Справа № 22-а-8075/2008
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2008-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

апеляційний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

Іменем України

6 серпня 2008 року справа
№ 22-а-8075/08

приміщення суду за адресою: м.
Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суд у складі:

головуючого

Білак С.В.,

суддів при секретарі розглянувши у відкритому
апеляційну скаргу відповідача

Сухарьок М.Г., Гаврищук Т.Г. Безруковій В.М. судовому засіданні Управління праці та соціального
захисту населення Первомайської міської ради Луганської області

на постанову

Первомайського міського суду Луганської області

від

05.06.2008 року /у повному обсязі виготовлена -
10.06.2008 року/

по справі

№ 2-а-80/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради Луганської
області

про

визнання дій незаконними, покладення обов'язку
перерахувати та доплатити щорічну разову грошової допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради
Луганської області про визнання дій незаконними, покладення обов'язку
перерахувати та доплатити щорічну разову грошової допомогу.

Постановою Первомайського міського
суду Луганської області від 05.06.2008р. позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені
частково. Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення
Первомайської міської ради Луганської області
доплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу як інваліду війни ІІ
групи за 2007 рік в сумі 2 888 грн. за рахунок коштів Державного бюджету
України. В частині визнання дій УПСЗН
Первомайської міської ради міської ради Луганської області щодо відмови у
проведені нарахування недовиплаченої щорічної разової допомоги у 2007 р. та її
виплаті, незаконними та такими, що порушують Конституційні права та свободи
відмовлено.

Судом
першої інстанції встановлено, що позивач має право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, є інвалідом ІІ
групи і відповідач сплатив йому одноразову грошову допомогу до 5 травня у 2007
році - 360 грн.

27.06.2008р.
Управлінням праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради
Луганської області подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати постанову
суду першої інстанції та відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.

Апеляційну
скаргу мотивує тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції неправильно
застосовано норми Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік».

В
апеляційній скарзі вказав, що відповідно до ст.95 Конституції
України тільки законом про Державний бюджет України регулюються будь-які
витрати держави. Здійснити виплати у розмірах, визначених ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» Управління праці та соціального захисту
населення не має права, у зв'язку з тим, що управління є розпорядником
бюджетних коштів нижчого рівня та здійснює виплати виключно в межах плану
асигнувань на відповідні виплати, затверджені кошторисом видатків Закону
України про Державний бюджет.

Сторони в судове засідання не з'явились, відповідач просив розглядати апеляційну скаргу
без участі його представника, про час і
місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що неприбуття у судове засідання
осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду
справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а
судове рішення таким, що підлягає зміні з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України,
судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

З
матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи у зв'язку із ліквідацією її наслідків, та є
інвалідом ІІ групи (а.с.4, 5 )

Згідно довідки відповідача, позивачу було сплачено одноразову грошову допомогу до 5 травня у 2007 році - 360 грн. (а.с.5).

Відповідно до ст. 13 Закону України № 3551-ХІІ «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інвалідам війни та прирівняним до них особам щорічно до 5 травня
виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком.

Статтею 17 Закону України № 3551-ХІІ передбачено, що щорічна виплата
разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених ст.ст. 12 - 16
цього Закону, здійснюється органами праці та соціального захисту населення
через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а
особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового
утримання.

Як встановлено судом першої інстанції позивачу було виплачено відповідачем
одноразову допомогу, передбачену Законом України № 3551-ХІІ у 2007 році - 360 грн.

Судом першої інстанції вірно застосовано норми рішення
Конституційного Суду України від 09.07.2007р., яким визнані неконституційними
відповідні положення Закону про бюджет України 2007 роки і тому позивачу
повинні були проведені за 2007 рік виплати грошової допомоги у відповідності до
ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту».

Відповідно до ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до принципу верховенства права та законності -
суд при вирішення справи керується принципом
верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та
визначають зміст і спрямованість держави. Крім того, як роз'яснено
постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійснені
правосуддя», - судам необхідно виходити з того, що нормативно - правові
акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови
Верховної ради України, постанови і розпорядження
Кабінету Міністрів України, підлягають оцінці на відповідність як Конституції України так і закону.

Таким чином, виплата одноразової щорічної допомоги до 5
травня 2007 році здійснена відповідачем з порушенням норм спеціального
закону, суд першої інстанції вірно
зробив висновок про стягнення на користь позивача недоплаченої суми за
2007 рік, але зробив помилку у розрахунках.

Враховуючи положення ст.28 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне страхування » в редакції, яка діяла на
момент спірної виплати, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність, визначеного
законом.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової
основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації
державою конституційної гарантії громадян на достатній
життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999
року №966-14, а також Законом України „Про державні соціальні стандарти
та державні соціальні гарантії" від 5 жовтня 2000 року №2017-111, згідно
статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому
числі мінімального розміру пенсії за віком.

Суму прожиткового мінімуму на 2007
рік на одну особу, яка втратила працездатність, в розрахунку на місяць
встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-У у розмірі 406 гривень з 01.04.2007 року по
30.09.2007 року.

При цьому, статтею 62 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» встановлено, що
для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу
першого частини першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"
з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб,
які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї
статті, збільшений на 1 відсоток.

Отже, мінімальний розмір пенсії за віком станом на
01.04.2007 рік складав 410, 06 гривень.

Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги до
5 травня за 2007 рік, який повинен бути виплачений позивачеві складає: 410, 06
х 8 - 360 = 2920 грн. 48 коп.

Колегія судді не може погодитися з висновком суду першої
інстанції про те, що позивач не змінив позовні вимоги з суми 2 888 грн. на
2920.48 грн., а тому стягнув на його користь 2888 грн., так як суд повинен
дотримуватися принципу диспозитивності і вирішити спір на підставі
вищезазначеної норми закону.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку,
що судом першої інстанції правильно по суті вирішена справа, але помилково
застосовано норми матеріального права.

З
урахуванням викладеного, керуючись статтями
2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

П
О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу
Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради
Луганської області на постанову Первомайського міського суду Луганської області
від 05.06.2008 року по справі № 2-а-80/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради Луганської
області про визнання дій незаконними, покладення обов»язку перерахувати та
доплатити щорічну разову грошову допомогу - залишити без задоволення.

Постанову Первомайського
міського суду Донецької області від 05 червня 2008 року по справі № 2-а-80/08 -
змінити.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту
населення Первомайської міської ради Луганської області на користь ОСОБА_1
недоотриману суму щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік у
розмірі 2920 грн. 48 коп.

Вступна та резолютивна
частина ухвали проголошена у судовому засіданні
06 серпня 2008 року, в повному
обсязі складена 11 серпня 2008 року.

Постанова може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення
постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В.Білак

Судді
М.Г.Сухарьок

Т.Г.Гаврищук