Справа № 22-а-9051/2008
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2008-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя - доповідач Білак С.В.
Суддя - доповідач 1-ї інстанції Кірієнко В.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

27.08.2008 р. справа № 22-а-9051/08

Приміщення суду за адресою:
м.Донецьк, проспект Шевченко, 26

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого:

Білак С.В.

суддів

Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г.

при секретарі з
участю: позивача

Безруковій В.М. ОСОБА_1

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

Управління Пенсійного фонду України в
Пролетарському районі м. Донецька

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

16 липня 2008 року (у повному обсязі
виготовлена 21 липня 2008 р.)

по справі за позовом

№ 2-а-13039/08 ОСОБА_1

до

Управління Пенсійного фонду України в
Пролетарському районі м. Донецька

про

визнання дій незаконними та зобов'язання
провести перерахунок та виплату пенсії
з 01.11.2006 р., -

В С Т А
Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі
м. Донецька про визнання дій незаконними та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії з 01.11.2006 р.
Позивач уточнив позовні вимоги і просив здійснити перерахунок з 01.06.2008р.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2008 року позов ОСОБА_1 було
задоволено повністю. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду
України в Пролетарському районі м. Донецька в частині відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по інвалідності
у відповідності до ст.ст. 54, 54 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС,
виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням
встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність з 01.06.2008р. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька провести такий
перерахунок основної та додаткової пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з
01.06.2008р.

Суд
першої інстанції при розгляді справи встановив, що позивач отримує пенсію як
особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, має другу групу інвалідності відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Не
погодившись постановою суду першої інстанції, відповідач Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі
м.Донецька подав апеляційну скаргу на зазначене судове рішення,
посилаючись на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права і просить постанову суду першої інстанції від
16.07.2008 року скасувати і відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог.

В
обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що Управління правильно та
правомірно здійснювало розрахунок пенсії позивача на Законів України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та «Про державний бюджет України на 2008 рік»

Позивач
доводи апеляційної скарги не підтримав.

Представник відповідача до судового засідання не з»явився, про час і
місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Колегія
суддів вважає, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, заперечення позивача проти доводів апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судом
встановлено, що позивач ОСОБА_1 віднесений до
першої категорії осіб, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується посвідченням НОМЕР_1 (а.с.5)
і є інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою МСЕК серія 2-18
АВ № 001026 (а.с.8).

На
звернення позивача про перерахування пенсії від 02.06.2008 року, відповідач листом
№ 114/3-10-01-04 від 09.06.2008р. відмовив позивачу у перерахуванні і
призначенні пенсії відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (а.с.7).

З 1
січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-4, який відповідно до його
преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом
другим преамбули Закону України № 1058-4 передбачено, що зміна умов і норм
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно
шляхом внесення змін до цього Закону.

Частиною
3 статті 4 Закону України № 1058-4 передбачено, що умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне
забезпечення.

Право
громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене
статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Розділ
8 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” передбачає правила
призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1,
2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних
категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну
пенсію.

Стаття
50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема інвалідам 2 групи - 75 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Нормами
статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови
призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з
втратою годувальника, зазначені норми розповсюджуються на позивача як
віднесеного до першої категорії.

Відповідно
до частини третьої ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислення і
призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсія у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних
підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування».

Згідно
частини четвертої ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , що в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчим по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком, приписи зазначеної норми співпадають з приписами пункту 4
Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів
України від 30 жовтня 1997 року № 523 (з наступними змінами та доповненнями).

Колегія
суддів зазначає, що даною нормою визначений для даної категорії нижчий розмір
державних пенсій. Таким чином, якщо нормами статті 49 спеціального закону
передбачений максимальний розмір, то частиною 4 статті 54 даного закону нижчий
розмір державної пенсії для інвалідів, віднесених виключно до першої категорії,
та у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, для позивача як
інваліда 2
групи, особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії,
розмір державної та додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи із
розмірів прожиткових мінімумів для осіб, які втратили
працездатність, встановлених відповідними Законами про Державні бюджети.

Позиція Управління
ґрунтується виключно на постановах Кабінету Міністрів України, огляд яких не
підтверджує доводи відповідача стосовно того, що будь-якою із них визначений
мінімальний розмір пенсії за віком для встановлення нижчого рівня пенсії, у
тому числі інвалідам, внаслідок захворювання від аварії на ЧАЕС.

Колегія суддів не приймає
доводи відповідача, як з огляду на недоведеність приписів зазначених постанов
до спірних відносин, так і з огляду на положення принципу законності,
визначений пунктами 2-4 ст.9 КАС України.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблему (про що зокрема зазначено у рішенні № 10-рп/2008 від 22 травня 2008р.
по справі № 1-28/2008),
пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження
конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював
правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні
категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту
з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається
за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося,
що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною
складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження
змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін
до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Конституційні принципи, на
яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні,
включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною
2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті
19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері
пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією
забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань,
виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8
Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008р. зміни до законодавчих актів, які
були внесені Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», а саме
до статей Закону України «Про статус і соціальний захист, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнані неконституційними.

Суд першої інстанції правильно
визнав неправомірною відмову відповідача щодо перерахунку пенсії з інвалідності
відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст. 195-196, п.1
ч.1 ст. 198, ст. 201,
ст.206,
ст. 211, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,
-

УХВАЛИ Л А:

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в
Пролетарському районі м. Донецька на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16.07.2008
року у справі № 2-а-13039/08 за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька про
визнання відмови щодо нарахуванні основної пенсії по інвалідності неправомірною
та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - залишити без задоволення.

Постанову
Донецького окружного адміністративного суду від 16.07.2008 року по справі №
2-а-13039/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька про визнання
відмови щодо нарахуванні основної пенсії по інвалідності неправомірною та
зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - залишити без змін.

Вступна
та резолютивна частина ухвали проголошена 27 серпня 2008 року, у повному обсязі
складена в строк не більше ніж п»ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
С.В.Білак

Судді
М.Г.Сухарьок

Т.Г.Гаврищук