Справа № 22-а-560/2008
Суддя: Бараненко І.І.
Дата ухвалення: 2008-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня
2008 року
місто Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Бараненка І.І.,

суддів: Маслія В.І.,,

Саприкіної І.В.,

при секретарі судового засідання - Калініній Л.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1, його представника - ОСОБА_2 та представника
відповідача - В'яльця В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду
міста Києва від 26 квітня 2007 року в адміністративній справі №2-а-117/07 за
позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в місті Києві, Головного
управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання бездіяльності
неправомірною, перерахунок пенсії та стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У вересні 2007
року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому, посилаючись на
порушення відповідачем норм пенсійного законодавства, просив визнати
неправомірною бездіяльність щодо своєчасного донарахування до пенсії додаткових
видів грошового забезпечення військовослужбовців та зобов'язати відповідача
зробити відповідні нарахування з урахуванням:

- з 01.12.1996р.
до 31.12.2004р. - 33,3% премії, передбаченої Указом Президента України №925 від
04.10.1996р.;

- з 01.12.1996р.
до 31.12.2004р. - надбавки за особливі умови служби у розмірі 50%, передбаченої
Указом Президента України №925 від
04.10.1996р.;

- з 01.07.2000р.
до 31.12.2004р. - щомісячної 100% надбавки від окладів грошового забезпечення, передбаченої Указом
Президента України №939/2000 від 31.07.2000р.;

- з.
01.05.2003р. до 31.12.2004р. - 50% надбавки за безперервну службу, передбаченої
Указом Президента України №370/2003 від 24.04.2003р.;

- з 01.01.1995р.
по 31.12.2004р. - 15% посадового окладу, передбаченого Постановою Кабінету
Міністрів України №414 від 14.06.1994р.;

- з 01.06.1995р.
- надбавку за роботу з агентурою в розмірі 20% посадового окладу.

Постановою
Дарницького районного суду міста Києва від 26 квітня 2007 року у задоволенні
вказаного позову відмовлено.

Мотивуючи
рішення суд першої інстанції зазначив, що позивач був звільнений з військової
служби у 1994 році, пенсія йому була обчислена з його грошового забезпечення на
день звільнення, як передбачено Законом №2262-ХІІ від 09.04.1992р., станом на
день звільнення з агентурою не працював, цієї надбавки не отримував, вона
відсутня в його грошовому атестаті, а тому підстави для врахування означеної
надбавки за роботу з агентурою при обчисленні його пенсії відсутні.

В апеляційній
скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального права,
невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати постанову
Дарницького районного суду міста Києва від 26 квітня 2007 року та ухвалити
нове судове рішення.

Заслухавши
суддю-доповідача про обставини справи, зміст судового рішення, суть апеляційної
скарги, пояснення позивача та його представника в підтримку вимог апеляційної
скарги, заперечення представника відповідача та, перевіривши доводи апеляції і
заперечень на неї наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів
справи вбачається, що позивач звільнений наказом Голови УСБУ №550-ос від
10.10.1994р. за ст.65 п. «в» (за станом здоров'я). Відповідно до грошового
атестату №003807, позивач був забезпечений наступними видами грошового утримання:
посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка, за вислугу років,
надбавка за особливі умови служби, що було враховано при обчисленні його пенсії
з моменту звільнення, в тому числі надбавка за особливі умови служби в розмірі
50%.

Нові надбавки,
передбачені Указами Президента України №925 від 4.10.1996р., №939/2000 від
31.07.2000р., №370/2003 від 24.04.2003р. та Постановою Кабінету Міністрів
України №414 від 14.06.1994р. при обчисленні пенсії позивача не були враховані,
оскільки вони були введені в дію після виходу ОСОБА_1 на пенсію.

Згідно ч.3 ст.43
Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» N2262-XII від 9 квітня 1992 року (в редакції, яка діяла
на час запровадження зазначених вище додаткових видів грошового забезпечення),
пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам…, обчислюються з
грошового забезпечення цих військовослужбовців. При цьому для обчислення їм
пенсій враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним
званням, процентна надбавка за вислугу років, надбавки за вчене звання і вчену
ступінь, кваліфікацію і умови служби у порядку і розмірах, що визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до
пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги
років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та
військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року N393 (в
редакції, яка діяла на час запровадження зазначених вище додаткових видів
грошового забезпечення), пенсії обчислюються з таких видів грошового
забезпечення: окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;
окладу за військове або спеціальне звання; процентної надбавки за вислугу
років; додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця (надбавки
за вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби).

Згідно положень
ч. 3 ст. 43 Закону N2262-XII (в редакції Закону від 15 червня 2004 року
N1769-IV «Про внесення змін до статті 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу
внутрішніх справ та деяких інших осіб», який набув чинності 1 січня 2005 р.
(надалі - Закон N1769-IV) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, а
також особам, які мають право на пенсію згідно із Законом N2262-XII, та членам
їхніх сімей пенсії нараховуються виходячи з розміру грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед звільненням з урахуванням відповідних окладів
за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу
років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах, встановлених законодавством.

Перелік
щомісячних додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців,
встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. N452,
не є вичерпним, оскільки іншими нормативно-правовими актами запроваджені інші
щомісячні надбавки, доплати та підвищення, які теж є щомісячними додатковими
видами грошового забезпечення і також мають зараховуватися при нарахуванні
пенсій, проте лише тим особам, котрі отримували їх під час проходження служби і
були звільнені з неї вже після їх запровадження.

Відповідно до
п.2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону N 1769-IV особи, яким раніше було
призначено пенсії згідно із Законом N 2262-XII, з 1 січня 2005 року мають
право на перерахунок цих пенсій та виплату їм 50 % від суми перерахованої
пенсії, а з 1 січня 2006 року - 100 % цієї суми.

Згідно вимог
ст.63 Закону N2262-XII та п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня
1992 року N393 перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям та
особам, котрі мають право на пенсію згідно із цим Законом, провадиться у
зв'язку зі зміною (що сталася після звільнення їх зі служби) розмірів грошового
забезпечення, виходячи з якого обчислюються пенсії.

При збільшенні
розміру окладів грошового утримання (посадового окладу й окладу за військовим
(спеціальним) званням) перерахунку підлягають як відсоткова надбавка за вислугу
років, так і інші додаткові види грошового забезпечення, що враховувалися при
обчисленні пенсії та розмір яких визначається у відсотках від зазначених
окладів грошового забезпечення (за класність, роботу з таємними документами,
умови служби тощо), у тому числі після набуття чинності з 19 січня 2000 року
постановою Кабінету Міністрів України від 8 січня 2000 року N12 «Про внесення
змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року N393».

Отже,
законодавством з питань пенсійного забезпечення, яке діяло до 1 січня 2005 року, не було
передбачено можливості перерахунку раніше призначених пенсій у зв'язку із
запровадженням після звільнення військовослужбовців та осіб, котрі мають право
на пенсію згідно із Законом N2262-XII, нових щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення, яких вони не отримували під час служби, а також премій.
Закон N1769-IV, який набув чинності 1 січня 2005 року, не має зворотної сили, а
тому вимоги щодо перерахунку пенсії з урахуванням запроваджених після
звільнення зі служби нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення
та премій за минулий час, тобто до 1 січня 2005 року, задоволенню не
підлягають.

З 1 січня 2006
року набув чинності Закон N2255-IV, яким передбачено зміну редакції ч.3 ст.63
Закону N2262-XII і запроваджено новий порядок перерахунку раніше призначених
пенсій. Ним, зокрема, встановлено, що всі призначені відповідно до Закону
N2262-XII пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б
одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців
та осіб, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, або у зв'язку із
введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) і премій у розмірах, встановлених
законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на
такий перерахунок і провадиться у строки, встановлені у ч.2 ст.51 Закону N
2262-XII.

Зважаючи на
наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно застосував
до спірних правовідносин норми чинного законодавства України з питань
пенсійного та грошового забезпечення військовослужбовців.

Посилання на
зазначені в апеляційній скарзі порушення судом першої інстанції норми
міжнародного права, є необґрунтованими, оскільки ці норми міжнародного права не
визначають порядок виплати пенсій в Україні і, крім того, не суперечать
Конституції України та зазначеним вище нормам національного законодавства
України.

За наведених
обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини
і, всупереч доводам апеляції, правильно застосував до спірних правовідносин
норми матеріального права, обґрунтовано відмовивши у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те,
що Дарницький районний суд міста Києва правильно встановив обставини справи та
ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального
права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду -
без змін.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст.160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, Київський апеляційний адміністративний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дарницького
районного суду міста Києва від 26 квітня 2007 року в
адміністративній справі №2-а-117/07- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може
бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця з дня складення цієї ухвали у повному обсязі.

Головуючий
підпис
І.Бараненко

Судді:
підпис В.Маслій

підпис І.Саприкіна

ДАНУ УХВАЛУ СКЛАДЕНО У ПОВНОМУ
ОБСЯЗІ 21 ЛИПНЯ 2008 РОКУ