Справа № 22-а-3836/2008
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2008-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого
суддів:
секретаря - Троцького
представників позивача - ОСОБА_4,
представника третьої особи -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 08 листопада 2007 року по адміністративній справі
№2-а-101/07 за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Ковельської міської
ради, третя особа ОСОБА_1 про визнання нечинним рішення і спонукання до
звернулась до місцевого суду з позовом про визнання нечинним рішення
виконавчого комітету Ковельської міської ради за № 356 від 09.08.2007 року та
ставить питання зобов'язати останнього надати їй дозвіл на переведення квартир
№№ 23, 36, що по АДРЕСА_1, з житлового фонду в нежитловий та на проведення
реконструкції вищевказаних квартир з метою влаштування промислового магазину.
мотивовано тим, що нею за договором купівлі-продажу було придбано дві означені
квартири для облаштування промислового магазину. Звернувшись до виконавчого
комітету, їй рішенням від 09.08.2007 року відмовлено в цьому, оскільки не було
згоди одного із власників суміжних квартир на реконструкцію квартири та
переведення її в нежитловий фонд. Вважає вказане рішення незаконним, оскільки
ст. 19 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування
зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України. Відповідно до рішення
Конституційного Суду України в справі № 1-2/2004 року від 02.03.2004 року
питання щодо згоди співвласників багатоквартирного будинку на надбудову
поверхів, влаштування мансард у багатоквартирних будинках вирішується
відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності. Вважає
подібне обмеженням свої прав та інтересів.
Постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2007 року позов
задоволено. Суд виходив з того, що виконавчий комітет
Ковельської міської ради порушив законні права позивача як власника, а згідно
ст. 71 КАС України не довів правомірності своїх дій. Окрім того, відсутність
згоди співвласника суміжної квартири ОСОБА_1, яка на припущеннях базує
порушення таким її прав, не може слугувати як основною підставою для відмови в
Головуючий 1-ї інст. Денисюк Р.С.
Рядок статзвіту № 48 Ковельський міськрайонний суд
Справа
№22-а-3836/08 Доповідач : Обрізко І.М.
погодившись із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу з якої із-за порушення норм процесуального права,
невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та
відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги посилається
на те, що дозвіл на переведення житлових приміщень у нежитлові є одночасно
дозволом на розробку відповідного проекту реконструкції приміщень, тому суд
повинен був витребувати докази від відповідних органів.
Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників розгляду,
перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає
за необхідне її відхилити.
Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_2 на підставі договорів
купівлі-продажу квартир від 28.12.2006 року та 31.05.2007 року стала власником
квартир № 23, №36 по АДРЕСА_1, що стверджуються відповідними виписками із
реєстру прав власності. Також, позивачка отримала згоду власників суміжних
квартир на їх реконструкцію та звернулась із відповідною заявою до виконавчого
комітету Ковельської міської ради для отримання дозволу на переведення цих
квартир із житлового у нежитловий фонд та дозволу на реконструкцію їх під
магазин, в чому їй було відмовлено з причин відсутності згоди на подібне
власника суміжної квартири № 39 ОСОБА_1
Місцевий суд
вірно виходив з того, що відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 виконавчий
комітет Ковельської міської ради порушив її законні права як власника. Так, з
382 ЦК України власникам квартир у дво - або багатоквартирному житловому
будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального
користування, опорні конструкції будинку, обладнання за межами або всередині
квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які
призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир та власників
нежитлових приміщень, що розташовані у житловому будинку.
Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має
право використовувати помешкання для власного проживання, членів своєї сім'ї,
інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Причому, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у
квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному
житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил
експлуатації будинку.
З огляду на наведене, відповідач
як суб'єкт владних повноважень порушив передбачене ст. 41 Конституції України
та ст. 319 ЦК України право на власність, відповідно до яких власник володіє,
користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
З матеріалів справи не
вбачається, що позивач подібним буде використовувати своє право власності на
шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства чи провадити
промислове виробництво.
Окрім наведеного, ч.1 ст. 320 ЦК
України передбачено, що власник має право використовувати своє майно для
здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.
Виконавчий комітет Ковельської
міської ради Волинської області всупереч ч.2 ст.71
КАС України не довів правомірність свого рішення та зокрема випадків зазначених
в означеній статті Кодексу з покликанням на закон, а посилання на «Правила
забудови міста Ковеля» від 23.04.2003 року №10/23 подібного не замінює.
пояснень третьої особи в судовому засіданні місцевого суду так і в апеляційних
доводах не вбачається порушення її прав, свобод чи інтересів з приводу
реалізації своїх прав власності стороною позивача.
Отже, судова
колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не
складають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду
обставинам справи.
Керуючись статтями 195, 196, 198,
200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу ОСОБА_1
залишити без задоволення, а постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської
області від 08 листопада 2007 року без змін.
Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця після
набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Обрізко І.М.
Багрій В.М. Улицький В.З.

Головуючий суддя:

судді колегії:

Повний текст ухвали виготовлено

та підписано 28.05.2008 року.