Справа № К-5597/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
лютого 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака В.І.,

суддів Білуги С.В.,

Гаманка
О.І.,

Заїки М.М.,

Загороднього
А.Ф.,

при секретарі
Лелюку О.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя на рішення Ленінського
районного суду м.
Запоріжжя від 21.04.2004 р. та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від
15.07.2004 р. у справі за скаргою ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої онуки ОСОБА_2 на неправомірні дії Державної податкової інспекції
у Ленінському районі м. Запоріжжя щодо відмови поставити в паспорті скаржника
відмітку про можливість здійснювати будь-які платежі без зазначення
ідентифікаційного номера, -

встановила:

У грудні 2003 року ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої онуки ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на неправомірні дії
Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя щодо відмови
поставити в паспорті скаржника відмітку про можливість здійснювати будь-які платежі
без зазначення ідентифікаційного номера.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від
21.04.2004 р., залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 15.07.2004 р., скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнані неправомірними
дії Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя.
Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Ленінському районі м. Запоріжжя
анулювати примусово присвоєний ОСОБА_1 та її неповнолітній онуці ОСОБА_2
ідентифікаційні номери та виключити з Державного реєстру ідентифікаційні номери
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і не вносити в подальшому в державний реєстр ніяких
відомостей про них, враховувати їх без використання електронного Державного
реєстру по раніше встановлених формах документообігу без занесення на
електронні носії інформації, не поновлювати без їх письмової згоди ніякої
інформації на електронних носіях інформації Державного реєстру. На Державну
податкову інспекцію у Ленінському районі м. Запоріжжя також покладено обов'язок
виконати на сторінці паспорта ОСОБА_1, що призначена для особливих відміток,
таку відмітку, що вона і її неповнолітня онука ОСОБА_2 «мають право здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного номеру», посвідчити її підписом
керівника Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя і
гербовою печаткою цієї установи. В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі начальник Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя просить судові рішення судів першої
та апеляційної інстанції скасувати, а за справою постановити нове рішення, яким
відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її скарги, посилаючись на порушення судами норм
матеріального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна скарга Державної
податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя
задоволенню не підлягає, оскільки судові рішення судів першої та апеляційної
інстанції постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної
скарги є необґрунтованими і не дають підстав, які передбачені статтями 225-229
Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових
рішень.

Судами першої та апеляційної інстанції вірно зазначено,
що відповідно частини 2 статті 1 Закону України «Про Державний реєстр фізичних
осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів» для осіб, які через
свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні
органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та
інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про
наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного
номера.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223,
224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя
залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2004 р. та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 15.07.2004 р. у справі за скаргою
ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої онуки ОСОБА_2 на
неправомірні дії Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.
Запоріжжя щодо відмови поставити в паспорті скаржника відмітку про можливість
здійснювати будь-які платежі без зазначення ідентифікаційного номера - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис) В.І. Співак

Судді
(підписи) С.В. Білуга

О.І. Гаманко

М.М. Заїка

А.Ф.
Загородній