Справа № 2-а-3125/2008
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2008-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3125/08
м. Харків 14
Харківський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді -
при секретарі судового засідання
представник відповідача 1- не прибув
представник відповідача 2 - не прибув
представник третьої особи - не прибув
розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Вовчанської районної державної адміністрації, Вовчанського районного
центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, третя особа - Головне
Управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної
державної адміністрації про визнання дій незаконними та стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги,-
Позивач звернувся до Вовчанського районного суду Харківської області з
адміністративним позовом, в якому просив
суд визнати дії відповідачів щодо нарахування позивачу щорічної разової
грошової допомоги у розмірах нижчих, ніж передбачено Законом України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, стягнути з відповідача -
Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної
державної адміністрації недоплачену суму щорічної грошової допомоги до 05
травня за 2005-2007 роки в розмірі 3148,00 грн.
Позовні вимоги позивач обґрунтовував наступним. Позивач є учасником війни
та має пільги, встановлені для ветеранів війни - учасників війни. Відповідно до
ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» позивач має право на отримання щорічно до 5 травня разової
грошової допомоги у розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком. Разом з тим, у 2005-2007 роках позивач
отримав допомогу на оздоровлення та
допомогу до 5 травня у значно менших розмірах. На його звернення щодо
перерахунку та виплати щорічної грошової допомоги у визначеному спеціальним
законом розмірі відповідач відмовив.
В судові засідання,
призначені на 31.03.2008, 14.05.2008, 11.06.2008 та14.08.2008 року, позивач не
прибув, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 44).
Відповідач, Вовчанський районний центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат, в судове засідання свого представника не направив,
заперечень щодо поданого позову не надав, про час, дату та місце розгляду
справи було повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про
вручення поштових відправлень (а.с. 21, 35, 49), причин не прибуття суду не
повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача
- суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про
причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено
на підставі наявних у ній доказів.
Відповідач, Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської
районної державної адміністрації, в судові засідання свого представника не
направив, надав заперечення щодо поданого позову (а.с. 37-39) та заяву з
проханням слухати справу без участі його представника (а.с. 40). В
обгрунтування заперечень відповідач зазначив, що позовні вимоги позивача слід
розглядати в межах річного строку у відповідності ч. 2 ст. 99 КАС України, а
згідно з Законом України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” позивачеві
була здійснена виплата в розмірі 55 грн. згідно чинного на той час
Третя особа, Головне Управління праці та соціального захисту населення
Харківської обласної державної адміністрації, в судове засідання, призначене на
14.08.2008 року свого представника не направила, про час, дату та місце
судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить квитанція
про вручення поштового відправлення (а.с. 43), причин неприбуття не повідомила.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про розгляд справи за
відсутності представника Головного управління праці та соціального захисту
населення Харківської обласної державної адміністрації та Вовчанського
районного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, на підставі
наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з
ОСОБА_1 є учасником війни та має право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів війни-учасників війни, що підтверджується
копією посвідчення НОМЕР_1(а.с. 7).
Відповідно до вимог ст. 14 ч. 5
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII в редакції від
01.01.07 щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова
допомога у розмірі три мінімальні пенсії за віком.
З аналізу норм Закону України «Про Державний бюджет на
2005 рік» вбачається, що норми ст. 14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зупинена не була та діяла. Однак в супереч діючого закону
відповідачем було виплачено позивачу разову грошову допомогу в розмірі 50,00 грн., а не в розмірі три
мінімальні пенсії за віком.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», разова грошова допомога виплачується
громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.
Таким чином, суд приходить до висновку про
неправомірність дій управління праці та соціального
захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації щодо неповної виплати позивачу разової грошової
допомоги у 2005 році.
Однак вимоги позивача щодо неналежних виплат у 2005 році
не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлений річний строк звернення до адміністративного
суду. Згідно з ч. 1 зазначеної статті адміністративний позов може бути подано в
межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом
або іншими законами. Частиною 2 зазначеної норми встановлено, що для звернення
до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.
Відповідно до листа № 30 від 09.01.2008,
вбачається, що у 2005 році позивач отримав допомогу на оздоровлення в повному
обсязі у квітні 2005 року. Отже позивач отримавши в 2005 щорічну допомогу на
оздоровлення у іншому розмірі, ніж той, в якому, на думку позивача
ця допомога повинна бути сплачена, повинен був дізнатися про порушення свого
З матеріалів справи вбачається, що позов
було подано до суду 10.01.2008 року, тобто з пропуском строку, встановленого
Таким чином, суд, вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду
з позовом про стягнення недоплаченої
допомоги на оздоровлення за 2005
Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України визначені
наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України
пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
Як зазначено вище, відповідач наполягав на застосуванні
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України,
органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові чи
службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.
Відповідно до стаття 30 Закону
України «Про державний бюджет на 2006 рік» установлено, що у 2006 році виплата щорічної
разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993
р., N 45, ст. 425; 2000 р., N 14 - 15 - 16, ст. 121; 2001 р., N 2 - 3, ст. 10; 2002 р., N 12 - 13, ст. 92; 2003 р., N 10 - 11, ст. 86; 2004 р., N 17 - 18, ст. 250; 2005 р., N 7 - 8, ст. 162, NN 17 - 19, ст. 267) здійснюється у таких розмірах:
інвалідам війни I групи - 400 гривень, інвалідам війни II групи - 330 гривень, інвалідам війни III групи - 270 гривень, учасникам бойових дій - 250
гривень, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 400 гривень,
членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій і
учасників війни, визнаних за життя інвалідами, - 130 гривень, учасникам війни -
Судом встановлено, що положення
Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік» рішеннями Конституційного
Суду України неконституційними не визнавались.
2006 році разова грошова допомога позивачу була виплачена відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.05 № 562 в розмірі 50 грн., що
підтверджується листом № 30 від 09.01.2008.
Таким чином, у 2006 році на
момент виплати зазначеної допомоги певні положення Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», які визначають розмір таких
виплат не діяли, оскільки були зупинені Законом України „Про державний бюджет
Враховуючи положення ч. 2 ст. 19
Конституції України та ч. 1 ст. 9 КАСУ України дії управління праці та
соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації по
справі, не можуть бути визнані неправомірними, оскільки вони не мали повноважень
застосовувати зупинені норми Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».
Згідно з пунктом 13 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V на 2007 рік дія ч. 5 ст. 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги була
Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням
46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини
другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29,
30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії
громадян) № 6-рп/2007 від 09.07.2007 пункт 13 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007
рік» було визнано такими, що не
відповідає Конституції України (є не конституційними).

Пунктом 5 зазначеного
Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має преюдиціальне
значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів,
що визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти
або їх окремі положення, що визнані не
конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України
рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення
п. 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від
19.12.2006 р. № 489-V втратило чинність 09 липня 2007 року.

Судом встановлено, до позивачу разова грошова допомога до 5 травня у 2005
році була виплачена у квітні 2005, у 2006 році - у квітні 2006 та у 2007 році -
у квітні 2007, що підтверджується листом Управління праці та соціального
захисту населення Вовчанської РДА від 09.01.2008 року № 30 (а.с. 5).

Враховуючи положення ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 9 КАС
України дії відповідача не можуть бути визнані неправомірними, оскільки він
здійснював виплату на підставі діючого бюджетного закону та не мав повноважень
застосовувати зупинені норми Закону України «Про соціальний статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту».

Як зазначено вище 09.07.2007 рішенням Конституційного суду України визнано
неконституційними окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік», в тому числі щодо зупинення норм Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», які визначають розмір
виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у кратному розмірі до
мінімальної пенсії за віком.

Позивач звернувся до відповідача з проханням здійснити перерахунок щорічної
разової допомоги, виходячи з норм Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту». Відповідач відмовив позивачу у перерахунку
вказаної допомоги листом вих. № 30 від 09.01.2008, посилаючись на той факт, що
не дивлячись на те, що рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007
було визнано неконституційною ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік», фінансування грошової допомоги здійснювалося у
відповідності до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік», а тому зробити перерахунок не можливо
(а.с. 5).

Крім того, відповідач наполягає на застосуванні ч. 2 ст. 99, ч. 1 ст. 100
КАС України щодо позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на
цьому наполягає одна із сторін.

Позивачем в позовній заяві не було заявлено клопотання про поновлення
пропущеного строку звернення до суду, а також не вказано поважних причин такого
пропуску.

Таким чином, суд вважає необхідним задовільнити клопотання відповідача щодо
застосування річного строку звернення до суду у відношенні частини позовних
вимог, а саме розглядати позовні вимоги в обсязі виплати щорічно грошової
допомоги на оздоровлення до 5 травня за 2007 рік.

Суд зазначає, що з 09.07.2007 у разі звернення осіб про виплату їм щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, встановлених нормами Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», органи
соціального захисту населення не мають підстав відмовляти у здійсненні таких
виплат, посилаючись на виплату допомоги у розмірах, встановлених бюджетним
законом на 2007 рік, оскільки з моменту прийняття рішення Конституційним судом
України норми цього закону втратили чинність та зобов'язані діяти на підставі
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
здійснюючи виплати у розмірах, встановлених саме цим Законом.

Отже суд, вважає, що, оскільки з моменту прийняття Конституційним Судом
України рішення щодо неконституційності положення ст.29 Закону України „Про
Державний бюджет на 2007 рік”, ця норма Закону втратила чинність, а тому на
момент звернення позивача із заявою до відповідача про перерахунок щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік були чинними статті 12, 13,
14 та 15 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
які підлягали застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” щорічно до 5 травня особам, зазначеним у цьому Законі,
виплачується разова грошова допомога у кратному розмірі до мінімальної пенсії
за віком.

Згідно ст. 17 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, фінансування витрат,
пов'язаних з введенням
в дію цього Закону, здійснюється за рахунок
коштів державного та місцевого бюджетів .

Статтею 46 Конституції України
гарантує громадянам право на соціальний захист.

Відповідно до статті 64 Конституції
України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути
обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.ч.3 та 4 ст.8 Кодексу
адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для
захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі
Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні
адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи
відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Відповідно до п. 7 ст. 9 КАС
України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд
застосовує закон, що регулює подібні правовідносини.

Згідно з ст. 62 Закону України «Про
Державний бюджет на 2007 рік» встановлено, що для визначення мінімального
розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 квітня та з 01 жовтня
2007 застосовується прожитковий мінімум
для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої
ст. 62 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», збільшений на 1%.

Станом на 05 травня 2007 року,
відповідно до ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік»
мінімальна пенсія за віком становила 410 гривень (406х1:100=4,06;
406+4,06=410).

Зі змісту ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування вбачається, що мінімальний
розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом.

Таким чином, законодавчо визначено
лише розмір мінімальної пенсії, які призначені особам, згідно із Законом
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, збільшений на 1%.

Отже, питання щодо визначення розміру
мінімальної пенсії за віком, який застосовується при обчисленні розміру пенсії,
призначеної за іншими законами та при розрахунку щорічної разової допомоги до 5
травня, законодавчо не визначено.

З урахуванням положення ч. 7 ст. 9
КАС України, суд, приходить до висновку,
що у зв'язку з відсутністю закону, який регулює спірні правовідносини, а
саме, розмір мінімальної пенсії за віком, який застосовується при обчисленні розміру щорічної
разової допомоги до 5 травня, необхідно застосувати норми закону, який регулює
подібні правовідносини, а саме ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет на
2007 рік».

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно
до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі 3
мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч.1 ст.17-1 зазначеного
закону такі виплати здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Таким чином, позивач у 2007 році
повинен був отримати до 5 травня разову грошову допомогу у розмірі 1230 гривень
(410х3=1230), а отримав лише 55 гривень, тобто не виплаченою залишилась сума у
розмірі 1175 (1230-55=1175) грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 46, 64, 152 Конституції
України, ст. 13, 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII в редакції від 01.01.07, Законом України «Про Державний бюджет України на
2005 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», Рішенням
Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних
депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності)
положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62,
частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44,
45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від
09.07.07, ст.ст. 94, 160, 161, п. 4 ч. 2 ст. 162, ст.ст. 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної
державної адміністрації, Вовчанського районного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат, третя особа - Головне Управління праці та
соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про
визнання дій незаконними та стягнення недоплаченої
щорічної грошової допомоги задовольнити частково.

2. Визнати дії
Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної
державної адміністрації щодо неповної виплати позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення до 5 травня за 2007 рік - незаконними.

3. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської
районної державної адміністрації (вул. Леніна, 100, м. Вовчанськ, Харківської
області, 62503) на користь ОСОБА_1 (місце проживання:АДРЕСА_1) суму щорічної
грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік в розмірі 1175,00 (одна тисяча сто
сімдесят п'ять грн. 00 коп.) грн.

4. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

5. Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний
суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження постанови суду в десятиденний строк з дня її проголошення
та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

6. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 15 серпня 2008 року.

Суддя (підпис) Л.В.
Тацій

З оригіналом згідно

Постанова не набрала законної сили

Суддя