Справа № 22-а-3214/2008
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2008-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 червня 2008
року справа №
22-а-3214/08

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді

Білак С.В.

суддів: при секретарі з участю: позивача

Міронової Г.М., Гаврищук Т.Г. Безрукової В.М. ОСОБА_1

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні Управління праці та соціального
захисту населення Красноармійської міської ради Донецької області

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

27.12.2007 року

по справі

№ 2-а-8095/07
/суддя Горбенко К.П./

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління
праці та соціального захисту населення Красноармійської міської ради
Донецької області

про

стягнення недоотриманих сум на оздоровлення за
2004-2007 роки

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління
праці та соціального захисту населення Красноармійської міської ради Донецької
області про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення за 2004-2007 роки.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду
від 27.12.2007 року позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Красноармійської міської ради Донецької області про стягнення
недоотриманих сум на оздоровлення за 2004-2007 роки було задоволено частково.
Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської
міської ради Донецької області за рахунок коштів Державного бюджету України на
користь ОСОБА_1 суму допомоги на оздоровлення за 2004 рік та 2005 рік у розмірі
2164 грн. 50 коп. В частині позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Красноармійської міської ради Донецької області про стягнення
недоотриманих коштів на оздоровлення за 2006 рік та за 2007 рік відмовлено.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що
позивач дійсно є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській
атомній електростанції 1 категорії інвалідом 3 групи та перебуває на обліку у
відповідача.

Позивачеві
фактично нараховано та сплачено щорічна грошова допомога на оздоровлена період
з 2004р. по 2007р.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати і в
задоволенні позовних вимог позивачу відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначив, що
судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права.

Посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права, а саме, він здійснював виплати, керуючись постановами
Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 р. “Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та № 562 від
12.07.2005 р. “Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Позивач в судовому засіданні не підтримав доводи
апеляційної скарги.

Представник відповідача до судового засідання не з»явився, надав
клопотання про розгляд справи без його участі, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія
суддів вважає, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення
позивача проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити
частково, а рішення суду першої інстанції змінити з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи встановив,
що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС 1 категорії та інвалідом 3-ї групи
/а.с.2, 13/.

Згідно довідки відповідача, позивачу було сплачено
компенсаційні суми на оздоровлення за 2004р. - 21 грн. 50 грн., за 2005р. -
90.00 грн., за 2006 - 90.00 грн., за 2007 рік
- виплата не проведена /а.с.4/.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ
передбачена щорічна допомога на оздоровлення учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії третьої групи інвалідності -
чотири мінімальні заробітні плати. Розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч.4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства
України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України,
закону України суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно
ст. 67 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи", конкретні розміри всіх видів доплат,
пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до
зміни вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Встановлений
постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року "Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", розмір щорічної допомоги на оздоровлення до липня 2005 року
не збільшувався, в той час як Законами України "Про встановлення мінімальної
заробітної плати на 2001 рік", "Про встановлення мінімальної
заробітної плати на 2002 рік", "Про встановлення мінімальної
заробітної плати на 2003 рік", "Про Державний бюджет України на 2004
рік", "Про Державний бюджет України на 2005 рік", «Про Державний
бюджет на 2007 рік» розмір мінімальної заробітної плати збільшувався
неодноразово. Визначені наведеною постановою та постановою Кабінету Міністрів
України № 562 від 12 липня 2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" розміри
щорічних грошових виплат на оздоровлення значно нижчі за відповідні,
передбачені ст. 48 Закону України "Про соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", кратні розміри мінімальної
заробітної плати, і тому виходячи із загальних засад пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами, до спірних правовідносин суд застосував
нормативний акт вищою юридичної сили - Закон України "Про соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від
28 лютого 1991 року № 796-ХП.

Таким
чином, суд першої інстанції правомірно стягнув з відповідача недовиплачені суми
щорічної допомоги на оздоровлення за
2004 і 2005 роки.

Колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов до висновку, визнавши
дії відповідача не правомірними при
нарахуванні позивачеві допомоги на оздоровлення в 2006 році, так як дія абзацу
другого та третього частини четвертої статті 48 була зупинена в частині виплати
компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної
плати на 2006 рік згідно із п. 37 ст. 77 Закону України N 3235-ІУ (3235-15) від
20.12.2005 р. "Про Державний бюджет України на 2006 рік", який до
теперішнього часу не визнаний неконституційним Конституційним Судом України.

Суд
першої інстанції допустив помилку щодо відмови в стягненні щорічної одноразової
допомоги на оздоровлення за 2007 рік, так як дія
абзацу другого та третього частини четвертої статті 48 була зупинена в частині
виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати на 2007 рік згідно Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік", яка визнана неконституційною Конституційним Судом
України, а тому розрахунок за 2007 рік буде таким: 420 х 4 = 1680 грн. і цю суму необхідно стягнути з
відповідача на користь позивача.

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195-196, п. 2 ч. 1 ст. 198, 202,
205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської
міської ради Донецької області -
задовольнити частково.

Постанову
Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2007р. по справі № 2-а-8095/07
року за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Красноармійської міської ради Донецької області про стягнення недоотриманих сум
на оздоровлення скасувати в частині відмови в стягненні недоотриманих сум на
оздоровлення за 2007 рік.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської міської
ради Донецької області за рахунок
коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 суму допомоги на
оздоровлення за 2007 рік в розмірі 1680 грн.

В іншій
частині постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2007р.-
залишити без змін.

Вступна
та резолютивна частина постанови проголошена 13 червня 2008 року, в повному
обсязі постанова складена 18 червня 2008 року.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту набрання законної сили.

Головуючий суддя:
С.В.Білак

Судді:
Т.Г.Гаврищук

Г.М.Міронова