Справа № К-4550/07
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2008 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака
В.І.

суддів Білуги С.В.

Гаманка
О.І.

Загороднього
А.Ф.

Заїки М.М.

при секретарі Лелюку О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 та представника
відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кам'янець - Подільського
міськрайонного суду від 21 листопада 2006 року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 05 лютого 2007 року у справі за його позовом до
начальника військово-інженерного інституту при Подільському державному
аграрно-технічному університеті, першого заступника начальника Генерального
штабу Збройних Сил України про скасування наказів про звільнення та поновлення
на військовій службі, -

в с т а н о в и л а:

У
травні 2006 рокуОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до начальника
військово-інженерного інституту при Подільському державному аграрно-технічному
університеті, першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил
України про скасування наказів про звільнення та поновлення на військовій
службі.

Постановою
Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 21 листопада 2006 року,
залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 05 лютого
2007 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзіОСОБА_1 просить скасувати постанову
Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 21 листопада 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 05 лютого 2007 року,
посилаючись на порушення судами норм матеріального права, та постановити нове
рішення, яким позов задовольнити.

Колегія суддів,
перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної
інстанцій щодо правильного застосування норм матеріального права, вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 09 листопада 1998
рокуОСОБА_1 уклав контракт на добровільне проходження військової служби строком
на 5 років з 03 січня 1999 року по 02 січня 2004 року. До контракту службовою
особою військово-інженерного інституту при Подільському державному
аграрно-технічному університеті незаконно внесено зміни - строк дії контракту
було виправлено з 5 на 3 роки і датою закінчення його дії вказано 02 січня 2002
року, що відповідно до постанови військового місцевого суду Хмельницького
гарнізону від 11 березня 2003 року визнано службовим підробленням. На підставі
закінчення дії виправленого контракту позивача звільнили зі служби. Рішенням
військового апеляційного суду Центрального регіону України від 22 липня 2003
року ОСОБА_1 поновлено на службі.

Наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил
України №36-ПМ від 28 грудня 2005 року ОСОБА_1 звільнено з військової служби у
запас з посади техніка кафедри спеціальної техніки спеціального факультету
військового інституту Подільського державного аграрно-технічного університету у
зв'язку із закінченням строку контракту.

Наказом начальника військового інженерного
інституту Подільського державного аграрно-технічного університету №32 від 13
лютого 2006 року позивача виключено зі списків особового складу інституту.
Наказом №237 начальника цього інституту від 06 листопада 2006 року наказ №32
доповнено - «звільнити позивача з військової служби у зв'язку з відмовою
укласти контракт».

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
виходили з того, що позивач на неодноразові пропозиції та проведені бесіди
підписати контракт від 14 квітня 2004 року відмовився, що свідчить про його
небажання продовжувати військову службу.

З такими висновками судів колегія суддів
погодитись не може.

Відповідно до пункту 8 Положення про
проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками
(мічманами) Збройних Сил України, затвердженого Указом Президента України
№1053/2001 від 07.11.2001 року, контракт про проходження військової служби у
Збройних Силах України - це письмова угода, що укладається між громадянином
України і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення
правових відносин між сторонами під час проходження військової служби.

Підпунктом «а» пункту 63 цього Положення
передбачено, що контракт припиняється (розривається), а особи офіцерського
складу, прапорщики (мічмани), які проходять службу за контрактом, звільняються
з військової служби після закінчення строку контракту.

Відповідно до пункту 3 статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом
на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суди першої та апеляційної інстанцій цих вимог закону при
розгляді справи не дотримались.

При розгляді справи суди не встановили, коли саме
відповідач запропонував ОСОБА_1.
підписати контракт, датований 14.04.2004 року, не спростували доводи позивача
про те, що контракт у цій редакції йому запропонували підписати лише через рік
- у 2005 році, що після поновлення на військовій службі наказом начальника
інституту №77 від 14.04.2004 року на підставі рішення суду,ОСОБА_1 подавав
відповідний рапорт про укладення з ним контракту.

Суди не взяли до уваги те, що контракт є строковою угодою
і дата його складання є суттєвою умовою контракту, а тому заслуговує на увагу
та потребує оцінки відмова позивача підписати контракт, датований роком
пізніше.

Не дослідивши всі обставини у справі, суди поклали всю
відповідальність за відмову в укладенні контракту на позивача, та не
встановили, чи були правомірними дії службових осіб відповідача при укладенні
цієї угоди, чи відповідали вони вимогам Інструкції про організацію виконання
Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу,
прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України.

При дослідженні доказів суди не звернули увагу на те,
коли саме проводились бесіди службовими особами відповідача з ОСОБА_1 щодо
укладення контракту, який саме проект контракту йому було надано для підпису.

Оскільки передбачені частиною 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України межі перегляду справи в касаційній
інстанції не дають права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені попередніми судовими інстанціями, ухвала та постанова у справі
підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої
інстанції. Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи,
об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і
вирішення справи по суті.

Керуючись статтями 220, 221, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Постанову Кам'янець - Подільського міськрайонного суду
від 21 листопада 2006 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від
05 лютого 2007 року у справі за його позовом до начальника
військово-інженерного інституту при Подільському державному аграрно-технічному
університеті, першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил
України про скасування наказів про звільнення та поновлення на військовій
службі скасувати, справу
направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Співак

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко

А.Ф. Загородній

М.М. Заїка