Справа № 2-а-1477/2008
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2008-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12"
серпня 2008 р.

м. Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді - Спірідонова М.О.

за участю секретаря Свіргун О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у
приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов
фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Дергачівської міжрайонної державної
податкової інспекції Харківської області про визнання нечинним рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій. -

ВСТАНОВИВ

ФОП ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до Дергагівської
МДПІ Харківської області в якому просив суд визнати нечинним рішення
відповідача від 15.11.2007 року № /0.

В обґрунтування позову
позивач вказав, що 21 листопада 2007 року ОСОБА_1 було отримано рішення
Дергачівської міжрайонної державної податкової інспекції Харківської області
про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 15.11.2007
року.

Відповідно до вказаного рішення відповідачем на підставі акту перевірки №
20110479/2310 від 14.11.2007 року було встановлено порушення пунктів 1, 2, 6,
9, 10 та 13 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"
у зв'язку з чим було позивачу були нараховані штрафні (фінансові) санкції у
розмірі 5581,50 грн.

Як вказав позивач наведене рішення таким, що не відповідає вимогам
законодавства України та порушує його права та охоронювані законом інтереси з
наступних підстав:

- відповідно до частин 1 та 4 статті 16 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг" органи державної податкової служби наділено правом здійснювати
планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію наведеного
Закону у порядку, передбаченому законодавством України.

Єдиним Законом України, яким передбачено порядок проведення планової
перевірки, є Закон України „Про державну податкову службу в Україні".
Згідно частин 2 та 4 ст. 111 Закону України „Про державну податкову
службу в Україні" планова виїзна перевірка проводиться за сукупними
показниками фінансово-господарської діяльності платника податків за письмовим
рішенням керівника відповідного органу державної податкової служби не частіше
одного разу на календарний рік, при цьому, право на проведення планової виїзної
перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше
ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове
повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

Незважаючи на наведене, перевірку позивача здійснено згідно направлень
Державної податкової адміністрації у Харківській області №№ 21810 та 21811 від
31.10.2007 року на проведення планової перевірки з питань дотримання вимог
Законів України від 6 липня 1995 року №265/95 - ВР „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг", від 2303.1996 року №98/96 - ВР „Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності", від 19.12.1995 року №481 „Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів", постанови Правління
Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 „Про затвердження
Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, що є
порушенням вимог законодавства, так як:

1. попередню планову перевірку
позивача щодо дотримання
вимог наведених

нормативних актів робітники Державної податкової адміністрації у
Харківській області проводили згідно направлень №№ 5045 та 5046 від 10.04.2007
року (за наслідками складено акт перевірки щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами
підприємницької діяльності від 11.04.2007
року), тобто, перевірка,
яку здійснили робітники Державної податкової адміністрації у Харківській
області згідно направлень №№ 21810 та 21811 від 31.10.2007 року є вже другою у
поточному календарному році;

2. перевірку робітниками Державної податкової адміністрації у Харківській
області

згідно направлень №№ 21810 та 21811
від 31.10.2007 року було здійснено без попереднього

направлення позивачу письмового повідомлення із зазначенням дати початку та
закінчення її

проведення;

- відповідно до „Порядку оформлення результатів документальних перевірок
щодо дотримання податкового та валютного законодавства суб'єктами
підприємницької діяльності - фізичними особами", затв. наказом Державної
податкової адміністрації України №326 від 11.06.2004 року акт документальної
перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими особами
органу державної податкової служби та інших контролюючих органів, які
здійснювали перевірку, а також платником податків.

Незважаючи на наведені положення законодавства акт перевірки №
20110479/2310 від 14.11.2007 року для підписання платнику податку (позивачу) не
надавався, перевірку взагалі було проведено за відсутності позивача, внаслідок
чого позивач є необізнаним з тим, які саме порушення законодавства було
встановлено при проведенні перевірки, а також які документи підтверджують
наявність таких порушень.

Крім цього позивача вказав, що
відповідно до акту перевірки № 20110479/2310 від 14.11.2007 року за її
наслідками відповідачем було встановлено наступні порушення позивачем вимог
законодавства:

порядку проведення розрахункових операцій, а саме: розрахункова операція у
сумі 138,80

грн. не проведена через РРО, розрахунковий документ не роздруковувався та
не видавався;

невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
зазначеній в

денному звіті РРО, за вирахуванням покупки складає: 807,50 грн.;

незабезпечення друкування та зберігання фіскальних звітів чеків РРО (z
звітів), а саме:

відсутній z звіт № 1220 за 04.10.2007р., незабезпечення щоденного
друкування та зберігання z звіту;

незабезпечення зберігання контрольних стрічок протягом встановленого
терміну;

незабезпечення зберігання розрахункових книжок протягом встановленого
терміну.

Позивач звертав увагу суду на відсутність приведених у акті перевірки №
20110479/2310 від 14.11.2007 року порушень, так як співробітники Державної
податкової адміністрації у Харківській області не перевірили наявність
контрольних стрічок та розрахункових книжок. Позивач зберігає книги обліку
розрахункових операцій та контрольні стрічки протягом передбачених статтею 3
Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг" строків.

Враховуючи наведене, порушення вимог Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг" зі сторони позивача відсутні, відповідно не має законних
підстав для нарахування фінансових санкцій у розмірі, передбаченому статтею 17
Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг";

2) відповідно до розділу 3 „Порядку оформлення результатів документальних
перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства суб'єктами
підприємницької діяльності - фізичними особами", затв. наказом Державної
податкової адміністрації України № 326 від 11.06.2004 року акт документальної
перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими особами
органу державної податкової служби та інших контролюючих органів, які
здійснювали перевірку, а також платником податків. Таким чином, „Порядком
оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та
валютного законодавства суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними
особами", затв. наказом Державної податкової адміністрації України № 326
від 11.06.2004 року встановлена процедура оформлення органами державної
податкової служби України виявлених при проведенні перевірки порушень
законодавства. Жодним іншим нормативним актом не визначено відмінний від
наведеного порядок підписання акту перевірки, а також не встановлено будь яких
виключень із загального порядку підписання акту перевірки.

Незважаючи на наведені положення законодавства, акт перевірки №
20110479/2310 від 14.11.2007 року для підписання платнику податку (позивачу) не
надавався, перевірку було проведено за відсутності позивача та без попереднього
направлення позивачу письмового повідомлення із зазначенням дати початку та
закінчення її проведення. Відповідно до акту перевірки № 20110479/2310 від
14.11.2007 року позивач був ознайомлений з вказаним актом лише через 2 тижні
після проведення перевірки. Внаслідок вказаних дій відповідача акт перевірки №
20110479/2310 від 14.11.2007 року, на який відповідач посилається як на доказ
виявлених при проведенні перевірки порушень, був оформлений та отриманий с
порушенням вимог законодавства.

Окрім цього, позивач вказав, що акт перевірки № 20110479/2310 від
14.11.2007 року безпосередньо після її проведення зі сторони господарюючого
суб'єкта був підписаний продавцем ОСОБА_2, що була працівником відповідача
(продавцем) та яка не була уповноважена представляти інтереси позивача при
проведенні перевірки, підписувати від імені позивача акти перевірки та вчиняти
будь які дії, що тягнуть за собою правові наслідки для позивача.

Внаслідок допущених при проведенні та оформленні результатів перевірки
порушень акт перевірки № 20110479/2310 від 14.11.2007 року не відповідає
вимогам законодавства, був одержаний з
порушенням передбаченого законодавством (розділу
3 „Порядку оформлення
результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та
валютного законодавства суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними
особами", затв. наказом Державної податкової адміністрації України №326
від 11.06.2004 року та частини 2 статті 19 Конституції України відповідно до
якої органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України) порядку його підписання, не може підтверджувати наявність або
відсутність обставин, що мають значення для справи та не підлягає прийняттю до
уваги в якості доказу відповідно до вимог пункту 3 статті 70 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Виходячи з вище викладеного позивач просив суд задовольнити позов у повному
обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з'явився та з позовом не
погодився у повному обсязі, вказавши, що рішення про застосування штрафних
фінансових санкцій винесено у відповідності до вимог чинного законодавства, а
тому є законним та обґрунтованим.

Судом встановлено, що
співробітниками ДПА у Харківській області було проведено перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо контролю за здійсненням розрахункових
операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької
діяльності, про що було складено акт перевірки від 14. 11. 2007р.
№20110479/2310.

Проведеною перевіркою встановлено порушення п.1, 2, 6, 9, 10, 13 ст. З ЗУ "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг, а саме:

- не проведення розрахункових операцій
через РРО та
невидача розрахункових документів на суму 138, 80 грн.;

- невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків в
сумі 807,50 грн.;

- незабезпечення друкування та зберігання фіскальних звітних чеків РРО
(Z-звітів) ;

- незабезпечення зберігання контрольних стрічок протягом встановленого
терміну;

- незабезпечення зберігання
розрахункових книжок протягом
встановленого терміну.

Суд зазначає, що перевірка проведена в присутності продавця ОСОБА_2, яка
власноручно склала опис наявних купюр та монет, що знаходилися на місці
проведення розрахунків, які належали СПДФО ОСОБА_1, та підписала їх. Акт
перевірки був підписаний продавцем та СПДФО ОСОБА_1. без зауважень та
заперечень.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо посилання позивача на порушення відповідачем порядку проведення
планових перевірок у відповідності до Закону України «Про державну податкову
службу», то суд зазначає, що зазначений закон стосується порядку оформлення
результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного
законодавства.

Суд зазначає, що перевірки проводились з питань щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу
суб'єктами підприємницької діяльності та на підставі Закону України "Про
застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".
Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності"
та Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", які не є податковими законами. Таким чином, перевірялись
питання, що не стосуються перевірок щодо сплати податків і зборів до бюджетів
або дотримання податкового та валютного законодавства, посилання позивача на
зазначені нормативні акти, а тому порушення яких на думку позивача допустили
перевіряючи суд вважає безпідставними.

Так, перевірки позивача були проведені на підставі повноважень, наданих
податковому органу п. 2 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в
Україні" від 04.12.1990 р. № 509 (далі - ЗУ № 509), а саме: органи
державної податкової служби мають право здійснювати контроль за: додержанням
порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому
законом порядку; наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів
підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської
діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною
передачею матеріалів про виявлені порушення органам, які видали ці документи,
торгових патентів.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЗУ „Про РРО" контроль за додержанням суб'єктами
підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги),
інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України
шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством
України. Згідно ч. 1 ст. 16 ЗУ „Про РРО" контролюючі органи мають право
відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб,
які підпадають під дію цього Закону, а тому в цій частині позов не підлягає
задоволенню.

Що стосується фактичних порушень відображених в акті перевірки, а
саме: не проведення розрахункових операцій
через РРО ; невидача розрахункових документів на суму
138, 80 грн. та невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків в сумі 807,50 грн. та незабезпечення зберігання розрахункових
книжок протягом встановленого терміну.

У відповідності до вимог ст. 1
Закону України від 01.06.00р. № 1776 "Про застосування РРО у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг" зі змінами та доповненнями
реєстратори розрахункових операцій застосовуються підприємствами, установами,
організаціями усіх форм власності, а також фізичними особами (резидентами та
нерезидентами) - суб'єктами підприємницької діяльності (далі - суб'єкти
підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій
та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами
підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної
валюти.

У відповідності до положень ст. 2 вищевказаного Закону місце проведення
розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари
(надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані
послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених
товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів
тощо.

Пункт 1,6,13 ст. 3 вищевказаного Закону передбачає, що суб'єкти
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням
відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих
у встановленому порядку розрахункових книжок;

6) забезпечувати зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій
та розрахункових книжок протягом трьох років.

13) забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня.

Як було встановлено судом та підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_2,
даними під час судового засідання, що дійсно розрахунковий документ на суму 138
грн. 80 коп. не видавався.

Що стосується невідповідності готівкових коштів, то вказана невідповідність
підтверджується як даними акту перевірки
так і змістом акту опису наявних купюр та монет, а також змістом х звіту від
01.11.2007 року де невідповідність
складає 807,50 грн.31 коп.

Що стосується посилання позивача, що невідповідність коштів виникла в
результаті того, що була перерахована каса іншого підприємця, то у
відповідності до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, суд зазначає, що позивачем не було надано доказів, які
би спростовували висновки акту перевірки в частині не проведення через РРО
розрахункової операції на суму 138,80 грн., та невідповідність суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків сумі, зазначеній в денному звіті РРО на
807,50 грн.

Крім цього позивачем у відповідності до вимог ст. 71 КАС України не було
надано доказів зберігання розрахункових
книжок за три останніх роки.

Що стосується порушень, а саме: незабезпечення друкування та
зберігання фіскальних звітних чеків РРО (Z-звітів), а саме відсутність z звіту № 1220 від
04.10.2007 року та незабезпечення
зберігання контрольних стрічок протягом встановленого термін, то вказані
порушення з боку позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду
справи, оскільки позивачем в судове засідання
були надані та оглянуті судом як контрольні стрічки за три роки так
і фіскальний звітний чек № 1220 за
04.10.2007 року.

Виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку, що в частині застосування штрафних санкцій у сумі 340 грн. за
незабезпечення друкування та зберігання фіскальних звітних чеків РРО та у сумі
170 грн. за незабезпечення зберігання контрольних стрічок протягом
встановленого терміну рішення Дергачівської міжрайонної державної податкової
інспекції Харківської області від 15.11.2007 року № /0 підлягає
визнанню нечинним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 8,
11, 94, 104, 159. 160-162 КАС України
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи
підприємця ОСОБА_1 до Дергачівської міжрайонної державної податкової інспекції
Харківської області про визнання нечинним рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій - задовольнити частково.

Визнати нечинним податкове повідомлення - рішення Дергачівської міжрайонної державної податкової
інспекції Харківської області від 15.11.2007 року № /0 в частині застосування штрафних санкцій у сумі 340 грн. за незабезпечення друкування та зберігання
фіскальних звітних чеків РРО та у сумі 170 грн. за незабезпечення зберігання контрольних стрічок
протягом встановленого терміну в іншій частині рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій залишити без змін.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження або у строк встановлений ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим
Кодексом, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова у повному обсязі виготовлена
15.08.2008 року

Суддя М.О.
Спірідонов