Справа № 2-а-12/2007
Суддя: Корзаченко В.М.
Дата ухвалення: 2007-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
травня 2007 року м. Носівка

Носівський
районний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Корзаченка
В.М. при секретарі Оксимець Л.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мринського сільського голови ОСОБА_2 про
захист його прав, свобод та інтересів у
публічно-правових відносинах,

ВСТАНОВИВ:

04
травня 2007 року до Носівського районного суду звернувся ОСОБА_1 з
адміністративним позовом до Мринського сільського голови ОСОБА_2 про захист
його прав, свобод та інтересів у
публічно-правових відносинах,
зазначивши, що відповідачем не
захищено його право участі у зборах, як
мешканця с. Мрин, при
вирішенні питань місцевого значення. Крім того,
відповідач не забезпечив кворуму зборів,
а тому збори мешканців с. Мрин є нелегітимними.

У
судовому засіданні позивач пояснив, що
05 лютого 2007 року сільським головою с. Мрин ОСОБА_2. було підготовлено розпорядження
№ 4 про скликання загальних зборів громадян с. Мрин на 20
лютого 2007 року. У зазначеному розпорядженні не вказано порядок забезпечення
участі громадян у зборах, зокрема
індивідуальним повідомленням не повідомлено його особисто, таким чином не була забезпечена явка
громадян. У селі були розклеєні
оголошення про проведення
зборів уповноважених представників
громадян.

20 лютого 2007 року сільський голова
проводить збори уповноважених представників

громадян с. Мрин, хоча для
цього необхідно було у розпорядженні зазначити,
що

скликаються не загальні збори громадян,
а збори уповноважених представників. Крім того,

позивач просив визнати збори уповноважених представників с.
Мрин нелегітимними,

оскільки у зборах взяли участь лише 98 чоловік і зобов'язати Мринського
сільського голову

ОСОБА_2. провести повторно збори уповноважених представників громадян с.
Мрин. Він

наголошував, що сесія сільської ради
не має права приймати рішення про внесення змін до

статуту територіальної громади всупереч законодавству України, а саме визнавати збори

легітимними за умови участі в них менше половини мешканців села.

Відповідач
у судовому засіданні позов не визнала та пояснила суду, що секретар сільської ради підготувала
оголошення та забезпечила його оприлюднення в місцях масового перебування
людей, зокрема на дошках оголошень біля
магазину та ринкової площі, на дошках
оголошень на підприємствах,
установах, організаціях
села, на молокоприймальних пунктах.
Таким способом виконком сільської ради традиційно інформує населення села, оскільки громада не має свого радіо, телебачення,
газети, а чинне законодавство
чітко не визначає повідомлення мешканців про збори індивідуальним
повідомленням. Крім того, вона не розуміє, яким чином були не забезпечені права позивача
на участь у загальних зборах 20 лютого 2007 року, так як позивач особисто був присутній на цих
зборах і у судовому засіданні стверджує,
що бачив оголошення про проведення зборів.

Також позивач
заперечує щодо того, що вона не
забезпечила кворуму зборів. Статтею

21 п. 9, статуту територіальної громади, затвердженого рішенням п'ятої сесії двадцять

четвертого скликання за підписом тодішнього голови, а нині позивача ОСОБА_1 було

передбачено, що збори скликаються в
міру необхідності, але не менше як один
раз на рік і є

правомочними за наявності
на них більше
половини громадян, які
проживають на

2

відповідній
території і мають право брати участь у зборах. На її думку, тоді не було враховано специфіку
громади, пасивність громадян села щодо
участі у масових заходах і ця позиція була записана бездумно, оскільки упродовж останніх майже десяти років
поспіль на загальні збори жителів села збирається від 50 до 100 небайдужих
мешканців села. Виходячи з цього та з метою забезпечення легітимності рішень
загальних зборів у майбутньому, 13
лютого 2007 року сільська рада приймає рішення про внесення змін до статуту
територіальної громади і визначає, що
загальні збори є правомочними, якщо в їх
роботі бере участь 80 жителів села, що
мешкають на відповідній території і мають право брати участь у зборах. На
загальні збори 20 лютого 2007 року прийшли 98 мешканців с.
Мрин, у тому числі й
позивач, тому загальні збори є
легітимними, до того ж, право позивача на його участь у них не
порушено.

Щодо
прийняття рішень на загальних зборах громадян,
то рішення приймалися більшістю голосів,
а деякі з них - одноголосно. На жаль,
при документальному оформленні рішень загальних зборів, через неуважність секретаря та її особистий
недогляд була допущена технічна помилка і в констатуючій частині до рішення
було зазначено, що рішення приймали
збори уповноважених представників територіальної громади.

Заслухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не
підлягає з наступних підстав:

Позивач
звернувся до суду за захистом своїх прав: бути повідомленим про проведення
зборів та брати в них участь.

Адміністративна
справа не містить доказів порушення прав позивача. Не зазначено конкретних порушень
його прав і в адміністративному позові,
не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду справи. З пояснень
позивача та відповідача, судом
достовірно встановлено, що ОСОБА_1. був повідомлений
про проведення зборів через оголошення,
брав участь у загальних зборах громадян с. Мрин, тому його право на участь у зборах не порушене.

Відповідно
до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку
органів місцевого самоврядування.

Статтею
104 КАС України передбачено, що до
адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових
відносин.

Тобто, права позивача мають бути захищені
адміністративним судом у разі встановлення фактів їх порушення.

Відповідно
до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України „Про місцеве самоврядування
в Україні" загальні збори - це зібрання всіх чи частини жителів села для
вирішення питань місцевого значення.

Відповідно
до ч.3 ст. 8 Закону України „Про місцеве самоврядування
в Україні" порядок проведення загальних зборів громадян за місцем
проживання визначається законом та статутом територіальної громади.

Відповідно
до п. 48 ч. 1 ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування
в Україні" питання затвердження статуту територіальної громади вирішується
виключно на пленарних засіданнях сільської ради.

Відповідно
до ч. 11 ст. 46 Закону України „Про місцеве самоврядування
в Україні" сесія ради є правомочною,
якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини від
загального складу ради. Судом достовірно встановлено, що 13 лютого 2007 року з 17 депутатів у
роботі шостої сесії п'ятого скликання Мринської сільської ради брали участь 15
депутатів, тому рішення про внесення
змін до статуту є законним.

Відповідно до ст. 9 Положення про загальні збори громадян за
місцем проживання в Україні,
затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 грудня 1993 року
№ 3748-ХІІ, рішення про скликання зборів
доводиться до відома громадян, які
проживають на відповідній території, не
пізніш як за 7 днів до їх проведення з зазначенням часу скликання, місця проведення зборів, питань,
які передбачається внести на їх обговорення. Судом

з

встановлено
та підтверджено позивачем, що оголошення
про проведення зборів були завчасно розклеєні у громадських місцях та на
підприємствах села.

Відповідно
до ст.
З Положення про загальні збори громадян за місцем проживання в Україні, затвердженого Постановою Верховної Ради
України від 17 грудня 1993 року № 3748-ХІІ,
збори скликаються в міру необхідності,
але не менш як один раз на рік і є правомочними за наявності на них
більше половини громадян, які проживають
на відповідній території і мають право брати участь у зборах.

Відповідно
до ч. 1 ст. 11 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України N 475/97-ВР від
17 липня 1997 року та відповідно до ч. 1
ст. 20 Загальної декларації прав
людини від 10 грудня 1948 року кожен має право на свободу мирних зібрань, тому суд,
керуючись принципом верховенства права виключає можливість примусової
участі громадян у загальних зборах і вбачає законним прийняття рішення про
внесення змін до статуту територіальної громади у частині зменшення кількості
громадян, які беруть участь у зборах для
визнання рішень зборів легітимними.

Керуючись ст.
ст. 158-163, 186 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

У
задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Мринського сільського голови
ОСОБА_2 про визнання зборів уповноважених від 20 лютого 2007 року нелегітимними
та зобов'язати провести повторні збори відмовити.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного
адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього упродовж 20 днів апеляційної скарги, з одночасним поданням її копії до апеляційної
інстанції або шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня
проголошення постанови.