Справа № 22а-812/2008
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2008-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий у І інстанції -
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів
Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Бараненка І.І., Маслія В.І.

при
секретарі: Трибой
І.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на постанову Обухівського
районного суду Київської області від 13.04.2007 року по справі за їх позовом до
Жуківцівської сільської ради про зобов'язання надати згоду на передачу
земельної ділянки у власність та зобов'язання здійснити продаж на конкурентних
засадах, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_4 звернулася до Обухівського районного суду Київської області з
адмінпозовом до Жуківцівської сільської ради про зобов'язання надати згоду на
передачу земельної ділянки у власність та зобов'язання здійснити продаж на
конкурентних засадах.

Постановою Обухівського районного суду
Київської області від 13.04.2007 року позовні вимоги задоволено.

Не
погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну постанову
суду першої інстанції та постановити нову, якою в задоволенні позову відмовити
в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного
рішення. Зазначає, що постанову винесено з порушенням норм матеріального та
процесуального права, а також висновки суду не відповідають дійсним обставинам
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
Згідно погосподарських книг №2 Жуківцівської сільської ради з 1958 по 1969
роки, значиться що земля яка знаходилась в особистому користуванні сім»ї
ОСОБА_1 складала всього 0,37 га..

Рішенням
виконавчого комітету Жуківцівської сільської ради від 10 травня 1994 року «Про
передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам села» ОСОБА_5 було
передано у приватну власність земельні ділянки площею 0,60 га, з яких 0,35 га
для особистого підсобного господарства та будівництва 0,25 га для будівництва
та обслуговування житлових будинків.

В
погосподарській книзі № 4 за 2001-2005 роки, вказується, що у приватній
власності сім»ї ОСОБА_1 в 2001 році знаходиться 0,60 га землі.

Згідно довідки
виконкому Жуківцівської сільської ради, при розподілі земельних часток (паїв)
між членами СТДВ «День Урожаю» наділилось ОСОБА_1 2,89 га, ОСОБА_5 2.67 га..

В державному
акті на право приватної власності на землю ОСОБА_5, зазначено, що йому
передається у приватну власність 0,588 га. земельної ділянки, що розташована по
АДРЕСА_1.

На підставі
рішення Жуківцівської сільської ради №16/1
від 3 травня 2001 року у ОСОБА_5 було вилучено земельну ділянку розміром 0,111 га.,
по вул. Дружби за його ж заявою.

На даний час
згідно Державного акту на право власності ОСОБА_5 належить земельна ділянка
розміром 0,477 га., та 5,56 га - земельних часток (паїв).

10 жовтня 2005
року, до Жуківцівської сільської ради з заявою за вхідним № 43 звернувся
ОСОБА_6 про передачу йому безоплатно земельну ділянку розміром 0,16 га. по
АДРЕСА_2, для ведення особистого селянського господарства, (а.с.232,235).

28 жовтня 2006
року ОСОБА_6 подав доповнення до своєї заяви, про зобов'язання забезпечувати
протягом року медпункт необхідними ліками, якщо його питання щодо надання
земельної ділянки буде вирішено позитивно.

Влітку 2006 року
ОСОБА_1 звернулась до Жуківцівської сільської ради про надання дозволу на
приватизацію земельної ділянки по вул. Шевченка, в с. Жуківці під сінокіс,
рішенням третьої сесії Жуківцівської сільської ради п'ятого скликання від
04.08.2006 року їй було відмовлено у наданні дозволу на приватизацію даної
земельної ділянки. Це рішення є чинним і не оскаржувалось.

В вересні та
жовтні 2006 року позивачі неодноразово звертались до Жуківцівської сільради з
заявами про безоплатну передачу земельної ділянки, або у придбанні її за
договором купівлі-продажу. На підставі цих заяв Жуківцівська сільська рада 1 листопада
2006 року прийняла одноголосно рішення №8, № 9, № 10, № 11, № 12, № 13, № 14, №
15 на шостій сесії п'ятого скликання,
згідно яких ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 було відмовлено у
придбанні земельної ділянки розміром 0,15 га, що знаходиться по вул. Шевченка в
с. Жуківці, за договором купівлі-продажу, та у безоплатну передачі цієї
земельної ділянки.

Рішенням № 58/4
дев'ятої сесії п'ятого скликання Жуківцівської сільської ради від 18 січня 2007
року, надано дозвіл ОСОБА_6 на збір документації, що посвідчує право власності
на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_2, площею 0.158 га..

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1
ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів знаходить, що при вирішенні
даного спору Обухівським районним судом Київської
області було правильно застосовано норми матеріального та процесуального
права та вірно вирішено заявлений спір.

При цьому
апеляційна інстанція виходить з того, суд першої інстанції дійшов вірного
висновку щодо неналежного обґрунтування позовних вимог та відмовив в
задоволенні позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції
України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
посадових службових осіб.

Виходячи з
положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

У відповідності
до вимог ч. 1 ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських
рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача
земельних ділянок комунальної власності у
власність громадян відповідно до цього Кодексу.

Згідно ст. 116
ч. 1 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права
користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності
за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень визначених цим Кодексом.

В ст. 125 ЗК
України, вказано, що право власності та право постійного користування на
земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем
документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування
земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Документом, що
посвідчує право користування на земельну ділянку відповідно до вимог ст. 126 ЗК
України є Державний акт.

Проаналізувавши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції зроблено правильний висновок про правомірність дій відповідача та
правильне застосування при цьому норм чинного законодавства. Отже, судова
колегія не вбачає правових підстав для скасування рішення суду першої
інстанції.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що відповідачем жодних
прав апелянтів не порушено, сільрада діяла в межах своїх повноважень, керуючись
нормами чинного законодавства. Позивачами не надано ні суду першої, ні
апеляційної інстанцій належних доказів на підтвердження права користування
спірною земельною ділянкою на законних підставах , а їх посилання на наявність
переваги щодо прав на цю земельну ділянку
перед іншою особою не ґрунтуються на чинному законодавстві.

Таким чином, колегія суддів повністю підтримує правову
позицію Обухівського районного суду Київської області
про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

З урахуванням наведеного
вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і
підстав для його скасування не вбачається. За таких підстав апеляційну скаргу ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
постанову Обухівського районного суду Київської області від 13.04.2007 року по
справі за їх позовом до Жуківцівської сільської ради про зобов'язання надати
згоду на передачу земельної ділянки у власність та зобов'язання здійснити
продаж на конкурентних засадах- підлягають залишенню без задоволення, а постанова суду
першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.
2, 9, 198, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні
апеляційної скарги ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 -
відмовити.

Постанову Обухівського районного суду Київської області від
13.04.2007 року - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного
місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Обґрунтовуючи
поданий позов позивач та представник позивачів зазначив, що сім»я ОСОБА_1 в
1960-х роках отримала у користування земельну ділянку розміром 0,15 га, що
знаходилася навпроти садиби по вул. Шевченка, в с. Жуківці, Обухівського
району. За власний рахунок їх родиною на цю ділянку було зроблено заїзд. Цією
земельною ділянкою вони користуються і по даний час.

Влітку 2006 року
ОСОБА_1 звернулась до ЖуківцІвської сільської ради про надання дозволу на
приватизацію земельної ділянки по вул. Шевченка, в с. Жуківці під сінокіс, рішенням третьої сесії ЖуківцІвської сільської
ради п»ятого скликання від 04.08.2006 року їй було відмовлено у наданні
дозволу на приватизацію даної земельної ділянки. З 28 вересня по 30 жовтня 2006
року, позивачами було подано близько десяти заяв про безоплатну передачу
земельної ділянки, чи про передачу у власність згідно договору купівлі-продажу.
1 листопада 2006 року шостою сесією Жуківцівською
сільською радою п»ятого скликання були прийняті

рішення №8, №9,
№10, №11, №12, №13, №14, №15 про відмову позивачам у безоплатній

передачі, та у
придбанні вищевказаної земельної ділянки за договором купівлі продажу.

Дані рішення є
невмотивованими, та прийняті з порушенням ЗК України, та у відсутність
позивачів, а тому підлягають скасуванню.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов не визнав і вважає, що винесені рішення
ЖуківцІвської сільської ради 1 листопада 2006 року, та рішення №58/4 від 18
січня

2007 року є законними та відповідають
вимогам закону, оскільки зазначена земельна ділянка

не надавалась у користування сім»ї ОСОБА_1, про що свідчить відсутність
будь-яких

відомостей у сільській раді.

Земельна ділянка
площею 0,15 га. знаходиться по АДРЕСА_2, на схилі, прямо над земельною ділянкою
та будинком третьої особи ОСОБА_6, навпроти будинку сім»ї ОСОБА_1.

10 жовтня 2005
року, ОСОБА_6 подав до Жуківцівської сільської ради заяву за вхідним №43, про
передачу йому у приватну власність спірної земельної ділянки, а 28 жовтня того
ж року ним була подана заява, про те що, в разі передачі йому спірної земельної
ділянки він додатково зобов»язується на протязі року відремонтувати медпункт,
та забезпечити Його ліками.

Жуківцівська
сільська рада відмовила позивачам у безоплатній передачі, та у придбанні вищевказаної
земельної ділянки за договором купівлі продажу, на підставі того, що ОСОБА_6 постійно проживає в с. Жуківці і раніше
звернувся про безкоштовну передачу йому спірної земельної ділянки,
спірна земельна ділянка безпосередньо межує з ділянкою на якій розташовано
будинок ОСОБА_6, в 2001 році позивачка та її покійний чоловік відмовились від земельної ділянки розміром 0,111
га. по вул. Дружби за станом здоров»я, і на даний час у ОСОБА_1 у
власності перебуває 0,477 га під будинком, та 5,56 га. отримано як пай. Спірну
земельну ділянку позивачі використовували самовільно для зберігання сіна,
фактично вони її не обробляли, не орали, не саджали, а тому представник
відповідача просить суд відмовити позивачам у позові.

Третя особа
ОСОБА_6, позовні вимоги не визнав, та просить відмовити у позові посилаючись на
те, що на спірній земельній ділянці ним та його дідом ОСОБА_7 посаджено 18 фруктових дерев, за якими він
доглядає. Його будинок знаходиться у підніжжя зазначеної ділянки, а тому
коли йдуть дощі будинок та гараж підтоплюється, і йому необхідно терміново робити
дренажну систему. У власності у нього згідно державного акту знаходиться
земельна ділянка розміром 0,09 га., іншої землі він не має, а тому він і
звернувся в жовтні 2005 року про безкоштовну передачу у власність земельної
ділянки по вул. Шевченка.

Суд заслухавши
позивача, представника позивачів, представника відповідача, третю особу,
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, встановив наступне.

Під час розгляду
справи позивачі не надали суду жодних доказів, що підтверджує їх право
користування на спірну земельну ділянку, а їх посилання на наявність переваги
щодо прав на цю земельну ділянку перед
іншою особою не грунтуються на чинному законодавстві.

Як вбачається з
матеріалів справи та показів свідків, що оскаржувані рішення були прийняті у
відповідності до вимог ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в
Україні» на пленарному засіданні сільської ради. Обгрунтування позивачами того,
що рішення є немотивованими і підлягають скасуванню, не відповідає вимогам
закону, оскільки судом встановлено, що по суті прийняті рішення є
обгрунтованими і законними, і суд не вбачає підстав їх скасування лише з
формальних підстав. Будь-яких порушень при прийнятті цих рішень судом не
встановлено, оскільки питання про визначення якій конкретній особі виділяти
земельну ділянку в межах села належить до виключної компетенції органу
місцевого самоврядування і не може вирішуватись судом, критерії за якими
надаються переваги громадянам перед іншими при виділенні земельних ділянок
законодавством не визначені, тому пред»явлені позовні вимоги про визнання
рішень незаконними є безпідставними та необгрунтованими.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги такими, що не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.
ст. 19, 55 Конституції України, ст. 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування» , ст. ст. 12, 116, 125, 126 ЗК України, ст. ст. 10, 12, 71,
160-163, 185, 186 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративних позовів ОСОБА_1 до
Жуківцівської сільської ради, третя особа ОСОБА_6
про зобов»язання надати згоду на передачу
земельної ділянки у власність, та адміністративному позові ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Жуківцівської сільської ради, третя особа ОСОБА_6 про
зобов»язання здійснити продаж на конкурентних засадах відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку
шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження в 10 денний строк з дня її проголошення і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її
копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.5 ст.
186 КАС України