Справа № К-2933/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2008-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2008 року м.
Київ

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого, судді -
Смоковича М.
І.,

Суддів - Весельської
Т. Ф.,

Горбатюка С. А.,

Мироненка О. В.,

Чумаченко Т. А.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний
розгляд справи

за скаргою ОСОБА_1 на
дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Вінниці,

провадження у якій відкрито за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Вінниці від 19 вересня 2003 року та ухвалу
Апеляційного суду Вінницької області від 24 листопада 2003 року, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2003 рокуОСОБА_1, у порядку провадження у справах, що виникають з
адміністративно-правових відносин, звернувся до суду зі скаргою на дії
Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Вінниці, у якій
просив, з урахуванням уточнень, визнати неправомірним його рішення щодо відмови
зарахувати до стажу державної служби період науково-технічної роботи у
Вінницькому державному проектному інституті з 21 лютого 1974 року по 01 серпня
1994 року.

Рішенням Ленінського районного суду міста Вінниці від 19 вересня 2003 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Вінницької області від 24 листопада 2003 року, у задоволенні
скарги відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції,ОСОБА_1 звернувся з
касаційною скаргою до Верховного Суду України, який передав її у порядку,
визначеному пунктом 10 “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу
адміністративного судочинства України для вирішення до Вищого адміністративного
суду.

У касаційній скарзі, з посиланням на порушення норм матеріального права,
ставиться питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій і
задоволення скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Справа розглянута судами попередніх інстанцій до набрання чинності Кодексом
адміністративного судочинства України, а тому суд касаційної інстанції
перевіряє додержання норм матеріального і процесуального права, що діяли на час
розгляду справи.

З копії трудової книжки ОСОБА_1, наявної у матеріалах справи, вбачається,
що з 21 лютого 1974 року до 1 листопада 1978 року він працював на посаді
старшого інженера відділу та керівника групи Вінницького філіалу Московського
державного проектного інституту, який у подальшому був реорганізований у
Вінницький державний проектний інститут, а з 1 листопада 1978 року був переведений на посаду головного спеціаліста
цього проектного інституту.

1 серпня 1994 року Вінницький державний проектний інститут перейменовано в
Акціонерне товариство закритого типу “Вінницький проектний інститут”, а 2
жовтня 1996 рокуОСОБА_1 був звільнений з займаної посади за переведенням в
Управління містобудування та архітектури Вінницької обласної державної
адміністрації.

Статтею 24 Закону України “Про наукову і
науково-технічну діяльність”, із наступними
змінами, передбачено, що для наукових (науково-педагогічних) працівників, які
перейшли на роботу до органів державної влади на посади, що згідно з чинним
законодавством відносяться до посад державних службовців, стаж наукової роботи
на державних підприємствах, в установах, організаціях зараховується до стажу
роботи державного службовця.

Перелік посад наукових (науково-педагогічних) працівників державних
підприємств, установ, організацій, перебування на яких дає право на призначення
пенсії та виплати грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до
Закону України “Про наукову і науково-технічну діяльність” затверджено
постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2001 року за № 1571 “Про реалізацію частини
другої статті 24 Закону України “Про наукову і науково-технічну діяльність”
(далі - Перелік посад наукових (науково-педагогічних) працівників державних
підприємств, установ, організацій).

Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (у редакції постанови
Кабінету Міністрів України від 18 січня 2003 року № 85), встановлено, що до
стажу державної служби зараховуються періоди роботи на посадах, визначених
Переліком посад наукових (науково-педагогічних) працівників державних
підприємств, установ, організацій, за умови переходу таких працівників на
роботу до органів державної влади на посади, які згідно із законодавством
відносяться до посад державного службовця.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні скарги, суди попередніх інстанцій
виходили з того, що період його роботи з 21 лютого 1974 року по 1 серпня 1994 року у Вінницькому
державному проектному інституті не може бути зарахований до стажу державної
служби, оскільки він не передував державній службі.

Період же його роботи з 1 серпня 1994 року по 2 жовтня 1996 року на посаді
головного спеціаліста Акціонерного товариства закритого типу “Вінницький
проектний інститут”, який передував державній службі, суб'єкт оскарження обгрунтовано не зарахував до стажу
державної служби заявника, з посиланням на відсутність безпосереднього переходу
на неї з посади наукового працівника державного органу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, вважає його правильним та
обгрунтованим.

Доводи касаційної скарги про помилковість застосування судами положень
частини 17 статті 24 Закону України “Про наукову і науково-технічну діяльність”, якою передбачено зарахування до стажу державної служби періоду наукової
роботи на державних підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від
дати переходу, висновку судів не спростовують, з огляду на те, що статтею 24
вказаного Закону регулюються питання пенсійного забезпечення наукового
працівника. Стаж же державної служби, правильність обчислення якого ставиться
заявником під сумнів, обчислюється відповідно до Порядку, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283, яким передбачено зарахування до стажу
державної служби періоду роботи на посадах, визначених Переліком посад наукових
(науково-педагогічних) працівників державних підприємств, установ, організацій,
за умови переходу таких працівників на роботу до органів державної влади на
посади, які згідно із законодавством відносяться до посад державного службовця.

У подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2004 року
№ 258 “Про внесення
зміни до Порядку обчислення стажу державної служби” було внесено зміни до
Порядку обчислення стажу державної служби та встановлено, що стаж наукової
роботи, набутий в державних установах, організаціях, закладах на посадах,
визначених переліком посад наукових (науково-педагогічних) працівників
підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату
грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону
України "Про наукову і науково-технічну діяльність", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2004 р. N 257,
зараховується до стажу державної служби, незалежно від наявності перерв у
роботі.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що
оскаржувані судові рішення є законними і не підлягають скасуванню, оскільки
суди, всебічно перевіривши обставини справи, вірно застосували закон, що
регулює дані правовідносини.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо
визнає, що суди не допустили порушень норм матеріального і процесуального
права при прийнятті судових рішень.

Виходячи з викладеного та, керуючись статтями 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ленінського
районного суду міста Вінниці від 19 вересня 2003 року та
ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 24 листопада 2003 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає, крім як з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий, суддя М.
І. Смокович

Судді Т.
Ф. Весельська

С. А. Горбатюк

О. В. Мироненко

Т. А. Чумаченко