Справа № 22-а-9369/2008
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2008-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя - доповідач Білак С.В.
Суддя - доповідач 1-ї інстанції Слізевич Н.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

29 серпня 2008 року
справа № 22-а-9369/08

приміщення
суду за адресою: м.Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суд у складі:

головуючого

Білак С.В.

суддів
при секретарі

Сухарьок М.Г., Гаврищук Т.Г. Безруковій В.М.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу відповідача

судовому засіданні
Управління праці та соціального захисту населення Совєтської районної адміністрації Макіївської міської ради

на
постанову

Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької
області

від

07.07.2008 року

по
справі

№ 2-а-44/08

за
позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту населення Совєтської районної адміністрації Макіївської міської ради

про

визнання відмови в виплаті разової допомоги на
оздоровлення неправомірною та стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до Управління праці та соціального захисту населення Управління праці
та соціального захисту населення Совєтської районної адміністрації Макіївської
міської ради про визнання відмови в виплаті разової допомоги на оздоровлення
неправомірною та стягнення
заборгованості за 2005-2007 роки в сумі 4158 грн.

Постановою Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області від
07.07.2008 року позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Совєтської районної
адміністрації Макіївської міської ради про визнання відмови в виплаті разової
допомоги на оздоровлення неправомірною та стягнення заборгованості за 2005-2007 роки було
задоволено частково. Визнано неправомірними дії відповідача щодо недоплати
ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення та стягнуто з Управління праці та соціального захисту
населення Совєтської районної адміністрації Макіївської міської ради за рахунок
коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 недоотриману суму на оздоровлення за 2005,
2007 роки в розмірі 2 908 грн. В частині позову ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Совєтської районної адміністрації Макіївської
міської ради про стягнення недоотриманої допомоги на оздоровлення за 2006 рік у
розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат - відмовити за необгрунтованністю.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що
позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній
електростанції 1 категорії, інвалідом
ІІІ групи та перебуває на обліку у відповідача. Позивачу фактично сплачено
допомогу на оздоровлення за 2005 рік у розмірі 90 грн., за 2006 рік - 90 грн.,
за 2007 рік - 90 грн., за 2007 рік - 90 грн.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач 28.07.2008
року подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати і в
задоволенні позовних вимог позивачу відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначив, що
судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права, а саме, він здійснював виплати, керуючись постановами
Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 р. “Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та № 562 від
12.07.2005 р. “Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Позивач і представник
відповідача до судового засідання не з»явилися, позивач надав заяву про розгляд
справи без його участі, про час і місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що неприбуття у судове засідання осіб, які були
належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не
перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає
за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи встановив,
що позивач ОСОБА_1 є учасником
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що
підтверджується відповідним посвідченням НОМЕР_1, та інвалідом ІІІ групи /а.с.
15/.

Згідно довідки відповідача, позивачу було сплачено
компенсаційні суми на оздоровлення за 2005 рік в сумі 90
грн. /виплачено 18.10.2005р./. за 2006 рік в сумі 90 грн.
/виплачено 16.08.2006р./,
за 2007 році - 90 грн. /виплачено 27.09.2007 р./ (а.с.12).

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ
передбачена щорічна допомога на оздоровлення учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії третьої групи інвалідності -
чотири мінімальні заробітні плати. Розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.4 ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, закону України суд застосовує правовий акт, який має вищу
юридичну силу.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",
конкретні розміри всіх видів доплат, пенсій і компенсацій підвищуються
Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни вартості життя і зростання
мінімальної заробітної плати.

Встановлений
постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року "Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", розмір щорічної допомоги на оздоровлення до липня 2005 року
не збільшувався, в той час як Законами України "Про встановлення мінімальної
заробітної плати на 2001 рік", "Про встановлення мінімальної
заробітної плати на 2002 рік", "Про встановлення мінімальної
заробітної плати на 2003 рік", "Про Державний бюджет України на 2004
рік", "Про Державний бюджет України на 2005 рік", «Про Державний
бюджет на 2007 рік», «Про Державний бюджет України на 2008 рік» розмір
мінімальної заробітної плати збільшувався неодноразово. Визначені наведеною
постановою та постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12 липня 2005
року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" розміри щорічних грошових виплат на
оздоровлення значно нижчі за відповідні, передбачені ст. 48 Закону України
"Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", кратні розміри мінімальної заробітної плати, і тому виходячи
із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами,
до спірних правовідносин суд застосував нормативний акт вищою юридичної сили -
Закон України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХП.

Крім
того, рішеннями Конституційного Суду
України від 09.07.2007р., якими визнані неконституційними відповідні положення
Закону про бюджет України на 2007 роки і тому позивачу повинні були проведені
за 2007 роки виплати грошової допомоги у відповідності до Закону України
"Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Суд
першої інстанції правомірно стягнув з відповідача недоотриманої суми щорічної
допомоги на оздоровлення за 2005 та 2007 роки і відмовив за 2006 рік.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Совєтської районної
адміністрації Макіївської міської ради - залишити без задоволення.

Постанову
Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області від 07.07.2008 року по
справі № 2-а-44/08 за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Совєтської районної
адміністрації Макіївської міської ради про визнання відмови в виплаті разової
допомоги на оздоровлення неправомірною та стягнення заборгованості за 2005-2007 роки - залишити
без змін.

Вступна
та резолютивна частина ухвали проголошена 29 серпня 2008 року, в повному обсязі
ухвала складена 2 вересня 2008 року.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту набрання законної сили.

Головуючий суддя:
С.В.Білак

Судді:
М.Г.Сухарьок

Т.Г.Гаврищук