Справа № 2-а-7896/2008
Суддя: Мультян М.Б.
Дата ухвалення: 2008-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14
серпня 2008 р. Справа
№ 2-а-7896/08

Вінницький
окружний адміністративний суд в складі

Головуючого
судді Мультян Марини Бондівни,

При секретарі
судового засідання: Скалій

За участю представників сторін:

позивача :
ОСОБА_2- адвокат

відповідача
: не
з'явився, причини неявки суду не відомі. Про день, час і місце розгляду
справи повідомлено завчасно і належним чином

розглянувши
матеріали справи

за
позовом: Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1

до: територіального управління Головної
автомобільної транспортної інспекції у
Вінницькій області

про:
визнання протиправною та скасування постанови про застосування фінансових
санкцій №031953 від 20.08.2007 року

ВСТАНОВИВ
:

Заявлено
адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до територіального управління Головної
автомобільної транспортної інспекції у
Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови
про застосування фінансових санкцій №031953 від 20.08.2007 року.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що 20.08.2007 року
постановою винесеною ОСОБА_3 т.в.о. начальника територіального
управління Головної автомобільної транспортної інспекції у Вінницькій області було застосовано до позивача штрафні санкції
в розмірі 1700 грн. штрафу. Позивач вважає, що Постанова винесена із порушенням
встановленого порядку її прийняття, не
відповідає вимогам законодавства і є такою що суперечить Закону України "Про автомобільний транспорт".

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд
задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Представник
відповідача в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоча про
день та час слухання справи був повідомлений особисто вчасно та належним чином.

Суд,
вислухавши пояснення представника позивача дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Згідно
"Акту № 039512 проведення перевірки додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом" від
04.08.2007 року року, складеного державними інспекторами Гандзієм Ю.А., Іщенком В.М, під час перевірки
автомобіля марки НОМЕР_1, яким керував
ОСОБА_1 виявлено порушення, а саме
відсутня ліцензійна картка.

Згідно із повідомленням від 08.08.2008 року за №3922 ОСОБА_1
викликався на розгляд справи щодо здійсненого ним порушення на 13.08.2008 року, яке він отримав 14.08.2008 року, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового відправлення №210562.

Як
встановлено судом ОСОБА_1 викликався на розгляд справи щодо здійсненого ним
порушення на 13.08.2008 року, а
Постановою № 031953 від 20.08.2008 року, винесеної т.в.о. начальника
територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті у Вінницькій області ОСОБА_3, за порушення законодавства - надання
послуг по перевезенню пасажирів на таксі, автомобілем обладнаним
розпізнавальним знаком (ліхтарем) без оформлення документів, визначених ст. 39
Закону України “Про автомобільний транспорт”, а саме: експлуатація автомобіля
без ліцензійної картки до відповідача застосовано фінансову санкцію в розмірі
1700 грн.

Згідно
пояснень від 04.08.2008 року відповідач
не заперечував проти факту надання ним
послуг по перевезенню пасажирів без ліцензійної картки, про що було складено
відповідний акт, пояснивши відсутність документів тим, що він не встиг оформити ліцензійну карточку. До
розгялду справи в судовому
засідання інших заяв, пояснень та
клопотань від позивача, та заперечень від відповідача не надходило.

Відповідно до
ст. 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”передбачено, що автомобільні
перевізники та водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені
здійснювати контроль на автомобільному транспорті, документи, на підставі яких
виконуються пасажирські перевезення.

Абзацом 3 ч.
1 ст. 60 Закону України “Про автомобільний транспорт”передбачено
відповідальність у вигляді штрафу за порушення законодавства про
автомобільний транспорт, а саме:
експлуатацію легкового автомобіля,
облаштованого як таксі, без
наявності ліцензійної картки,
- штраф у
розмірі тридцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином,
судом встановлено, що територіальне управління Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті у Вінницькій області діяло при винесенні Постанови № 031953 від 20.08.2008 року діяло з порушенням норм чинного
законодавства, з перевищенням наданих йому повноважень, а саме: до порушника
застосовано штрафну санкції в розмірі 1700 грн., в той час як законодавством передбачено 510
грн., порушник викликався повідомлення
на розгляд справи щодо здійсненого ним порушення на 13.08.2008 року, але повідомлення він отримав
14.08.2008 року, а Постанову№ 031953 винесено фактично 20.08.2008 року.

В силу ч. 2
ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини,
що виникають у державі.

Суд також
бере до уваги, що згідно ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони:

1) на підставі,
у межах повноважень
та у спосіб,
що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням
повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4)
безсторонньо (неупереджено);

5)
добросовісно;

6)
розсудливо;

7) з
дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації;

8)
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням
права особи на участь у процесі
прийняття рішення;

10)
своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1
ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при
вирішенні справи керується принципом законності відповідно до
якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.70 Кодексу адміністративного
судочинства України належними є докази,
які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які
не стосуються предмету
доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу
для підтвердження їхніх вимог або заперечень

Відповідно до
ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується
на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи
те, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та
матеріалам справи, суд приходить до висновку про доцільність задоволення
позову.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86,
94, 128, 158, 160,162, 163, 167, 255, 257КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ
:

1.
Адміністративний позов фізичної особи-
підприємця ОСОБА_1 до територіального управління Головної
автомобільної транспортної інспекції у
Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про
застосування фінансових санкцій №031953 від 20.08.2007 року - задовольнити.

2. Постанову
про застосування фінансових санкцій №031953 від 20.08.2007 року територіального управління Головної
автомобільної транспортної інспекції у
Вінницькій області визнати протиправною та
скасувати.

Відповідно до
ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня
її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до
ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
сили після закінчення цього строку.

У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено:
19.08.2008 року о 17 год. 40 хв.

Суддя
Мультян Марина Бондівна