Справа № 22-а-9046/2008
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Соболєва
І.П. Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 серпня 2008
року справа №
22-а-9046/08

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді

Сіваченка І.В.

суддів при секретарі за участі представника позивача представника
відповідача

Дяченко С.П., Нікуліна О.А. Запорожцевій Г.В. ОСОБА_2 Волошина Є.В.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

Управління праці та соціального захисту населення
Авдіївської міської ради Донецької області

на постанову

Авдіївського міського суду Донецької області

від

05 червня 2008 року

по справі

№ 2-а-16/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту населення
Авдіївської міської ради Донецької області

про

стягнення щорічної грошової допомоги на оздоровлення, -

В С Т А Н О В
И Л
А :

13.12.2007
року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Постановою Авдіївського міського суду Донецької області від 05.06.2008
року позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Авдіївської міської ради Донецької області про стягнення грошових сум на
оздоровлення за 2007 рік було задоволено, за 2004-2005 роки - відмовлено у зв'язку
з пропуском строку звернення до суду.

Суд
першої інстанції при розгляді справи встановив, що позивач дійсно є учасником
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції 1
категорії та є інвалідом 2 групи та перебуває на обліку у відповідача, при
цьому розмір мінімальної заробітної плати на момент виплати становив у 2007
році - 400 грн.

В порушення зазначених норм
відповідачем щорічна допомога у визначеному розмірі позивачеві не нарахована і
не сплачена. Фактично нараховано та сплачено в 2007 році - 120 грн.

Таким чином, суд першої
інстанції вирішив, що позивач щорічно повинен був отримати від відповідача
разову грошову допомогу у таких розмірах:

за 2007
рік - (400 гривні х 5) - 120 гривень = 1880 гривень.

Тобто судом було встановлено, що фактично за 2007 рік відповідачем було
недоплачено позивачеві сума щорічної разової допомоги у розмірі 1880 грн.

Не погодившись з
таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову
суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права, а саме, він здійснював виплати, керуючись Постановою КМУ №
562 від 12.07.2005 р. “Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

В судовому
засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив
її задовольнити, проти чого заперечував представник позивача.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне її задовольнити
частково, а судове рішення змінити.

Суд
апеляційної інстанції при розгляді справи встановив, що ОСОБА_1 є учасником
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії і є
інвалідом 2 групи.

Відповідно до
ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. №
796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ) передбачена щорічна допомога на оздоровлення
учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 групи 1 категорії
у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної
плати визначається на момент виплати.

Управління
виплатило щорічну допомогу на
оздоровлення за 2007 рік - 120 грн., встановлені Постановою КМУ № 562 від
12.07.2005 р. “Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі - постанова №562).

Відповідно до
ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеною
постановою № 562 усупереч Закону № 796-ХІІ (який встановив розмір щорічної
допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати,
визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено конкретні розміри
такої допомоги в твердій грошовій сумі й, зокрема, учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 групи 1 категорії - 120 гривень (за
грошовою реформою 1996 року).

З моменту
прийняття постанови № 562 встановлені нею розміри щорічної допомоги на
оздоровлення залишалися незмінними на 2007 рік, у той час як Верховною Радою
України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно
затверджувався державний бюджет.

Тому, оскільки
ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких
рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності
законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору підлягають
застосуванню ст. 48 Закону № 796-ХІІ та Закони України про встановлення розміру
мінімальної заробітної плати на 2007 рік, а не постанова № 562.

Положення
пункту 30 статті 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”,
яким зупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсацій і допомог у
розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати -абзаців другого, третього,
четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців
другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та
частини сьомої статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” визнані
неконституційними рішенням Конституційного Суду України від № 6-рп від
09.07.2007 р.

Проте суд допустився помилки і в
порушення ст. 94 КАС України поклав на суб'єкт владних повноважень судові
витрати в розмірі 51 гривні. Саме в цій частині постанова суду підлягає зміні.

В повному обсязі
постанова складена 22.08.2008 року.

Керуючись ст.ст.
195-196, п.п. 1,2 ч.1 ст. 198, ст. 200, ст. 201, п.1,2 ч.1 ст. 205, ст. 206,
ст. 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

П О С Т А Н О В
И Л А:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Авдіївської міської
ради Донецької області - задовольнити частково.

Постанову
Авдіївського міського суду Донецької області від 05 червня 2008 року у справі №
2-а-16/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Авдіївської міської ради Донецької області «про стягнення одноразової
щорічної грошової допомоги до 5 травня» - змінити.

Абзац п'ятий
резолютивної частини постанови щодо стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Авдіївської
міської ради Донецької області судового збору у розмірі 51 гривні - виключити.

В іншій частині
постанову суду залишити без змін.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
дня складення її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: