Справа № 22-а-7592/2008
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2008-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - суддя
Суддя-доповідач - Яманко В. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

15
серпня 2008 року
по справі № 22-а-7592/08

зал судових засідань № 2 у
приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бул. Шевченко, 26,корпус 3

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Яманко В. Г.

суддів:
Арабей Т. Г.

Горбенко К. П.

при секретарі судового засідання Чуріковій Я. О.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1., особисто,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 м. Донецьк на ухвалу Ворошиловського районного суду м. Донецька від
20 червня 2008 року № 2-а-270/08
(суддя Князьков В. В.) за позовом
ОСОБА_1 м. Донецьк
до
Донецької міської ради, м. Донецьк про визнання
рішень незаконними та зобов'язання
вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 20
червня 2008 року № 2-а-270/08 (арк.
справи 1) була повернута позовна заяваОСОБА_1 м. Донецьк до Донецької міської
ради, м. Донецьк про визнання рішень незаконними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що справу не
належить розглядати в Ворошиловському районному суді м. Донецька, оскільки
позивач мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та
відповідно до приписів частини 2 статті 19 Кодексу адміністративного
судочинства України позов мав бути поданий до місцевого суду за місцем
проживання позивача.

В апеляційній скарзі
позивач просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої
інстанції та направити адміністративну справу № 2-а-270/08 до цього ж
Ворошиловського районного суду м. Луганська для нового розгляду, але в іншому
складі суду. При цьому, позивач посилається на те, що судом першої інстанції
порушені норми процесуального права, а саме здійснений помилковий висновок щодо
територіальної підсудності адміністративної справи.

Позивач під час судового розгляду підтримав вимоги
апеляційної скарги.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час
і місце апеляційного розгляду справи, проте не скористався своїм правом бути
присутнім під час апеляційного розгляду скарги.

Колегія суддів, заслухавши
позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги,
встановила наступне.

18 червня 2008 року ОСОБА_1
м. Донецьк звернулася до Ворошиловського районного суду м. Донецька з позовною
заявою до Донецької міської ради про:

- визнання рішень Донецької
міської ради № 19/10 та № 19/11 від 20 травня 2008 року про затвердження нових
тарифів на послуги водозабезпечення та водовідведення, прибиранню, вивозу та
утилізації твердих побутових відходів та вивозу рідких нечистот невідповідними
частині 5 статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та
зобов'язання відповідача до встановлення
належного терміну введення в дію змінення тарифів;

- визнання рішення з
затвердження тарифу на водопостачання та водовідведення невідповідним статті 31
Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Порядку формування тарифів
на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення» та зобов'язання
відповідача до перевірки розрахунку тарифу зі зменшенням його на вартість втрат
води та інших цінностей та обов'язкового зменшення на 39,3 %, які складає
вартість втрат води;

- визнання неправомірною
бездіяльності відповідача з не встановлення вартості кожної складової послуги
окремо, не перевіряння розрахунків тарифів та не припинення неефективного
господарювання виробників послуг;

- зобов'язання відповідача
до прийняття рішень з затвердження диференційованого тарифу зі встановленням
вартості окремо послуги водопостачання, послуги водовідведення, послуги
прибирання відходів, послуги вивезення, послуги утилізації щодо окремого споживача та одиниці обліку;

- зобов'язання відповідача
до перевірки його профільною комісією розрахунків тарифів, перевірки
господарської діяльності виробників послуг та покладення відшкодування втрат
матеріальних цінностей на коштів на підприємства-виробників послуг.

Ворошиловський районний суд
м. Донецька постановив ухвалу про повернення позову від 20 червня 2008 року, з
огляду на те, що за частиною 2 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративні справи з приводу оскарження дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи,
вирішуються адміністративними судами за місцем проживання позивача:АДРЕСА_1

Колегія суддів вважає, що
ухвала від 20 червня 2008 року № 2-а-270/08 про повернення позовної заяви
Ворошиловським районним судом м. Донецька постановлена з порушенням нижче
приведених норм процесуального законодавства.

Частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті
3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що справа
адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства,
в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1
частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено,
що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Пунктом 7
частини 1 статі 3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що
суб'єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 140
Конституції України, статтею 2 Закону
України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №
280/97-ВР передбачено, що місцеве самоврядування є правом територіальної
громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення
в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так
і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та
їх виконавчі органи.

Пунктом 1 частини 1 статті
18 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що місцевим
загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у
яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування,
посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які
підсудні окружним адміністративним судам.

Стаття 19 Кодексу
адміністративного судочинства України визначає правила територіальної
підсудності адміністративних справ, що поряд з правилами предметної та
інстанційної підсудності складають алгоритм визначення компетентного суду для
розгляду і вирішення конкретної адміністративної справи.

Пунктом 1 статті 19 Кодексу
адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративні справи
вирішуються адміністративними судами за місцезнаходженням відповідача. Під
місцезнаходженням відповідача - юридичної особи - суб'єкта владних повноважень
слід розуміти адресу органу або осіб, які відповідно до установчих документів
юридичної особи чи закону, виступають від її імені (стаття 93 Цивільного
кодексу України в редакції Закону України №
2452-ІV від 3 березня
2005 року, стаття 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» № 755-ІV від 15 травня
2003 року). Адреса відповідача - Донецької міської ради: м. Донецьк, вул.
Артема, 98, яка територіально відноситься до Ворошиловського району м.
Донецька.

Запровадження правила територіальної
підсудності за місцезнаходженням відповідача визначеного пунктом 1 статті 19
Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено передусім тим, що
рішення (нормативний акт) суб'єкта владних повноважень стосується прав багатьох
осіб та може бути оскаржений багатьма позивачами, тому повинен бути предметом
розгляду лише в одному адміністративному суді першої інстанції. Крім того,
нормативний акт -це прийнятий
уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний
письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить
загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів
ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і
обов'язки тільки у того суб'єкта, якому вони адресовані.

Позивач предметом розгляду
зазначила визнання невідповідності закону рішень Донецької міської ради № 19/10
та № 19/11 від 20 травня 2008 року про затвердження нових тарифів на послуги
водозабезпечення та водовідведення, прибиранню, вивозу та утилізації твердих
побутових відходів та вивозу рідких нечистот, які породжують права та обов'язки
для жителів міста Донецька, а не виключно для позивача -ОСОБА_1 тому приписи
частини 2 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України у даному
випадку не підлягають застосуванню та відповідно висновки суду першої
інстанції, які стали підставою для повернення позову не відповідають вимогам
процесуального законодавства.

На підставі викладеного
колегія суддів, виходячи з приписів
частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає, що
за територіальною підсудністю позовна заява ОСОБА_1. віднесена до компетенції Ворошиловського
районного суду м. Донецька як адміністративного суду за місцезнаходженням
відповідача, тому ухвала Ворошиловського районного суду м. Донецька від 20
червня 2008 року № 2-а-270/08 підлягає
скасуванню на підставі пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Пунктом 3 частини 1 статті
205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розглянувши
апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу в разі
скасування судового рішення і постановлення нової ухвали. Направлення справи на
новий розгляд у даному випадку не застосовується, оскільки провадження у справі
не відкривалося та відповідно судовий розгляд не відбувався.

Щодо вимог скаржника про
направлення справи на розгляд в іншому складі суддів, то відповідно до частини
1 статті 28 Кодексу адміністративного
судочинства України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної
справи в суді першої інстанції, не може брати участі у новому її розгляді у
першій інстанції після скасування попередньої постанови або ухвали про
закриття провадження в адміністративній справі, тобто обмежень у випадку
скасування ухвали про повернення позовної заяви ця норма не містить.

Керуючись статтями 2, 3,
17, 18, 24, 28, 184, 195, 196, 199, 202, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 м. Донецьк на ухвалу
Ворошиловського районного суду м. Донецька від 20 червня 2008 року № 2-а-270/08
про повернення адміністративного позову
задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 20 червня 2008 року № 2-а-270/08 про повернення адміністративного позову та направити справу
№ 2-а-270/08 до Ворошиловського районного суду м. Донецька для вирішення
питання щодо відкриття провадження у справі.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України відкласти з дня закінчення судового розгляду справи на
строк п'ять днів складання ухвали у повному обсязі.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені та
підписані колегією суддів у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні
15 серпня 2008 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: В.Г.Яманко

Судді:
К.П.Горбенко

Т.Г.Арабей

Повний текст ухвали складений та підписаний колегією суддів 18 серпня 2008
року.

З оригіналом згідно:

Суддя В.Г.Яманко