Справа № 22-а-5298/2008
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2008-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Левченко П.І.
Категорія: 36 Доповідач
суддя Мінаєва О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2008 року

№ 22-а-5298/08

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Філатов Ю.М.

Суддів - Мінаєва О.М.,
Водолажська Н.С.

при секретарі судового
засідання - Баглаєнко Я.В.

представник відповідача Бібік В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Конотопської міжрайонної податкової
інспекції на постанову господарського суду Сумської області від 05 червня 2008 року по справі № АС3/213-08

за позовом фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

до Конотопської міжрайонної державної
податкової інспекції,

про визнання нечинним податкових повідомлень -
рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач фізична особа - підприємець
ОСОБА_1звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати нечинними
податкові повідомлення - рішення Конотопської МДПІ від 19.02.2007 року №
/0, від 26.03.2007 року № /1, від 26.04.2007 року №
/2, згідно з якими позивачеві визначено податкове зобов'язання за
платежем з податку на додану вартість в сумі 11 610 грн. та штрафними санкціями
в розмірі 5 805,00 грн.

Постановою господарського суду Сумської
області від 05 червня 2008 року
позов ОСОБА_1 до Конотопської
міжрайонної державної податкової інспекції про визнання нечинним податкових
повідомлень - рішень задоволено.

Конотопська міжрайонна державна
податкова інспекція не погодилась з зазначеною постановою суду, подала
апеляційну скаргу, вважає, що при винесенні постанови від 05.06.2008 року судом
не повно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а також не вірно
застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення
справи. Відповідно зазначає, що при
винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції зроблено висновок, що
підприємство «Фомансе» - контрагент позивача, було зареєстровано як юридична
особа та платником ПДВ, і мало право оформляти податкові накладні, на підставі
яких позивач сформував податковий кредит з ПДВ по декларації за травень 2006
року. Конотопська міжрайонна державна податкова інспекція просить суд
апеляційної інстанції скасувати постанову господарського суду Сумської області від 05 червня 2008 року по справі №
АС3/213-08, ухвалити нове рішення по даній справі, яким відмовити приватному
підприємцю ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її
задовольнити, а постанову господарського суду Сумської області від 05 червня 2008 року по справі № АС3/213-08 просив
скасувати.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої
інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції
дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

В акті № 40/17-2/НОМЕР_1/59 від
08.02.2007 року про результати планової невиїзної документальної перевірки
своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів
(обов'язкових платежів) суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1 ( ідент.код - НОМЕР_1) за період з 15.09.2005 року по 30.09.2006 року
вказано, що під час перевірок державними податковими ревізорами - інспекторами
Конотопської МДПІ виявлено порушення п.п. 7.2.3, п.п. 7.2.4 п. 7.2 та п.п.
7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Підприємець ОСОБА_1. ( позивач) уклала 01.03.2006 року договір № 103/1 з
приватним підприємством «Фомансе», одержала від нього продукцію, у
безготівковому порядку платіжним дорученням № 29 від 05.04.2006 року здійснила
розрахунки з продавцем та на підставі наданої підприємством податкової
накладної від 29.03.2006 року № 32 суму 11 610, 26 грн. сплаченого у складі
суми вартості товару податку на додану вартість
віднесла до податкового кредиту.

Однак, враховуючи інформацію ДПІ
Попаснянського району Луганської області від 26.11.2006 року № 6303/23-145 про
те що рішенням Попаснянського районного суду від 29.09.2006 року у справі
№2-968/06 визнано недійсними статут ПП «Фомансе», свідоцтво про його державну
реєстрацію як юридичної особи з моменту державної реєстрації та скасовано
свідоцтво про реєстрацію, як платника ПДВ цього підприємства з дати його
видачі, тобто з 14.12.2004 року, державні податкові ревізори-інспектори зробили
висновок, що податкова накладна від 29.03.2006 року №32, що була видана не
зареєстрованою у податкових органах як платник ПДВ особою (ПП«Фомансе»), не
надавала права підприємцю ОСОБА_1. віднести відповідну суму ПДВ в розмірі 11
610,25 грн. до складу податкового кредиту.

У зв'язку з викладеним в акті перевірки зроблено висновок, що в порушення
вимог п.п. 7.2.3 п. 7.2, п.п. 7.2. ст.7 Закону про ПДВ до складу податкового
кредиту було безпідставно включено витрати по сплаті ПДВ у 2006 році на суму 11
610,26 грн., що в свою чергу призвело до заниження податкових зобов'язань з ПДВ за травень 2006
року 11 610,26 грн. На підставі акту перевірки податковим повідомленням-рішення
№/0 від 19.02.2007року Конотопською МДПІ позивачеві визначено
податкове зобов'язання за платежем з ПДВ в сумі 11 610,00 грн. та штрафними
санкціями в розмірі 5805,00грн..

Відповідно до договору ПП «Фомансе»
передало позивачеві продукцію, надало рахунок та податкову накладну № 32 від
29.03.2006 року, маючи статус платника податків і зокрема платника ПДВ, а
позивач платіжним дорученням № 29 від 05.04.2006 року провів повний розрахунок
з ПП «Фомансе» у безготівковій формі. Рішення Попаснянського районного суду від
29.09.2006 року було винесене через 6 місяців після укладення та виконання
договору № 103/1 від 01.03.2006 року. На момент укладення та виконання договору
ПП «Фомансе» з 24.11.2004 року було зареєстроване як юридична особа, внесене в
ЄДРПОУ, мало юридичну адресу, поточний рахунок у банку, було зареєстроване як
платник податків та платник ПДВ.

Відповідно до ч. 1 ст.18 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», якщо
відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені
до нього, то вони вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з
третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Оскільки ПП «Фомансе»
на час укладення та виконання договору № 103/1 від 01.03.2006 року з позивачем
був зареєстрований і знаходився у державних реєстрах як юридична особа, як
платник податків взагалі та як платник ПДВ, то позивач діяв правомірно,
включаючи суму ПДВ в розмірі 11 610,26
грн. на підставі податкової накладної ПП «Фомансе» від 29.03.2006 року № 32 до
податкового кредиту .

Виходячи з п. 1.3 ст.1 Закону про ПДВ,
платником ПДВ є продавець, який зобов'язаний утримувати та вносити до бюджету
суму ПДВ, що сплачується покупцем у вартості товару. Позивач як покупець
сплатив продавцю вартість одержаного товару, у тому числі і суму ПДВ, а
продавець зобов'язаний, одержавши плату за товар разом з сумою ПДВ сплатити
суму ПДВ до бюджету .

Враховуючи викладене, колегія судів вважає, що відповідно до п.п. 7.4.1
п. 7.4 ст.7 Закону «Про ПДВ» позивач набув право на податковий кредит, який
складається із сум податків, нарахованих та сплачених платнику податку у
зв'язку з придбанням товару .

Пунктом 7.5 статті 7 Закону про ПДВ
визначено, що датою виникнення права платника податків на податковий кредит є
дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку
платника податку в оплату товару або дата отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником податку товару.

Таким чином колегія судів вважає, що у
позивача до постановлення рішення
Попаснянським районним судом від 29.09.2006 року вже виникло право на податковий кредит згідно
вищезгаданих норм Закону про ПДВ і чинне законодавство України не передбачає
випадків позбавлення у подальшому платника ПДВ права на податковий кредит, яке
вже виникло. Згідно п. 9.8 ст. 9 Закону України про ПДВ реєстрація платника ПДВ
діє до дати її анулювання, яка
відбувається, зокрема, у випадку, якщо платник податку ліквідований за рішенням
суду або звільнений від сплати ПДВ за рішення суду. При анулюванні реєстрації
останнім податковим періодом вважається період, який розпочинається від дня,
наступного за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується
днем такого анулювання ( п. 9.8 ст. 9 Закону про ПДВ).

Відповідно до п.25 Положення про реєстрацію платників податку на додану
вартість, затвердженого наказом ДПА України від 01.03.2000 року № 79 та
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.04.2000 року за № 208/4429 зі
змінами та доповненнями, реєстрація платника ПДВ діє до дати її анулювання, яка
відбувається у випадках, визначених пунктом 9.8 статті 9 Закону про ПДВ.

Згідно п.п. 25.2.1 п. 25.2 згаданого
вище Положення, рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ може бути
прийняте органом державної податкової служби лише за наявності відповідних
документів, зокрема, за наявності судового рішення, повідомлення державного
реєстратора, відомостей з єдиного державного реєстру щодо скасування державної
реєстрації платника податків; судового рішення про анулювання податкової
реєстрації чи свідоцтва; судового рішення щодо припинення юридичної особи. І
лише у разі анулювання реєстрації платник ПДВ позбавляється права на
нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування ( п. 25.3
Положення) .

Таким чином, до моменту отримання органами державної податкової служби
рішення Попаснянського районного суду від 29.09.2006 року у справі № 2-986/06,
яке набрало законної сили ( після набрання ним законної сили ), реєстрація ПП
«Фомансе» як платника ПДВ не могла бути анульована ( і не була анульована,
оскільки відповідач не доказав суду, що вона була анульована).

Оскільки ПП «Фомансе» до 29.09.2006
року ще був зареєстрований в реєстрі платників ПДВ, тому у відповідача не було
законних підстав для висновку в акті перевірки про те , що податкова накладна №
32 від 29.03.2006 року була видана не зареєстрованою у податкових органах як
платник ПДВ особою ( ПП «Фомансе») і, відповідно, не було законних підстав для
винесення податкових повідомлень-рішень № 0/0 від 19.02.2007 року, №
/1 від 26.03.2007 року , № /2 від 26.04.2007 року.

За таких обставин, судом першої
інстанції позовні вимоги задоволено повністю. Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду першої інстанції, та зазначає, що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду, та не впливають на правомірність
прийнятого рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
судів Харківського апеляційного адміністративного суду вважає, що господарським
судом Сумської області при прийнятті оскаржуваної постанови були повно
з'ясовані обставини, що мають значення для справи, постанова прийнята з
дотриманням норм чинного законодавства, а тому відсутні підстави для скасування
судового рішення та задоволення апеляційної скарги.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 160, 165, п. 1 ч.1 ст. 198, ст. ст.200, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Конотопської
міжрайонної державної податкової інспекції залишити без задоволення.

Постанову господарського суду
Сумської області від 05 червня 2008 року
по справі № АС3/213-08 залишити без змін.

Дана ухвала набирає законної сили
з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України у місячний строк з моменту виготовлення її повного тесту.

Повний текст ухвали складено
01.09.2008 року.

Головуючий
Філатов Ю.М.

Суддів Мінаєва О.М.

Водолажська Н.С.