Справа № 2-а-21/2007
Суддя: Кравець О.А.
Дата ухвалення: 2007-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№2-a-21/2007p
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
червня 2007 року, Тетїївський районний
суд, Київської області в складі :

головуючого
судді : Кравець
О. А.

при
секретарі: Рабенко
Н.І.

з участю
адвокатів . ОСОБА_1
та ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_3
до Ненадихської сільської ради с
Ненадиха, Тетіївського району, Київської області третя особа ОСОБА_4 про
визнання не чинним рішення виконавчого комітету Ненадихської сільської ради

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
просить визнати не чинним рішення виконавчого комітету Ненадихсько сільської
ради, Тетіївського району, Київської області № 24 від 06 жовтня 2000
року та № 31 від 21 серпня 2001 року про надання в оренду для проживання та
торгівельної діяльності ОСОБА_4 приміщення,
розташованого по АДРЕСА_1 та про надання даного приміщення йому для
проживання, посилаючись на те, що рішенням № 26 сьомої сесії двадцять
третього скликання Ненадихської сільської ради від 10.09.1999 року частина
цього приміщення була надана їй в оренду. Про те, що ОСОБА_4 від її імені написав заяву про
відмову від оренди, вона дізналась в
січні 2006 року і почала оскаржувати дані рішення.

В
судовому засіданні позивачка та її адвокат ОСОБА_1 змінили позовні вимоги і
просять визнати не чинним рішення виконавчого комітету Ненадихської сільської
ради, Тетіївського району, Київської області № 24 від 06 жовтня 2000
року в частині надання в оренду приміщення розміром 54, 1 кв. м. ,
розташованого в АДРЕСА_1 строком на 25 років для торгівельної діяльності
ОСОБА_4 та рішення виконавчого комітету Ненадихської сільської ради, Тетіївського району, Київської області № 31 від 21 серпня 2001
року в частині надання ОСОБА_4 для проживання 35 кв. м. приміщення по АДРЕСА_1, яке надавалось раніше в оренду ОСОБА_3 для
торгівельної діяльності.

Представник
відповідача сільський голова с
Ненадиха ОСОБА_5 з позовними
вимогами погоджується, пояснивши, що рішення про надання в оренду приміщення
для торгівельної діяльності ОСОБА_3 приймала сільська рада і виконком не мав
права відміняти рішення ради.

Третя
особа ОСОБА_4 3 позовними вимогами не згодний,
пояснивши, що ОСОБА_3 достовірно
знала, що він отримав все приміщення для
проживання по АДРЕСА_1, сама заносила в
сільську раду заяву про те, що вона
просить розірвати з нею договір оренди,
хоча визнає, що заява, яка знаходиться при справі написана ним, але як чернетка. Яким чином вона подала цю
заяву, а не переписану нею, він не знає. Вважає, що вона пропустила строки позовної давності
для оскарження рішень.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення
сторін, свідка ОСОБА_6 , дослідивши письмові докази, суд вважає,
що позовні вимоги обгрунтовані.

Так в
суді встановлено, що 10 вересня 1999
року рішенням № 26 сьомої сесії, двадцять
третього скликання Ненадихської сільської ради позивачці було надано в

тимчасове користування на умовах оренди
строком на три роки приміщення по АДРЕСА_1 для ведення торгівельної діяльності.
Згідно даного рішення 25.10.1999 року між сторонами було укладено договір
оренди даного приміщення площею 35 кв.м.
Після оформлення права на зайняття підприємницькою діяльністю, позивачка почала займатись торгівельною
діяльністю. Одним із пунктів договору оренди було передбачено, що якщо жодна сторона до закінчення даного
договору не заявить про намір його розірвати,
договір автоматично продовжується на такий же термін. На час закінчення
строку дії договору 25.10.2002 року,
ніхто із сторін не заявляв про намір розірвання даного договору і тому
позивачка вважала до січня 2006 року, що
договір автоматично продовжено. В січні 2006 року ОСОБА_4 не допустив позивачку
до роботи в магазині і вона 11 січня 2006 року,
прийшовши в сільську радую,
дізналась від сільського голови ОСОБА_6
що 20 вересня 2000 року ОСОБА_4 від її імені подав заяву про розірвання
договору оренди укладеного 25 жовтня 1999 року між нею та сільською радою і
одночасно подано заяву ОСОБА_4 про надання йому в оренду приміщення по АДРЕСА_1
для житла та ведення торгівельної діяльності строком на 25 років. Рішенням
виконавчого комітету Ненадихськоі сільської ради № 24 від 06 жовтня 2000 року
було надано в оренду для проживання та торгівельної діяльності ОСОБА_4
приміщення, розташованого по АДРЕСА_1
строком на 25 років а також прийнято рішення № 31 від 21 серпня 2001 року про
надання ОСОБА_4 приміщення,
розташованого по АДРЕСА_1 для проживання. В даних рішеннях не було
вказано, що договір оренди укладений між
сільською радою та позивачкою розірвано,
чи відмінено рішення сесії про надання їй даного приміщення в оренду. 13
січня 2006 року по її скарзі сільська рада відмінила вищевказані рішення і
вирішила надати їй в оренду частину даного приміщення площею 54.1 кв.1 Дане
рішення 25 січня 2006 року оскаржив ОСОБА_4 в суд і воно було відмінено, як таке,
що було прийнято з порушенням вимог законодавства. Позивачка звернулась
в Господарський суд Київської області,
постільки вона є підприємець, але
ухвалою суду справа направлена на розгляд Тетіївського районного суду, так як на момент надання позивачці приміщення
в оренду, підприємцем вона не являлась.

Встановлені
в суді факти об'єктивно підтверджуються зібраними по справі і дослідженими в
суді доказами.

Так із
пояснень в суді свідка ОСОБА_6
встановлено, що він працював
сільським головою в с Ненадиха
і дійсно позивачці в 1999 році було надано рішенням сесії в оренду нежиле
приміщення для ведення торгівельної діяльності по АДРЕСА_1. Потім вона заключила договір оренди
даного приміщення площею 35 кв.м. В 2000
році ОСОБА_4 приніс йому заяви ОСОБА_3 про розірвання договору оренди та свою
про надання йому даного приміщення для проживання та торгівельної діяльності в
оренду строком на 25 років. Ким була написана заява від імені позивачки, він не цікавився, постільки вони на той час проживали разом як
одна сім'я. Згідно даних заяв рішенням виконкому було задоволено заяву ОСОБА_4,
а потім взагалі віддано все приміщення йому для
проживання. В січні 2006 року до нього прийшла ОСОБА_3 і спитала на якій
підставі ОСОБА_4 не допускає її до роботи. Він показав їй рішення та її
заяву, про які на його думку вона
дізналась вперше, бо була здивована і
сказала, що ту заяву написав ОСОБА_4
Постільки ОСОБА_4 ввів в оману сільську раду,
вони прийняли рішення про відміну рішень виконкому про надання йому
спірного приміщення для проживання. Дане рішення було судом відмінено, постільки відміна

ордера
на житлове приміщення, чи його часткова
зміна може бути проведена лише в судовому порядку.

Із копії
рішення № 26 сьомої сесії двадцять третього скликання від 10.09.1999 року
встановлено, що позивачці надавалось в
оренду строком на три роки приміщення по вул. . Шкільна 27 а в с.
Ненадиха.

Із копії
договору оренди приміщення для торгівельної діяльності від 25.10.1999 року
встановлено, що позивачці в оренду
надано приміщення площею 35 кв.м.
строком на три роки. В п.6.2 даного договору вказано, що якщо жодна сторона до закінчення даного
договору не заявить про намір його розірвати,
то договір вважається автоматично продовженим на такий же строк.

Із копії
заяви від 20.09.2000 року встановлено,
що від імені позивачки подано заяву про розірвання договору оренди
приміщення для торгівельної діяльності.

Із копій
рішення виконавчого комітету Ненадихської сільської ради, Тетіївського району, Київської області № 24 від 06 жовтня 2000
року та № 31 від 21 серпня 2001 року встановлено, що ОСОБА_4 надано в оренду
для проживання та торгівельної діяльності приміщення, розташоване по АДРЕСА_1 та в подальшому
надання даного приміщення йому для проживання,

Із
висновку спеціаліста почеркознавця № 844 від 29.05.2006 року встановлено, що рукописні записи в вищеназваній заяві
позивачки, виконано ОСОБА_4

Із
архівної довідки від 18.06.2007 року виданої архівним відділом Тетіївської
районної держадміністрації встановлено,
що по протоколах сесій Ненадихької сільської ради за 1998 - 2000 роки
рішень про делегування сесією повноважень виконавчого комітету Ненадихської
сільської ради щодо надання в концесію / оренду/ об'єктів комунальної власності
не виявлено

Аналізуючи
таким чином зібрані по справі і досліджені в суді докази, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають задоволенню. 10 вересня 1999 року рішення №
26 сьома сесія двадцять третього скликання Ненадихської сільської ради прийняла
рішення про надання в тимчасове користування на умовах оренди строком на 3 роки
приміщення по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 для ведення торгівельної діяльності. Між
позивачкою та відповідачем 25.10.1999 року було укладено договір оренди
приміщення для торгівельної діяльності площею 35 кв.м. строком натри роки. Згідно п. 6.2 Договору
оренди приміщення для торгівельної діяльності від 25.10.1999 року укладеного
між сторонами вказано, що якщо жодна
сторона до закінчення даного договору не заявить про намір його розірвати, то договір вважається автоматично продовженим
на такий же строк. В суді встановлено,
що позивачка не подавала до виконкому сільської ради заяву про
розірвання договору оренди, таку заяву
від її імені виконав ОСОБА_4, який як
встановлено в суді із пояснень свідка ОСОБА_6 ,
і заніс її до нього, як до
сільського голови. Тобто достовірно встановлено, що позивачка не подавала своєї заяви до
виконкому про розірвання договору оренди. Без її відому рішенням виконавчого
комітету Ненадихської сільської ради,
Тетіївського району, Київської
області № 24 від 06 жовтня 2000 року та № ЗІ від 21 серпня 2001 року що ОСОБА_4
надано в оренду для проживання та торгівельної діяльності приміщення, розташоване по АДРЕСА_1 та в подальшому
надання даного приміщення йому для проживання,
при цьому самому тексті рішення не вказано про те, щоб розірвати договір оренди з ОСОБА_3 В суді
також встановлено, що про дану заяву та
вищевказані рішення позивачка дізналась від сільського голови в січні 2006 року
і стала оскаржувати його в різних інстанціях,
тобто вона не пропустила встановлений строк позовної давності .
Згідно ст. . 26 Закону України „Про
місцеве самоврядування в Україні " до виключної компетенції сільських рад
відноситься прийняття рішень про відчуження,
або передачу у тимчасове користування об'єктів комунальної власності.

Сільська
рада може делегувати іншим органам окремих повноважень щодо управління
комунальною власністю. Як видно з архівної довідки від 18.06.2007 року виданої
архівним відділом Тетіївської районної держадміністрації по протоколах сесій
Ненадихької сільської ради за 1998 - 2000 роки рішень про делегування сесією
повноважень виконавчого комітету Ненадихської сільської ради щодо надання в
концесію / оренду / об'єктів комунальної власності не виявлено. Тобто приймаючи
рішення виконавчого комітету № 24 від 06 жовтня 2000 року та № 31 від 21 серпня
2001 року про те що ОСОБА_4 надано в оренду для проживання та торгівельної
діяльності приміщення, розташоване по
АДРЕСА_1 та в подальшому надання даного приміщення йому для проживання не
відмінивши рішення сесії та не розірвавши договір оренди , виконавчий комітет Ненадихської сільської
ради перевищив свої повноваження,
передбачені ст. 29 вищезгаданого Закону.

керуючись ст.
17, 18, 99, 100, 158-163, 167 КАС
України, Законом України „Про місцеве
самоврядування в Україні",

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги
задоволити .

Поновити строк
позовної давності.

Визнати
не чинним рішення виконавчого комітету Ненадихської сільської ради, Тетіївського району. Київської області № 24
від 06 жовтня 2000 року в частині надання в оренду приміщення розміром 54, 1 кв. м. ,
розташованого в АДРЕСА_1 строком
на 25 років для торгівельної діяльності ОСОБА_4.

Визнати
не чинним рішення виконавчого комітету Ненадихської сільської ради, Тетіївського району, Київської області № 31 від 21 серпня 2001
року в частині надання ОСОБА_4 для проживання 35 кв. м. приміщення по АДРЕСА_1, яке надавалось раніше в оренду ОСОБА_3 для
торгівельної діяльності.

постанова
може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Тетіївський
районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів
з дня проголошення повного тексту постанови. Апеляційна скарга подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.