Справа № 22-а-8718/2008
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2008-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя - доповідач Білак С.В.
Суддя - доповідач 1-ї інстанції Кірієнко В.О.
апеляційний адміністративний суд
Постанова

Іменем України

20 серпня 2008 року справа
№ 22-а-8718/08

приміщення суду за адресою:
м.Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суд у складі:

головуючого

Білак С.В.

суддів при секретарі

Сухарьок М.Г., Гаврищук Т.Г. Безруковій В.М.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу відповідача:

судовому засіданні
Управління праці та соціального захисту населення Старобешівської райдержадміністрації
Донецької області

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

Від

19.06.2008 року /у повному обсязі виготовлена - 23.06.2008 року/

по справі

№ 2-а-10890/08

за позовом

ОСОБА_1

До

Управління праці та соціального захисту населення Старобешівської райдержадміністрації
Донецької області

Про

стягнення недоплаченої щорічної допомоги до 5 травня за
2003 - 2007 роки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до
Донецького окружного адміністративного суду з адміністративними позовами до
Управління праці та соціального захисту населення Старобешівської
райдержадміністрації Донецької області про стягнення недоплаченої щорічної
допомоги до 5 травня за 2003-2007рр. в сумі 3 963,76 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 19.06.2008р. позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення Старобешівської райдержадміністрації
Донецької області про стягнення недоплаченої щорічної допомоги до 5 травня були
задоволені частково. Визнано неправомірною відмову Управління праці та
соціального захисту населення Старобешівської райдержадміністрації Донецької
області в виплаті щорічної грошової допомоги до 5 травня в розмірі 3
мінімальних заробітних плат за 2004 та 2007 роки та стягнуто з Управління праці
та соціального захисту населення Старобешівської райдержадміністрації Донецької
області на користь ОСОБА_1 недоотриману суму разової грошової допомоги до 5
травня за 2004 рік - 277.54 грн., за 2007 рік - 1 230,18 грн. В задоволенні
решти позовних вимог позивачу відмовлено.

Судом
першої інстанції встановлено, що позивач мають право на пільги, встановлені
законодавством України для учасників війни, є учасником війни і відповідач
сплатив одноразову йому грошову допомогу до 5 травня у 2004 році 50 грн., у 2005 році - 50 грн., у
2006 році - 50 грн. та у 2007 році - 55
грн.

16.07.2008
р. Управлінням праці та соціального захисту населення Старобешівської
райдержадміністрації Донецької області подана апеляційна скарга, в якій просить
скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог.

Апеляційну
скаргу мотивує тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції неправильно
застосовано норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

В
апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
фінансування витрат, пов'язаних із реалізацією закону, здійснюється за рахунок
державного та місцевого бюджетів. Дана допомога сплачується за рахунок коштів
державного бюджету. Ст.95 Конституції України зазначає, що тільки законом про
Державний бюджет України регулюються будь-які витрати держави. Здійснити
виплати у розмірах, визначених ст. 14
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» Управління праці та соціального захисту населення не має права, так як
являється головним розпорядником бюджетних коштів та в своїй роботі керується
Бюджетним кодексом України.

Сторони до судового засідання не з»явилися, про час і
місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що неприбуття у судове засідання
осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду
справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а судове рішення - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України,
судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

З
матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є учасником війни, що
підтверджується посвідченнями НОМЕР_1 від 23.06.1997 р. /а.с. 12/.

Позивачу було сплачено одноразову
грошову допомогу до 5 травня у 2004 році - 50 грн., у 2005 році
- 50 грн., у 2006 році - 50 грн. та у
2007 році - 55 грн. /а.с.8, 9/.

Відповідно до ст. 14 Закону України № 3551-ХІІ «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам війни щорічно до 5 травня виплачується разова грошова
допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Статтею 17 Закону України № 3551-ХІІ передбачено, що щорічна виплата
разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених ст.ст. 12 - 16
цього Закону, здійснюється органами праці та соціального захисту населення
через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а
особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового
утримання.

Судом першої інстанції вірно застосовано норми рішень
Конституційного Суду України від 01.12.2004р. та від 09.07.2007р., якими
визнані неконституційними відповідні положення Законів про бюджети України на
2004 та 2007 роки і тому позивачу повинні були проведені за 2004 і 2007 роки
виплати грошової допомоги у відповідності до ст.14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до принципу верховенства права та законності -
суд при вирішення справи керується принципом
верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та
визначають зміст і спрямованість держави. Крім того, як роз”яснено
постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійснені
правосуддя», - судам необхідно виходити з того, що нормативно - правові
акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови
Верховної ради України, постанови і розпорядження
Кабінету Міністрів України, підлягають оцінці на відповідність як Конституції України так і закону.

Враховуючи
вищевикладене, суд першої інстанції правильно вважав, що дії відповідача щодо
відмови позивачу в виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, в
розмірах, встановлених ст. 14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є неправомірними.

Проте
висновок суду першої інстанції на підставі ст. 268 Цивільного кодексу України
щодо непоширення позовної давності на даний спор, не відповідає обставинам
спору.

Так
статтею 268 Цивільного кодексу України передбачено, що вимоги про компенсацію
шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я належать до категорії
вимог, на які не розповсюджується позовна давність.

Позивач
звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Старобешівської
райдержадміністрації з позовною вимогою про стягнення недоотриманої суми щорічної
грошової допомоги до 5 травня за 2004 рік, яка не є компенсацією шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я, тому судова колегія вважає, що
позовні вимоги позивача в частині компенсації суми за 2004 рік не підлягають
задоволенню.

Виходячи
із розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, розмір недоотриманої
суми щорічної грошової допомоги до 5 травня в 2007 році становить (410,06 грн.
х 3 - 55 грн. = 1 175, 18 грн. і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача
на користь позивача.

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195-196, п. 3 ч. 1 ст. 198, 202,
205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Старобешівської райдержадміністрації Донецької області - задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 19.06.2008р. за позовом ОСОБА_1 до Управління праці
та соціального захисту населення Старобешівської райдержадміністрації Донецької
області в частині визнання неправомірною відмову Управління праці та
соціального захисту населення Старобешівської райдержадміністрації Донецької
області в виплаті щорічної грошової допомоги до 5 травня в розмірі 3 мінімальних
заробітних плат за 2004 рік і стягнення
недоплаченої щорічної допомоги до 5 травня за 2004 рік - скасувати.

Визнати неправомірною відмову
Управління праці та соціального захисту населення Старобешівської
райдержадміністрації Донецької області в виплаті ОСОБА_1 щорічної грошової
допомоги до 5 травня в розмірі 3 мінімальних заробітних плат за 2007 рік.

Стягнуто з Управління праці та
соціального захисту населення Старобешівської райдержадміністрації Донецької
області недоотриману суму разової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік на
користь ОСОБА_1 у розмірі 1 175 грн. 18 коп.

Вступна
та резолютивна частина постанови проголошена 20 серпня 2008 року, в повному
обсязі постанова складена 25 серпня 2008 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця з моменту набрання законної сили, а в разі складання постанови в
повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складання постанови в
повному обсязі.

Головуючий суддя С.В.Білак

Судді
Т.Г.Гаврищук

М.Г.Сухарьок