Справа № 22-а-3456/2008
Суддя: Бабенко К.А.
Дата ухвалення: 2008-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 22-а-3456/08 Головуючий суддя
суду 1 інстанції Токар Л.В.,
суддя-доповідач Бабенко К.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2008 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Бабенка К.А.,

суддів: Дурицької О.М.,

Межевича М.В.,

при секретарі: Богдан О.М.

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу
за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на Постанову Ленінського районного суду м.
Вінниці від 07 червня 2007 року у справі за адміністративним позовомОСОБА_1 до
Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області про
визнання протиправними наказів, поновлення на роботі, стягнення грошового
утримання за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И
В :

В
січні 2007 року Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати
незаконними накази начальника УМВС України у Вінницькій області № 335 о/с від
12.07.2006 року та № 156 о/с від 18.08.2006 року про звільнення з органів
внутрішніх справ; поновити на попередній посаді - оперуповноваженого відділення
карного розшуку Вишенського відділу міліції Вінницького міського відділу УМВС
України у Вінницькій області, стягнути з Відповідача грошове утримання за час
вимушеного прогулу та моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Постановою
Ленінського районного суду м. Вінниці в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням
Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати Постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши
у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення присутніх осіб,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 4
частини першої 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та
ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми
матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи.

Колегією суддів встановлено, що 09.06.2006 року Службою
безпеки України у Вінницькій області направлено начальнику Управління
внутрішньої безпеки у вінницькій області лист щодо зловживання службовим становищем
співробітником Вінницького міського відділу УМВС України у Вінницькій області
ОСОБА_1

На підставі листа Департаментом внутрішньої безпеки УМВС
України у Вінницькій області проведено службове розслідування, за результатами
якого, встановлено неналежне виконання службових обов'язків ОСОБА_1

18.08.2006 року Наказом начальника УМВС України у
Вінницькій області Позивача звільнено з органів внутрішніх справ по статті 64
пункту «е» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ - за порушення
дисципліни. Підставою для звільнення став Наказ начальника УМВС
України у Вінницькій області № 335 о/с від 12.07.2006 року «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності оперуповноваженого відділення карного розшуку
Вишенського відділу міліції Вінницького міського відділу УМВС України у
Вінницькій області капітана міліції ОСОБА_1.».

Суд першої
інстанції при прийнятті рішення дійшов висновку про порушення Позивачем
службової дисципліни, яке встановлено під час проведення службового
розслідування Департаментом внутрішньої безпеки УМВС України у Вінницькій
області.

Однак, як
свідчать матеріали справи, а саме матеріали службового розслідування № 40/06,
розслідування проводилось з порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідно до п.
15 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах
внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України № 552 від 06.12.1991
року «Про заходи по зміцненню законності в діяльності органів внутрішніх справ»
особа, у відношенні якої проводиться службове розслідування, має право: давати
усні та письмові пояснення, заявляти клопотання, надавати докази по суті
досліджуваних обставин; заявляти відводи у відношенні працівника, який
проводить службове розслідування, подавати скарги на його дії та рішення;
знайомитись по закінченню службового розслідування з затвердженим висновком, а
з дозволу керівника, що призначив службове розслідування, з матеріалами
перевірки, в частині, яка його стосується, якщо це не суперечить вимогам про збереження
державної та службової таємниці; оскаржувати затверджений висновок службового
розслідування у порядку, встановленому Дисциплінарним статутом органів
внутрішніх справ України

Проте, такими права Позивач
скористатись не міг, оскільки, як це видно з матеріалів перевірки його не було
ознайомлено ні з висновком, ні з самими матеріалами службового розслідування.

Крім того, відповідно до порядку застосування
дисциплінарних стягнень,
встановленого ст. 149 Кодексу законів
про працю України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен
зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення та оголосити про стягнення в наказі (розпорядженні) і повідомити працівника під розписку, чого Відповідачем зроблено не було.

В зв'язку з чим, колегія суддів дійшла висновку про
порушення процедури провадження службової перевірки.

Згідно з п. 8 Положення
про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ
Української РСР, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів
Української РСР від 29.07.1991 року № 114 (далі - Положення) дострокове
звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу,
які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх
справ, провадиться: за станом здоров'я - відповідно до висновків
військово-лікарської комісії; у зв'язку із скороченням штатів - у разі
відсутності можливості використання на службі; за власним бажанням - при
наявності причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків; у зв'язку з
переходом у встановленому порядку на роботу в інші міністерства, відомства
(організації, установи); за службовою невідповідністю; у разі скоєння злочину,
після набрання законної сили обвинувальним вироком суду; через сімейні
обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджується Кабінетом
Міністрів України.

Отже, Положенням встановлено
виключні підстави, згідно з якими відбувається дострокове звільнення зі служби.

Підставою для звільнення Позивача
зі служби, як це вбачається з Наказу начальника УМВС України у Вінницькій
області від 18.08.2006 року № 156 о/с, який ґрунтується на матеріалах дослідчої
перевірки, зібраної співробітниками СБУ у Вінницькій області та направленої до
прокуратури Замостянського району м. Вінниці, в порядку ст. 97
Кримінально-процесуального кодексу України, стало порушення дисципліни.

Постановою старшого слідчого
прокуратури Замостянського району м. Вінниці Сивака О.М. від 25.06.2007 року
закрито кримінальну справу відносно ОСОБА_1., оскільки в його діях відсутній
склад злочину.

Отже, посилання начальником УМВС
України у Вінницькій області в Наказі від 18.08.2006 року № 156 о/с на
порушення дисципліни є безпідставним тому, що встановлення факту порушення
дисципліни не було встановлено.

Крім того, як свідчить листок
непрацездатності (а.с. 29), Позивача звільнено зі служби в органах внутрішніх
справ України в період його перебування на лікарняному з 11.08.2006 року по
23.08.2006 року.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що Позивача
незаконно звільнено зі служби, а отже накази начальника УМВС
України у Вінницькій області № 335 о/с від 12.07.2006 року та № 156 о/с від
18.08.2006 року про звільнення з органів внутрішніх справ підлягають визнанню
неправомірними.

Одночасно з
вирішенням питання про поновлення на роботі, суд вирішує питання щодо стягнення
з Відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Оскільки
спеціального законодавства, яке регулює питання щодо оплати за час вимушеного
прогулу, колегія суддів застосовує загальне законодавство з цього питання -
Кодекс законів про працю України, відповідно до якого на Відповідача
покладається обов'язок оплатити працівнику час вимушеного прогулу.

Крім того,
Позивачем заявлено вимоги щодо стягнення моральної шкоди.

Так, урахуванням
характеру неправомірних дій Відповідача, співмірності заявленого Позивачем
розміру моральної шкоди, принципу розумності та справедливості, колегія суддів
дійшла висновку, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню в
розмірі заявленому позивачем.

Враховуючи вищевикладене,
судова колегія дійшла висновків, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а
Постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення у
справі, яким позовні вимоги задовольняються в повному обсязі.

Керуючись ст.
ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В
И Л А:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 задовольнити.

Постанову
Ленінського районного суду м. Вінниці від 07 червня 2007 року скасувати.

Адміністративний
позов задовольнити повністю.

Визнати
протиправними Накази начальника УМВС України у Вінницькій області № 335 о/с від
12.07.2006 року та № 156 о/с від 18.08.2006 року про звільненняОСОБА_1 з
органів внутрішніх справ.

ПоновитиОСОБА_1
в органах внутрішніх справ на посаді оперуповноваженого відділення карного
розшуку Вишенського відділу міліції Вінницького міського відділу УМВС України у
Вінницькій області з 18.08.2006 року.

Стягнути у
Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області середнє
грошове утримання за час вимушеного прогулу у сумі 843,07 грн. за повний
робочий місяць за період з 18.08.2006 року по 17.07.2008 року та 5000 грн.
моральної шкоди.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
дня її складення в повному обсязі.

Постанову складено в повному обсязі 22.07.2008 року.

Головуючий суддя К.А. Бабенко

Судді: О.М. Дурицька

М.В. Межевич