Справа № 22ас-377/2007
Суддя: Зотов В.С.
Дата ухвалення: 2007-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №22ас-377/2007р. Головуючий
39 Доповідач
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня
2007р. колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду міста Севастополя в складі:
головуючого - Клочка
В.П.

суддів -
Зотова B.C., Птіціної В.І.,
при секретарі - Федоніні Є.О., за участю позивача та представника відповідача -
Радчука В.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну скаргу Наукового
центру Військово-Морських Сил України при Севастопольському військово-морському
інституті на постанову Гагарінського районного суду М.Севастополя від 09 серпня
2007р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Наукового центру
Військово-Морських Сил України при Севастопольському військово-морському
інституті про стягнення недоплаченої грошової надбавки за безперервну службу, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому
2006р. ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Наукового
центру Військово-Морських Сил України при Севастопольському військово-морському
інституті (далі НЦ ВМСУ при СВМІ), та уточнивши свої вимоги, просив стягнути з
відповідача недоплачену відповідачем за період з травня 2003р. по серпень
2005р. грошову надбавку за безперервну службу в розмірі 90% його грошового
забезпечення в сумі 17624, 89 грн.

Вимоги
мотивовані тим, що 26.08.2005р. він був звільнений з військової служби за
станом здоров'я, до звільнення знаходився на фінансовому забезпеченні
відповідача. Вказує, що Указом Президента України №389 від 05.05.2003р. введені
щомісячні надбавки за безперервну службу в розмірі 90%, при стажі більш, ніж 25
років. Вказує, що незважаючи на те, що його вислуга становить 25 років,
відповідач з травня 2003р. по серпень 2005р. не в повному розмірі проводив
виплату вказаної надбавки.

Постановою
Гагарінського районного суду позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.

В
апеляційній скарзі Науковий центр Військово-Морських Сил України при
Севастопольському військово-морському інституті просить постанову суду
скасувати та відмовити в задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги тим, що
судом порушені норми матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не
дав належної оцінки тому факту, що розмір надбавки за безперервну службу
встановлюється щорічно рішенням Міністра Оборони України виходячи з наявності
фонду грошового забезпечення.

Судова
колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушений
порядок виплати позивачу надбавки за безперервну службу.

З такими
висновками суду не може погодитись судова колегія, оскільки вони зроблені з
порушенням норм матеріального права.

Як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив військову службу, знаходився
на фінансовому забезпеченні НЦ ВМСУ при СВМІ, та наказом відповідача №432 від 2
6.08.2005р. був звільнений з військової служби за станом здоров'я.

Відповідно
до Указу Президента №389 від 05 травня 2003р. „Про надбавки військовослужбовцям
Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Державного
комітету у справах охорони державного кордону та Управління державної охорони
України за безперервну службу", з 01 травня 2003р. встановлені граничні
розміри щомісячної надбавки за безперервну військову службу у відсотках до
грошового забезпечення, залежно від стажу служби (понад 5 років - до 10%, понад
10 років - до 30%, понад 15 років - до 50%, понад 20 років - до 70%, понад 25
років до 90%) . Право призначення цих надбавок, у тому числі визначення порядку
і умов їх виплати надано Міністру оборони України.

З
матеріалів справи вбачається та не оспорюється позивачем, що в період з травня
2003р. по серпень 2005р. ОСОБА_1 нараховувались та виплачувались надбавки за
безперервну службу в залежності від наявного фонду заробітної плати в розмірах
20%, 70%, 85% та 90% від його грошового забезпечення відповідно до його вислуги
років (арк. справи 7, 32).

Дані
нараховування та виплати не суперечать вимогам вищевказаних нормативних актів.

Відповідно
до п.2.4 Інструкції "Про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за
безперервну військову службу в Збройних Силах України", яка затверджена
Наказом Міністра оборони України від 26.05.2003 року N 14 9, виплата надбавки
здійснюється в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисах
військових частин, військових навчальних закладів, організацій, установ.

Даним обставинам
суд першої інстанції належної оцінку не дав.

Такім
чином, судова колегія дійшла висновку про те, що Міністр Оборони України
реалізував надане йому Указом Президента України право встановлювати
військовослужбовцям щомісячні надбавки за безперервну військову службу та їх
розмір, виходячи з розміру бюджетних асигнувань. Порушень з боку відповідача
при нарахуванні вказаних надбавок та їх виплаті ОСОБА_1 не допущено, а тому
його позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення.

За таких
обставин, відповідно п.4 ч.1 ст.202 КАС України, постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванням з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_1
в задоволенні адміністративного позову

Керуючись
ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Наукового центру Військово-Морських Сил України при Севастопольському
військово-морському інституті задовольнити.

Постанову
Гагарінського районного суду М.Севастополя від 09 серпня 2007р. скасувати.

ОСОБА_1
відмовити в задоволенні адміністративного позову до Наукового центру
Військово-Морських Сил України при Севастопольському військово-морському
інституті про стягнення недоплаченої грошової надбавки за безперервну службу.

Постанова
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого Адміністративного Суду
України протягом одного місяця.