Справа № 2-а-82/2007
Суддя: Чайка І.В.
Дата ухвалення: 2007-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-82 2007 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2007
року

Балаклійський
районний суд Харківської області в складі :

Головуючого -
судді Чайка І.В.

при
секретарі - Красюк Н.С. розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за адміністративним позовом
військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі
Міністерства оборони України до виконавчого комітету Балаклійської міської
Ради, треті особи - Казенне підприємство
Міністерства оборони України « Балаклійський ремонтний завод» та ОСОБА_1 про
визнання рішення виконавчого комітету Балаклійської міської Ради від 10.02.2004
року № 34 щодо виключення з числа службових приміщень квартиру АДРЕСА_1
житлового фонду КП МОУ « Балаклійський ремонтний завод» недійсним , -

ВСТАНОВИВ:

Військовий
прокурор Харківського гарнізону звернувся в інтересах держави в особі
Міністерства оборони України до суду з позовом до виконавчого комітету
Балаклійської міської Ради, треті особи
- Казенне підприємство Міністерства оборони України « Балаклійський ремонтний
завод» та ОСОБА_1 про визнання рішення виконавчого комітету Балаклійської
міської Ради від 10.02.2004 року № 34 щодо виключення з числа службових
приміщень квартиру АДРЕСА_1 житлового фонду КП МОУ « Балаклійський ремонтний завод»
недійсним .

У
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, та пояснив,
що 25.03.2003 року КП МОУ «БРЗ» згідно договору купівлі-продажу придбала
квартиру АДРЕСА_1.На підставі листа директора КП МОУ «БРЗ» від 03.04.2003 року
рішення виконкому Балаклійської міської ради від 09.04.2003 року № 146 вказана
квартира була визначена службовим житлом КП МОУ «БРЗ». На підставі наказу
командира в/ч А-2028 від 27.02.2001 року
ст. лейтенант ОСОБА_1 був
зарахований до списків в/ч А-2028. 09.06.2003 року виконкомом Балакліської
міської Ради на підставі листа адміністрації КП МОУ «БРЗ» № 716 від 14.04.2003
року сім*ї ОСОБА_1 був виданий службовий ордер на право заняття
квартириАДРЕСА_1В подальшому на підставі листа директора КП МОУ «БРЗ» від 09.02.2004
р., в якому він вказував, що не має необхідності у підприємства вважати
квартиру службовою, рішенням виконкому
Балакліської міської ради від 10.02.2004 року № 34 вказана квартира була
виключена з числа службових. Представник позивача вважає, що виведення квартири з числа службових
суперечить ст. 118 ,
124, 125 ЖК України та Постанові РМ УРСР № 37 від 04.02.1988 р.» Про
затвердження положення про порядок надання службових жилих приміщень і
користування ними в УРСР»- тому що потреба в використанні квартири як
службового житла у підприємства не відпала, в якості безквартирних на
підприємстві у черзі на отримання житла перебувало 12 військовослужбовців. Крім
того ОСОБА_1 був переведений до нового місця служби у в/ч А-1352 в м. Балаклія,
тобто припинив трудові відносини з підприємством та не відпрацював на
ньому 10 років. Зараз квартира приватизована сім*єю ОСОБА_1

Представник відповідача у судовому засіданні
позов не визнала, та пояснила, що рішення виконкому приймалося на підставі
листа директора КП МОУ «БРЗ», якому
належала вказана квартира, та який як
суб*єкт господарської діяльності мав право розпоряджатися нею. Підприємством
було прийнято рішення, що не має
необхідності вважати квартиру службовою. Зараз квартира приватизована. Крім того, представник відповідача вважає, що позивачем пропущений річний строк для
звернення до суду , чим порушена ст. 99
п.2 КАС України, тому представник
відповідача наполягає тому, щоб позивачу
було відмовлено в задоволенні позову у зв*язку з пропущенням строку звернення
до адміністративного суду.

Представник
третьої особи - КП МОУ «БРЗ» позов не визнала,
та пояснила, що на момент
придбання квартири ті виведення її з числа службових КП МОУ «БРЗ» був і
залишається госпрозрахунковим підприємством та бюджетними і коштами
Міністерства оборони України не користується,
тому мав і має право розпоряджатися власним майном на свій розсуд. На
вересень 2004 року на квартирному обліку КП МОУ «БРЗ» знаходилося ні 12
військовослужбовців, як стверджує
позивач, а лише 5, які сули самотніми, не мали сім*ї, та були забезпечені тимчасовим житлом. З листопаду 2004 р. до березня 2005 р. вони
припинили відносини з підприємством.
Крім того, представник
вважає, що позивачем пропущений річний
строк звернення до суду, та наполягає на
відмові в задоволені позову за цією обставиною. Кожного року на підприємстві
проводиться річна інвентаризація,
висновки якої передаються безпосередньо до департаменту фінансової та
економічної діяльності при Міністерстві оборони України.

Третя
особа - ОСОБА_1 позов також не визнав ,
та пояснив що купувала квартиру не КП МОУ «БРЗ» , а в/ч а-2028- госпрозрахункове підприємство
Балаклійський ремонтних завод, яке за
своїм статутом одноосібно розпоряджалось прибутком, майном,
житловим фондом та ін.. В час виведення квартири з числа службових на
черзі у якості осіб, потребуючих житло
перебувало ні 12 осіб, як вказує
позивач, а лише 5, та і вони припинили трудові відносини з
підприємством и доданий
до позову список за 09.12.2002 року не може бути доказом по справі, тому що від складений за рік до вилучення
квартири з числа службових - 10.02.2004 р. Не відповідає також дійсності і
твердження позивача, що ОСОБА_1 припинив
трудові стосунки з підприємством.
Наказом КП МОУ «БРЗ» № 166 від 27.02.2001 року ОСОБА_1 не був
переведений у в/ч А-1352, а навпаки був
зарахований до списків в/ч А-2028 / так раніше називалося КП МОУ
«БРЗ»/.Посилання позивача на ст. 12 ЗУ « Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей» стосовно загальної вислуги 20
років, не можна на думку третьої особи
приймати до уваги, тому що він був
введений в дію 01.01.2005 року, після переведення
квартири зі статусу службової та її приватизації. Крім того, ОСОБА_1 вважає, що позивачем пропущений річний строк для
звернення до суду , чим порушена ст. 99
п.2 КАС України , та він наполягає на
відмові позивачу в задоволенні позову з цих підстав.

Вислухавши
сторони та їх представників, вивчивши
матеріали справи, суд вважає за
необхідне в задоволенні позовних вимог позивача відмовити виходячи з
наступного:

З
матеріалів справи вбачається, що наказом
командира в/ч А-2028 № 77 від 25.03.2003 року було прийнято рішення придбати
для забезпечення особового складу житловими приміщеннями у гр. ОСОБА_2 квартиру
АДРЕСА_1

Згідно
договору купівлі-продажу від 25.03.2003 року,
посвідченому приватним нотаріусом Балаклійського районного нотаріального
округу ОСОБА_3 реєстр. № 624 в/ч А- 2028 придбала квартиру АДРЕСА_1 у гр.
ОСОБА_2

Згідно до ст. 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для
заселення громадянами, які у зв*язку з
характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу
від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого
комітету районної, міської ради

Директор КП МОУ
«БРЗ» звернувся до Балаклійської міської ради з листом від

03.04.2003 року про визнання вказаної квартири
службовою.

Рішенням
виконкому Балаклійської міської ради від 09.04.2003 року № 146 вказана квартира
була визначена службовим житлом КП МОУ «БРЗ».

09.06.2003
року виконкомом Балакліської міської Ради сім*ї ОСОБА_1 був виданий службовий
ордер на право заняття квартири АДРЕСА_1
7 а.с. 7/

Директор КП МОУ
«БРЗ» звернувся до Балакліської міської
ради з листом від

09.02.2004 р.,
в якому просить винести рішення на виключення квартири з
числа

службових, тому що не має
необхідності у підприємства вважати цю квартиру

службовою. / а.с. 5/

Рішенням
виконкому Балакліської міської ради від 10.02.2004 року № 34 вказана квартира
була виключена з числа службових /а.с. 6/

Згідно
до ст.
71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини на яких
грунтується її вимоги та заперечення.

Суд не
може прийняти до уваги, наданий
позивачем в якості доказу по справі список 12 військовослужбовців, яки стоять на квартирному обліку в КП МОУ
«БРЗ» на 1.12.2002 року / а.с. 8/,
тому, що спірна квартира була
виведена зі статусу службових значно пізніше у 2004 році. Як вбачається зі
списку військовослужбовців, яки стоять
на квартирному обліку в КП МОУ «БРЗ» на 1.09.2004 року, наданий в якості доказу ОСОБА_1,
в період переведення квартири з загальний статус , на квартирному обліку знаходилося 5
чоловік, яки в 2004-2005 роках припинили
трудові стосунки з підприємством.

Посилання
позивача на ту обставину, що ОСОБА_1
припинив свої трудові стосунки з КП МОУ «БРЗ» суд також не може прийняти до
уваги, тому що позивач не надав цьому
доказів.

Згідно
довідки в/ч А-1352 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в ЗС України з
26.07.1996 року, у в/ч А-1352 з 12.05.2006
року, таким чином трудові відносини з КП
МОУ «БРЗ» ОСОБА_1 припинив після спливу 2 років після переведення квартири зі
складу службових.

Наказом
КП МОУ «БРЗ» № 166 від 27.02.2001 року ОСОБА_1 не був переведений у в/ч
А-1352, а навпаки був зарахований до
списків в/ч А-2028 / так
раніше називалося КП МОУ «БРЗ»/.

Згідно
свідоцтва про право власності на житло від 19.04.2004 року квартира АДРЕСА_2
належить ОСОБА_1 на підставі приватної власності.

Посилання
позивача на вимоги ст. 12 Закону України « Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей» суд не може прийняти до
уваги, тому що вказаний закон був
введений дію 01.01.2005 року , після
того, як квартира була виключена з числа
службових приміщень та приватизована. У відповідності до ст. 58
Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної
дії в часі.

Крім
того, відмовляючи у задоволенні позову,
суд керується ч.2 ст. 99 КАС України, згідно якої для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який
обчислюється з дня , коли особа дізналася або повинна була дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Міністерство оборони України щорічно
перевіряє господарську діяльність КП МОУ «БРЗ»,
а події яки оскаржує позивач відбулися у лютому 2004 році, тобто більш трьох років назад. Крім
того, позивач не просить поновити
пропущений строк.

Представник
відповідача, третьої особи та третя
особа - ОСОБА_1 наполягають на відмові позивачу в задоволенні позову з підстав
пропуску ним встановленого однорічного строку для звернення до
адміністративного суду.

Згідно
ч. 1 ст.
100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на
цьому наполягає одна із сторін.

Керуючись ст. 58
Конституції України, ст. 118 ЖК України, ст.
ст. 6, 7, 11,
17, 18, 71, 99, 100, 159-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

В
задоволенні позову військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах
держави в особі Міністерства оборони України до виконавчого комітету
Балаклійської міської Ради, треті особи
- Казенне підприємство Міністерства оборони України « Балаклійський ремонтний
завод» та ОСОБА_1 про визнання рішення виконавчого комітету Балаклійської
міської Ради від 10.02.2004 року № 34 щодо виключення з числа службових
приміщень квартиру АДРЕСА_1 житлового фонду КП МОУ « Балаклійський ремонтний
завод» недійсним відмовити.

постанова
може бути оскаржена до до Харківського апеляційного суду через Балаклійський
районний суд шляхом подачі в 10-денний термін з дня проголошення рішення заяви
на апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.