Справа № 22а-1080/2008
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2008-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-ій інст. Миронюк
М.Г. рядок статзвіту № 49
Ковельський міськрайонний суд
Волинської області № 2а-40/07 справа № 22а-1080/08
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2008 року м.
Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Носа
С.П.,

суддів: Довгополова
О.М.,

Яворського І.О.

при секретарі : Ступницькій
Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
представника ОСОБА_2 на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської
області від 02 серпня 2007 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в м. Ковель на неправомірні дії та
бездіяльність при утриманні грошових сум з пенсії боржника, стягнення моральної
шкоди,-

в с т а
н о в и л а :

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від
02 серпня 2007 року в позові ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м. Ковель у Волинській області на дії та
бездіяльність при утриманні грошових сум з пенсії боржника, стягнення моральної
шкоди відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням першої інстанції ОСОБА_1
в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. В
апеляційній скарзі просить скасувати постанову Ковельського міськрайонного суду
та ухвалити нове рішення, яким вимоги ОСОБА_2задовольнити в повному обсязі. Вважає, що постанова суду першої інстанції винесена з
порушенням норм процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам
справи. Покликається на те, що відповідач в суді першої інстанції не надав
жодних доказів, не обґрунтував вимогами діючого законодавства невиконання
рішення суду та постанови ДВС від 26.12.2006, що полягало у відмові стягнення
коштів відшкодування УПФ у м. Ковелі та перерахування їх на користь ОСОБА_2в
січні 2007р; безпідставне зменшення суми пропорційних, щомісячних перерахувань
на користь ОСОБА_223.02.2007р. за лютий 2007 р. до 63 грн. 93 коп., що
становило 10% відрахувань, всупереч постанові ДВС від 26.12.2006р.,
22.03.2007р. за березень 2007р. до 166 грн. 23 коп., що становило 25%
відрахувань, всупереч постанові ДВС від 145.03.2007р.; безпідставне порушення пропорційності,
зволікання (20-23 доби) УПФ у м. Ковелі з перерахуванням стягнень з ОСОБА_3.
(якому перераховано кошти 1-2 числа текучого місяця), на користь ОСОБА_2,
відповідно до постанови ДВС від 26.12.2006р., 15.03.2007р., на протязі всього
періоду виплат.; всупереч ч. 3 ст. 44 Закону України «Про виконавче
провадження» безпідставно стягнено виконавчий збір до повного виконання
стягнення відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я.

Відповідач
подав письмове заперечення на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що ним були
подані всі необхідні докази, які свідчать про правомірність дій УПФ в. м.
Ковелі, а позивач і представник позивача не змогли довести причиновий зв'язок
між діяльністю УПФ в м. Ковелі та «важкими душевними переживаннями та втратою
засобів для існування» про які зазначала позивач в заяві про зміну позовних
вимог по відшкодуванню моральної шкоди. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши
суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної
скарги немає.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.12.2006 року
на адресу управління Пенсійного
фонду України в м. Ковель надійшли виконавчі документи, які зареєстровані у
вхідній книзі за № 3019/05-12, про стягнення з пенсії ОСОБА_3. на користь
ОСОБА_22 500 грн. моральної шкоди в розмірі 20% пенсії.

Відповідно до графіка здачі інформації та документів
на виплату пенсій управліннями ПФУ у
містах і районах області на січень - березень 2007 року, затвердженого 08.12.2006 р. начальником головного
управління Пенсійного Фонду України
у Волинській області, 22.12.2006 р. відповідачем були здані зміни (коректури) для формування виплатних документів
на січень 2007 р. 27.12.2006 р. згідно зазначеного графіку
отримані відомості, надруковані виплатним центром головного управління, для
виплати пенсій у січні 2007 р.

Відповідно до п.8 Інструкції про порядок
організації, оформлення фінансування та виплати
пенсій, грошової допомоги підприємствами поштового зв'язку України, затвердженої наказом Державного
комітету зв'язку України, Міністерством праці та соціальної політики України,
Пенсійним фондом України 02.07.1998 р. № 101/123/67 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 6
серпня 1998 р. за № 496/2934 у виплатних
документах виправлення, навіть обумовленні не допускаються.

В січні 2007 р. на підставі виконавчих документів
були внесені зміни в електронний особовий
рахунок ОСОБА_3. для фіксування утримання з його пенсії.

Відповідно до довідки управління Пенсійного фонду
України в м. Ковель від 31.07.2007 р. за № 1859/07-17 з пенсій ОСОБА_3.. за
період з лютого по липень 2007
р. перераховано державній виконавчій службі у м. Ковель та Ковельському районі 1525 грн. 65 коп., а саме: лютий
2007 р.- 63,93 грн. (платіжне доручення від 19.02.2007 р. № 180), березень 2007 р. - 166,23 грн. (платіжне
доручення від 16.03.2007 р. №
336), квітень 2007 р. - 340,38 грн. (платіжне доручення від 17.04.2007 р. №
514), травень 2007 р. - 318,37 грн. (платіжне
доручення від 15.05.2007 р. № 659 ), червень 2007 р. - 318,37 грн. (платіжне доручення від 16.06.2007 р. № 834), липень
2007 р. - 318,37 грн. (платіжне
доручення від 13.07.2007 р. № 989).

Таким чином, суд вважає, що відповідно до
встановленого порядку, у відповідача не було можливості
провести утримання з пенсії ОСОБА_3. в січні 2007р., оскільки виконавчі
документи надійшли до відповідача 27.12.2006 р., а зміни (коректури) для
формування виплатних документів на січень місяць 2007 р. були направлені
22.12.2006 р. і 27.12.2006 р. відповідач отримав відомості, надруковані
виплатним центром головного управління для виплати пенсій у січні 2007 р.

Будь-яких доказів, що відповідачем зупинялось утримання з пенсії ОСОБА_3.
апелянтом надано не було. Апелянт також не надав доказів про
те, що відповідач порушив
встановлений порядок утримання з пенсій громадян.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що відповідач проводив
стягнення у процентному відношенні до пенсії
ОСОБА_3. згідно листів ДВС у м.Ковель та Ковельському районі від 26.12.2006 р. № 47957/6 та від
16.03.2007 р. № 1442/6, які встановлювали утримання відповідно по 20% і
50% із пенсії боржника з одночасним стягненням 10% виконавчого збору із стягнутої суми.

Утримання за лютий 2007 р. відповідачем проведено в
розмірі 63,94 грн., що становить 10% від суми
щомісячного пенсійного забезпечення ОСОБА_3., а у березні 2007 р. відповідач отримала з пенсії
боржника 166,23 грн., а всього за лютий -березень було перераховано 230 грн. 16
коп., що становить 20 % належної до виплати ОСОБА_3. пенсії.

Ці дії відповідача не є протиправними. Дії відповідача в даному випадку також не
можна визнати бездіяльністю, оскільки відповідач з власної ініціативи привів
утримання з пенсії ОСОБА_3. до вимог ДВС у м.
Ковель і Ковельському районі.

В подальшому відповідач регулярно утримує з пенсії
ОСОБА_3. 50% належної до виплати ОСОБА_3 пенсії
відповідно до листа ДВС у м.Ковелі і Ковельському районі від 16.03.2007 р., з одночасним стягненням 10% виконавчого збору із
суми, яка утримується з пенсії.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача щодо визнання протиправними дій
відповідача по зволіканню стягнення коштів з
ОСОБА_3. та зменшення розміру стягнення
до 10% від щомісячного пенсійного забезпечення ОСОБА_3 та про зобов'язання відповідача вчинити дії на подальше
виконання стягнення з пенсії ОСОБА_3. є надуманими, безпідставними, а
тому до задоволення не підлягають.

Вимога позивача про стягнення з відповідача коштів у
сумі, стягнення яких з ОСОБА_3. було необгрунтовано зменшено, є
також надуманою, безпідставною, спростовується
довідкою відповідача від 31.07.2007 р. № 1859/07-17 про те, що відповідачем було перераховано ДВС у м.Ковель і
Ковельському районі за лютий-липень 2007
р. для виплати ОСОБА_21525,65 грн., а тому, як вірно дійшов висновку суд першої
інстанції, до задоволення не підлягає.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, який повно й правильно встановив обставини
справи, обґрунтовано і підставно відмовив в задоволенні позову та прийняв
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без
змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.
200, ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів , -

у
х в а
л и л
а :

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову
Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 серпня 2007 року по
справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Ковель на неправомірні дії та бездіяльність при утриманні грошових
сум з пенсії боржника, стягнення моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може
бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом одного місяця з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя С.П.
Нос

Судді О.М.
Довгополов

І.О.
Яворський