Справа № 2а-191/2008
Суддя: Романенко В.В.
Дата ухвалення: 2008-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у складі:
судді - Романенка В.В.,
при секретарі - Кириловій К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Ялта адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Сімеїзської селищної Ради, 3-і особи: Ялтинське міське
управління земельних ресурсів, Ялтинський гірсько-лісовий природний заповідник,
про скасування рішення та покладання зобов'язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 просить скасувати п.1.8 рішення Сімеїзської селищної
Ради №55 від 23 жовтня 2007 року «Про відмову в виділенні та оформленні
земельної ділянки у власність» та
зобов'язати надати дозвіл на складання
проекту землевпорядження на земельну ділянку площею 0,15 га за адресою: АДРЕСА_1.
вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 відмовлено в виділенні та оформленні
земельної ділянки площею 0,15 га у
власність за адресою: АДРЕСА_1. Відмова мотивована тим, що запитана земельна
ділянка знаходиться в межах Ялтинського гірсько-лісового природного
заповідника. Однак зазначена підстава
неправомірна, так як відповідно до листа
Ялтинського міського управління земельних ресурсів від 25.12.2007 року запитана земельна
ділянка, по відомостям які вони мають, в межі Ялтинського гірсько - лісового
природного заповідника не входить.
відповідача позовні вимоги не визнає, свої заперечення мотивує тим, що рішення Сімеїзською селищною Радою №55 від 23.10.2007 року винесено на підставі чинного
Представник Ялтинського гірсько-лісового природного
заповідника позов не визнав, заперечував проти задоволення, вважає, що
Сімеїзська селищна рада винесла рішення на підставі чинного законодавства та в
Ялтинського міського управління земельних ресурсів в судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив.
Вивчивши матеріали й обставини
справи, дослідивши письмові докази, вислухавши сторони, суд доходить висновку,
що позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.
відповідності зі ст.6 Конвенції про захист прав людини й основних свобод від 04
листопада 1950 року ратифікованою Верховною Радою України 17 липня 1997 року
кожний при рішенні питання про його цивільні права й обов'язки має право на
відкритий і справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом,
установленим законом.
частиною справедливого судочинства, зокрема, є доступ до процедури з усіма
атрибутами контролю, тобто право на судовий контроль органів державної влади.
третя ст.55 Конституції України визначають, що
права та свободи громадянина захищаються судом, кожному гарантується
право на оскарження в суд рішень, дій або бездіяльності органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно ст.59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» акти органів місцевого самоврядування за
мотивами їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.
зі ст. 116 ЗК України громадяни і юридичні особи здобувають право власності й
права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної
власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їхніх повноважень.
до п. 6 ст. 118 ЗК України, - громадяни, зацікавлені в одержанні безкоштовно у
власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для
обслуговування житлового будинку й госспоруджень подають заяви у відповідну
року ОСОБА_1 звернувся відповідно до ст.118 ЗК України з заявою до Сімеїзської
селищної Ради про надання у власність земельної ділянки, орієнтованою площею
0,15 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою:
Рішенням Сімеїзської селищної Ради №55 від 23
жовтня 2007 року ОСОБА_1 відмовлено
в виділенні та оформленні земельної
ділянки площею 0,15 га у власність за
адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що
запитана земельна ділянка знаходиться в
межах Ялтинського гірсько-лісового природного заповідника.

Суд вважає, що
вищезазначене рішення підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно
до вимог ст.ст. 10, 11 КАС України усі учасники адміністративного процесу є
рівними перед законом і судом. Розгляд і вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними
суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно
зі ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не
надасть докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Судом була
надана сторонам можливість
надати суду докази.

Позивачем
представлений суду лист Ялтинського
міського управління земельних ресурсів
від 25.12.2007 року, відповідно до якого запитана земельна ділянка, по
відомостям які вони мають, в межі Ялтинського гірсько - лісового природного
заповідника не входить.

Суд не
може прийняти до уваги вказаний лист, як безумовний доказ по справі, оскільки в
листі є обмовка, що по відомостях якими володіє управління, ділянка не входить
в межі заповідника, і в листі не має посилання на відповідні документи, з яких
взяті ці відомості. В судовому засіданні
з'ясувати вказані обставини суд позбавлений можливості у зв'язку з неявкою
представника.

Разом з цим,
відповідно до пояснень Ялтинського гірсько-лісового природного заповідника Сімеїзська селищна рада прийняла правомірне
рішення, так як межі заповідника погодженні з Сімеїзською селищною радою,
складена технічна документація, в випадку задоволення позову буде порушено
природоохоронне законодавство. При цьому підтверджуючих викладені обставини
доказів не представлено.

Таким чином,
оскільки ні однією із сторін не представлено суду переконливих доказів про включення спірної земельної ділянки в межі
заповідника чи навпаки, суд вважає розумним та справедливим рішення Сімеїзської
селищної ради №55 від 23 жовтня 2007 року про відмову ОСОБА_1 в виділенні та оформленні земельної
ділянки площею 0,15 га у власність за
адресою: АДРЕСА_1 скасувати та зобов'язати Сімеїзську селищну раду вдруге розглянути заяву ОСОБА_1, ретельно
з'ясувати всі матеріли та прийняти обґрунтоване
мотивоване рішення.

Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно
наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність,
достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд вважає, що вимоги позивача
обґрунтовані частково.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 70-72, 86, 158-163, 167 КАС України, ст.ст.116, 118 ЗК України,
ст.6 Конвенції про захист прав людини й основних свобод від 04 листопада
1950 року ратифікованою Верховною Радою України 17 липня 1997 року, ст.55
Конституції України, ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в
Україні»,

П О
С Т А Н О В И В:

Позов
ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати
п.1.8 рішення Сімеїзської селищної
Ради №55 від 23 жовтня 2007 року «Про відмову ОСОБА_1 в виділенні та
оформленні земельної ділянки площею 0,15
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 у власність».

Зобов'язати
Сімеїзську селищну Раду на найближчий сесії розглянути заяву ОСОБА_1 від 15
серпня 2008 року про надання земельної ділянки у власність.

Постанова суду може бути оскаржено до Апеляційного суду
АРК в порядку і строки передбачені ст.186 КАС України.

Суддя: