Справа № 22-а-2986/2008
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2008-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2008 року м.Львів
Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого - судді Шавеля Р.М.,
суддів Пліша
М.А. та Заверухи О.Б.,
при секретарі - Романишин О.Р.,
з участю осіб, які взяли участь у справі:
пред-ка відповідача - Яблонського
О.О., довіреність № 18/658 від 06.05.2008р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській обл. на
постанову Хустського районного суду Закарпатської обл. від 10.10.2007р. у
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ /МВС/
України в Закарпатській обл. про стягнення заборгованості з грошового
забезпечення, по виплаті грошової допомоги, матеріальної допомоги і за затримку
розрахунку при звільненні, -
в с т а н о в и л а:
04.08.2006р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом (а.с.4-6), у якому, із врахуванням поданої під час
розгляду справи заяви про уточнення позовних вимог через проведені виплати
грошових коштів (а.с.75-76), просить стягнути з відповідача Управління МВС
України у Закарпатській обл. на його користь матеріальну допомогу за період з
01.01.2001р. по 02.11.2005р. включно в сумі 7680 грн. 72 коп., грошову допомогу
за весь час затримки розрахунку в сумі 104267 грн. 80 коп., сплачене державне
мито в сумі 1384 грн. 80 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 2500 грн.
і 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, що в загальному
Постановою Хустського районного суду Закарпатської обл.
від 10.10.2007р. заявлений позов задоволено, стягнуто з відповідача Управління
МВС України у Закарпатській обл. на користь позивача заборгованість по виплаті
суми розрахунку при звільненні в розмірі 110670 грн. 30 коп., а також судові
витрати на юридичну допомогу, по оплаті позивачем державного мита та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 3914 грн. 80 коп.
Не погодившись із винесеним судовим рішенням, постанову
суду оскаржив відповідач Управління МВС України у Закарпатській обл., який у
поданій апеляційній скарзі і доповненні до неї, покликаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та
прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити
(а.с.121-124, 153-154).
Вказує, що проходження служби, правовий та соціальний
статус осіб, які мають спеціальні звання, регулюються не загальними, а спеціальними
нормативно-правовими актами; проходження служби працівниками органів внутрішніх
справ регламентується законодавством про ці органи, а не КЗпП України.
Вихідна допомога при звільненні на пенсію носить
одноразовий характер, виплачується в межах фонду утримання з чітко визначеного
коду економічної класифікації, передбаченого в кошторисі відповідного органу
внутрішніх справ.
Спеціальним законодавством, яким регулюються питання
проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, не
передбачено виплату середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку.
Також Хустським МРВ УМВС України в Закарпатській обл.
відносно позивача проведено повний розрахунок по вихідній допомозі та
заборгованості з грошового утримання, через що жодного боргу перед позивачем не
має; матеріальна допомога та інші види грошового забезпечення особовому складу
Управління МВС України в Закарпатській обл. не нараховувалися і не
виплачувалися, оскільки кошти для виплати матеріальної допомоги в розмірі місячного
грошового забезпечення на рік та соціальних виплат протягом цього періоду з
державного бюджету не виділялися.
Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника
відповідача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст.202 КАС України суд апеляційної
інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне
з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність таких
обставин; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи чи питання.
слідує з матеріалів справи, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ
і наказом Управління МВС України в Закарпатській обл. № 328 від 02.11.2005р.
полковник міліції ОСОБА_1, заступник начальника Хустського МРВ - начальник
слідчого відділення Хустського МРВ Управління МВС України у Закарпатській обл.,
був звільнений зі служби у відставку за п.65 «б» Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України в
зв'язку з хворобою із зняттям з військового обліку (а.с.11).
довідки Хустського МРВ Управління МВС України у Закарпатській обл. позивачу при
звільненні були нараховані грошове утримання в розмірі 6825 грн. 09 коп.,
грн. вихідної допомоги, 1009 грн. 04 коп. компенсації за речове майна; залишок
вихідної допомоги становить 8288 грн. 63 коп., борг по грошовому утриманні за
липень-жовтень 2005 року складає 8170 грн. 23 коп. (а.с.59).
Відповідно до довідки Хустського МРВ Управління МВС
України у Закарпатській обл. № 7413 від 31.05.2007р. з позивачем станом на
01.06.2007р. проведено повний розрахунок по грошовому забезпеченню, вихідній
допомозі при звільненні та інших належних виплатах (а.с.73).
Задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення вищевказаних
виплат, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до абз.4 п.2 Указу
Президента України № 926/96 від 04.10.1996р. передбачено виплату матеріальної
допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення на рік. Виплата грошової
допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби передбачена ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб», п.10 Порядку обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та
військовослужбовців за контрактом, особам начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затв. постановою КМ України №
393 від 17.07.1992р. В частині стягнення середнього заробітку за час затримки
розрахунку суд виходив з вимог п.20 постанови Пленуму ВС України № 13 від
24.12.1999р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці».
На думку колегії суддів, наведені висновки суду першої
інстанції не відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам
справи.
Безспірно встановлено, що при звільненні з органів
внутрішніх справ позивачу були нараховані грошове утримання в розмірі 6825 грн.
майна в сумі 1009 грн. 04 коп., які станом на 01.06.2007р. виплачені ОСОБА_1 в
Абз.4 п.2 Указу Президента України № 926/96 від
04.10.1996р. «Про умови грошового забезпечення осіб начальницького та рядового
складу та оплату праці працівників органів внутрішніх справ» передбачено виплату особам рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ матеріальної допомоги в розмірі місячного
грошового забезпечення на рік.
Відповідно до постанови КМ України № 452 від 06.04.1998р.
«Про упорядкування додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців»
затверджені додаткові види грошового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Державної прикордонної
служби, Національної гвардії, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ,
Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи та інших утворених відповідно до законів
України військових формувань, до яких також включена матеріальна допомога; покладено
обов'язок на Міністерство оборони, Службу безпеки, Міністерство внутрішніх
справ та ін. забезпечити фінансування додаткових витрат грошового забезпечення
в межах виділених асигнувань.
Відповідно до п.8 постанови Пленуму ВС
України № 13 від 24.12.1999р. «Про практику застосування судами законодавства
про оплату праці» при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за
підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно
виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих
виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти,
можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено)
лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності
коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони
обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування.
Згідно заперечень відповідача слідує, що протягом
2001-2005 років кошти на виплату матеріальної допомоги з державного бюджету не
виділялися, за вказаний період одноразова матеріальна допомога особовому складу
Управління МВС України в Закарпатській обл. не нараховувалася і не
виплачувалася (а.с.130). Також позивач із відповідним рапортом до керівництва
відповідача про виділення одноразової матеріальної допомоги за рахунок економії
фонду заробітної плати не звертався.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача
матеріальної допомоги не підлягають до задоволення.
Відносно нарахування і виплати вихідної допомоги при
звільненні колегія суддів виходить з того, що згідно з п.10 постанови КМ
України № 393 від 17.07.1992р. «Про порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та членам їхніх сімей» при звільненні працівникам міліції за віком
виплачується грошова допомога в розмірі 50 відсотків щомісячного грошового
забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Відповідно до п.7 згаданої постанови до грошового
забезпечення входять такі види: оклад за штатною посадою, оклад за військове
звання, процентна надбавка за вислугу років, додаткові види грошового
забезпечення, що надаються щомісячно.
Звідси, надбавка до можливої суми пенсії, передбачена
Указом Президента України № 926 від 04.10.1996р., не входить до грошового
забезпечення, так як дана надбавка оплачується до вже встановленого грошового
забезпечення як компенсація за пенсію.
Вихідна допомога при звільненні на пенсію носить
одноразовий характер і виплачується в межах фонду утримання з чітко визначеного
коду економічного класифікації, передбаченого в кошторисі.
Таким чином, відповідачем правильно здійснено нарахування
вихідної допомоги і її виплату, через що підстав для задоволення позову в цій
частині не вбачається.
Щодо вимог позивача про стягнення середнього заробітку за
час затримки розрахунку при звільненні, то суд першої інстанції помилково
покликався на норми КЗпП України, оскільки дія останнього не розповсюджується
на працівників органів внутрішніх справ; питання проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів внутрішніх справ, в тому числі й питання
грошового забезпечення та розрахунку при звільненні, регулюються спеціальними
правовими актами. Так, постановою КМ України № 393 від 17.07.1992р. «Про
порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової
допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» та іншими
актами законодавства, які регулюють виплату грошового забезпечення, не
передбачено виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку.
За наведених обставин колегія суддів приходить до
переконливого висновку про те, що заявлений позов не підлягає до задоволення, у
зв'язку з чим на позивача слід покласти понесені судові витрати.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційних скарг є
суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення
справи, через що постанова суду підлягає скасуванню.
Керуючись ст.94, ч.3 ст.160,
ст.195, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України,
колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Закарпатській обл. задоволити.
Постанову Хустського районного суду Закарпатської обл.
від 10.10.2007р. скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні
позову ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в
Закарпатській обл. про стягнення заборгованості з грошового забезпечення, по
виплаті грошової допомоги, матеріальної допомоги і за затримку розрахунку при
звільненні, - відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної
інстанції протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий: Шавель
Р.М.

Судді: Пліш
М.А.

Заверуха О.Б.