Справа № 2"а"-81/2007
Суддя: Буднікова Н.П.
Дата ухвалення: 2007-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2007 року.
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

в складі
головуючого судді Буднікової Н.П.,

при
секретарі Коваленко Т.В.,

за участю
представника позивача ОСОБА_1. -
ОСОБА_2,

представника
відповідача Бердянського міського голови Баранова В.О.
-

Шаркової-Мирошниченко Н.А.,

представників відповідача
виконавчого комітету Бердянської міської ради

Запорізької
області - Сарабєєвої
Н.О., Огуз І.А.,

представника третьої
особи державної виконавчої
служби у Запорізькій

області - Дона В.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у М.Бердянську справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Бердянського міського голови Баранова
Валерія Олексійовича, виконавчого комітету Бердянської міської ради
Запорізької області, третьої особи державної виконавчої служби у Запорізькій
області про визнання дій неправомірними, про стягнення моральної та
матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 01.07.2005 року на
виконавчий комітет Бердянської міської ради покладено зобов'язання надати
ОСОБА_1., учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії,
інваліду 2 групи,
захворювання якого зв'язано з роботами по ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, на склад сім"ї 2
чоловіки /він, дружина ОСОБА_2/ благоустроєну жилу квартиру у М.Бердянську,
яка відповідає вимогам ст.ст. 49,
50 ЖК України /а.с.23-24/.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14.09.2005 року рішення
Бердянського міськрайонного суду від 01.07.2005
року залишено без змін /а.с.25-27/.

В листопаді 2006 року
ОСОБА_1. звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача
Бердянського міського голови Баранова
В.О., третьої особи державної виконавчої* служби Запорізької області про визнання
дій міського голови неправомірними, який в порушення чинного законодавства
України не надав йому, інваліду війни та інваліду ЧАЕС 2 групи 1 категорії,
квартиру, при цьому не виконуючи рішення суду, яке набрало законної сили.
Просив стягнути з нього на відшкодування моральної шкоди 100000 грн., понесені
судові витрати 1172 грн.
Просив зобов"язати міського голову терміново виконати рішення Бердянського
міськрайонного суду від 01.07.2005
року про надання йому житла. Вказував, що рішенням виконавчого комітету
Бердянської міської ради за №301 від 17.05.2001 року він був прийнятий на
квартирний облік при Бердянському виконкомі під №4. У зв'язку зі станом
здоров"я та важкими умовами проживання виконком підготував клопотання №176
від 25.04.2002 року до Запорізької облдержадміністрації щодо термінового
надання коштів для придбання йому квартири. Через порушення виконкомом вимог
законодавства щодо термінового надання йому житла 01.09.2004 року він з цим
клопотанням був змушений звернутися до Прем"єр-Міністра України Януковича
В.Ф. Останній в присутності народного депутата України Бастриги І.М. та голови
Запорізької облдержадміністрації Березовського В.П. віддав розпорядження
особисто Бердянському міському голові Баранову В.О. надати йому, позивачу,
житло згідно чинного законодавства. Проте Бердянський міський голова Баранов В.О. не бажав
рахуватися з розпорядженням Прем'єр-міністра України. Посадовими особами
Бердянського міськвиконкому не було виконане рішення 32 сесії 1У скликання
Бердянської міської ради від 10.12.2004 року, яким передбачено придбання
квартири для нього за рахунок коштів субвенції обласного бюджету та клопотання
заступника голови Запорізької облдержадміністрації Сіна А.Ч. від 09.11.2004
року з метою спонукання Бердянського міськвиконкому до виконання Закону України
стосовно цієї справи. У зв'язку з порушенням черги на отримання житла при
Бердянському міськвиконкомі він, позивач, звернувся до Бердянського
міськрайонного суду через те, що станом на 17.05.2001 року він був у черзі на отримання житла під №4, а станом на 08.09.2004 року став по
загальній черзі 2310, як
позачерговий - №381. Після
звернення до міської прокуратури згідно з прокурорським наглядом станом на 01.12.2004 року він
опинився у черзі на отримання житла під №38.
30.12.2004 року прокурор М.Бердянська Гулін О.С. за №1128/04 надав
йому письмову відповідь, що тендерний комітет
Бердянського міськвиконкому
готує документи для

проведення процедури для придбання для нього двокімнатної квартири. Але
вона ним отримана не була через те, що Бердянським міськвиконкомом тендер з
придбання для нього двокімнатної квартири проведений не був. Запорізька
облдержадміністрація не змогла перерахувати цільові кошти на придбання квартири
для нього, тому що їй Бердянським міським головою Барановим В.О. були надані
дані, що його номер загальної черги 2310,
а позачергової -
№381. У зв'язку з неправомірними діями та порушеннями чинного законодавства
України він не змін покращити житлові умови, як це гарантовано йому Державою,
тому звернувся до Бердянського міськрайонного суду, який 01.07.2007 року зобов'язав
виконком надати йому квартиру, рішення набрало законної сили. Посадові особи
Бердянського міськвиконкому надавали йому однокімнатні квартири по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 /у гуртожитку на
9 поверсі/, які
згідно протесту прокурора М.Бердянська Василенка Л.І. були визнані такими, що
не відповідають вимогам житлового законодавства України. До моменту закінчення
розгляду скарги в Верховному Суді України він погодився на тимчасовий переїзд
до однокімнатної квартири у АДРЕСА_1,
але йому було відмовлено через те, що квартиру надали ОСОБА_3., яка стояла
в черзі на житло після нього /з 06.02.2003
року/. За інформацією начальника Головного управління праці та соціального
захисту населення Запорізької області Панкратова
В.П. від 26.10.2006 року
кошти Державного бюджету у розмірі 103000 грн., які надійшли до бюджету
М.Бердянська у листопаді 2005
року, були спрямовані для особи, яка знаходилася на квартирному обліку з 10.02.1994 року під №1. Але ці кошти
були спрямовані для придбання житла ОСОБА_4, яка згідно рішення виконкому від 02.10.2003 року була в
черзі на житло під №35. Згідно
ст.ст. 43-46 ЖК
України та п.п.36-47 Правил
обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, посадовими особами
Бердянського міськвиконкому було порушено порядок черговості отримання житла
особами, що стояли у черзі на отримання житла при Бердянському міськвиконкомі.
Рішення Бердянського міськрайонного суду від 01.07.2005 року, яке набрало законної сили, про покладення
зобов'язання на Бердянський міськвиконком надати йому житло не виконане.
Навпаки, міський голова умисно звертався з заявами чи то про роз'яснення
рішення суду, чи то про відстрочку виконання рішення суду. Своїми діями
Бердянський міський голова Баранов В.О. завдав йому моральної шкоди, яка
позначилася на стані його здоров"я, яке було втрачене при захисті Держави:
отримуючи відповіді, що грубо порушували його права, він дуже нервувався через
байдужість та несправедливість посадових осіб міськвиконкому Бердянської
міської ради. Внаслідок цього його було доправлено у критичному стані до
відділенняя профпатології Запорізької обласної ради. Свої моральні страждання на протязі цих
років, поки кін

добивається
законного покращення своїх житлових умов, як постраждалий при захисті Держави,
маючи державну гарантію, але з вини Бердянського міського голови Баранова В.О. змушений тягнути
жалюгідне існування, терпіти приниження та образи, він оцінює у 100000 грн. Крім того,
під час розгляду справи про спонукання до Бердянського міськвиконкому про
надання йому житла, ним були затрачені кошти по сплаті за юридичну допомогу у
розмірі 932 грн.,
затрачені кошти на дві поїздки до Запорізького апеляційного суду 240 грн. /через
поганий стан здоров"я він був змушений їздити разом із супроводжуючою
особою/. Тому він просить стягнути з Бердянського міського голови понесені ним
судові витрати у справі 1172 грн., моральну шкоду 100000 грн., зобов'язати
Бердянського міського голову терміново виконати рішення Бердянського
міськрайонного суду від 01.07.2005 року про надання йому житла згідно ст.ст.
49, 50 ЖК України /а.с.2-4/.

Ухвалою суду від 19.12.2006 року до участі у справі в якості другого
відповідача залучено виконавчий комітет Бердянської міської ради Запорізької
області /а.с.88-89/.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1. -
ОСОБА_2 позов підтримала в повному обсязі, просила стягнути з відповідача
Бердянського міського голови Баранова В.О. моральну шкоду 100000 грн.,
матеріальну шкоду, яка складається з понесених судових витрат по розглянутій
справі 1172 грн., зобов'язати терміново виконати рішення Бердянського
міськрайонного суду від 01.07.2005 року про надання позивачу житла.

Представник відповідача Бердянського міського голови Баранова В.О. - Шаркова-Мирошниченко
Н.А. позов не визнала, оскільки Бердянський міський голова Баранов В.О. діє, відповідно
до ст. 19 Конституції
України, в межах своїх повноважень, передбачених ст.ст. 34, 42 Закону України
„Про місцеве самоврядування". Розпорядження щодо ненадання квартири
ОСОБА_1. міський голова не видавав. Крім того, просить прийняти до уваги, що
ОСОБА_1. два рази пропонували однокімнатні квартири, від яких він відмовився.
Впевнена, що підстав для стягнення моральної
шкоди, передбаченої ст. 1167
КЦ України, немає,

Представники відповідача виконавчого комітету Бердянської міської ради
Сарабєєва Н.О., Огуз І.А. позов не визнали і пояснили, що виконавчий комітет
Бердянської міської ради дійсно скористався своїм правом і звертався з заявами
про відстрочку виконання рішення суду, про роз'яснення рішення суду. Виконком
приймав заходи щодо виконання рішення суду про надання квартири ОСОБА_1.,
незважаючи на те, що в черзі ліквідаторів він на черзі не під №1. Але від двох
запропонованих однокімнатних квартир ОСОБА_1. відмовився, помилково вважаючи,
що він має право
на одержання двокімнатної квартири,
без урахування

знаходження
у приватній власності частини квартири в зв"язку з приватизацією. В
теперішній час виконавче провадження закрите.

Представник третьої особи державної виконавчої служби
Запорізької області Дон В.О. просить винести постанову на розгляд суду згідно
чинного законодавства України.

Вислухавши осіб, які приймають участь у справі, допитавши свідків, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст.ст. 2,
6, 11, 99 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб, інших суб"єктів при здійсненні ними
владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень. Кожному гарантується право на захист його
прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом. Суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод чи інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що фактично ОСОБА_1. та його представник ОСОБА_2 вимагають
визнати неправомірними дії Бердянського міського голови та виконавчого комітету
в частині невиконання рішення Бердянського міськрайонного суду щодо надання
йому квартири та стягнути з Бердянського міського голови на відшкодування
моральної шкоди 100000 грн. та матеріальної шкоди 1172 грн.

Згідно ст. 14 Цивільного
процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили,
обов"язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб
та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках,
встановлених міжнародними договорами, згода на обов"язковість яких надана
Верховною Радою України, -
і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для
відповідальності, встановленої законом.

Судом встановлено, що рішення Бердянського міськрайонного суду від 01.07.2005 року, що набрало
законної сили, яким на виконавчий комітет Бердянської міської ради покладено
зобов"язання надати ОСОБА_1.
благоустроєну жилу
квартиру на склад сім"ї 2
чоловіка , він та

дружина ОСОБА_2/, яка
відповідає вимогам ст.ст.
49, 50 ЖК України, не
виконане.

Представники відповідача виконавчого комітету Бердянської міської ради
стверджують, що на виконання рішення суду ОСОБА_1. надавалась однокімнатна
квартира АДРЕСА_1
загальною площею 29,1 кв.м, в тому числі жилою - 16 кв.м, від якої він
відмовився на засіданні міської суспільної комісії з житлових питань, про що
складено акт від 27.01.2006 року /а.с.219/.

Разом з тим, суд вважає встановленим, що квартира АДРЕСА_1 ОСОБА_1. не
надавалась, оскільки відповідно до ст.ст. 52, 58 ЖК України виконавчий комітет
Бердянської міської ради про надання жилої квартири ОСОБА_1. рішення не
приймав, ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення
не виписувався. В зв"язку з чим немає підстав вважати, що останній
відмовився від одержання квартири.

Представники відповідача виконавчого комітету Бердянської
міської ради стверджують, що на виконання рішення суду ОСОБА_1. на підставі
рішення виконавчого комітету від 04.05.2006
року за №227 надавалась
окрема однокімнатна квартира АДРЕСА_2
загальною площею 19,45 кв.м, в
тому числі жилою - 11,7 кв.м,
від якої він відмовився, про що свідчать копія ордеру №81 від 05.05.2006 року та заява
ОСОБА_1. від 16.05.2006 року, в
якій він посилається на те, що це не квартира, а кімната в гуртожитку на 9 поверсі /а.с.223, 224/.

При вирішенні питання відповідності наданої квартири ОСОБА_1. вимогам
чинного законодавства України, зокрема -
ст.ст. 49, 50 ЖК
України, суд приймає до уваги наступне.

Згідно ст. 48 ЖК
України, п.53 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов,
і надання їм жилих приміщень в Україні, жиле приміщення надається громадянам у
межах 13,65 кв.м
жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян
жилою площею в даному населеному пункті /у м.Бердянську - 8 кв.м/. При цьому
враховується жила площа у жилому будинку /квартирі/, що перебуває у приватній
власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки.

Згідно ст. 49 ЖК
України та п. З Порядку надання додаткової жилої площі особам, які внаслідок
Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або
стали інвалідами, дітям-інвалідам, які потребують особливого догляду, та
сім"ям, що втратили годувальника з числа осіб, віднесених до категорії 1, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 31.12.1996
року №1589, додаткова жила
площа надається особам, віднесеним
до категорії 1, які

перенесли променеву
хворобу будь-якого
ступеня або стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та дітям, які
стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи і потребують особливого
догляду, - у
вигляді окремої кімнати.

Досліджені в судовому засіданні матеріали облікової справи ОСОБА_1.
свідчать про те, що він проживає у двокімнатній квартирі АДРЕСА_3 загальною
площею 56,6 кв.м, в
тому числі жилою - 32,7 кв.м.
Квартира належить на праві приватної власності в рівних частках кожному
ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6. на підставі свідоцтва про право власності
на житло від 29.09.1999 року.
Квартира приватизована з використанням житлових чеків. В квартирі в теперішній
час проживають 5 осіб:
ОСОБА_1., ОСОБА_2 /дружина/, ОСОБА_7. /донька/, ОСОБА_6. /онука/, ОСОБА_8
/онука/. Тобто, на кожного ч.1ена сім"ї припадає по 6,54 кв.м жилої площі
/32,7:5=6,54/. Таким
чином, на ОСОБА_1. та його дружину ОСОБА_2 припадає 13,08 кв.м /6,54x2=13,08/, що значно менше
середньої забезпеченості у М.Бердянську /а.с.214-215, 221-222, 227-228/

За таких доказів, з урахуванням права ОСОБА_1. на
додаткову

жилу площу, суд вважає встановленим, що квартира АДРЕСА_2, яка була
надана ОСОБА_1 на склад сім"ї 2
чоловіки, не відповідає вимогам ст.ст.48-50 ЖК

України. В зв"язку
з чим є
підстави визнати неправомірними дії

виконавчого комітету Бердянської міської ради в частині невиконання рішення
Бердянського міськрайонного суду від 01.07.2005 року і зобов"язати
виконавчий комітет надати житло ОСОБА_1.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1. в частині стягнення моральної шкоди в
розмірі 100000 грн. і матеріальної шкоди в розмірі 1172 грн. з Бердянського
міського голови, суд приймає до уваги, що рішенням Бердянського міськрайонного
суду від 01.07.2005 року покладено зобов'язання надати квартиру ОСОБА_1. на
виконавчий комітет Бердянської міської ради, а не на міського голову. Крім
того, в судовому засіданні встановлено, що позивач просить стягнути понесені
судові витрати не по цій, а по іншій розглянутій справі, питання про стягнення
яких вирішується відповідно до ст. 88
ЦПК України. Тому в позові в цій частині ОСОБА_1. необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 158-163
Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 48, 49, 50 Житлового
кодексу України, Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Законом України „Про
місцеве самоврядування в Україні", Правилами
обліку громадян, які
потребують

поліпшення
житлових умов і надання їм жилих приміщень в Україні, Порядком надання
додаткової жилої площі особам, які внаслідок Чорнобильської катастрофи
перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами,
дітям-інвалідам, які потребують особливого догляду, та сім"ям, що втратили
годувальника з числа осіб, віднесених до категорії 1,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позовОСОБА_1

задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії виконавчого комітету Бердянської міської ради
Запорізької області в частині не виконання рішення Бердянського міськрайонного
суду від 1 липня 2005 року про
покладання зобов'язання по наданню ОСОБА_1, учаснику ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду 2 групи, захворювання якого
зв"язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, на
склад сім"ї 2 чоловіки /він та дружина ОСОБА_2/ благоустроєної житлової
квартири у М.Бердянську Запорізької області, яка відповідає вимогам ст.ст. 49,
50 Житлового кодексу України, та зобов"язати виконавчий комітет терміново виконати рішення суду.

В іншій частині
адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд через Бердянський міськрайонний суд шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови,
апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня подання заяви про
апеляційне оскарження.