Справа № 2-а-7718/2008
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2008-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15
серпня 2008 р. Справа
№ 2-а-7718/08

Вінницький
окружний адміністративний суд в складі

Головуючого
судді Аліменко Володимира Олександровича,

При секретарі
судового засідання: Галянт Ілоні
Миколаївні

За участю представників сторін:

позивача :
ОСОБА_1

відповідача
: Назаренка Р.В.

розглянувши
матеріали справи

за
позовом: ОСОБА_1, м. Вінниця

до: управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Вінниці

про:
визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ
:

ОСОБА_1
звернувся до суду про визнання протиправними дії Управління Пенсійного фонду
України у Ленінському районі м. Вінниці щодо виключення з його заробітної плати
оплати за науково-дослідну роботу та просив зобов'язати дане управління,
починаючи з 01 квітня 2008 року включити в обрахунок призначеної йому пенсії
плату за науково дослідну роботу за період з 01.01.1980р. по 31.12.1984р. і з
01.07.2000р. по 31.03.2003р. та виплатити дану заборгованість.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що 06.02.2002р. йому призначено пенсію за віком згідно
Закону України “Про пенсійне забезпечення”, а з 01.05.2002 року як науковому
працівнику на підставі поданої заяви, згідно Закону України “Про наукову та
науково-технічну діяльність”. Для розрахунку розміру пенсії використана
заробітна плата за основним місцем роботи (посадовий оклад, погодинна оплата,
оплата за науково-дослідну роботу) у відповідності частини другої статті 23
Закону з 01.05.2000р. по 30.04.2002р.

На момент
призначення пенсії його стаж роботи складав 40р. 03міс. 22дні, з них 32р.
10міс. 16 днів - наукова робота (по 30.04.2002р.). З 01 січня 2004 року набув
чинності Закон України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”,
відповідно до якого з 01 січня 2004 року внесено зміни до Закону України “Про
наукову та науково-технічну діяльність”. На підставі внесених змін з
30.04.2004р. йому проведений перерахунок пенсії згідно поданої письмової заяви.
Для перерахунку пенсії використана його заробітна плата за основним місцем
роботи (посадовий оклад, погодинна оплата, оплата за науково-дослідну роботу) у
відповідності частини другої статті 23 Закону за період з 01.01.1980р. по
31.12.1984р. та з 01.07.2000р. по 30.04.2004р. із застосуванням середньої
заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2003
рік. Пенсіонерам, які після призначення пенсії відповідно до цього Закону
працювали за строковим трудовим договором (контрактом) на посадах наукових
(науково-педагогічних) працівників не менш, як два роки, проводиться перерахунок
пенсії з урахуванням стажу наукової роботи після призначення пенсії.
Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати наукового
(науково-педагогічного) працівника, з якої була обчислена пенсія, або із
заробітної плати, визначеної у порядку, передбаченому частинами третьою-сьомою
статті 24 Закону. На підставі положень зазначеної статті в 2006 році йому був
проведений перерахунок пенсії з донарахуванням стажу роботи та застосуванням
середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України,
за 2005 рік. Для перерахунку пенсії використана його заробітна плата, як
наукового працівника за основним місцем роботи (посадовий оклад, погодинна
оплата, оплата за науково-дослідну роботу) у відповідності частини другої
статті 23 Закону за період з 01.01.1980р. по 31.12.1984р. та з 01.07.2000р. по
31.03.2006р. із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України за 2005 рік.

01 квітня
2008 року позивачем подана Заява із необхідними матеріалами які відповідають
ч.2 ст. 23 та ст.24 Закону до Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському
районі м. Вінниці про перерахунок пенсії з більш високого заробітку та стажу.
На підставі поданої Заяви, відповідач провів обчислення розміру пенсії,
виключивши заробітну плату за науково-дослідну роботу.

В судовому
засіданні позивач зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить
позовні вимоги задовольнити посилаючись на обставини, викладені у позовній
заяві.

Відповідач
позов не визнав, мотивуючи тим, що у відповідності до Закону України від 22
вересня 2006 року Про внесення змін до Закону України “Про наукову і
науково-технічну діяльність”, який вступив у силу з 01.01.2007р., у статті 24
Закону зазначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата
наукового працівника за основним місцем роботи. Тому позов не визнав і просить
відмовити в його задоволенні.

Суд,
дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що позов
обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

01.04.2008р.
позивач звернувся до Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі
м. Вінниці про перерахунок пенсії з більш високого заробітку та стажу, як
науковому працівнику, згідно вимог Закону України “Про внесення змін до Закону
України “Про наукову і науково-технічну діяльність” в редакції Закону України
від 22.09.2006 р. № 190-У.

При проведені
даного перерахунку була використана заробітна плата за основним місцем роботи.
Заробітна плата за сумісництвом не врахована.

Відповідно до
ст. 24 Закону України № 190-У для
обчислення пенсії враховується заробітна
плата наукового працівника за основним місцем роботи за будь-які 60 календарних
місяців наукового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв та за
весь період наукового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Пенсія
науковим (науково-педагогічним) працівникам відповідно до цього Закону
призначається з дня звернення за призначенням пенсії та за умов звільнення з
посади наукового (науково-педагогічного) працівника, за винятком осіб, які
працюють за строковим трудовим договором
(контрактом), що укладений після досягнення пенсійного віку.

До стажу
наукової роботи, зокрема, зараховується:
час роботи на посадах наукових працівників, визначених статтею 22-1 цього
Закону; час роботи на посадах науково-педагогічних працівників вищих навчальних
закладів III-IV рівнів акредитації; час
роботи осіб, які мають науковий ступінь, за спеціальністю відповідно до групи
спеціальностей галузі науки, з якої присуджено науковий ступінь, з дня зайняття
посади за цією спеціальністю (ст. 22-3 Закону України № 190-У ).

Відповідно до
ст. 40 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”
для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27
цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового
стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку,
передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії
за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах,
передбачених абзацом першим цієї частини, яким встановлено, що для обчислення
пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців
страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь
період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.)

Статтею
23 Закону України № 190-У встановлено,
що заробітна плата наукових працівників
складається з посадових окладів (ставок), премій, доплати за наукові ступені,
вчені звання, надбавки за стаж наукової (науково-педагогічної) роботи та інших
надбавок, доплат та винагород за наукову (науково-педагогічну) діяльність,
передбачених законодавством.

Відповідачем
при перерахунку пенсій не врахована заробітна плата, отримана за сумісництвом,
з тих мотивів, що Законом передбачено,
що для обчислення пенсії враховується заробітна плата наукового працівника за
основним місцем роботи.

Разом з тим,
з зазначених вище норм Законів вбачається, що пенсія обчислюється з заробітної
плати, в яку, в свою чергу, входять
посадові оклади (ставки).

Відповідно до
наказу Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України № 43 від 28.06.1993
р. (зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 30 червня 1993 р. за № 73) “Про
затвердження Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних
підприємств, установ і організацій” не вважається сумісництвом робота, якою
займався відповідач на посаді доцента.

Як вбачається
з архівної довідки Вінницького національного технічного університету № 17/282
від 12.07.2008р. та довідок про зарплату №160 від 31.07.2008р., позивач
періодично працював за сумісництвом, отримувавши 0,5 ставки відповідної посади
та відповідно до ПФУ перераховувались внески у встановленому розмірі
(а.с.94-96).

В трудовій
книжці зроблено записи про те, що позивач прийнятий на посаду на умовах
строкового трудового договору, записи щодо прийняття позивача на роботу за
сумісництвом відсутні (а.с.45-48)

Відповідно до
Інструкції “Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і
організаціях”робота за сумісництвом, оформлена у встановленому порядку, в
трудовій книжці зазначається окремою строчкою. Запис про роботу за сумісництвом
і про її закінчення проводиться адміністрацією за місцем основної роботи.

Відповідно до
Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України,
Міністерства фінансів України за № 43
від 28.06.1993 р. (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.06.1993 р.
за №73) “Про затвердження Положення про умови роботи за сумісництвом
працівників державних підприємств, установ і організацій”не вважається
сумісництвом робота особи, яка за основним місцем роботи у вищих навчальних
закладах III - IV рівнів акредитації професійно займається педагогічною
діяльністю у поєднанні з науковою та науково-технічною діяльністю. Стаття 50
Закон України “Про вищу освіту”зазначає, що педагогічні та науково-педагогічні
працівники відповідно до Закону мають право на проведення наукової роботи у
вищих навчальних закладах всіх рівнів акредитації.

Отже,
виходячи з наведеного, слід вважати, що відповідач працював за сумісництвом як
за основним місцем роботи.

Аналізуючи
вищевказані норми, суд виходить до висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до
ст. 71 КАСУ кожна сторона
повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу п.2
ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта
владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 23, 24
Законом України “Про науку та науково-технічну діяльність”, Законом України
„Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” ст.ст. 69, 70, 86-98,
159-163, 167, КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ
:

Позов
задоволити повністю.

Визнати
протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі
м.Вінниці щодо виключення з заробітної плати оплати за науково-дослідну роботу.

Зобов'язати
Управління пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Вінниці починаючи з
1 квітня 2008 року включити в обрахунок призначеної пенсії ОСОБА_1, заробітну
плату як за основним місцем роботи плату за науково дослідну роботу за період з
01.01.1980 по 31.12.1984 року та з 01.07.2000 по 31.03.2003 року та виплатити
заборгованість яка утворилась в зв'язку з цим.

Відповідно до
ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня
її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до
ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
сили після закінчення цього строку.

У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено:
19.08.08

Суддя Аліменко
Володимир Олександрович