Справа № 22-а-5719/2008
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2008-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

апеляційний адміністративний суд
У Х В А Л А

Іменем України

06 червня 2008 року справа
№ 22-а-5719/08

приміщення суду за адресою:
м.Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного
адміністративного суд у складі:

головуючого

Білак С.В.

суддів при секретарі

Сухарьок М.Г., Гаврищук Т.Г. Безрукової В.М.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу відповідача:

судовому засіданні
Управління праці та соціального захисту населення Дебальцівської
міської ради

на постанову

Дебальцівського міського суду Донецької області

від 23.04.2008 року

по справі

№ 2-а-85/08 /суддя Гончаренко М.Є./

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради

про

визнання неправомірною відмови у виплаті грошової
допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дебальцівського
міського суду Донецької області з адміністративним позовом до Управління праці
та соціального захисту населення Дебальцівської міської ради про визнання
неправомірною відмови у виплаті грошової допомоги.

Постановою Дебальцівського міського суду Донецької
області від 23.04.2008р. позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені. Визнано
неправомірною відмову Управління праці та соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради у виплаті ОСОБА_1 щорічної разової грошової
допомоги у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком. Зобов»язано Управління праці
та соціального захисту населення Дебальцівської міської ради провести ОСОБА_1
доплату щорічної разової грошової допомоги в сумі 2570 грн. 42 коп.

Судом
першої інстанції встановлено, що позивач має право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів війни - інвалідів, є інвалідом 3 групи і відповідач
сплатив йому одноразову грошову допомогу до 5 травня у 2007 році - 300 грн.

25.04.2008
р. Управління праці та соціального захисту населення Дебальцівської міської
ради подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати постанову суду першої
інстанції та відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.

Апеляційну
скаргу мотивує тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального, судом першої інстанції неправильно застосовано норми ст.13
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В
апеляційній скарзі зазначає, що в Законі України «Про державний
бюджет України на 2007 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність із законом України «Про
державний бюджет» зупинена дія на 2007 рік статті 13 Закону України 3551-Х11.

Сторони до судового засідання не з»явилися, відповідач
просив розглянути апеляційну скаргу без його участі, сторони про час і місце розгляду справи
повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що неприбуття у судове засідання
осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду
справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а
судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України,
судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

З
матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом війни, що
підтверджується посвідченням НОМЕР_1, інвалідом 3 групи /а.с.3/.

Згідно довідки відповідача, позивачу було сплачено одноразову грошову допомогу до 5 травня у 2007 році - 300 грн. /а.с.5/.

Відповідно до ст. 13 Закону України № 3551-ХІІ «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інвалідам війни 3 групи щорічно до 5 травня виплачується разова
грошова допомога у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 17 Закону України № 3551-ХІІ передбачено, що щорічна виплата
разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених ст.ст. 12 - 16
цього Закону, здійснюється органами праці та соціального захисту населення
через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а
особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового
утримання.

Позивачу було фактично виплачено відповідачем одноразову допомогу,
передбачену Законом України № 3551-ХІІ у 2007 році - 300 грн.

Судом першої інстанції вірно застосовано норми рішень
Конституційного Суду України від 01.12.2004р. та від 09.07.2007р., якими
визнані неконституційними відповідні положення Законів про бюджети України на
2004 та 2007 роки і тому позивачу повинні були проведені за 2007 рік виплати
грошової допомоги у відповідності до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до принципу верховенства права та законності -
суд при вирішення справи керується принципом
верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та
визначають зміст і спрямованість держави. Крім того, як роз”яснено
постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійснені
правосуддя», - судам необхідно виходити з того, що нормативно - правові
акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови
Верховної ради України, постанови і розпорядження
Кабінету Міністрів України, підлягають оцінці на відповідність як Конституції України так і закону.

Враховуючи
вищевикладене, суд першої інстанції правильно вважав, що дії відповідача щодо
відмови позивачу в виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, в
розмірах, встановлених ст. 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є неправомірними.

Суд
першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким
чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду
не вбачається.

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення Дебальцівської міської ради - залишити без задоволення.

Постанову Дебальцівського міського суду Донецької області від 23.04.2008 р.
по справі № 2-а-85/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Дебальцівської міської ради про визнання неправомірною
відмови у виплаті грошової допомоги -
залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали проголошена 06 червня 2008 року, в
повному обсязі складена 11 червня 2008 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту набрання законної сили.

Головуючий суддя С.В.Білак

Судді
Т.Г.Гаврищук

М.Г.Сухарьок