Справа № 2-а-11/2008
Суддя: Ткаченко С.Є.
Дата ухвалення: 2008-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а-11/2008р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

8 серпня 2008 року

Чигиринський
районний суд Черкаської області

в
складі : головуючої - судді Ткаченко С.Є.

при секретарі - Пахомовій Н.І.

з
участю позивача - ОСОБА_1,

представника
відповідача - Татаровського В.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чигирина справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Чигиринському районі про
відмову в підвищенні пенсії

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з вказаним
адміністративним позовом, зазначивши, що Законом України “Про соціальний захист
дітей війни”, який набув чинності 01.01.2006 року, передбачено підвищення
пенсії на 30% від мінімального її розміру.

Законами
України «Про державний бюджет» на 2006-20007р.р. виплата пенсії у вказаному
розмірі призупинялась.

Рішенням Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 положення Закону України «Про державний
бюджет на 20007рік» щодо призупинення підвищення пенсії на 30% дітям війни
визнано таким, що не відповідає Конституції України.

Поскільки управлінням Пенсійного
фонду України в Чигиринському район він визнаний особою, яка має право на користування
пільгами відповідно до Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, то
звернувся до відповідача з проханням здійснити підвищення пенсії у розмірі 30%
з моменту набрання чинності даного Закону.

Однак відповідач відмовив йому в
цьому, посилаючись на те, що на законодавчому рівні не врегульоване питання
щодо органу, який повинен виплачувати доплати дітям війни.

Вважаючи відмову незаконною, позивач
прохав зобов»язати відповідача здійснити підвищення пенсії у розмірі 30% від її
встановленого мінімального розміру з дня набрання чинності Закону України “Про
соціальний захист дітей війни”.

В судовому засіданні позивач
підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовільнити, пояснивши, що Законом
України “Про соціальний захист дітей війни” встановлено виплату 30% пенсії від
її мінімального розміру.

Статтею 28 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» встановлено мінімальний
розмір пенсії у розмірі прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону
України “Про соціальний захист дітей війни” державні соціальні гарантії дітям
війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані.

Згідно ст.7 цього Закону
фінансування виплат забезпечується за
рахунок коштів Державного бюджету України, але дійсно в ньому не зазначено,
яким органом повинні здійснюватися вказані виплати та механізм проведення
виплат.

Конституційний Суд України своїм
рішенням від 09.07.2007 року призупинення дії ст.6 Закону України “Про
соціальний захист дітей війни” визнав неконституційним.

А ч.2 ст.19 та ст.22 Конституції
України передбачено, що органи державної влади і їх посадові особи зобов»язані
діяти на підставі законів.

У зв”зку з цим він вважає, що дії
відповівдача є протиправними, а відмова необґрунтованою і просить стягнути з нього 30% надбавку до пенсії, починаючи з дня
набрання чинності Закону України “Про соціальний захист дітей війни”.

Представник відповідача Татаровський
В.В позов не визнав, пояснивши суду, що Пенсійний фонд в своїй діяльності
керується законами України та постановами Кабінету Міністрів України.

Виплати ними здійснюються з
державного бюджету і виключно за призначенням.

Ст.6 Закону України “Про соціальний
захист дітей війни”дійсно є діючою, але даним Законом не передбачено, яким саме
органом, в якому порядку та за рахунок яких коштів здійснюється призначення і
виплата пенсії.

Якщо в 2008 році були закладені
кошти в державному бюджеті на виплату надбавки до пенсії дітям війни в розмірі
10%, то вони і здійснюють таку виплату позивачу з 01.01.2008 року.

На виплату надбавки до пенсії в
розмірі 30% кошти їм не виділялись, у зв»язку з чим вони не вбачають своєї вини в порушенні прав
позивача і просять відмовити в задоволенні його вимог.

Вислухавши позивача, представника
відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено і підтверджується
довідкою № 204, виданою управлінням праці та соціального захисту населення
Чигиринської райдержадміністрації, що позивач дійсно відноситься до дітей
війни.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону
України “Про соціальний захист дітей війни” дітям війни до пенсії або
щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки,
встановленої для учасників війни, тобто у розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком.

Поскільки рішенням Конституційного
Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 зупинення дії статті 6 вище
вказаного Закону визнано неконституційним, як і зміни, внесені до ст.5 цього ж Закону
відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №
10-рп/2008, то вони є діючими на даний час.

Однак, незважаючи на це, у виконання
вимог Закону України “Про соціальний захист дітей війни” не розроблено жодних
нормативно-правових актів, які б передбачали порядок розрахунку та виплати
даних надбавок до пенсії, адже мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений
ст.28 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування”,
застосовується виключно для визначення розміру пенсій, що призначаються у
відповідності до даного Закону.

Разом
з тим в ст.7 цього ж Закону зазначено, що фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Відповідач же здійснює виплату
коштів лише за рахунок Пенсійного фонду України.

При цьому відповідач діє на підставі
Положення “Про Пенсійний фонд України”, в п.8 якого зазначено, що одним із
джерел формування коштів Пенсійного фонду України є кошти державного бюджету та
державних цільових фондів, що перераховуються до Фонду у випадках, передбачених
законодавством.

В судовому засіданні встановлено і
вбачається з матеріалів справи, що коштів державного бюджету на виплату
надбавок до пенсій дітям війни до бюджету відповідача не надходило.

Також в п.8 вказаного Положення
передбачено, що бюджет Фонду щороку затверджує Кабінет Міністрів України, а в
п.9 Положення дано вичерпний перелік того, на які цілі спрямовуються кошти
Фонду.

Як встановлено судом, Законом
України “Про державний бюджет України на 2006 рік” та в подальші роки кошти на
виплату надбавок до пенсії дітям війни не виділялися, як і не приймалися
рішення з цього приводу Кабінетом Міністрів України, і лише в 2008 році були
внесені зміни до Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, відповідно
до яких дітям війни передбачено підвищення розміру пенсії у розмірі надбавки,
встановленої для учасників війни і, яку, як встановлено судом, позивач отримує
з 01.01.2008 року.

А тому суд, оцінюючи докази в їх
сукупності, не вбачає вини відповідача в порушенні прав позивача щодо
невиконання вимог ст.6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”.

На підставі викладеного та,
керуючись ст.,ст. 6, 7 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”,
Законом України “Про державний бюджет України на 2006 рік”, Законом України
“Про державний бюджет України на 2007 рік”,
Законом України “Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення
змін до деяких законодавчих актів України»”,
ст., ст.17,.71, 159, 161-163
Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в Чигиринському районі про відмову в
підвищенні пенсії відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Київського апеляційного адміністративного
суду
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуюча