Справа № 22-а-705/2008
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2008-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа:
№ 22-а-705/08
Головуючий у І інстанції: Фесюра М.В.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
15 липня 2008 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного
суду у складі: головуючого - судді Межевича М.В., суддів Бабенко К.А. та Глущенко Я.Б., при секретарі Кірієнко І.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Суб»єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на постанову Господарського
суду Чернігівської області від 26 березня 2007 року у справі за позовом
Державної податкової інспекції у місті Чернігові до Суб»єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення за рахунок активів 2476,04
Постановою Господарського суду
Чернігівської області від 26.03.2007 року позов задоволено: стягнуто за рахунок
активів з відповідача до державного бюджету 200 грн. заборгованості з податку
на додану вартість та до місцевого бюджету 2276,04 грн. - заборгованість з
СПД ФО ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить
скасувати рішення суду, посилаючись на неповне з'ясування всіх обставин,
що мають значення для справи та на порушення норм матеріального та
процесуального права.
Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників процесу, що з'явились в судове засідання, обговоривши
доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено
та підтверджується матеріалами справи, що 12.08.2002р. відповідача
зареєстровано в якості суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи та
з 13.08.2002р. вона перебуває на обліку в ДПІ у місті Чернігові і що,
відповідно до приписів положень Закону України "Про систему
оподаткування" №1251-ХІІ від 25.06.1991р., відповідач є платником податків
і тому зобов»язаний подавати до державних
податкових органів та інших державних органів декларації, бухгалтерську
звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою
податків і зборів (обов'язкових платежів), та сплачувати належні суми податків
і зборів у встановлені законами терміни і що за порушення законів про
оподаткування платники податків та зборів несуть відповідальність, передбачену
Також встановлено, що станом на 26.02.07 за СПД ФО
ОСОБА_1 рахується заборгованість з податку на додану вартість в сумі 200 грн.,
про що позивачем було складено податкове повідомлення - рішення від 01.01.01.06
№ 000021720/0, і згідно якого відповідачу визначено 200 грн. податкового
зобов'язання, в т.ч. 30 грн. за основним платежем та 170 грн. за штрафними
санкціями. Окрім цього, за відповідачем рахується заборгованість по податку з
доходів фізичних осіб, в розмірі 2276,04грн. Прийняттю зазначеного податкового
від 16.12.2005 року.
На виконання приписів пункту 6.1 ст. 6 Закону України «Про порядок погашення
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від
21.12.2000 р. № 2181-ІІ1 (далі - Закону 2181-III) позивачем було надіслано за
відомою адресою прийняті ними рішення, однак вони були повернуті
відділенням зв'язку 14.02.2006 року у зв'язку із закінченням терміну
зберігання, про що 14.02.2006 року посадовими особами позивача складено Акт
податкових оголошень.
Після цього, відповідно до пункту
6.2 та 6.2.1 ст. 6 Закону 2181-III, позивачем
були сформовані податкові вимоги: перша податкова вимога за № 1/1015 від
27.02.2006р., якою визначено 2476,04грн. податкового зобов'язання, в т.ч. за
основним платежем - 2306,04грн. та за штрафними санкціями - 170грн.
вірно встановивши фактичні обставини справи та провівши системний аналіз положень норм вищевказаного
податкового законодавства, а також положень п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4, п. 4.2 та 4.3 ст. 4, пунктів 5.1 та 5.2 ст. 5,
п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону № 2181-Ш,
яке регулює спірні правовідносини, Господарський суд Чернігівської області
дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки
податкові зобов'язання відповідача є узгодженими та самостійно відповідачем як
платником податків не сплачені, то вони підлягають стягненню в судовому порядку
за рахунок активів такого платника на підставі п.п.3.1.1 ст.3 Закону України
«Про порядок погашення платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» 2181-Ш від 21.12.2001р.
Що стосується доводів апелянта з
приводу не отримання копій прийнятих податковим органом рішень, то ці обставини
були досліджені та проаналізовані судом з застосуванням норм податкового
законодавства і не потребують додаткового обґрунтування.
Доводи відповідача, з приводу
невідповідності висновків акту перевірки, на підставі якого визначені податкові
зобов'язання, вимогам чинного законодавства, колегією суддів не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки стосуються питання узгодженості податкового
зобов'язання, яке не є предметом даного спору. Зміна ж підстав та предмету
позову належить виключно позивачу. І це відмічено в рішенні суду першої
Також колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про
те, що Законом 2181-ІІІ встановлений окремий порядок узгодження
податкового зобов'язання: самостійне - шляхом подання податкової декларації та
апеляційне - шляхом оскарження податкового повідомлення-рішення в
адміністративному або судовому порядку. Відповідач, з моменту розміщення
повідомлень-рішень на дошці податкових оголошень і до часу судового розгляду
справи правом оскарження рішень в адміністративному або судовому порядку не
Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.
апеляційній скарзі не наведено інших доводів, які б спростовували висновки
суду, викладені в рішенні.
200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.
господарського суду міста Чернігова від 26.03.2007 року прийнята з правильним
застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну
оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить
підстав, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду першої
інстанції у даній справі.
160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів
Суб»єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Господарського суду Чернігівської області від 26 березня
2007 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий:

Судді: