Справа № 22а-8961/2008
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2008-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя - доповідач Білак С.В.
Суддя - доповідач 1-ї інстанції Качуріна Л.С.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
27 серпня 2008 року справа №
приміщення суду за адресою: м. Донецьк, бул. Шевченка, 26
Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Білак С.В.
суддів: Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г.
при секретарі судового засідання: Безрукової
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Стаханові Луганської області
на постанову Луганського окружного адміністративного суду
у справі № 2а-1287/08
за адміністративним позовом ОСОБА_1
до відповідача Управління Пенсійного фонду України в м.Стаханові
про визнання незаконними дій та зобов`язання здійснити
перерахунок пенсії, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Луганського окружного
адміністративного суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України
в м. Стаханові Луганської області про визнання незаконними дій та зобов`язання
здійснити перерахунок пенсії. Позивач просив визнати незаконною бездіяльність
відповідача щодо невиплати йому з 01.01.2006р. по 31.10.2007р. підвищення до
пенсії, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і
стягнути з відповідача доплату до пенсії за період з 01.01.2006р. по
31.10.2007р. в сумі 2495 грн. 25 коп.
Постановою Луганського окружного адміністративного суду
від 23.06.2008р. по справі № 2а-1287/08 позов було задоволено частково. Визнано
протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Стаханові
Луганської області. Зобов»язано
Управління Пенсійного фонду України в м. Стаханові Луганської області здійснити
перерахунок та виплату доплати ОСОБА_1 у розмірі 30 % мінімальної пенсії за
віком як дитині війни, починаючи з 09.07.2007р. В іншій частині відмовити в
Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що
позивач віднесений до категорії дітей війни, знаходиться на обліку в УПФУ в
м.Стаханові Луганської області та отримує пенсію за віком.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції,
відповідачем подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати судове рішення
та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позовних
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним
застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права.
В апеляційній скарзі зазначає, що ст.7 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій дітей війни здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» зупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни». Крім того, кошти на виплати, які вимагає позивач, не закладені у
Закон України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».
Сторони до судового засідання не з»явилися, про час і
місце розгляду справи повідомлені
Колегія суддів вважає, що неприбуття у судове засідання осіб, які були
належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не
перешкоджає судовому розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши
матеріали справи, вивчивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з
Відповідно до Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" до дітей війни
віднесені особи, які є громадянами України та яким на час закінчення Другої
світової війни (2 вересня 1945 року) було менше 18 років.
Позивач ОСОБА_1, 1938 року народження, віднесена до категорії дітей
війни (а.с.4), знаходиться на
обліку в УПФУ в м.Стаханові Луганської області та отримує пенсію за віком.
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", який набрав чинності з 01.01.2006 року, дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога,
що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії
Водночас ст. 7 цього закону передбачено, що фінансове
забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету України.
Статтею 110 Закону України "Про Державний бюджет
України на 2006 рік" було встановлено, що пільги дітям війни, передбачені
абзацом сьомим статті 5 Закону України "Про соціальний захист дітей
війни", запроваджуються з 1 січня 2006 року, а статтею 6 - протягом 2006
року поетапно, за результатами виконання бюджету в першому півріччі, у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної
Ради України з питань бюджету.
2006 року урядом не впроваджувався порядок надання пільг,
передбачених статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей
Відповідно до пункту 12 статті 71 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік"
з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим законом (
489-16 ), на 2007 рік зупинено, зокрема, дію статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".
09.07.2007 року Конституційним Судом України у справі № 1-29/2007 (справа про
соціальні гарантії громадян) ухвалено Рішення № 6-рп/2007, відповідно до якого, визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є неконституційними), положення, зокрема, п.
12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» № 489-V від 19.12.2006 року.
Конституційний Суд України відзначив, що положеннями
Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» не можуть
скасовуватися чи змінюватися обсяги прав і обов'язків, пільг, компенсацій і
гарантій громадян, передбачених іншими законами України, не можуть вноситися
зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше
(додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України.
Відповідно до положень ст. 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, мінімальний розмір пенсії
за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу
встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.
Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової
основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації
державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає
Закон України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року №966-14, а також
Законом України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні
гарантії” від 5 жовтня 2000 року №2017-ІІІ, згідно статті 1 якого прожитковий
мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру
пенсії за віком, який відповідно до статті 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного
Частиною 3 статті 4 даного Закону (в редакції Закону
№2505-4 від 25 березня 2005 року, що діє з 31 березня 2005 року) передбачено,
що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься
до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується
Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний
рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної
сфери розповсюдження.
Статтею 62 Закону України „Про Державний бюджет України
на 2007 рік” від 19 грудня 2006 року № 489-5, що набрав чинності з 1 січня 2007
року („Урядовий кур'єр” від 23 грудня 2006 року), був затверджений прожитковий
мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня - 380 гривень, з 1
квітня - 387 гривень, з 1 жовтня - 395 гривень.
Зазначена стаття була змінена Законом України від 15
березня 2007 року №749-5 та існує в новій редакції з 28 березня 2007 року
(„Урядовий кур'єр” та „Голос України” від 28 березня 2007 року), якою прожитковий
мінімум для особи, яка втратила працездатність, визначений з 1 січня - 380
гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. При цьому,
зазначена стаття доповнена абзацом, яким передбачено встановити, що для
визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого
частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий
мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим
частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, що складає відповідно 410
грн. 06 коп.; 415 грн. 11 коп.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом
першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 195-196, п.1
ч.1 ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206,
211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в м.Стаханові Луганської області -
залишити без задоволення.

Постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 23.06.2008 року по адміністративній
справі № 2а-1287/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в
м. Стаханові Луганської області про визнання незаконними дій та зобов`язання
здійснити перерахунок пенсії - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали проголошена 27
серпня 2008 року, в повному обсязі ухвала складена 28 серпня 2008 року.

Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту набрання
законної сили.

Головуючий: С.В.Білак

Судді: Т.Г.Гаврищук

М.Г.Сухарьок