Справа № К-32507/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
Колегія суддів
Вищого адміністративного суду
Головуючого - судді Бутенка В. І.,
Суддів : Лиски Т. О.,
При секретарі: Ліщинській В. О.,
З участю: ­­­­­­­­­­­представника позивача - ОСОБА_1.,
представників відповідача - Марченко Н. М., Шульги М. В.,
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2до Державної
податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси про визнання нечинним
якій відкрито за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у
Суворовському районі м. Одеси на постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 12 вересня 2006 року, -
У липні 2006 року суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа
ОСОБА_2(далі по тексту - позивач, СПД ОСОБА_2.) звернувся до Господарського
суду Одеської області з позовом до Державної податкової інспекції у
Суворовському районі м. Одеси (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Суворовському
районі м. Одеси) про визнання нечинним рішення від 25.06.2005 р.
Постановою Господарського суду Одеської області від 14 липня 2006 року у
задоволенні позовних вимог СПД ОСОБА_2. відмовлено в повному обсязі.
Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12 вересня 2006
року скасовано постанову Господарського суду Одеської області від 14 липня 2006
року; прийнято нове рішення, яким позовні вимоги СПД ОСОБА_2. задоволено;
визнано нечинним рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси від 25.05.2005 р.
У касаційній скарзі на постанову Одеського апеляційного господарського суду
від 12 вересня 2006 року ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ставить питання
про скасування рішення суду апеляційної інстанції у зв'язку з неправильним
застосуванням норм матеріального і процесуального права та ухвалення нового
судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування доводів касаційної скарги відповідач посилається на те, що
ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції неповно встановив всі обставини,
які мають значення для справи, та невірно застосував положення Закону України
“Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України вважає, що касаційна скарга ДПІ у Суворовському районі м. Одеси не
підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 25.06.2005 р. ДПІ у
нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 25 169 082,95 грн.
Зазначені рішення прийнято відповідачем на підставі акту “Про результати
комплексної документальної перевірки дотримання вимог законодавства про
оподаткування суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
по тексту - Акт перевірки).
Відповідно до висновків Акту перевірки позивачем в порушення вимог п. 1 ст.
3 Закону України “Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” сума торгової виручки у розмірі 5 033 816,59 грн. (в т.ч. у 2003 р.
у розмірі 1 908748,52 грн. та у 2004 р. у розмірі 3 125 068,07 грн.) не була
проведена через реєстратор розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних
розрахункових документів.
Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”
суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові
операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані,
опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи
реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових
документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках,
передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.
Абзацом 4 ст. 2 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” визначено, що
розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг),
видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у
разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного
розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги)
банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення
розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.
Згідно з п. 12 ст. 19 Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”
реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються
якщо в місці отримання товарів (надання послуг) операції з розрахунків у
готівковій формі не здійснюються (оптова торгівля тощо).
Судом апеляційної інстанції встановлено, що від імені позивача та за його
рахунок реалізацію товарів здійснювала Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_3., відповідно до укладеного між ними договору комісії від
Відповідно до листа Державної податкової адміністрації України “Про деякі
питання оподаткування та проведення розрахунків за реалізований товар” від
27.06.2003 №5768/6/15-1116 розрахунки підприємства з комітентами можуть
проводитися без застосування реєстраторів розрахункових операцій з оформленням
прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій,
підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку, оскільки отримання
комітентом готівки у касі підприємства за реалізований товар не підпадає під
визначення “розрахункова операція” Закону України “Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
Судами попередніх інстанцій встановлено фактичне внесення спірних сум
торгової виручки до книг обліку доходів та витрат, зареєстрованих ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси від 29.12.2001 р. №2002 та від 11.12.2003 р.
№2714, Декларації про доходи за 2003 р. від 05.02.2004 р .№173700 та Декларації
Таким чином, судом апеляційної інстанції обґрунтовано встановлено
відсутність порушення позивачем вимог п. 1 ст. 3 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”.
Крім того, Вищий адміністративний суд України звертає увагу на те, що дані
штрафні санкції відповідно до положень ч. 1 ст. 238 Господарського кодексу
України відносяться до адміністративно-господарських санкцій, а отже відповідно
до вимог ст. 250 Господарського кодексу України можуть бути застосовані лише
протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше ніж через один
рік з дня порушення суб'єктом установлених законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом, що
судом першої інстанції до уваги безпідставно не прийнято.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що
суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права при
ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки рішення суду апеляційної інстанції ухвалено
з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної
скарги висновків судів не спростовують.
221, 223, 224, 230, 231 Кодексу
судочинства України, колегія суддів
Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м.
Одеси залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 12 вересня 2006 року - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст. 237 КАС України.

Судді: В.
І. Бутенко

Т.
О. Лиска

О.
І. Панченко

М.
О. Сорока

І.
В. Штульман