Справа № к-26283/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2008 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого
Співака В.І.,

суддів Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

Заїки М.М.,

Загороднього А.Ф.,

при
секретарі Дашківській О.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргуОСОБА_1. на
постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від 11.04.2006р.
та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 27.06.2006р. по справі за
позовомОСОБА_1. до управління Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі,
обласного центру з нарахування і виплати пенсій та допомоги Головного
управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної
державної адміністрації про стягнення невиплачених коштів, передбачених Законом
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», -

встановила:

У
березні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до Ємільчинського районного суду
Житомирської області з позовом до управління
Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі, обласного центру з
нарахування і виплати пенсій та допомоги Головного управління праці та
соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про
стягнення невиплачених коштів, передбачених Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з
01.03.2003р. по 28.02.2006р.

Постановою Ємільчинського районного суду Житомирської
області від 11.04.2006р. у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвалою апеляційного
суду Житомирської області від 27.06.2006р. апеляційну
скаргу ОСОБА_1 було відхилено, а постанову Ємільчинського районного суду
Житомирської області від 11.04.2006р. залишено без
змін.

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від
11.04.2006р. та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 27.06.2006р. скасувати, та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши наведені доводи в касаційній
скарзі, рішення судів щодо застосування судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції було
встановлено, що позивач має статус потерпілого внаслідок Чорнобильської
катастрофи четвертої категорії та проживає в с. Степанівка Ємільчинського
району Житомирської області, яке віднесено до зони посиленого радіоекологічного
контролю. Оскільки позивачу грошова допомога громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного забруднення, у зв'язку з обмеженим споживанням
продуктів харчування місцевого виробництва і особистого підсобного господарства
та доплата непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного
забруднення виплачувалася у розмірі 1,6 грн.
та 5, 2грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 26.07.1996р. № 836, а не статей 37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 звернувся до суду.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Абзацом 2 частини 1 статті 37 Закону
України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено,
що громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення,
виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства
у зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі 30 процентів від
мінімальної заробітної плати.

Згідно частини 2 статті 39 вищенаведеного Закону доплата
до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні посиленого
радіоекологічного контролю виплачується
в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Законом України «Про встановлення розміру мінімальної
заробітної плати на 2003 рік» від 26.12.2002р. було встановлено розмір
мінімальної заробітної плати на 2003 рік в сумі 185грн. Розмір мінімальної
заробітної плати у грудні 2003 року було збільшено до 205грн., відповідно до
Закону України «Про Державний бюджет України на 2003 рік».

Законом України «Про Державний бюджет України на 2004
рік» від 27.11.2003р., було встановлено розміри мінімальної заробітної плати на
період з 01.01.2004р. по 01.09.2004р. в сумі 205грн, а з 01.09.2004р.по
01.01.2005р. - 237грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2005
рік» зі змінами та доповненнями, розмір мінімальної заробітної плати на 2005
рік було встановлено на період з 01.01.2005р. по 01.04.2005р. в сумі 262грн,
період з 01.04.2005р. по 01.07.2005р. - 290грн., період 01.07.2005р. по
01.09.2005р. - 310, період 01.09.2005р. по 01.01.2006р. - 332грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2006
рік» було встановлено розмір мінімальної заробітної плати на 2006 рік в сумі
350грн.

Встановлений постановою КМУ № 836 у 1996 році розмір
щорічної допомоги громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного забруднення, у зв'язку з обмеженим споживанням
продуктів харчування місцевого виробництва і особистого підсобного господарства
та доплата непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного
забруднення протягом тривалих років не змінювався і не відповідає
розміру, встановленому іншими законами України. Оскільки ні Верховна Рада
України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих
питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню
підлягають саме статті 37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням Рішення
Конституційного Суду України від 09.07.2007р. № 6-рп/2007 та законодавство щодо
розмірів мінімальних заробітних плат на 2003-2006 роки, а не постанова Кабінету
Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996р. №
836.

З урахуванням отриманих ОСОБА_1. коштів, відповідно до
статті 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в сумі 57, 6 (1,6 х 36) на користь
позивача підлягає стягненню з обласного центру з нарахування і виплати пенсій
та допомоги Головного управління праці та соціального захисту населення
Житомирської обласної державної адміністрації 2 571,0грн.

З урахуванням отриманих ОСОБА_1. коштів, передбачених
статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в сумі 187,2грн. (5,2 х 36) на користь позивача
підлягає стягненню з управління Пенсійного фонду України в
Ємільчинському районі Житомирської області 8 574,8грн.

Обставини справи встановлені судами повно і правильно,
але судами невірно застосовано норми матеріального права, а тому касаційна
скарга підлягає задоволенню, судові рішення першої та апеляційної інстанції
підлягають скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позову
ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 229, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

постановила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від
11.04.2006р. та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 27.06.2006р.
по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в
Ємільчинському районі, обласного центру з нарахування і виплати пенсій та
допомоги Головного управління праці та соціального захисту населення
Житомирської обласної державної адміністрації про стягнення невиплачених
коштів, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - скасувати.

Постановити нове рішення.

Позов
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі,
обласного центру з нарахування і виплати пенсій та допомоги Головного
управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної
державної адміністрації про стягнення невиплачених коштів, передбачених Законом
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» - задовольнити.

Стягнути
з обласного центру з нарахування і виплати пенсій та допомоги Головного
управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної
державної адміністрації на користь ОСОБА_1 компенсацію громадянам, які
проживають на територіях радіоактивного забруднення, відповідно до статті 37
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01.03.2003р. по 28.02.2006р.
в сумі 2 571,0грн.

Стягнути з управління
Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі Житомирської області на
користь ОСОБА_1 доплату до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного забруднення, відповідно до статті 39 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01.03.2003р. по 28.02.2006р.
в сумі 8 574,8грн.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Співак

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко

М.М. Заїка

А.Ф. Загородній