Справа № К-30740/06
Суддя: Фадєєва Н.М.
Дата ухвалення: 2008-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2008
року
м.Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі суддів:

Фадєєвої Н.М., Бим М.Є., Матолича С.В.,
Харченка В.В., Чалого С.Я.

розглянувши в попередньому розгляді справу за
касаційною скаргою Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Межівському районі Дніпропетровської області на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 23 березня 2006 року та постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05 червня 2006 року у
справі № 36/61 за позовом управління Пенсійного фонду України в Межівському
районі Дніпропетровської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Межівському районі Дніпропетровської області про
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2006 року УПФУ в Межівському районі Дніпропетровської області звернулося до суду з позовом до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Межівському районі
Дніпропетровської області, в якому просило взяти на облік заборгованість та
відшкодувати витрати позивача в сумі у сумі 1854,41грн. пов'язані з виплатою та
доставкою пенсії громадянці, яка отримала трудове каліцтво внаслідок нещасного
випадку на виробництві ОСОБА_1 за
період з 15.10.2002р. по 31.12.2003р.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 23 березня 2006 року, яке залишено без змін
постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 05 червня 2006 року позов задоволено.

В
касаційній скарзі Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Межівському районі Дніпропетровської області просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та
ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, правильність
застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій нещасний випадок стався з громадянкою ОСОБА_1, яка
працювала в Берлінському зернорадгоспі Алтайського краю. Вона отримала
травму правої нижньої кінцівки, внаслідок
чого її визнано інвалідом І групи і відповідно до Закону України «Про пенсійне
забезпечення» їй призначено пенсію по інвалідності. При цьому наявність вини підприємства підтверджується актом форми Н-1.
Загальна сума виплаченої пенсії управлінням
Пенсійного фонду України в Межівському районі за період з 15.10.2002р. по 31.12.2003р.
складає 1854,41грн.

Так, статтею 1 Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування встановлено, що
загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав,
обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає
матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або
тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та
інших джерел, передбачених законом.

За пенсійним страхуванням згідно зі статтею
25 Основ надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення:

пенсії за віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства);

пенсії у зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених пунктом 4 цієї статті;

медичні профілактично-реабілітаційні заходи;

допомога на поховання пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї статті за
страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання
надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення як пенсія
по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на
поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та інші.

У частині 4 статті 26 Основ встановлено, що
якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Враховуючи те, що пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є
наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком, тим, хто має надавати застрахованій особі
матеріальну допомогу чи соціальні послуги, відповідно до статті 25 Основ, є
Фонд соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 2 статті 7 (Прикінцеві положення) Закону України
“Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності”, який набрав чинності з 1 квітня 2001 року, встановлено,
що Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали
в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке
право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду,
продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого
роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України.
При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у
рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
а між страховиками з інших видів страхування і Фондом в подальшому відбуваються
відповідні розрахунки.

Частиною 2 статті 24 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”
закріплене аналогічне правило - якщо після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального
страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Сфера дії цього Закону поширюється на таку категорію
інвалідів, щодо відшкодування витрат на виплату пенсій яким виник спір.

За змістом частини 2 статті 2 зазначеного Закону особи,
право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із
законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди,
заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на
забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

При цьому право на таке забезпечення, яке встановлено в
Україні, не залежить від того, у якій з колишніх республік СРСР стався нещасний
випадок на виробництві з застрахованою особою або виникло професійне
захворювання, пов'язане з виконанням нею трудових обов'язків.

Підпунктом “а” статті 27 Закону України “Про
пенсійне забезпечення” встановлено, що громадянам України - переселенцям з
інших держав, які не працювали в Україні, пенсії по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва або професійного захворювання призначаються незалежно від
стажу роботи.

Відповідно до пункту 3 розділу XI (Прикінцеві
положення) Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності” відшкодування шкоди, медична, професійна
та соціальна реабілітація провадяться Фондом соціального страхування від
нещасних випадків також зазначеним у статті 8 цього Закону особам, які
потерпіли до набрання ним чинності та мали право на зазначені страхові виплати
і соціальні послуги.

Абзацом третім пункту 3 розділу XI
встановлено, що уся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей,
яким до набрання чинності цим Законом підприємства, установи та організації не
відшкодували матеріальної і моральної (немайнової) шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я, виплачується цими підприємствами, установами і
організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника - Фондом соціального
страхування від нещасних випадків.

Отже, за змістом наведеної норми обов'язок
Фонду соціального страхування від нещасних випадків відшкодувати потерпілим на
виробництві та членам їх сімей матеріальну і моральну (немайнову) шкоду,
заподіяну ушкодженням здоров'я, не залежить від того, чи сплачували Фонду
страхові платежі підприємства, що ліквідувалися та на яких було ушкоджено
здоров`я потерпілого.

Як вбачається з абзацу 7 наведеного вище
пункту, Фонд соціального страхування від нещасних випадків є правонаступником
державного, галузевих та регіональних фондів охорони праці, передбачених
статтею 21 Закону України "Про охорону праці", які ліквідуються.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії
прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері
пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної Угоди та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі
витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за даною Угодою, несе
держава, яка надає забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні розрахунки між
державами можуть проводитися лише на підставі двосторонніх договорів.

Таким чином, страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності особі, яка стала інвалідом від нещасного
випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР, а в разі виплати
такої органами Пенсійного фонду України - відшкодувати останньому витрати, є
Фонд соціального страхування від нещасних випадків.

Сумісною постановою
правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від
нещасних випадків па виробництві та професійних захворювань України від
04.03.2003р. № 5-4/4 затверджено "Порядок відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійною
захворювання", що встановив механізм погодження та відшкодування таких
витрат. Пунктом 5 цього Порядку визначено, що органи Пенсійного фонду України
щомісяця до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин, які отримували пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.... проводять з відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України... звірку
витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності.... та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його
відповідним головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

За таких обставин суди
дійшли правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Доводи касаційної
скарги зазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати,
що судами попередніх інстанцій при
розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

Оскаржувані судові
рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч.3 ст.220-1
Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220-1,
223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в Межівському районі
Дніпропетровської області відхилити, а
рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23 березня 2006 року
та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05 червня
2006 року - залишити без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді: