Справа № 22-а-1338/2008
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2008-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 22-а-1338/08 Головуючий у І інстанції:Венгрин О.О.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

22 липня 2008
року м. Київ

Колегія суддів
Київського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого - судді
Межевича М.В., суддів Бабенка К.А. та Глущенко Я.Б., при секретарі Кірієнко І.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Староміського районного суду м. Вінниці від 03 квітня 2007 року у
справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УМВС України у Вінницькій
області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про
визнання дій неправомірними, зобов'язання перерахувати пенсію і виплатити
недоплату.

Керуючись ст.ст.160,
195, 196, 198, 200, 205, 206, 212 та 254 КАС України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А
:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Староміського районного
суду м. Вінниці від 03 квітня 2007 року - без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий :

Судді:

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Справа: №
22-а-1338/08
Головуючий у І
інстанції: Венгрин О.О.

Суддя-доповідач: Межевич М.В.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2008
року м. Київ

Колегія суддів
Київського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого - судді
Межевича М.В., суддів Бабенка К.А. та Глущенко Я.Б., при секретарі Кірієнко І.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Староміського районного суду м. Вінниці від 03 квітня 2007 року у
справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УМВС України у Вінницькій
області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про
визнання дій неправомірними, зобов'язання перерахувати пенсію і виплатити
недоплату , -

В С Т А Н О В И
Л А :

У лютому 2007
року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся із вказаним позовом, в якому зазначив,
що був звільнення з військової служби і йому була призначена пенсія. Вважає, що
УМВС України у Вінницькій області в наказі про звільнення не вірно зафіксував
його вислугу років 25 років 02 місяці і 11 днів, оскільки не врахував пільгову
(шість місяців за рік) по заочному трирічному навчанню в Одеській школі міліці,
що додає до вислуги років 1 рік 06 місяців; робота дільничним та
оперуповноваженим карного розшуку - 11 років 05 місяців, що додає до пільгової
вислуги - 5 років 08 місяців та 08 днів; до загальної календарної вислуги (з
армійською строковою службою) з 11.1972 року по 12.1997 року.

Постановою Староміського районного суду м. Вінниці від 03 квітня
2007 року в задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1
відмовлено за
відсутності до цього правових підстав.

Позивач в апеляційній
скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення
його позовних вимог, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких
підстав.

Згідно зі ст.ст. 198
ч. 1 п. 1 та 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відмовляючи в
задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що УМВС
України у Вінницькій області при визначені вислуги років та доплати від
належної йому пенсії в розмірі 25% позивачу, діяло в межах та у спосіб
передбачений пенсійним законодавством і
не допускало порушень в т.ч. Конституційних прав позивача.

Такий висновок суду ґрунтується на Законі та наданих
судові доказах.

Так, судом
встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивача звільнено з
військової служби у 1997 році і що йому відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-12 (далі - Закон №2262-12) була
нарахована пенсія.

На час
звільнення зі служби вислуга років позивача становила 24 роки 11 місяців 11
днів, в пільговому обчисленні - 25 років 02 місяці 11 днів.

Посилання
апелянта те, що суддя при винесення оскаржуваного рішення припустився помилки,
коли зазначав що, позивачу на день звільнення зі служби було виплачено 25 %
пенсійної доплати, що підтверджується копією грошового атестату, не приймається
до уваги, оскільки спростовується інформацією, яка міститься в копії довідки
від 08.06.2005 року.

Окрім цього,
відповідно до ч.3 Указу Президента України №926/96 встановлення особам рядового
і начальницького складу органів внутрішніх справ, які мають право на пенсію за
вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах
справи на службі,-щомісячну доплату в розмірі від 25 до 50 відсотків суми
пенсії, яка б могла бути їм нарахована є правом (а не обов'язком) керівника
органу внутрішніх справ.

Вказана позиція
також кореспондується у Постанові Вищого адміністративного суду України від
07.06.2007 року у справі №К-23457/06 та у пункті 6 Постанови Пленуму Верховного
суду України «Про окремі питання застосування судами України законодавства про
пенсійне забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової
служби), осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та
деяких інших осіб» №4 від 15.04.2005 року.

Що стосується
вислуги років для призначення пенсії, яка зараховується на пільгових умовах
один місяць служби за півтора місяці за час проходження служби особам рядового
і начальницького складу ОВС у підрозділах карного розшуку (згідно Постанови КМ України №1497 від
16.11.2001 р., якою доповнено підпункт »в» п.3 Постанови КМ України від
17.07.1992 р. №393), колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої
інстанції вірно зазначено, що оскільки позивач був звільнений з органів МВС у
відставку 30.12.1997 року, тобто до внесення відповідних змін передбачених
Постановою КМУ №1497 від 16.11.2001 року, то у відповідності до ст. 58
Конституції України вислуга років позивача (в тому числі щодо служби дільничним
інспектором і оперуповноваженим карного розшуку) обчислена вірно.

Колегія суддів
погоджується також, з висновком суду першої інстанції, з приводу того, що
позивач у відповідності до п.2 Постанови КМ України від 17.07.1992 р. № 393 не має
право на зарахування до вислуги років заочну форму навчання в Одеській школі
міліці, оскільки позивач проходив службу в органах ВС з 1975 року, а навчався з
1980 р. і йому за ці роки зараховано
повні календарні роки служби.

Отже, суд першої
інстанції обґрунтовано визначився з висновком про безпідставність вимог
позивача та правомірністю відмови йому відповідачем у перерахунку пенсії.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Оскільки постанова Староміського районного
суду м. Вінниці від 03.04.2007 року
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, т.я. прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права, а також ухвалена на підставі повно і
всебічно з»ясованих обставинах справи, то колегія суддів не знаходить підстав
для її скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись
ст.ст.160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212 та 254 КАС України, колегія суддів
-

У Х В А Л И Л А
:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Староміського районного
суду м. Вінниці від 03 квітня 2007 року - без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий :

Судді: