Справа № 22-а-7224/2008
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2008-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

апеляційний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 липня 2008 року справа
№ 22-а-7224/08

приміщення суду за адресою:
м.Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного
адміністративного суд у складі:

головуючого

Білак С.В.

суддів при секретарі

Гаврищук Т.Г., Нікуліна О.А. Безруковій В.М.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу відповідача:

судовому засіданні
Центрально-Міського Управління праці та соціального захисту населення
Горлівської міської ради Донецької області

на постанову

Центрально-Міського районного суду м.Горлівки Донецької
області

від

13.05.2008 року

по справі

№ 2-а-86/08 /суддя Зайченко С.В./

за позовом

ОСОБА_1

до

Центрально-Міського Управління праці та соціального
захисту населення Горлівської міської ради Донецької області Головного Управління Державного
казначейства України в Донецькій
області

про

визнання дій неправомірними, стягнення недоотриманої
суми допомоги, -

В С Т А
Н О В И Л А :

Позивач
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Центрально-Міського Управління праці та
соціального захисту населення Горлівської міської ради Донецької області,
Головного Управління Державного казначейства України в Донецькій області про визнання дій
неправомірними, стягнення недоотриманої суми допомоги. Обґрунтовуючи позовні
вимоги, позивач вказав, що він є інвалідом війни 2 групи і за своїм статусом
мав пільги відповідно до ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії та їх соціальний захист". Йому недоплатили одноразову
допомогу. Просив стягнути з відповідача недоплачену суму допомоги за 2005-2007
роки.

Постановою
Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 13 травня
2008 року позов задоволений частково.
Визнано неправомірною відмову Центрально-Міського Управління праці та
соціального захисту населення Горлівської міської ради Донецької області в
частині відмови ОСОБА_1 здійснити донарахування і виплату розміру грошової
допомоги до 5 травня до рівня семи мінімальних пенсій за віком за 2007 рік.
Стягнуто з Центрально-Міського Управління праці та соціального захисту
населення Горлівської міської ради Донецької області недоотриману суму
щорічної грошової допомоги до 5 травня
за 2007 рік у розмірі 2888 грн.
на користь ОСОБА_1. В задоволенні іншої частині позову відмовлено.

Відповідач
не погодився з постановою суду, на зазначене рішення суду першої інстанції
подав апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права, просив постанову суду скасувати і
відмовити позивачу в задоволенні позову.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за
необхідне апеляційну скаргу задовольнити
частково, а постанову суду першої інстанції змінити з наступних підстав.

Судом
першої і апеляційної інстанції встановлено, що позивач є інвалідом 2 групи і
має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни -
інвалідів війни, що підтверджується відповідними посвідченнями.

Правовий
статус ветеранів війни, визначає Закон України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року №3551.
Розділом 3 якого визначені пільги ветеранам війни та гарантії їх соціального
захисту, стаття 13 якого передбачає пільги інвалідам війни.

Приписами
частини 5 статті 13 зазначеного закону встановлено, що щорічно
до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах:
інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім
мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Фінансування
витрат пов'язаних з введенням в дію цього Закону, відповідно до статті 17
здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, а виплата
разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16
цього Закону, відповідно до статті 17-1 даного Закону здійснюють органи праці
та соціального захисту населення.

Колегія
судів зазначає, що на відповідача покладений обов'язок здійснення виплати
разової грошової допомоги саме в розмірах, передбаченим цим Законом.

Конкретні розміри для
інвалідів війни 2 групи були встановлені
Законами України „Про Державний бюджет України” на відповідні роки.

Саме
у зазначених розмірах позивач отримав, а відповідач виплатив разову грошову
допомогу за вказаний строк, наведені
обставини встановлені судом першої інстанції та не спростовуються сторонами.

Пунктом
1 Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 у справі
№ 1-29/2007 визнані такими, що не відповідають Конституції України серед інших
положення статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»,
якими встановлено, що у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» серед інших здійснюється
у розмірі 360 грн.

Таким
чином, виплата одноразової щорічної допомоги до 5 травня 2007 році здійснена
відповідачем з порушенням норм спеціального закону, суд першої інстанції вірно зробив висновок
про стягнення на користь позивача недоплаченої суми за
2007 рік, але зробив помилку у розрахунках.

Враховуючи положення ст.28 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне страхування » в редакції, яка діяла на
момент спірної виплати, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність, визначеного
законом.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової
основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації
державою конституційної гарантії громадян на достатній
життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999
року №966-14, а також Законом України „Про державні соціальні стандарти
та державні соціальні гарантії" від 5 жовтня 2000 року №2017-111, згідно
статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому
числі мінімального розміру пенсії за віком.

Суму прожиткового мінімуму на 2007
рік на одну особу, яка втратила працездатність, в розрахунку на місяць
встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-У у розмірі 406 гривень з 01.04.2007 року по
30.09.2007 року.

При цьому, статтею 62 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» встановлено, що
для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу
першого частини першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"
з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб,
які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї
статті, збільшений на 1 відсоток.

Отже, мінімальний розмір пенсії за віком станом
01.04.2007 рік складав 410, 06 гривень.

Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги до
5 травня за 2007 рік, який повинен бути виплачений позивачеві складає: 410, 06
х 8 = 3280.48 гривні.

Замість передбачених за Законом №3551-12 восьми мінімальних пенсій за віком - а саме 3280.48
гривень, позивачу виплачено тільки 360 гривень.

Тобто недосплачена сума допомоги за 2007 рік складає
3280.48 гривень - 360 = 2920 грн. 40 коп.

Разом з
тим, судом першої інстанції помилково зазначено в мотивувальній і резолютивній
частині постанови посилання на виплату щорічної грошової допомоги в розмірі
семи мінімальних пенсій за віком, в той час як позивач є інвалідом 2 групи і має право на виплату щорічної грошової
допомоги в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Враховуючи
вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції
правильно по суті вирішена справа, але помилково застосовано норми
матеріального права.

З
урахуванням викладеного, керуючись статтями
2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

П
О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну
скаргу Центрально-Міського Управління праці та соціального захисту населення
Горлівської міської ради Донецької області на постанову Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької області від 13 травня 2008 року по справі
№ 2-а-86/2008 за позовом ОСОБА_1 до
Центрально-Міського Управління праці та соціального захисту населення
Горлівської міської ради Донецької області,
Головного Управління державного казначейства України в Донецькій області
про визнання дій неправомірними, стягнення недоотриманої суми допомоги -
задовольнити частково.

Постанову
Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 13 травня
2008 року по справі № 2-а-86/2008 - змінити.

Стягнути
з Центрально-Міського Управління праці та соціального захисту населення
Горлівської міської ради Донецької області на користь ОСОБА_1 недоотриману суму
щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік у розмірі 2920 грн. 48 коп.

Змінити
в мотивувальній і резолютивній частині постанови посилання на виплату щорічної
грошової допомоги в розмірі семи мінімальних пенсій за віком на восьми
мінімальних пенсій за віком.

В іншій
частині постанову Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької
області від 13 травня 2008 року по справі № 2-а-86/2008 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина
ухвали проголошена у судовому засіданні
18 липня 2008 року, в повному
обсязі складена 22 липня 2008 року.

Постанова
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення
постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення постанови в повному обсязі.

Головуючий: Білак С.В.

Судді: Нікулін
О.А.

Гаврищук Т.Г.