Справа № 22-а-8525/2008
Суддя: Сухарьок М.Г.
Дата ухвалення: 2008-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-8525/08
Суддя 1-ї інстанції Федько С.П.
Суддя - доповідач Сухарьок М.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2008 року м.
Донецьк

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Сухарька М.Г., суддів Гаврищук Т.К.,
Білак С.В.,

при секретарі Безрукової В.М.

за участю сторін:
позивача ОСОБА_1.

представник
відповідача в судове засідання не з'явився,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного
адміністративного суду апеляційну скаргу Центрально-Міського Управління праці та соціального захисту населення Горлівської міської ради на постанову Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки від 20 червня 2008 року по справі № 2-а-76/08 за позовом ОСОБА_1до
Центрально-Міського Управління праці та соціального
захисту населення Горлівської міської
ради, Головного управління Державного казначейства України Донецької області про визнання дій незаконними та стягнення недоотриманих сум на
оздоровлення,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з заявою в
якій просив перерахувати щорічні виплати на оздоровлення і стягнути з
відповідача недоплачені суми на оздоровлення, відповідно до вимог ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи” за
період 2002-2007 роки.

Постановою Центрально-Міського районного суду від 20 червня 2008
року позовні вимоги
задоволені частково. З Відповідача на користь ОСОБА_1. стягнено
заборгованість по допомозі на
оздоровлення за 2007 рік у розмірі 1510 грн.

Відповідач з постановою суду не погодився, подав
апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду прийняте з порушенням норм
процесуального та матеріального права, просив рішення суду скасувати і прийняти
нове, відмовивши позивачу в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих
заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанову
суду треба скасувати, виходячи з наступних підстав.

Суд першої інстанції вірно визначився, що відповідно до
Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі Закон №3054-III), передбачена щорічна
допомога на оздоровлення інвалідам першої і другої груп - п'ять мінімальних заробітних плат, інвалідам
третьої групи - чотири мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на момент виплати.

Управління праці і соціального захисту населення
виплачувало позивачу щорічну допомогу на оздоровлення у розмірах, які були
встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836
“Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”. В подальшому виплати збільшились, згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 року № 562.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України. Постановою №836, на яку
посилається відповідач, всупереч Закону №3054-III , (який встановив
розмір щорічної допомоги як величину кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено
конкретні розміри такої допомога в твердій грошовій сумі. Між тим, з моменту
прийняття постанови №836 встановлені нею розміри щорічної допомога на
оздоровлення залишалися незмінними, у той час як Верховною Радою України
неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно
затверджувався новий державний бюджет.

Виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні
даного спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону України №3054-III
та Закони України Про державний бюджет
на 2003, 2004, 2005 та 2007 роки.

Як встановлено судом та
підтверджено довідкою відповідача,
позивачу було виплачено допомогу на оздоровлення у наступних розмірах: за 2003
рік-21,5 грн., за 2004 рік-21,5 грн., за 2005 рік-90 грн., за 2007 рік-90 грн.

Таким чином, розмір
щорічної допомоги позивача за 2003-2005,
2007 роки з урахуванням дат виплат і
розміру мінімальної заробітної
плати на момент виплати складає за 2002 рік-798, 5 грн., за
2004 рік-1026 грн. 50 коп., за 2005 рік-1238 грн., за 2007 рік-1510 грн., а
всього 4573 грн.

Суд першої інстанції
помилково застосував вимоги ст. 99 КАС України та стягнув на користь позивача з УПСЗН допомогу на оздоровлення лише за 2007
рік, оскільки допомога на оздоровлення фактично представляє собою відшкодування державою шкоди, завданої ушкодженням здоров*я внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Відповідно до
п. 3 частини 1 статті 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров*я або смертю.

Вимоги позивача, щодо
стягнення з Центрально-Міського Управління
праці та соціального захисту населення
Горлівської міської ради заборгованості
по допомозі на оздоровлення за 2002
рік задоволенню не підлягають, оскільки
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення хоча і здійснюють
органи соціального захисту населення,
але починаючи тільки з 29 жовтня 2003 року, відповідно до п. 2 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів
з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету,
затвердженого Постановою КМУ від 04.03.2002
року № 256. Таким чином, позивач
пред'явив позовні вимоги до неналежного
відповідача у справі і в частині стягнення з відповідача щорічної допомоги на оздоровлення за 2002 рік
колегія суддів вважає за необхідне
відмовити.

Вимоги про
стягнення компенсації на оздоровлення за 2006 рік задоволенню не підлягають, так як
відповідно до п. 37 ст. 77 Закону України “Про державний бюджет України на 2006
рік”, на 2006 рік зупинена дія абзацу 3
частини 4 ст. 48 Закону України “Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” в частині виплат
компенсації і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Таким чином
судова колегія вважає, що помилковим є рішення суду, в частині відмови стягнути з Центрально-Міського Управління
праці та соціального захисту населення
Горлівської міської ради заборгованості по допомозі на оздоровлення за 2003-2005 роки, тобто
постанова прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196,
198 - 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія судів, -

П О С Т А
Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Центрально-Міського Управління праці та соціального захисту населення Горлівської міської ради на постанову Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки від 20 червня 2008 року по справі № 2-а-76/08 за позовом ОСОБА_1до
Центрально-Міського Управління праці та соціального
захисту населення Горлівської міської
ради, Головного управління Державного казначейства України Донецької області
про визнання дій незаконними та стягнення недоотриманих сум на
оздоровлення - залишити без
задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду від 20 червня 2008
року по справі № 2-а-76/08 -
скасувати.

Позов ОСОБА_1до Центрально-Міського Управління праці та соціального
захисту населення Горлівської міської
ради про визнання дій незаконними та стягнення недоотриманих сум на
оздоровлення - задовольнити частково.

Визнати неправомірними
дії Центрально-Міського Управління
праці та соціального захисту населення
Горлівської міської ради стосовно
відмови у виплаті ОСОБА_1щорічної
допомоги на оздоровлення за 2003-2005 та 2007 роки у розмірі, встановленому
статтею 48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Стягнути
з Центрально-Міського Управління праці та соціального
захисту населення Горлівської міської
ради за рахунок коштів Державного
бюджету України на користь ОСОБА_1щорічну допомогу на оздоровлення за
2003-2005, 2007 рік у розмірі 4573
грн.

В іншій частині
позовних вимог відмовити.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті та проголошений її
повний текст у судовому засіданні 20 серпня 2008 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в
разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий: Сухарьок
М.Г.

Судді:
Гаврищук Т.Г.

Білак С.В.