Справа № К-2092/07
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2008-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2008 року №
К-2092/07

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка
А.О.

суддів: Костенка
М.І.

Маринчак
Н.Є. Нечитайла
О.М.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Апеляційного суду Полтавської області від 25.12.2006 р.

у справі № 2-а-499/06 Октябрського районного суду м. Полтави

за позовом ОСОБА_1

до 1.Державної податкової інспекції у м. Полтаві

2.Державної податкової адміністрації України

про оскарження дій, покладення зобов'язань, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою
Октябрського районного суду м. Полтави від 25.09.2006 р. задоволено позовні
вимоги ОСОБА_1. Постановлено визнати право ОСОБА_1. здійснювати податковий
облік за раніше встановленими формами обліку (8ДР) без застосування індивідуального
ідентифікаційного номера, проставити в її паспорті відмітку про право
здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номера.
Зберегти за ОСОБА_1. раніше встановлені форми обліку 8ДР (шляхом
документообігу) платника податків та інших обов'язкових платежів, без
застосування індивідуального ідентифікаційного номера. Надалі без відому та
письмової згоди ОСОБА_1. не заносити на електроносії до інформаційного фонду
Державного реєстру та Державного реєстру ніякі відомості про неї. Зобов'язано
ДПІ у м. Полтаві зробити в паспорті ОСОБА_1.
на сторінці 7, або 8, або 9 відмітку наступного змісту: «Має право
здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номера»,
завірити її підписом відповідальної особи і гербовою печаткою ДПІ та зберегти
за заявником раніше встановлену форму обліку платника податків і інших
обов'язкових платежів без застосування індивідуального ідентифікаційного
номера.

Задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача
внести ОСОБА_1. відповідну відмітку в паспорт заявника не відповідає вимогам ч.
2 ст. 1 Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків
і інших обов'язкових платежів».

Постановою
Апеляційного суду Полтавської області від 25.12.2006 р. постанову місцевого
Октябрського районного суду м. Полтави від 25.09.2006 р. скасовано та ухвалено
нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1. задоволено частково. Зобов'язано ДПІ
у м. Полтаві вчинити відповідні дії для виключення ОСОБА_1. з Державного
реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1.
оскаржила його в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України,
просить скасувати постанову Апеляційного суду Полтавської області від 25.12.2006 р., а постанову
Октябрського районного суду м. Полтави від 25.09.2006 р. залишити без змін.

В запереченні на касаційну скаргу ДПІ у м. Полтаві просить залишити скаргу
без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду
України приходить до висновку, що касаційну скаргу слід відхилити,
виходячи з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 27.12.2005 р. позивачка
ОСОБА_1. звернулась до ДПІ у м. Полтаві із заявою, в якій просила поставити в
її паспорті відповідну відмітку про наявність у неї права здійснювати будь-які
платежі без індивідуального ідентифікаційного номера, зберегти за нею раніше
встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів без
застосування індивідуального ідентифікаційного номера та надалі без її відому
та письмової згоди не заносити на електронні носії до інформаційного фонду
Державного реєстру та Державного реєстру ніякі відомості про неї.

Згідно листа ДПІ у м. Полтаві від 20.01.2006 р. позивачці було відмовлено в
задоволенні її заяви.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про
Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових
платежів» від 22 грудня 1994 року
№ 320/94-ВР передбачено, що для осіб, які через
свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні
органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та
інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про
наявність у них права здійснювати будь-які платежі без цього номера.

Відповідно до частини 2 статті 5 вказаного Закону до
Державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні
або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та
офіційно повідомляють про це відповідні державні органи. Водночас частиною 8
цієї ж статті встановлено, що зміни та уточнення щодо даних, занесених до
Державного реєстру під час реєстрації, вносяться державними податковими
інспекціями за місцем постійного проживання платників податків та інших
обов'язкових платежів.

За наведених обставин, висновок суду апеляційної інстанції про
неправомірність відмови податкової інспекції вчинити відповідні дії для
виключення ОСОБА_1. з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та
інших обов'язкових платежів відповідає вірному застосуванню норм матеріального
права.

Крім того, судом апеляційної інстанції обґрунтовано вказано на те, що
відмова податкової інспекції зробити відмітку в паспорті ОСОБА_1. не суперечить
вимогам закону, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 4 Порядку унесення відмітки до паспорта
громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника
податків та інших обов'язкових платежів, затвердженим Наказом Державної
податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від
19 жовтня 2004 року

№ 602/1226, зареєстрованим Міністерством юстиції України
20 жовтня 2004 року за № 1345/9944, фізична особа, яка відмовляється від
ідентифікаційного номера, подає до органу внутрішніх справ за своїм місцем
реєстрації довідку за формою № В3 та паспорт громадянина України.

Посадова особа органу внутрішніх справ відповідно до
пункту 5 Порядку в разі звернення громадянина за місцем його реєстрації щодо
внесення відмітки до його паспорта розглядає довідку за формою № В3 на предмет
повноти і правильності її заповнення та відповідності пред'явленому паспорту.
За відсутності невідповідностей посадова особа вносить на 7-9 сторінки паспорта
відмітку, зміст і форму якої наведено в додатку 4 до Порядку.

Таким чином, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає,
що постанова Апеляційного суду Полтавської області від 25.12.2006 р.
ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин
справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального
та процесуального права, доводи касаційної скарги не спростовують висновків
суду апеляційної інстанції, у зв'язку з чим підстав для її скасування чи зміни
не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а постанову Апеляційного суду
Полтавської області від 25.12.2006 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

За винятковими обставинами вона може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

Головуючий (підпис) Рибченко
А.О.

Судді (підпис) Костенко М.І.

(підпис) Маринчак Н.Є.

(підпис) Нечитайло
О.М.

(підпис) Степашко
О.І.

З оригіналом згідно

Відповідальний секретар Патюк
А.О.