Справа № 22-а-783/2008
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2008-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-783/08
Головуючий у першій інстанції: Котік Т.С.
Доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня
2008 року
м.
Київ

Колегія суддів
Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді:
Саприкіної І.В.,

суддів: Бараненка
І.І., Коваля М.П.,

при
секретарі:
Трибой І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
виконавчого комітету Житомирської міської ради на
постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 19.04.2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради про
визнання рішення незаконним, -

В С
Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з адмінпозовом до
виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання рішення відповідача
про відмову в наданні згоди на відключення квартири від мереж централізованого
опалення та гарячого водопостачання, оформлене протоколом № 17 від 18.01.2007
року незаконним і протиправним та його скасування, зобов'язання надати дозвіл
на відключення квартири АДРЕСА_1 від мереж централізованого опалення та
гарячого водопостачання.

Постановою Корольовського районного
суду м. Житомира від 28.03.2007
року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просять апеляційну інстанцію скасувати незаконну постанову суду
першої інстанції та постановити нову, якою в задоволенні позову відмовити. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового
рішення.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове
засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач з 6 липня 2002 року проживає в квартирі АДРЕСА_1, квартира розташована
на 1-му поверсі дев'ятиповерхового будинку.

Відповідно до витягу з протоколу №
173 засідання постійно діючої міжвідомчої комісії, 18.01.2007 року було
розглянуто звернення ОСОБА_1 стосовно
надання дозволу на відключення квартири від мереж ЦО та ГВП для влаштування
системи індивідуального (поквартирного)
водопостачання. За результатами даного засідання дозволу на відключення
квартири від мереж ЦО та ГВП надано не
було.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідачем йому
неправомірно відмовлено у наданні дозволу на відключення квартири АДРЕСА_1 від
мереж центрального опалення та гарячого водопостачання для влаштування системи
індивідуального теплопостачання.

Крім того, позивач зазначає, що дозвіл на встановлення
автономного опалення він мав, однак не зміг ним скористатися, оскільки захворів
та кошти ним були витрачені на лікування.

Враховуючи викладені обставини, суд
першої інстанції дійшов вірного висновку щодо належного обґрунтування позивачем
своїх позовних вимог.

Колегія суддів також вважає, що
при вирішенні даного спору Корольовським
районним судом м. Житомира було
правильно застосовано норми матеріального і процесуального права та вірно
вирішено заявлений спір, а саме, задоволено позов повному обсязі. При цьому
апеляційна інстанція виходить з наступного:

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1
ст. 2 КАС України).

Кожному гарантується право на захист
його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом (ч. 1 ст. 6 КАС
України).

Відповідно
до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Апелянт в своїй скарзі зазначає, що жодних порушень з
боку відповідача не було, комісія діяла на підставі чинного законодавства, яке
регулює зазначені спірні правовідносини.

Судова колегія приходить до висновку, що відповідачем не
належним чином взято до уваги положення п. 2.2.2. Наказу Міністерства
будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від
22.11.2005 року № 4 «Про затвердження Порядку відключення окремих приміщень
житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої
води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання»,
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 9.12.2005 року за № 1478/11758
(далі Порядок), що підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від
мереж ЦО і ЕВП є неможливість забезпечення, у разі відокремлення приміщення
даного споживача (секції, під'їзду) від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП,
безперебійної роботи інженерного обладнання сусідніх приміщень або будинку в
цілому.

Відповідно до п. 2.2 Порядку, комісія розглядає надані
документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в
установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання
населеного пункту та у відповідності до неї.

Комісія після вивчення наданих власником (власниками)
документів у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і
ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір
вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації.

При цьому обов'язково враховуються технічні можливості
існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного
населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення
запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання. Комісією, у разі
необхідності, можуть розглядатися питання збільшення потужностей та можуть
розроблятися пропозиції щодо їх фінансування, а також заміни систем внутрішньо
квартальних, а в деяких випадках і магістральних мереж газо-, водо-,
теплопостачання.

Апеляційна інстанція вважає за необхідне відмітити, що
роз'яснення, надані Держпромгірнагляд та пояснення інших органів, викладені в
листах, що знаходяться в матеріалах справи, не можуть братися за основу при
вирішенні даного спору. Існує нормативно-правовий документ - Порядок, в якому
зазначено, що підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від мереж
ЦО і ГВП є невиконання умов, визначених у пунктах 2.1 та 2.2 цього Порядку і
жодного слова щодо роз'яснень чи існування інших причин не зазначено.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для
прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це
рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем дана норма Закону, як в суді першої, так і
другій інстанції дотримана не була.

За ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права,
відповідач не довів правомірності прийнятого ним рішення, діяв всупереч вимог Конституції та законів
України, чим заподіяв шкоду законним правам і інтересам позивачки, а тому
підстав для скасування оскаржуваного рішення судова колегія не встановила.

За таких
підстав апеляційна скарга виконавчого комітету
Житомирської міської ради на постанову Корольовського районного суду м.
Житомира від 19.04.2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Житомирської міської ради про визнання рішення незаконним, підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду
першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.
2, 3, 19, 21, 198, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні
апеляційної скарги виконавчому комітету Житомирської
міської ради - відмовити.

Постанову Корольовського районного
суду м. Житомира від 19.04.2007
року - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного
місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
суддя:

Судді: