Справа № 2-а-844/2007
Суддя: Пилипчук О.В.
Дата ухвалення: 2007-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-844
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2007 року Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Пилипчука О.В.

при секретарі Трибіді Т.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької
області про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління праці та соціального
захисту населення Томашпільської районної державної
адміністрації Вінницької області про стягнення недоплаченої разової щорічної
грошової допомоги до 5 травня, посилаючись на те, що вона є учасником війни, і
згідно ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» має право на отримання щорічно
до 5-го травня відповідного року разової грошової допомоги за 2004-2006 p.p. у розмірі трьох мінімальних
пенсій за віком.

Але, всупереч вимогам ст. 2 вказаного Закону та п. З ст. 22 Конституції
України, грошова допомога виплачувалась не в повному обсязі.

Відповідач повинен був проводити виплату щорічної разової грошової допомоги
як учаснику війни виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, як передбачено ЗУ "Про статус ветеранів
війни....", їй мало б бути виплачено щорічної грошової
допомоги у 2004 році - 92,45 грн. х 3 = 277,35 грн., у 2005 році - 332 грн. х 3 = 996 грн., у 2006 році - 350 грн. х 3 = 1050 грн..,
а з врахуванням виплаченої у 2005 та2006 роках - 50 грн., всього за період
з 2004 року по 2006 рік недоплачено 2223,35 грн.

В судове засідання позивачка не з'явилася, а подала заяву в якій попросила
справу розглянути без її участі.

Представник відповідача управління праці та соціального захисту населення
Томашпільської райдержадміністрації Вінницької
області Урянський Олександр Сергійович позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що при обчисленні
разової грошової допомоги до 5 травня враховані вимоги ЗУ «Про державний бюджет України» на
відповідні роки, якими встановлено розміри разової грошової допомоги окремим категоріям громадян. Коштів на виплату
цим особам разової допомоги, яка б відповідала вимогам ЗУ "Про статус ветеранів..." виділено
небуло. Разом з цим вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності,
який ст. 99 КАС України встановлений в 1 рік коли особа дізналася про порушення
своїх прав.

Суд, заслухавши пояснення представника управління праці та соціального
захисту населення Урянського О.С., дослідивши та оцінивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за 2006 рік
з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 11,71 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою і не може
виходити за межі позовних вимог. Кожна сторона повинна довести ті обставини,
на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту», Законом України «Про державний бюджет України" на відповідні
роки.

Так, позивачка ОСОБА_1 являється учасником війни, що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1 і має право на пільги, встановлені
законодавством України для учасників війни, учасників бойових дій,
ветеранів війни, інвалідів війни.

Позивачу була виплачена щорічна разова грошова допомога в розмірі: у 2005
та 2006 роках по 50 грн.. і даний факт учасники процесу не оспорюють.

Рішенням Конституційного Суду України №20-рп/2004 від 01.12.2004 р. у справі за конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції
України (конституційності) положень статей 44, 47,
78, 80 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» та
конституційним поданням Верховного Суду України
щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин
другої, третьої, четвертої статті 78 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2004 рік» (справа про зупинення дії або
обмеження пільг, компенсацій і гарантій) визнано такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними).

Разом з цим,
відповідно до ч. З ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», нормативні акти
органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують
права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними, а
виплата, яку здійснювало управління праці та
соціального захисту населення до 5 травня, посилаючись на положення державного
бюджету України обмежують права і пільги ветеранів, учасників та інвалідів
війни, оскільки виплачувались у
меншому розмірі, ніж передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

Рішення Конституційного Суду про визнання неконституційними деяких положень
Закону України "Про державний бюджет
України" винесено в 2004 році, тому період за який необхідно нарахувати
щорічну допомогу обмежується 2004-2006 роками.

Однак, відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного
суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк. Позивачем, в частині позовних вимог про недоплату
допомоги за 2004- 2005 роки, строк звернення до суду закінчився, і вона не
посилалася на обставини, через які цей
строк пропущено, про поновлення цього строку суд не просила, тому для
визначення недоплаченої щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня необхідно враховувати лише 2006 рік, мінімальний розмір пенсії за віком у 2006 році
встановлено 359 грн., а тому 359,00 х 3 = 1077 грн.-50 грн. фактично
виплачених, всього підлягає сплаті 1027 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає невірним посилання відповідача лише на
норми ЗУ "Про Державний бюджет України" на
відповідні роки, яким встановлена сума виплат разової щорічної допомоги до 5 травня та відсутність коштів для виплати такої
допомоги у розмірах встановлених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і вважає, що
управління праці та соціального захисту населення повинно було і мало всі
законні підстави для виплати позивачу разової щорічної грошової допомоги до 5 травня в повному обсязі, тому
позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягнувши з відповідача на користь ОСОБА_1 недоплачену
разову щорічну грошову допомогу як учаснику війни за 2006 рік в розмірі
1027 грн.

Керуючись ст.ст. 1 1, 71, 86, 159, 163 КАС України, ст. 12, 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту», Законом України «Про державний бюджет України» на відповідні роки,
Рішенням Конституційного Суду України N 20-рп/2004 від 01.12.2004р., суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Томашпільської
районної державної адміністрації Вінницької області на
користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5
травня як учаснику війни за 2006 рік
в розмірі 1027 грн.

В частині стягнення такої допомоги за 2004-2005 рік- відмовити.

Держмито в розмірі 51 грн. віднести за рахунок держави.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана протягом
десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на
постанову суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного
адміністративного суду Вінницької області через Томашпільський
районний суд.