Справа № 2а-5-100/2008
Суддя: Алєйніков В.О.
Дата ухвалення: 2008-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-5-100/2008 року
Центральний районний суд м. Миколаєва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2008 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді Алєйнікова В.О.

при секретарі Луговенко К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві адмінітсративну справу за позовом

ОСОБА_1

ОСОБА_1

ОСОБА_1

до

Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської МІСЬКОЇ Ради,

Головного Управління Праці та соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації

про

захист права на соціальне забезпечення

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2007 року
ОСОБА_1

звернувся до суду із позовом до

Управління соціальних виплат і компенсацій департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської МІСЬКОЇ Ради про захист права на соціальне забезпечення.

У своєму позові зазначав, що відповідач в порушення вимог статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 2001 року сплачує щорічну допомогу на оздоровлення в розмірах, що не співвідносятья з мінімальною заробітною платою, встановленою законами України. Внаслідок цього йому недоплачені коши, які він просить стягнути.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 12 травня 2008 року замінений неналежний відповідач у справі -
Управління соціальних виплат і компенсацій департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської МІСЬКОЇ Ради –
на належних -
Департамент праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської МІСЬКОЇ Ради та Головне Управління праці та соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації.

У судовому засіданні
позивач
позов підтримав та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача – Головного Управління праці та соціального захисту населення Миколаївської обласної Державної адміністрації –
у судовому засіданні вважав позов таким, що не підлягає задоволенню, спираючись про його безпідставність, пропуск позивачем встановлених строків позовної давності та про те, що Головне управління праці та соціального захисту населення Миколаївської облдержадміністрації відповідно до покладених на його повноважень не має здійснювати вказані позивачем виплати.

Відповідач – Департамент праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської МІСЬКОЇ Ради -
у судове засідання свого представника не надіслав, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки представника у сдове засідання суд не повідомив.

Зважаючи про те, що у справі є наявними достатні докази для її вирішення по суті, та немає необхідності в особистих поясненнях представника цього відповідача для прийняття рішення по суті справи, суд ухвалив про розгляд справи за його відсутності та про відмову у задоволенні позову.

Після вислуховування сторін та перевірки матеріалів справи
,
суд дійшов

такого.

Матеріалами справи встановлено, та сторони не заперечують проти того, що
позивач є

особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії і згідно зі статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З 1 січня 2001 року він має ІІІ групу інвалідності через захворювання, що отримане при виконанні обов’язків щодо ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

За такого відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних заробітних плат.

Таку допомогу позивач отримав на підставі Постанов Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року та № 562 від 12 липня 2005 року у твердій грошовій сумі таких розмірах:

-

2001

році

-

21,5

грн.

-

2002

році

-

21,5

грн.

-

2003

році

-

21,5

грн.

-

2004

році

-

21,5

грн.

-

2005

році

-

90

грн.

-

2006

році

-

90

грн.

-

2007

році

-

90

грн.

Але аналіз вимог статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вказує про те, що цим законом була встановлена
кратність
одноразової компенсації та щорічної допомоги на оздоровлення
розміру мінімальної заробітної плати, що склався на відповідний період
, та не встановлена можливість встановлення конкретних сум компенсацій і доплат, зокрема, для осіб, що мають право на такі виплати.

Законами України встановлювався розмір мінімальної заробітної плати.

Так, зокрема:

?

з 1 січня 2001 року її розмір становив 118 грн.;

?

з 1 січня 2002 року

-

140 грн.;

?

з 1 липня 2002 року

-

165 грн.;

?

з 1 січня 2003 року

-

185 грн.;

?

з 1 грудня 2003 року

-

205 грн.;

?

з 1 вересня 2004 року

-

237 грн.;

?

з 1 січня 2005 року

-

262 грн.;

?

з 1 квітня 2005 року

-

290 грн.;

?

з 1 липня 2005 року

-

310 грн.;

?

з 1 вересня 2005 року

-

332 грн.;

?

з 1 січня 2006 року

-

350 грн.;

?

з 1 липня 2006 року

-

375 грн.;

?

з 1 грудня 2006 року

-

400 грн.;

?

з 1 квітня 2007 року

-

420 грн.;

?

з 1 липня 2007 року

-

440 грн.;

?

з 1 жовтня 2007 року

-

460 грн.;

Наведене свідчить, що при сплаті щорічної грошової допомоги позивачеві його права були порушені, через що підлягають поновленню на підставі судового рішення.

При визначенні способу поновлення прав позивача суд виходе з сутності порушуваного права /отримання щорічної грошової допомоги у розмірі, меншому за передбачений діючим законодавством/, вимог позивачів, які полягають у отриманні недоотриманих ними сум, а також обставин розгляду справи, а саме – того, що конкретних даних про час здійснення виплат позивачеві суду відповідачем не надано.

За такого суд вважає за необхідне зобов’язати відповідача
здійснити перерахунок виплачуваної позивачеві за 2001-2007 роки щорічної грошової допомоги на оздоровлення, обчисливши її у розміру чотирьох встановлених законом на час виплати мінімальних заробітних плат, та сплатити визначену різницю.

Заперечуючи позов, відповідач посилається про пропуск позивачем встановленого строку позовної давності.

Проте, відповідно до статей 99 – 100 КАС України суд може за наявності до того поважних причин постановити про поновлення такого строку.

В цьому ж випадку при вирішенні питання про можливість поновлення строку суд враховує вік позивача, стан його здоров’я, сутність порушеного права, через що вважає за можливе поновити йому строк для звернення до суду із цим позовом.

Заперечуючи позов, відповідачі посилаються на постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року та № 562 від 12 липня 2005 року.

Проте, встановлений ними розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не змінювався і не відповідав розміру мінімальної заробітної плати, що були встановлені законами України. При цьому, вказані закони не містили обмежень щодо застосування статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Оскільки ні Верховна Рада, ні Кабінет Міністрів України внаступному будь-яких рішень із цих питнь не приймали, то виходячи із загальних засад пріорітетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає стаття 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закони України, якими були встановлені розміри мінімальної заробітної плати за роками.

Отже, поданий позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 158-163 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В

:

Позов
ОСОБА_1
-
задовольнити частково.

Зобов’язати
Департамент праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської МІСЬКОЇ Ради
здійснити перерахунок виплачуваної за 2001-2007 роки
ОСОБА_1

щорічної грошової допомоги на оздоровлення, обчисливши її у розміру чотирьох встановлених законом на час виплати мінімальних заробітних плат, та сплатити визначену різницю.

У задоволенні решти вимог
ОСОБА_1
–
відмовити.

Постанова може бути оскарженою до апеляційного адміністративного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 10 днів.

СУДДЯ

=АЛЄЙНІКОВ В.О.=