Справа № 2а-744/2007
Суддя: Артемова Л.Г.
Дата ухвалення: 2007-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-744/07
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2007 p. м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

Головуючого,
судді Артемової Л.Г.

при секретарі Мойсеєнко В.М.

за участю
позивача ОСОБА_1

представника
позивача ОСОБА_2

представника
відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя про визнання дій відповідача
неправомірними та зобов'язання його вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Управління пенсійного
Фонду України у Комунарському районі м. Запоріжжя
на обґрунтування якого зазначив, що він працював на
посаді лікаря - анестезіолога - реаніматолога в відділенні анестезіології - реанімації обласної клінічної
лікарні з 11 грудня 1973 року до 1 червня 1977 року, в відділенні
анестезіології - реанімації та інтенсивної терапії обласної дитячої клінічної лікарні з 2 червня
1977 року до 17 жовтня 2002 року.

24 лютого 2004 року йому було призначено пенсію за
вислугу років відповідно до статті 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та постанови Кабінету Міністрів України
№909 від 4 листопада 1993 року. При цьому на підставі статті 60 вказаного
Закону та спільного листа Мінпраці, Пенсійного фонду України та Міністерства охорони здоров'я від 30.07.2002
року час роботи у відділеннях анестезіології
- реанімації і інтенсивної терапії було зараховано у подвійному розмірі. Розмір пенсії склав 1600 гривень.

У квітні 2006 року без пояснень відповідач зменшив розмір
пенсії до 851 гривні. Коли позивач звернувся до управління Пенсійного фонду
України у Комунарському районі, йому
повідомили, що його стаж роботи у відділенні анестезіології в період до 1.02.1998 року перераховано в
одинарному розмірі.

В судовому засіданні позивач подав уточнену позовну заяву
в який зазначив, що із своєю пенсійною справою був
ознайомлений лише в судовому засіданні 8 лютого 2007 року
і тільки тоді дізнався про порушення норм трудового законодавства адміністрацією обласної дитячої лікарні, які стали
причиною зменшення розміру пенсії. Ці
порушення зводились до того, що в наказі про прийом його на роботу не було
вказано конкретний структурний підрозділ, а в подальшому відділення, в якому він працював, на порушення
нормативних актів МОЗ СРСР мало скорочену
назву «відділення анестезіології» замість відділення «анестезіології -реанімації». ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до
управління охорони здоров'я обласної
державної адміністрації. Комісія цього управління визнала порушення та

запропонувала адміністрації лікарні видати відповідний наказ та внести
уточнені записи в трудову книжку, що і було
зроблено адміністрацією обласної дитячої лікарні. Позивач вважає, що якби його раніше ознайомили з пенсійною
справою, пояснили причини відмови, він відразу вжив би заходів по виправленню
порушень трудового законодавства та наполягав на задоволенні
позову.

В судовому засіданні представник позивача підтримав
позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

В судовому засіданні представник відповідача проти
задоволення позову заперечувала.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали пенсійної
справи, вислухавши пояснення позивача,
представника позивача, представника відповідача, допитавши свідків, встановивши обставини справи та
перевіривши їх доказами суд вважає, що адміністративний позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні до них
правовідносини, а саме позивач є
пенсіонером, працював на посаді лікаря - анестезіолога - реаніматолога в відділенні анестезіології - реанімації обласної
клінічної лікарні з 11 грудня 1973 року
до 1 червня 1977 року, в відділенні анестезіології - реанімації та інтенсивної терапії обласної дитячої клінічної лікарні з 2
червня 1977 року до 17 жовтня 2002 року (а.с.4).

Судом на підставі ст.2 КАС України перевірено чи
оскаржувані дії, або бездіяльність
суб'єкту владних повноважень відповідають вимогам чинного законодавства, а саме вчинені вони на підставі закону та
в межах їх повноважень, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-яким несприятливими наслідками
для прав і свобод та інтересів особи
і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення, з урахуванням права особи на участь в процесі прийняття рішення, своєчасно
протягом розумного строку.

Згідно ст.
ст. 55,60 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» час роботи у

відділеннях
анестезіології - реанімації і інтенсивної терапії зараховується у подвійному розмірі.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України №909 від 4
листопада 1993 року та наказу МОЗ України від
08.10.1997 року №303 "Про регламентацію діяльності анестезіологічної
служби в Україні", в закладах охорони здоров'я відділення реанімації були перейменовані у відділення
анестезіології та інтенсивної терапії
із збереженням функціональних повноважень відділень реанімації

З питання правомірності зарахування у подвійному розмірі
відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" періодів роботи у відділеннях
анестезіології - реанімації до 1.02.1998 року Пенсійний Фонд України надав
роз'яснення своїм листом від 14.12.2006 року №16672/02-20. Згідного цього листа
відділення анестезіології-реанімації до 1.02.1998 року також відносились до реанімаційної
служби закладів охорони здоров'я.

Оскільки ОСОБА_1
працював на посаді лікаря - анестезіолога -

реаніматолога в відділенні анестезіології - реанімації
обласної клінічної лікарні з 11 грудня
1973 року до 1 червня 1977 року, в відділенні анестезіології - реанімації та
інтенсивної терапії обласної дитячої клінічної лікарні з 2 червня 1977 року до
17 жовтня 2002 року весь час його роботи у відділеннях анестезіології -
реанімації і інтенсивної терапії
зараховується у подвійному розмірі. Керуючись

вищевикладеним
суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1

обгрунтовані та знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні.

На підставі викладеного, та керуючись Конституцією Украины
ст. ст. 2, 7,11, 17, 79, 86 158, 159-163, 167 КАС України та Законом
України «Про пенсійне забезпечення» суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя про визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання його вчинити
певні дії задовольнити.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя
нарахвати та виплачувати ОСОБА_1 у подвійному розмірі за період роботи з 2 червня 1977 року
по 17 жовтня 2002 року у відповідності
до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту первинного призначення з 01.04.2006 року.

Заяву про апеляційне оскарження постанови суду може бути
подано протягом 10 днів з дня складання
постанови в повному обсязі до Комунарського районного суду м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на
постанову суду може бути подана
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.