Справа № 2-а-73/2008
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2008-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2- а- 73
П О С Т А Н О В А

І
М Е Н Е М У К
Р А Ї
Н И

13 червня 2008 року Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого- судді: Вівдиченко Т.Р.

при секретарі: Орищук І.І.

за участю:

представників позивачів: ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача:
Сибірякової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернівці справу за адміністративним позовом військового прокурора Чернівецького гарнізону
в інтересах ОСОБА_1до військової частини А 4514 про стягнення грошової
компенсації за невикористане речове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до військової частини А 4514 про стягнення грошової
компенсації.

Посилався на те, що ОСОБА_1проходив
військову службу у військовій частині А 4514 Міністерства Оброни України та був
звільнений наказом командувача
Сухопутних військ Збройних Сил України
від 12 жовтня 2007 року № 207.

Після його звільнення відповідач військова частина А 4514 не відшкодувала
матеріальні цінності за невикористане речове майно, чим були порушені права та
інтересиОСОБА_1 Так, згідно довідок-розрахунків № 302 від 12.10.2007 року та № 303 від 12.10.2007 року зазначена
військова частина заборгувала йому грошові кошти в якості компенсації за
невикористане речове майно в сумі 4070 грн. 49 коп.

Вважає, що невиплата ОСОБА_1. грошової компенсації за речове майно порушує
його права та ст.9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 року; п. 27 Положення
“Про забезпечення військовослужбовців Збройних Сил речовим майном у мирний
час”, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 року.
Просив адміністративний позов задовольнити та стягнути на користьОСОБА_1 4070 грн. 49 коп. грошової
компенсації замість належного до видачі речового майна.

Позивач у судовому засіданні адміністративний позов підтримав. Пояснив, що
при звільненні йому не було виплачено грошову компенсацію за речове майно,
підтвердив обставини, викладені в позові. Просив адміністративний позов
задовольнити.

Представники позивача адміністративний позов підтримали. Вважають, що
невиплата грошової компенсації порушує
праваОСОБА_1, просили позов
задовольнити та стягнути на користьОСОБА_1 грошову компенсацію за не отримане
речове майно в розмірі 4070 грн. 49 коп.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що
дію ч.2 ст.9 Закону України «Про “Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зупинено,
а тому вимоги позивача є безпідставними, просила в адміністративному позові
відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно ст.104 КАС
України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним
позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині А 4514
на посаді старшого помічника начальника штабу з кадрів і стройової
частини. Позивач наказом командувача
Сухопутних військ Збройних Сил України від 12 жовтня 2007 року № 207 був
звільнений з військової служби в запас за станом здоров'я та виключений із списків особового складу
частини, всіх видів забезпечення (а.с.3).

Згідно
копії довідки-розрахунку №302 від 12.10.2007 року ОСОБА_1. за період з
01.06.1991 року по 11.03.2000 року не було виплачено грошової компенсації за
речове майно у розмірі 928 грн. 08 коп. (а.с.5), а за період з 11.03.2000 року
по 12.10.2007 року не було виплачено 3142 грн. 41 коп.(а.с.6) - а всього 4070
грн. 49 коп.

Речового майна на складі військової частини А 4514 немає, що
підтверджується довідкою № 324 від 21.04.2008 року.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного
позову.

Як вбачається з пояснень представника
відповідача, військова частина А 4514 позов не визнає,
вважає, що командування частини діяло згідно вимог чинного законодавства.

Так, відповідно до ч.2 ст.9 Закону України “Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 року військовослужбовці
одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і
продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію
замість них.

Відповідно до п.27 Положення “Про забезпечення військовослужбовців Збройних
Сил речовим майном у мирний час”, затвердженим постановою Кабінету Міністрів
України від 28.10.2004 року, військовослужбовці, звільнені з військової служби
у запас з правом носіння військової форми одягу, за своїм бажанням можуть
одержати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову
компенсацію за нього.

Однак, п.2 ст.1 Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних
коштів» від 07.02.2000 року, який вступив в дію з 11.03.2000 року, було
призупинено дію ч.2 ст. 9 Закону України
“Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” - в
частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням
грошової компенсації замість них та замість речового майна. Зазначений Закон не
скасований, Конституційним судом України неконституційним не визнаний, а тому
підлягає обов'язковому виконанню на всій території України.

Щодо вимоги позивача про стягнення грошової компенсації за речове майно у
розмірі 4070 грн. 49 коп. слід зазначити наступне. Як вбачається з довідки-розрахунку №302 від 12.10.2007 року
ОСОБА_1. не було виплачено грошової компенсації за речове майно до 11.03.2000
року на суму 928 грн. 08 коп., після березня 2000 року на суму 3142 грн. 41
коп. Однак, зважаючи на те, що позивач
просить стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію за речове
майно, а не саме речове майно в натурі - вказана вимога задоволенню не
підлягає.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позову та
приходить до висновку, що адміністративний позов військового прокурора
Чернівецького гарнізону в інтересах ОСОБА_1 необґрунтований та задоволенню не
підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12,14, 157, 159, 160, 161,
162, 186 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

В адміністративному позові
військового прокурора Чернівецького гарнізону в інтересах ОСОБА_1 про
стягнення грошової компенсації за невикористане речове майно - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було
подано.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного
суду через Першотравневий районний суд
м. Чернівці.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції може бути
подана протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення
в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий - суддя: ___________________ Вівдиченко Т.Р.