Справа № 22а-788/2008
Суддя: Бараненко І.І.
Дата ухвалення: 2008-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня
2008 року
місто Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Бараненка І.І.,

суддів: Коваля М.П.,,

Саприкіної І.В.,

при секретарі судового засідання - Калініній Л.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Міністерства
оборони України на постанову Черняхівського районного суду Житомирської області
від 19 квітня 2007 року в адміністративній справі №2-а-2/37/07 за позовом
ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Комісії Збройних Сил України
щодо вирішення спірних питань зарахування вислуги років окремих періодів служби
для призначення пенсій військовослужбовцям та розгляду спірних питань,
пов'язаних із встановленням статусу ветеранів війни, про визнання протиправним
рішення Комісії Збройних Сил України, його скасування і встановлення статусу
учасника бойових дій,

в с т а н о в и в :

У серпні 2006 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив
визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Збройних Сил України при
Житомирському обласному військовому комісаріаті щодо вирішення спірних питань
зарахування до вислуги років окремих періодів служби для призначення пенсій
військовослужбовцям та розгляду спірних питань, пов'язаних із встановленням
статусу ветеранів війни, визнати його учасником бойових дій в Республіці Куба
та зобов'язати Житомирський обласний військовий комісаріат видати посвідчення
учасника бойових дій та нагрудний знак «Ветеран війни - учасник бойових дій».

Постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2007 року вказаний позов
задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права, просить визнати постанову Черняхівського
районного суду Житомирської області від 19 квітня 2007 нечинною і закрити
провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини справи, зміст судового рішення,
суть апеляційної скарги, заперечення позивача та, перевіривши доводи апеляції і
заперечень на неї наявними в матеріалах
справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» учасниками бойових дій на території інших країн
визнаються - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту,
Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і
військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР
(включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники
відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили
службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період
велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової
діяльності військ (флотів).

Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та
категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України;

На виконання вимог вказаного Закону Кабінетом Міністрів України була
прийнята постанова «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 8.02.1994р.
№63 якою було затверджено перелік держав і періодів бойових дій на їх
території. До сказаного переліку, зокрема входить Куба в період бойових дій з липня
1962 р. по листопад 1963 р.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач вибув з СРСР у Республіку Куба
27.09.1962 р. відповідно до наказу ВЧ 74164 та прибув туди 13.10.1962р., а
25.12.1962 за наказом командира ВЧ 74164 вибув із Республіки Куба в СРСР у
складі Окремої рухомої ремонтної (ракетної) - технічної бази.

Постановою Кабінету Міністрів України №458 від 26.04.1996р. були створені
комісії для розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу учасника війни
відповідно до пункту 2 статті 9 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

Наказом Міністра Оборони України від 26.07.1996р. №208 затверджено
«Положення про комісії для розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу
ветеранів війни та визначенням осіб, на яких поширюється чинність Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до вказаного Положення на комісії покладається вирішення питань
про встановлення статусу ветеранів війни всіх категорій, визначення осіб, на
яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту", які перебувають на пенсійному
забезпеченні в Міністерстві оборони України, а також встановлення статусу
учасника бойових дій стосовно всіх категорій громадян, крім пенсіонерів Служби
безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії
України та Цивільної оборони України.

Відповідно до п.6 вказаного Положення при відсутності через незалежні від
заявника причини необхідних документів, які підтверджують право громадянина на
отримання ним статусу ветерана війни, дозволяється брати до уваги:

- показання
свідків (не менше двох, нотаріально завірених), які в період, що потребує
підтвердження, проходили військову службу чи працювали разом із заявником;

- інші документи, на підставі яких
можливо зробити достовірний висновок по заяві.

В матеріалах справи містяться нотаріально завірені показання свідків, що
проходили військову службу разом з позивачем у складі Окремої рухомої ремонтної
(ракетної) - технічної бази до повноважень
якої входила підготовка ракет та бойових частин в ядерному
виконанні та бойове забезпечення ними
стартових дивізіонів.

Також в матеріалах справи наявні Довідки філії Центрального архіву
Міністерства Оборони в яких вказані дати прибуття військовослужбовців в складі
ОРРТБ до Республіки Куба на острів Куба. На підставі історичного формуляру ВЧ
74164 зазначено, що на підставі Директиви Головнокомандуючого сухопутним
військом № ОШ/5/299169 від 8.9.1962р. сформована 1738 рухома ремонтно-технічна
база. Формування проводилось на базі військової частини 96698. 13 жовтня 1962р.
частина у повному складі прибула до Республіки Куба для виконання спеціального
завдання Уряду СРСР. 19 січня 1963р. після успішного виконання урядового
завдання 1738 РРТБ прибула в Прикарпатський ВО з місцем дислокації в м.
Житомир. В той же час в історичному формулярі та в наказах не було відображено
чим займався особовий склад на острові Куба.

Таким чином, відсутність необхідних документів у позивача, які б
підтверджували його право на отримання статусу ветерана війни, за незалежних
від нього обставин компенсуються наявними в матеріалах справи доказами, які,
відповідно до вимог законодавства, дозволяється брати до уваги для присвоєння
статусу учасника бойових дій. Враховуючи викладене колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції про те, що позивач в період з 13.10.1962р. по
25.12.1962р. брав участь у бойових діях та забезпечував бойову діяльність
військ та території Республіки Куба, а тому він має бути визнаним учасником
бойових дій на території інших держава з видачею відповідного посвідчення та
нагрудного знаку, а тому оскаржуване рішення Комісії прийнято з порушенням
законодавства.

Беручи до уваги викладене, колегія
суддів вважає наведені в апеляційній скарзі доводи необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що Черняхівський районний суд Житомирської області
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а постанову суду - без змін.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст.160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, Київський апеляційний адміністративний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а
постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 19
квітня 2007 року в адміністративній справі №2-а-2/37/07 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може
бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця з дня складення цієї ухвали у повному обсязі.

Головуючий __________________ І.Бараненко

Судді: __________________ М.Коваль

__________________
І.Саприкіна

ДАНУ УХВАЛУ СКЛАДЕНО У ПОВНОМУ
ОБСЯЗІ 14 ЛИПНЯ 2008 РОКУ