Справа № К-25223/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04
червня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у
складі:

головуючого Співака В.І.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

Заїки М.М.,

Загороднього А.Ф.,

при секретарі
Лелюку О.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 10.02.2006 р. та постанову апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15.06.2006 р. у справі за її позовом до
управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська про
визнання дій неправомірними та зобов'язання перерахунку розміру пенсії, -

встановила:

У грудні 2004 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом
до управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська
про визнання дій неправомірними та зобов'язання перерахунку розміру пенсії.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська
від 10.02.2006 р. позов ОСОБА_1 задоволено частково. Відмова управління
Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська у перерахунку
пенсії з урахуванням винагороди за вислугу років в розмірі 40 відсотків
посадового окладу та надбавки в розмірі 100 відсотків посадового окладу за
особливі умови роботи, кваліфікацію та інтенсивність праці визнана незаконною
та зобов'язано відповідача провести відповідний перерахунок пенсії з
урахуванням зазначених надбавок. В решті позову відмовлено.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області
від 15.06.2006 р. рішення суду першої інстанції змінено, внаслідок чого
скасовано в частині визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1
за період з 01.09.2003 р. по 01.08.2005 р. з урахуванням 100-відсоткової
надбавки до посадового окладу за особливі умови роботи і в частині покладення
обов'язку на управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.
Дніпропетровська зробити такий перерахунок пенсії позивачу. В решті постанову
Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2006 р. залишено без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення судів першої
та апеляційної інстанції скасувати, а за справою постановити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки рішення
апеляційного суду, яким змінено рішення суду першої інстанції, постановлене з
додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і
не дають підстав, які передбачені статтями 225-229 Кодексу адміністративного
судочинства України для зміни чи скасування судового рішення.

При розгляді даної справи по суті судами першої та
апеляційної інстанцій було встановлено,
що ОСОБА_1 працювала на посаді начальника відділу Державного реєстру фізичних
осіб Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська та
вийшла на пенсію 10.10.2000 р. згідно Закону України «Про державну службу» від
16.12.1993 р. №3723 - ХІІ.

З 01.09.2003 р.
відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1207 від 06.08.2003 р.
посадові оклади працівників органів державної податкової служби підвищено на 32
відсотки, у зв'язку з чим ОСОБА_1 було перераховано пенсію, розмір якої склав
550,72 грн., проте перерахунок був здійснений без урахування надбавки за
особливі умови та інтенсивність праці в розмірі 100 відсотків посадового окладу
з врахуванням надбавки за спеціальне звання або ранг державного службовця,
надбавки за вислугу років в розмірі 40 відсотків посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг і матеріальної допомоги, які отримує працюючий
співробітник податкової інспекції відповідних посади та рангу.

Відповідно
до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям
особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір
на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Колегія суддів погоджується з висновком судів щодо того,
що управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська
правомірно відмовило ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з урахуванням до заробітку, з
якого обчислюється пенсія, одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення,
оскільки відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу» зазначена
виплата не входить до заробітної плати.

Також в статті 2 Закону України «Про оплату праці»
відсутня вказівка на те, що матеріальна допомога входить до заробітної плати.
Більше того, зазначена норма закону взагалі не містить такого поняття як
матеріальна допомога. Матеріальні виплати, зазначені в цій нормі, і матеріальна
допомога це не ідентичні поняття.

Постановою Кабінету Міністрів
України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі
питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від
23.04.2003 р. №581 передбачено, що надбавка за вислугу років при перерахунку
пенсій державним службовцям враховуються в розмірах, визначених Кабінетом
Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, за відповідною
посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Відповідно до Порядку виплати
винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальні звання, затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 12.09.1997 р. №1013, ОСОБА_1 надбавка за вислугу років
була визначена в розмірі 40 відсотків з урахуванням посадового окладу та
надбавки за спеціальне звання і вона до виходу на пенсію її фактично отримувала.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що правильним
є і висновок судів щодо зарахування до заробітку позивача для обчислення пенсії
40-відсоткової винагороди за вислугу років від посадового окладу, яку ОСОБА_1
фактично отримувала перед виходом на пенсію та з якої проводилися відрахування
до пенсійного фонду.

Указом Президента України «Про посилення соціального
захисту працівників органів державної податкової служби» від 20.06.2002 р. №575
з 01.01.2003 р. встановлено надбавку за особливі умови, кваліфікацію та
інтенсивність праці у розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням
надбавки за спеціальне звання або ранг державного службовця і надбавки за
вислугу років.

Відповідно до вищезазначеної
постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2003 р. №581 у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень
Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 р.
№432-IV
«Про
внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для
перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності
Законом України «Про
державну службу»,
визначається в такому порядку: - премія та інші надбавки враховуються в
середніх розмірах стосовно визначених законодавством таких виплат у
відповідному державному органі, з якого особа вийшла на пенсію, на момент
виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично їй встановлені.

Таким
чином, до заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, включаються надбавки, які були встановлені державному
службовцю.

Отже, апеляційний суд, скасовуючи в
цій частині рішення суду першої інстанції, правильно прийшов до висновку, що
оскільки ОСОБА_1 вийшла на пенсію у 2000 році, то 100-відсоткову надбавку за
особливі умови роботи, кваліфікацію та інтенсивність праці, передбачену Указом
Президента України від 20.06.2002 р. №575, вона не отримувала, а тому і підстав
для перерахунку пенсії з урахуванням вищевказаної надбавки немає.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15.06.2006 р., якою змінено постанову Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2006 р., у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.
Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобов'язання перерахунку
розміру пенсії - без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис) В.І. Співак

Судді
(підписи) С.В. Білуга

О.І.
Гаманко

М.М. Заїка

А.Ф. Загородній