Справа № 2-а-72/2007
Суддя: Чаус Л.В.
Дата ухвалення: 2007-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-72/2007р.
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01
червня 2007 року м.Очаків

Очаківський
міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого -
судді Чаус Л.В.

при секретарі
Купрієвич 0.0.

за участю
представника позивача ОСОБА_1

представника
відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому
судовому засіданні у
приміщенні суду адміністративну
справу за позовом ОСОБА_3 до Очаківської об'єднаної держподатінспекції (далі -
Очаківської ОДПІ) про визнання нечинним податкового повідомлення,

встановив:

03 квітня 2007року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до
Очаківської ОДПІ про визнання нечинним податкового повідомлення №/0
від 29.12.200бр. на суму 6849рн.26коп.

Свої
вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 14.10.2005р. нею отримано свідоцтво про
право на спадщину, що залишилася після померлої матері, яка складається з права
на земельну частку (пай) вартістю 45528грн. 55коп., майнового паю у розмірі
6497грн.40коп., та грошових вкладів у розмірі 1735грн. 87коп. Не погоджуючись з
визначеним їй відповідачем податковим зобов'язанням на суму 6849грн.26коп.,
вважає, що земельна частка (пай) та майновий пай не є об' єктами корпоративних
прав та не підлягають оподаткуванню.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги уточнила та
просила визнати нечинним податкове повідомлення лише в частині оподаткування
земельної частки (паю) та майнового паю.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись
на те, що сертифікат на право на земельну частку (пай), який успадкувала
позивачка, є корпоративним правом, оскільки, виходячи зі змісту ст.1 Указу
Президента України від 08.08.1995р. №720 "Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і
організаціям (далі -Указ №720) та зі змісту ст.17 Земельного кодексу України
від 25.10.2001р. (далі - ЗК України), він засвідчує право вимоги, тобто майнове
право його власника (глави 12 та 13 Цивільного кодексу України), тому не може
розглядатися як рухоме чи нерухоме майно. Зміст прав, які засвідчує майновий
сертифікат, є також тотожним змісту корпоративних прав. Зазначила, що у
відповідності з п.7.1 ст.7 Закону України від 22.05.2003р. №889-IV
"Про податок з доходів фізичних осіб" (далі - Закон №889-IV),
вартість успадкованих об'єктів комерційної власності, у тому числі
корпоративних прав, підлягає оподаткуванню за ставкою 13% на період
2004-2006роки.

Вислухавши пояснення представника позивачки, представника відповідача,
дослідивши надані ними докази, суд дійшов наступного.

Відповідно до пп.1.20.4 п.1.20 ст.1 Закону №889-IV позивачка є спадкоємцем першого ступеня споріднення після
смерті матері ОСОБА_4 і отримала у спадщину право на земельну частку (пай) на
суму 45528грн.55коп., майновий пай в СТОВ "Україна" на суму
6497грн.40коп., грошові вклади у ВАТ "Ощадний банк України" у розмірі
1735грн. 87коп., які належали їй за життя, що підтверджується копією свідоцтва
про право

на спадщину
за законом, виданого Другою Очаківською державною нотаріальною конторою 14.10.2005р.

Як вбачається з копії податкової декларації про доходи за
2005рік, поданої до Очаківської ОДПІ 29.12.2006р., позивачка зазначила про
отримання нею спадщини, яка складається з земельного паю, майнового паю та
грошових вкладів. Податок, який підлягає сплаті до бюджету з вказаного доходу,
їй визначила Очаківська ОДПІ у розмірі 6849грн.26коп.

При
визначенні податкового зобов'язання відповідач безпідставно виходив з того, що
право на земельну частку (пай) є корпоративним правом і підлягає оподаткуванню
за ставкою 13% податку на доходи фізичних осіб.

Так, ст.167 Господарського кодексу України та п.1.8 ст.1
Закону України в редакції від 22.05.1997р. №283/97 "Про оподаткування
прибутку підприємств" визначено, що корпоративні права - це права особи,
частка якої визначається в статутному фонді (майні) господарської організації,
що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації
та активів у разі її ліквідації відповідно до закону, а також інші
правомочності, передбачені законом та статутними документами.

З набуттям права на земельну частку (пай) його власник не набуває
автоматично права на частку у статутному фонді господарської організації, яка
використовує земельний пай, право власника земельного паю не встановлює його
прав на участь в управлінні підприємством й на отримання частки в його
прибутках.

Оскільки право на земельний пай не містить вказаних правомочностей, воно не
є корпоративним.

З положень Указу Президента України від 10.11.1994р.
№333/91 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері
сільськогосподарського виробництва" та Указу №720 випливає, що правовий
статус земельної частки (паю) у землях, що перебували у колективній власності
сільськогосподарських підприємств, є тотожним за своєю суттю правовому статусу
часток власників, яким земельна ділянка належить на праві спільної часткової
власності, що визначений ст.86 ЗК України. На це ж вказують й положення
п.п.9.1.1 п.9.1 ст.9 Закону №889-IV, в якому дається
однозначне визначення земельної частки (паю), з метою оподаткування доходів
власників від її оренди, як нерухомому майну.

Виходячи з викладеного та з огляду на ч.4 ст.13 Конституції України,
відповідно до якої усі суб'єкти права власності рівні перед законом, земельну
частку (пай) у землях сільськогосподарських підприємств, яку фізична особа
отримала у спадщину, слід розглядати як невизначену у натурі на місцевості з
цілої земельної ділянки, яка перебуває у спільній частковій власності її частину,
тобто, відповідно до положень п.1.1 Закону №889-IV,
як частину нерухомого майна.

Згідно із пп.13.2.1 п.13.2 ст.13 Закону №889-IV в редакції, яка діяла на час отримання позивачкою
спадщини, при отриманні у спадщину об'єкта нерухомого майна членом сім'ї першого
ступеня споріднення об'єкт спадщини оподатковувався за нульовою ставкою, тому
позивачка не повинна сплачувати прибутковий податок у зв'язку з отриманням
права на земельний пай.

Разом з тим, отримання майнового паю повинно оподатковуватися за ставкою 13%,
як об'єкт корпоративних прав.

З врахуванням викладених обставин, суд вважає, що відповідач неправильно
визначив позивачці суму податкового зобов'язання в частині оподаткування
земельної частки (паю), а тому її вимоги про визнання

податкового
повідомлення нечинним в цій частині є обґрунтованими і підлягають частковому
задоволенню.

На
підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9-12,15, 94,
158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Очаківської об'єднаної державної
податкової інспекції - задовольнити частково.

Визнати частково нечинним рішення Очаківської об'єднаної державної
податкової інспекції про визначення ОСОБА_3 податкового зобов'язання, яке
викладене у податковому повідомленні №/0 від 29.12.200бр. в частині
оподаткування доходу від спадщини, яка складається з земельної частки (паю), на
суму 5918грн. 21коп., зменшивши суму податкового зобов'язання до 931грн. 05коп.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 3(три)грн. 40коп.
в рахунок відшкодування витрат позивача на сплату судового збору.

Постанову
може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом двадцяти днів з
дня подання заяви про її оскарження, що має бути поданою протягом десяти днів з
дня складання постанови у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви
про її оскарження, у разі подання цієї заяви - після закінчення строку на подання
апеляційної скарги на постанову, а у разі подання апеляційної скарги - відразу
після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанову у повному обсязі складено 05 червня 2007року.