Справа № 22а-5486/2008
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2008-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22а-5486/08 Головуючий
у І інстанції Хрипун О.О.
Суддя-доповідач Глущенко Я.Б.
липня 2008 року Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Глущенко Я.Б.,
суддів Дурицької О.М.,
секретарі Токар М.Г.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва на постанову Господарського суду м. Києва
від 26 липня 2007 року у справі за
адміністративним позовом Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва про визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень, -
У квітні 2007 року Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом.
Постановою Господарського
суду м. Києва від 26 липня 2007 року заявлений позов задоволено: визнано
недійсними податкові повідомлення-рішення від 26.04.2007 року №
на користь позивача 3,40 грн. судових витрат.
вищезазначеним судовим рішенням, ДПІ у Печерському районі м. Києва подала
апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників процесу, що з'явилися
в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.
Згідно зі ст. ст. 198 ч. 1
п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції
всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини,
яким та наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до
обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Суд першої інстанції дійшов
висновку, що відповідач в порушення ч. 2
ст. 71 КАС України доказів правомірності оскаржуваних рішень не надав, а тому з
врахуванням встановлених фактичних обставин справи суд визнав, що позов є обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню.
З таким висновком суду
першої інстанції не можна не погодитися.
Колегією суддів встановлено,
що позивач здійснював підприємницьку діяльність за спрощеною
системою оподаткування.
Державною податковою
інспекцією у Печерському районі м. Києва проведено виїзну позапланову перевірку
позивача з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за
період з 01.04.2004 року по 31.03.2007 року, про що було складено акт №
Перевіркою було встановлено
порушення позивачем п. 1 Указу
Президента України № 727 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва»; п. 2.1 ст. 2, п. 9.4 ст. 9 Закону
України «Про податок на додану вартість»; пп. 17.1.1 п.17.1 ст. 17 Закону
України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами»; ст. 13 розділу IV Декрету Кабінету Міністрів
України «Про прибутковий податок з громадян».
Такі висновки відповідачем
зроблені з посиланням на те, що до відділу контрольно-ревізійної роботи
06.03.2007 року надійшла службова записка з копіями первинних документів від
податкової міліції, в яких відображений дохід, отриманий позивачем від зайняття
підприємницькою діяльністю за 2004-2006 роки. Відповідно до копій первинних
документів (щоденних звітів про реалізацію товару в магазині "РОLО")
дохід від реалізації одягу СПД ОСОБА_1 за II квартал 2004 року становить
707035,90 грн. - розмір, що перевищує допустимі законодавством
граничні норми доходу, що може оподатковуватися за спрощеною системою. Тобто, починаючи з
01.07.2004 року позивач зобов'язаний був подати заяву про перехід на загальну
систему оподаткування. Враховуючи, що сума доходу за II - IV квартал 2004 року
згідно переданих на перевірку копій первинних документів (щоденних звітів про
реалізований товар та квитанції про реалізацію товару через термінал) перевищує
допустимі норми у розмірі 500 тис. грн., СПД ОСОБА_1 на протязі 2005 року повинен здійснювати
діяльність на загальній системі оподаткування. Дохід, отриманий СПД ОСОБА_1
протягом 2005 року, становить 1032806,11 грн., у зв'язку з чим позивач зобов'язаний здійснювати діяльність на
загальній системі оподаткування і на протязі 2006 року.
На підставі акту перевірки
відповідачем 26.04.2007 року прийняті податкові повідомлення-рішення: №
платежем: податок з доходів фізичних осіб у розмірі 291045,43 грн., та
визначено суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій)
854257,00 грн. (566218,00
грн. - основний платіж та 288039,00 грн. - штрафні санкції).
суддів, встановивши фактичні обставини справи та проаналізувавши правові норми,
якими регулюються спірні відносини, дійшла висновку, що судом першої інстанції
правомірно задоволено позовні вимоги, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 1 Указу
Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» спрощена система оподаткування, обліку та звітності
запроваджується для таких суб'єктів малого підприємництва, зокрема: для
фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної
особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року
перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.
Виручкою від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом
підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за
здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).
підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником, в тому числі,
податку на додану вартість, крім випадку, коли юридична особа обрала спосіб
оподаткування доходів за єдиним податком за ставкою 6 відсотків (ст. 6 Указу).
Положеннями ст. 5 Указу
передбачено, що у разі порушення вимог, установлених статтею 1 цього Указу,
платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування,
обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).
Таким чином, вирішуючи
питання про правомірність застосування позивачем спрощеної системи
оподаткування, визначальним є обсяг виручки позивача за відповідний період.
Судова колегія вважає, що
відповідач неправомірно при визначенні обсягу виручки СПД ОСОБА_1 керувався
копіями документів, наданих на перевірку податковою міліцією, що і зумовило
нарахування позивачу податкових зобов'язань по ПДВ та податку з доходів фізичних
Колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції, що копії документів, які відповідач вважав
та поклав в основу акта перевірки, не містять у собі обов'язкових реквізитів,
встановлених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», а отже
не можуть вважатись первинними.
Статтею 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що
первинні та зведені облікові документи повинні мати такі обов'язкові реквізити
як назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від
імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю
виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші
дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні
господарської операції.
Судом першої інстанції
правильно встановлено, що з копій досліджених документів неможливо достовірно
встановити дату, місце їх складання, а також причетність даних документів до
діяльності, що здійснювалась саме підприємцем ОСОБА_1
Таким чином, ці копії
документів не можуть слугувати доказом отримання позивачем доходів та підставою
для визначення йому податкових зобов'язань.
Натомість, відповідачем до
справи було надано завірену копію витягу із Книги обліку доходів і витрат СПД
Відповідно до даних Книги
обліку доходів і витрат, яка велась СПД
ОСОБА_1, позивач у період з 2004 року по 2006 рік отримував сукупний
дохід від підприємницької діяльності в межах 500 тис. грн., що дозволяло йому
застосовувати спрощену систему оподаткування.
За таких обставин протиправним є нарахування позивачу
податкових зобов'язань по податку з доходів фізичних осіб та податку на додану
позиція суду підтверджується також постановою старшого слідчого СВ ПМ ДПА у м.
Києві від 22.10.2007 року, якою кримінальну справу, порушену за ч. 3 ст. 212
Кримінального Кодексу України відносно суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, закрито у зв'язку з
відсутністю в його діях складу вказаного злочину. При цьому, в ході досудового
слідства встановлено, що починаючи з 01.04.2004 року СПД ОСОБА_1 правомірно
обліковував та оподатковував результати своєї господарської діяльності в
порядку, передбаченому Указом Президента України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва».
Отже, доводи апеляційної
скарги спростовуються вищевикладеним, матеріалами справи та не відповідають
вимогам чинного законодавства.
ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд
скаргу Державної податкової інспекція у Печерському районі м. Києва залишити без задоволення.
Господарського суду м. Києва від 26
липня 2007 року залишити без змін.
текст ухвали виготовлений 04 липня 2008 року.
Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця з дня складання в повному обсязі, тобто з 05 липня 2008 року,
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий
суддя

Судді: