Справа № 22а-44/2008
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2008-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-44/08
(22а-832/07) Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку
- 45 інстанції - Рудь І.А.
А 13/395 (А9/506)-06
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Туркіної Л.П. ( доповідач),

суддів -
Коршуна А.О., Юхименко О. В.,

при
секретарі - Гулій
О. Г.,

за участі представників сторін:

позивача
- Скуба О. В. (довіреність № 3129/01-21 від 05.05.2008 р. )

відповідача
- не
прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Жовті Води

на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2006р.

по справі №А13/395 (А9/506)-06

за позовом Управління Пенсійного фонду України
в м. Жовті Води, м. Жовті Води

до Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1, м. Жовті Води

про стягнення 248,82 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2006 р. Управління Пенсійного фонду України в м. Жовтих Водах
Дніпропетровської області, м. Жовті Води ( далі - УПФУ в м. Жовтих Водах)
звернулось з позовною заявою до господарського суду Дніпропетровської області
про стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Жовті Води 248,
82 грн. заборгованості по сплаті внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1зареєстрована в УПФУ в м. Жовтих Водах як платник страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з 29.06.2004 р. за НОМЕР_1 ,
що знаходиться на особливих умовах оподаткування, обліку та звітності.

В порушення вимог законодавства, відповідач не виконує зобов'язання зі
сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Сума
заборгованості відповідача перед позивачем за І квартал 2005 р. складає 248, 82
грн. ( за січень 2005 р. 83, 84 грн., за лютий 2005 р. 83, 84 грн., за березень
2005 р. 81, 14 грн.).

26.12.2006 р. позивач надав клопотання про уточнення позовних вимог, в
якому вказав, що за І квартал 2005 р. відповідач сплатив єдиний податок у
розмірі 60, 00 грн. за місяць. Заборгованість складає 173, 22 грн.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2006 р.
позов задоволено частково. Стягнуто з суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
на користь УПФУ в м. Жовтих Водах 173, 22 грн.

Суд першої інстанції зазначив, що оскільки відповідач частково погасив суму
боргу, то в цій частині провадження по справі підлягає припиненню.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову господарського суду та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що в І кварталі 2005 р. ним, як платником податку, який
застосовує особливі умови оподаткування, обліку та звітності, було сплачено
єдиний податок, що підтверджується квитанціями про сплату № 1/103 від
15.12.2004 р. в сумі 60, 00 грн., № 1/113 від 21.01.2005 р. в сумі 60, 00 грн.,
№ 1/189 від 22.02.2005 р. в сумі 61, 00 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про вирішення питання щодо
заборгованості суб'єктів господарської діяльності, які застосовують особливі
умови оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку з неперерозподілом
Державним казначейством України частини податків до Пенсійного фонду України,
Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду
соціального страхування на випадок безробіття протягом 2004 р. - І кварталу
2005 р.» суми внесків до Пенсійного фонду України, Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування
на випадок безробіття суб'єктів підприємницької діяльності, які застосовують
особливі умови оподаткування, обліку та звітності, які були сплачені ними в
складі податків згідно з чинним законодавством України протягом 2004 р. - І
кварталу 2005 р., але не були зараховані на їх особливий рахунок в цих фондах у
зв'язку із застосуванням Державним казначейством України норм діючого на той час
Закону України «Про державний бюджет на 2005 рік», не вважати заборгованістю.

Також відповідач посилається на порушення вимог ст. ст. 33-35 КАС України,
оскільки під час розгляду справи, жодного разу не було належним чином
повідомлено про дату, час та місце судового розгляду, що позбавило законного
права на захист.

У судовому засіданні представник позивача просив апеляційну скаргу залишити
без задоволення, постанову суду - без змін.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився,
про час та місце повідомлений належним чином.

Заслухавши представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та
дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду підлягає зміні з наступних підстав.

суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 у першому кварталі 2005 р.
перебувала на спрощеній системі оподаткування та відповідно до діючого
законодавства була зареєстрована у якості платника страхових внесків з
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування з 29.06 2004 р. за
НОМЕР_1. Зазначені факти підтверджено матеріалами справи та сторонами не
оспорюються.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 . сплачено за І квартал 2005 р. 180
грн. єдиного податку, з якого відповідно до норм Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування» підлягало перерахуванню до пенсійного Фонду
України 75,66 грн. (25,22 грн. х 3).

Відповідно до п. 8 ст. 45 Закону України «Про державний бюджет на 2005 рік»
фіксований розмір страхових внесків на загальнообов'язкове державне страхування
для фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, як обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та членів сімей
зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької
діяльності, у розмірі мінімального страхового внеску, визначеного Законом
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на місяць на
кожну особу.

З 01.01.2005 р. мінімальний страховий внесок для зазначених підприємців
становив 83,84 грн. Закон України від 25.03.2005 р. №2505-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про
державний бюджет України на 2005 рік» набрав чинності лише з 31.03.2005 р.
Тобто, за перший квартал 2005 р. підприємці повинні були сплатити збір у
фіксованому розмірі 83,84 грн. за січень-лютий та 81,14 грн. за березень.

З 14.04.2006 р. набрав чинності Закон України «Про вирішення питання щодо
заборгованості суб'єктів господарської діяльності, які застосовують особливі
умови оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку із неперерозподілом
Державним казначейством України частини податків до Пенсійного фонду України,
Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду
соціального страхування на випадок безробіття протягом 2004 р. - І кварталу 2005
р.».

Згідно преамбули та ст. 1 цього Закону ним врегульовано суперечності, які
виникли при прийнятті Закону України «Про Державний бюджет на 2004 рік», Закону
України «Про Державний бюджет на 2005 рік» у суб'єктів господарської
діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності
щодо сплати внесків до Пенсійного фонду України, які були сплачені ними у
складі податків згідно з чинним законодавством України протягом 2004 р. - І
кварталу 2005 р., але не були зараховані на особові рахунки у зв'язку із
застосуванням Державним казначейством України діючого на той час Закону України
«Про Державний бюджет України на 2005 рік».

Згідно норм зазначеного Закону не вважаються заборгованістю суми внесків до
Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття суб'єктів
господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку
та звітності, які були сплачені ними в складі податків згідно з чинним
законодавством України протягом 2004 р. - І кварталу 2005 р., але не були
зараховані на їх особливий рахунок в цих фондах у зв'язку з застосуванням
Державним казначейством України норм діючого на той час Закону України «Про
Державний бюджет України на 2005 рік» від 23.12.2004 р. №22-ІV.

Як зазначено вище, у складі єдиного податку відповідач у І кварталі 2005 р.
сплатила страхові внески частково. Заборгованість із сплати на момент розгляду
справи та прийняття рішення судом першої інстанції склала 173,22 грн. За таких
обставин рішення суду першої інстанції щодо стягнення суми 173,22 грн. є
обґрунтованим та відповідає чинному законодавству. Отже судом першої інстанції
прийнято правильне по суті рішення. Однак, враховуючи зменшення позовних вимог,
здійснене позивачем, стягнення 173,22 грн. є повним задоволенням позову, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої
інстанції, виключивши із мотивувальної та резолютивної частини названого
рішення слово «частково».

Оскільки діюче законодавство, зокрема КАС України, не передбачає можливості
«припинення» провадження у справі взагалі або закриття провадження у
справі щодо розміру зменшених позовних вимог, колегія суддів вважає за
необхідне також виключити із мотивувальної частини рішення слова «У зв'язку з
тим, що Відповідач частково погасив суму боргу, то в цій частині провадження по
справі підлягає припиненню».

Таким чином, виходячи з норм ст. 201 КАС України, колегія суддів вважає за
необхідне змінити рішення суду першої інстанції, виключити з нього зазначене
вище.

Вимоги апеляційної скарги щодо скасування рішення господарського суду та
відмови у задоволенні позову не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

- -
рішення суду щодо стягнення суми боргу із сплати страхових внесків до
Пенсійного фонду України відповідає чинному законодавству, яке не передбачає
звільнення від сплати страхових внесків або зменшення суми таких внесків для
осіб, що перебували у І кварталі 2005 р. на спрощеній системі оподаткування;

- -
суми, що підлягали зарахуванню до Пенсійного фонду України, виходячи з факту
сплати відповідачем єдиного податку, враховано позивачем при уточненні позовних
вимог.

Посилання відповідача на ту обставину, що він жодного разу не був
повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не приймаються до
уваги, як такі, що спростовуються матеріалами справи, зокрема повідомленням про
вручення поштового відправлення (а. с. 9), та, виходячи з норм п. 4 ч. 1 ст.
202 КАС України,0 відповідно до яких підставами для скасування рішення суду
першої інстанції є порушення
норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 201, 207

Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Жовті
Води залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2006 р.
змінити.

Виключити із мотивувальної частини постанови слова «У зв'язку з тим, що
відповідач частково погасив суму боргу, то в цій частині провадження по справі
підлягає припиненню». А також виключити із абз. 7 стор. 2 мотивувальної частини
рішення та резолютивної частини рішення слово «частково». В іншій частині
залишити постанову господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2006
р. без змін.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена відповідно до
ст. 212 КАС України.

Постанова
виготовлена у повному обсязі 25.08.2008 р.

Головуючий суддя:
Л.П. Туркіна

Судді: А.О. Коршун

О. В. Юхименко