Справа № 2-а-30/2007
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2007-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-30/2007р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2007 року
Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого
- судді Старунського Д.М.

при
секретареві - Пиль
Л.І.

з участю
адвоката ОСОБА_1. розглянувши у відкритому судовому засіданні в М. Дрогобичі
адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до комісії з питань приватизації
житла при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради, виконавчого комітету Дрогобицької міської
ради з участю третіх осіб ОСОБА_3 та в інтересах її неповнолітньої дочки
ОСОБА_4 про визнання нечинним розпорядження комісії з питань приватизації житла
при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради, -

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом, в якому
просить визнати нечинним розпорядження № 12 від 31.01.2001 року комісії з
питань приватизації житла при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради в
частині приватизації допоміжного приміщення площею 12, 9 кв.м. будинку АДРЕСА_1

Позов
мотивує тим, що в березні 2004 року його
сусіди: мати - ОСОБА_3 та донька ОСОБА_5,
звернулися в суд із позовом до нього про реальний розподіл будинку, в якому вони мешкають та відповідної
земельної ділянки. Судом за клопотанням позивачів було ухвалено проведення
експертизи на предмет варіантів цього розподілу. Експертиза тривала значно
довго, а справа в цей час була зупинена.
У вересні 2006 року
процес розгляду даної справи відновився і в його ході з'ясувалось, що його сусідами було приватизовано квартиру АДРЕСА_1. Приватизація
відбулася згідно з розпорядженням №1/2 від 31.01.2001 року комісії з питань
приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради. Відтак, площа їх приватизованої квартири почала
складати 66 метрів
квадратних, замість 52, 1 метрів
квадратних, належних їм та вказаних в експлікації
внутрішніх площ до плану житлового будинку. В результаті, до їх загальної площі безпідставно було
добавлено площу саморобного допоміжного приміщення на горищі і вже все разом
приватизоване. Натомість, Законом
України "Про приватизацію державного житлового фонду", передбачено,
що власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками
допоміжних приміщень будинку. Його ж позов зумовлений позбавленням його такого
права. До цього ж, виходячи із
матеріалів інвентаризаційної справи,
попереднім власникам квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_6 було дозволено виконкомом
тільки користуватись горищним приміщенням,
як кладовою (лист №179
від 25.08.1994 року).
Тепер же при розподілі, дана незаконно
приватизована площа впливає на належну йому частку в площі підвалу, земельної ділянки і того ж таки горища.

В
судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з
підстав, викладених у позовній
заяві, просять позов задоволити.

Представник
відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що 31.01.2001
року відбулось чергове засідання комісії з питань приватизації житла при
виконкомі Дрогобицької міської ради, яка
була утворена рішенням виконкому Дрогобицької міської ради від 09.04.1999 року №101. Про дане
засідання свідчить протокол №1
від 31.01.2001 року та
додаток до протоколу №1/2, який містить список заяв мешканців міста та документів на
приватизацію державного житлового фонду,
що подані Дрогобицьким МБТІ та ЕО,
серед яких і громадянка ОСОБА_3 На підставі всіх поданих ОСОБА_3
документів, які необхідні для
приватизації житла згідно з нормами "Положення про порядок передачі
квартир (будинків) у
власність громадян", затверджене
Наказом Державного комітету

України
по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992
року №56, було прийнято Розпорядження комісії, яким задоволено прохання ОСОБА_3. і передано
квартиру АДРЕСА_1, у приватну власність. 31.01.2001 року було видано свідоцтво на право власності на квартиру
площею 66, 0 кв.м. Комісія, приймаючи рішення щодо приватизації спірного
приміщення площею 12, 9 кв.м. , виходила
з того, що ще листом 25.08.1994 року за
№179 мешканцям кв.АДРЕСА_1, дозволено користуватись даним приміщенням як кладовою. В
позовній заяві зазначено, що приміщення
на 2-му поверсі
площею 12, 9 кв.м. -
це саморобне допоміжне приміщення на горищі. Однак, з таким висновком позивача не
погоджуються, оскільки, як вбачається з поверхневого плану будинку
АДРЕСА_1, дане приміщення вказане як мансарда, в технічному паспорті також воно зазначено - як мансарда
кладова. В долученій до матеріалів позовної заяви, експлікації внутрішніх площ до плану
житлового будинку міститься запис: "всього по мансарді 12, 9 кв.м. ".
Спірне приміщення ніколи самочинно не переобладнувалось третьою стороною по
справі. Воно існувало з моменту побудови будинку. Після звільнення даної
кімнатки, її не заселяли і закріпили за
мешканцями квартири АДРЕСА_1
Згідно наказу Державного комітету України з будівництва та архітектури
"Державні будівельні норми України. Будинки і споруди, житлові будинки. Основні положення ДБН
В.2.2-15-2005" від 01.01.2006 року,
Наказу Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики України "Про затвердження
Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого
майна" №127 від 24.05.2001 року,
горище - простір між поверхнею покриття (даху), зовнішніми стінами і перекриттям верхнього
поверху. Цими ж нормативними актами передбачено мансардний поверх (мансарда
поверх у горищному просторі) -
поверх, фасад якого повністю або
частково створений поверхнею нахиленого чи ламаного даху. Таким чином, вважає,
що спірне приміщення відноситься до мансардного поверху і не є загальним
горищем, а тому на нього не поширюються
норми Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" в
частині заборони приватизації допоміжних приміщень.

Третя
особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась,
однак, суд задоволив клопотання
третьої особи ОСОБА_3. -
матері ОСОБА_4., як законного
представника, слухати справу у
відсутності останньої, оскільки вона є
неповнолітньою.

Третя
особа ОСОБА_3 в судовому засідання позовні вимоги не визнала та пояснила, що у квартиру АДРЕСА_1, вона
поселилась у 1984 році. її
мама була наймачем даної квартири. На верху було приміщення, а саме квартираАДРЕСА_2,
де проживала ОСОБА_5. Сусідка з квартири АДРЕСА_3 померла і
ОСОБА_5.з квартириАДРЕСА_2
переселилась у квартиру АДРЕСА_3.
А вони в свою чергу доплачували за так зване горище в ЖЕК. Квартира АДРЕСА_1 -двокімнатна, а їх проживало в одній квартирі п'ятеро осіб:
батьки і троє дітей. Коли звільнилась квартираАДРЕСА_2,
то її мати подала заяву в ЖЕК для надання їм цієї
квартири. Вони оплачували за це приміщення,
оскільки користувались ним, як
кладовою.

Вислухавши
учасників судового розгляду, беручи до
уваги вищевикладене, оглянувши матеріали
справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

З листа №179 від 25.08.1994 року
вбачається, що завідуючий відділом по
обліку і розподілу житлової площі Стангрет З.М.
надав дозвіл ОСОБА_6, проживаючій
у квАДРЕСА_1 користуватися горищним приміщенням, як кладовою.

Як
вбачається з листа КП "Будинкова управа №4", директор
звернувся в бюро приватизації з проханням врахувати при приватизації квартири АДРЕСА_3 наявність комори розміром 4x3, 2 площею 12, 9 кв.м.

Як
вбачається з розпорядження комісії з питань приватизації житла при виконавчому
комітеті Дрогобицької міської ради, від
наймача ОСОБА_3 надійшла заява на приватизацію квартири АДРЕСА_1, яка була задоволена.

Як
вбачається зі свідоцтва на право власності на квартиру від 31.01.2001 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Загальна площа квартири становить 66,
0 кв.м, а відновна вартість на момент
приватизації 11, 55 грн.

З витягу
про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.06.2003 року
вбачається, що квартира АДРЕСА_3належить на
праві приватної власності ОСОБА_2

Як
вбачається з довідки №366
від 29.09.2006 року, виданої КП "Будинкова управа №4", оплата квартирної плати за адресою ОСОБА_3. проводилась в
сумі 13, 26 грн.
згідно технічного паспорту від 12.03.2001
року відповідно до площі, яка
становила 66, 0 кв.м.

З
технічної характеристики(паспорта) квартириАДРЕСА_1,
виготовленого 14.12.2000
року при приватизації вбачається, що
квартира розташована на першому поверсі одноповерхового будинку та складається
з двох кімнат житловою площею 32,
2 кв.м. , в тому числі вбудованої шафи
(мансарди кладової) площею 12,
9 кв.м. Загальна площа квартири 66, 0 кв.м. Висота приміщень 257 см. Відновлена вартість квартири 11, 55 грн.

Проте, з експлікації внутрішніх площ до плану
будинку АДРЕСА_1
видно, що станом на 14.02.2005 року кладова
площею 12.9 кв.м. не відноситься ні до квартириАДРЕСА_1,
ні до квартири .АДРЕСА_3

Таким
чином, судом встановлено, що горищне приміщення площею 12, 9 кв.м. до 1994
року було жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_2. Якщо воно було не придатним для проживання, то відповідно до ст. 7 ЖК України ця квартира АДРЕСА_2
підлягала виключенню з житлового фонду і переобладнанню для інших цілей за
рішенням виконавчого комітету обласної ради. Однак, відповідачем такого рішення не представлено.

Крім
того, надаючи дозвіл наймачу квартири
АДРЕСА_1на користування спірним горищним приміщенням, як кладовою своїм листом №179 від 25.08.1994
року завідувач відділом по обліку і розподілу житлової площі вийшов за межі
своєї компетенції, так як згідно розділу
111 п.3 "ж" Положення про відділ він тільки "планує переселення
в установленому порядку громадян з жилих будинків, що зносяться,
і жилих будинків (жилих приміщень),
що підлягають переобладнанню у нежилі та здійснює контроль за їх переселенням".
Ні рішення міської ради, ні рішення
виконкому, ні розпоряджень
міськжитлоуправління, як власників і управлінців
комунальним майном, після цього не
відбулися. Тому на дання у користування та дальнійша приватизація цього
приміщення за третіми особами є неправомірна.

Згідно ст. 10 Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду" та рішення Конституційного суду України від 2.03.2004 року про
офіційне тлумачення п.2 ст. 10
вищевказаного Закону, то допоміжні
приміщення, зокрема горища, передаються безоплатно у спільну власність
громадянам-власникам квартир.

Керуючись
ст.
ст. 7-11, 17,
18, 158, 159,
161-163 КАС України,
ст. 10 Закону України
"Про приватизацію державного житлового фонду", рішення Конституційного суду України від 2.03.2004 року №4-рп2004
по справі № 1-22004 про
офіційне тлумачення положень п.2 ст. 10
Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду, суд, -

постановив:

Позов
задоволити. Визнати нечинним розпорядження № 12 від 31.01.2001 року комісії з
питань приватизації житла при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради в
частині приватизації допоміжного приміщення площею 12, 9 кв.м. будинку АДРЕСА_1

Заяву
про апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом 10 днів з дня
складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду
подається Львівського адміністративного апеляційного суду протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.