Справа № К-32391/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2008-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

і м е н е м У к р
а ї н и

08 липня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного
суду України в складі:

Головуючого, судді Смоковича М.І.,

суддів: Весельської Т.Ф., Горбатюка С.А., Мироненка О.В., Чумаченко Т.А.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний
розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Красноармійського
міського управління праці та захисту населення (далі - Красноармійське міське
УПСЗН) про видачу посвідчення “Ветеран праці”,
стягнення моральної шкоди за касаційною скаргоюОСОБА_1 на
постанову Красноармійського міськрайоного суду Донецької області від 02 серпня
2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 18 вересня 2006
року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
до Красноармійського міського УПСЗН про видачу посвідчення “Ветеран праці” та про стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог
послався на те, що з 05 грудня 2005 року
він вийшов на пенсію за віком. Його загальний стаж роботи з 1959 року по
2003 рік складає 44 роки і відповідно до Закону України “Про захист людей похилого віку” має право на визнання ветераном праці.

Красноармійське міське УПСЗН
відмовило йому у визнанні ветераном праці та у видачі відповідного посвідчення,
посилаючись на те, що за електронними даними Пенсійного фонду України його
страховий стаж складає 39 років і 4 місяці.

Просив суд зобов'язати
Красноармійське міське УПСЗН видати йому посвідчення “Ветеран праці” та стягнути моральну шкоду у сумі 1000 гривень.

Постановою Красноармійського
міськрайоного суду Донецької області від 02 серпня 2006 року у задоволенні
позовних вимогОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 18 вересня 2006 року апеляційну скаргуОСОБА_1 відхилено. Постанову
Красноармійського міськрайоного суду Донецької області від 02 серпня 2006 року
залишено без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує
на те, що рішення судами попередніх інстанцій постановлені з порушенням вимог
матеріального права, просить їх скасувати та постановити у справі нове рішення,
яким задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Вирішуючи спір, суд першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що позивач не має встановленого статтею 6 Закону України “Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в Україні” 40-річного страхового стажу роботи для визнання його ветераном праці.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок судів є неправильним, оскільки не ґрунтується на чинному
законодавстві.

Відповідно до статті 6 Закону
України “Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших
громадян похилого віку в Україні” ветеранами праці визнаються громадяни, які
працювали на підприємствах, в установах, організаціях, об'єднаннях громадян, у
фізичних осіб, мають стаж роботи 40 років для чоловіків і 35 років - для жінок
і вийшли на пенсію.

Отже, основним критерієм для
визнання ветераном праці є стаж роботи, а не страховий стаж.

Наявність необхідного страхового
стажу для визнання ветераном праці чинний Закон України “Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні”
не вимагає. Такий стаж необхідний для призначення громадянам пенсій, соціальних
й інших виплат.

За таких обставин, Красноармійське
міське УПСЗН неправомірно відмовило ОСОБА_1 у визнанні його ветераном праці та
видачі йому відповідного посвідчення.

Відповідно до частини першої статті
159 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення повинні бути
законними і обґрунтованими.

Суди не виконали вимог
процесуального законодавства й постановили незаконні рішення.

Оскільки поряд з вимогами про
зобов'язання відповідача видати посвідчення “Ветеран праці” ОСОБА_1 ставить й
питання про відшкодування моральної шкоди, а відповідні обставини судами
попередніх інстанцій не встановлювалися, то колегія суддів не може ухвалити у
цій справі нове рішення. Незаконні судові рішення підлягають скасуванню, а
справа - направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Красноармійського міськрайоного суду Донецької
області від 02 серпня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області
від 18 вересня 2006 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до
Красноармійського міського управління праці захисту населення про видачу
посвідчення та стягнення моральної шкоди скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як у
випадку та з підстав, передбачених статями 236, 237 Кодексу адміністративного
судочинства України до Верховного Суду України лише за винятковими обставинами,
протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

Судді Смокович
М.І.

Весельська
Т.Ф.

Горбатюк
С.А.

Мироненко
О.В.

Чумаченко Т.А