. 27 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні",
Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів
внутрішніх справ Української РСР,
постановою KM України від ЗО жовтня 1998 року № 1716 „Про проходження
служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення вислуги
років, призначення пенсій і грошової
допомоги", Указу Президента України
від 24 квітня 2003 року № 370 „Про надбавки військовослужбовцям Служби Безпеки
України та працівникам органів внутрішніх справ України за безперервну
службу", Указу Президента України
від 12 липня 2003 року № 595 „Про поширення чинності Указу Президента України
від 24 квітня 2003 року № 370 на осіб начальницького складу податкової
міліції", наказами ДПА України № 71
від 04 лютого 2004 року та № 115 від 17 березня 2005 року, суд

постановив :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати
незаконним наказ ДПА у Львівській області № 41 Ф від 01 квітня 2005 року „Про
відміну наказу ДПА у Львівській області від 15 лютого 2005 року № 21 Ф про
встановлення надбавки" ОСОБА_1 за
безперервну службу в розмірі 30% грошового забезпечення.

Визнати
незаконною бездіяльність посадових осіб ДПА України щодо не підготовки наказу
про встановлення ОСОБА_1
надбавки за безперервну службу за період з 01 квітня 2005 року по день
звільнення 22 травня 2006 року та зобов'язати посадових осіб ДПА України
встановити і виплатити йому надбавку у відповідному розмірі за вказаний період.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського адміністративного
апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня її проголошення, а в разі складання
постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення
в повному обсязі, заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної

5

скарги з
подачею її копії до апеляційної інстанції,
або в порядку ч.5 ст. 18 6 КАС України.