Справа № 7/67
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2008-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД міста КИЄВА
вул. Десятинна, 4/6
№ 7/67
адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О. при секретарі судового
засідання Келеберда О.Г. вирішив адміністративну справу
Державної податкової інспекції у
Подільському районі м.Києва
скасування повідомлення - рішення ,
ОСОБА_2, за довіреністю
Перепелюк О.В.., за довіреністю
Позивач - звернувся до Окружного
адміністративного суду в м. Києві з позовною заявою до відповідача про визнання
скасування повідомлень-рішень.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
на думку позивача податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем
неправомірно та не відповідають вимогам чинного законодавства.
Відповідач проти позовних вимог
заперечує, посилаючись на те, що факти порушень податкового законодавства
зафіксовані актом перевірки, тому вважає, що оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті відповідно до вимог чинного законодавства
Відповідно до ч. 1 ст. 104 Кодексу
адміністративного судочинства України особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері публічно -правових відносин, має право на звернення
до адміністративного суду з адміністративним позовом.
Згідно ч.1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До
адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший
порядок судового провадження. Згідно з ч.1 ст. 6 Кодексу адміністративного
судочинства України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та
інтересів незалежним і неупередженим судом.
Відповідно до ч.1 ст.11 Кодексу
адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За результатами розгляду документів
і матеріалів поданих сторонами, пояснень їхніх представників, Окружний
адміністративний суд м. Києва, встановив:
Як свідчать фактичні обставини
справи, ОСОБА_1 (далі-Позивач) до Державної податкової інспекції у Подільському
районі м. Києва (далі -ДПІ у Подільському районі або Відповідач) 27.03.2007
року була подана декларація про доходи одержані з 01.01.2006 року по 31.12.2006
року або за інший період звітного року, вхідний №3841. На підставі зазначеної
декларації ДПІ у Подільському районі м.Києва Позивачу проведено розрахунок суми
податку з доходів фізичних осіб (надалі - ПДФО), що підлягає обов'язковій сплаті до бюджету
За результатами проведеного
розрахунку Відповідачем прийнято податкове повідомлення форми "Ф" від
отримано Позивачем 21.06.2007 року.
За результатами розгляду первинної
скарги Позивача в адміністративному порядку, ДПІ у Подільському районі м. Києва
донарахованою сумою 9658,14 грн. Загальна сума податкового зобов'язання по ПДФО
Згідно даних вказаних в декларації,
Позивач задекларував інвестиційний дохід від продажу паю (корпоративне право)
на загальну суму 394132,75 грн.
Відповідно до даної декларації було проведено розрахунок суми податку з
доходів фізичних осіб (ПДФО), що підлягає сплаті до бюджету.
Відповідно до п.9.6. ст.9 Закону
України від 22.05.2003р. № 889 "Про податок з доходів фізичних осіб",
яким регламентується оподаткування доходів, одержаних від продажу паю
(корпоративне право) - облік фінансових результатів операцій з інвестиційними
активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і
Інвестиційний прибуток
розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку
від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що розраховується
виходячи з суми витрат, понесених у зв'язку з придбанням такого активу.
До складу загального річного
оподаткування доходу платника податку включається позитивне значення загального
фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого
звітного року. Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними
активами визначається, як сума інвестиційних прибутків, отриманих збитків,
понесених платником податку протягом такого року.
Згідно із підпунктом 4.2.13 пункту
4.2 статті 4 Закону України від 22.05.2003 N 889-IY "Про податок з доходів
фізичних осіб" - до складу
загального річного оподатковуваного доходу включається інвестиційний прибуток
від здійснення платником податку операцій з цінними паперами та корпоративними
правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від
операцій, зазначених у підпунктах 4.3.3 та 4.3.17 статті 4.
Відповідно до п.п. 9.6.6 пункту 9.6
ст.9 Закону України від 22.05.2003 N889-IY "Про податок з доходів фізичних
осіб" - до складу загального річного оподатковуваного доходу платника
податку включається позитивне значення загального фінансового результату
операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного року.
Загальний фінансовий результат
операцій з інвестиційними активами визначається, як сума інвестиційних
прибутків, отриманих платником податку протягом звітного року, зменшена на суму
інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.
Відповідно до п.п.а п.п. 9.6.7 п.9
Закону України від 22.05.2003 N889-IY "Про податок з доходів фізичних
осіб" - інвестиційний актив це,
зокрема, пакет цінних паперів тобто окремий цінний папір чи сукупність цінних
паперів, випущених одним емітентом за тотожними умовами емісії, виплати доходу,
викупу чи погашення.
Відповідно до ч.1 п.п. 9.6.2 пункту
9.6 статті 9 Закону України від 22.05.2003
N889-IY "Про податок з доходів фізичних осіб" - інвестиційний
прибуток розраховується, як позитивна різниця між доходом, отриманим платником
податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що
розраховується виходячи з суми витрат, понесених у зв'язку з придбанням такого
Відповідно до підпункту 9.6.1
пункту 9.6 статті 9 Закону N 889 самостійно, окремо від інших доходів і
витрат. При цьому, платник податку зобов'язаний самостійно включити суму таких
доходів до складу загального річного оподатковуваного доходу та подати річну
декларацію з цього податку.
Як встановлено судом та свідчать
наявні в справі матеріали, Позивачем до декларації надано договори №29/06 від
06.06.2006р. та №555/06 від 23.06.2006р. на реалізацію майнового права у
вигляді паю (долі) співвласника (члену Заводу) в пайовому (статутному) фонді КП
„Київський колективний завод безалкогольних напоїв „Росинка".
Частку в майні колективного
підприємства, яке згодом було реорганізоване у відкрите акціонерне товариство,
Позивач отримав у власність і, таким чином, набув корпоративні права
господарюючого суб'єкта, а отже став власником інвестиційного активу (п.п.
9.6.7 п.9.6 ст.9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»).
Враховуючи те, що позивач придбав
інвестиційний актив в період, коли грошовою одиницею в України були карбованці,
суд з метою об'єктивності та повноти прийняття даного рішення перевірив на
підставі даних про індекс інфляції за період з 31.12.1993 по 06.06.06 зміну
сплаченої позивачем суми за придбання інвестиційного активу в перерахунку на
визначену Конституцією України грошову одиницю -гривню, та зазначає про те, що
відповідачем вірно визначено фактичні затрати позивача на придбання
інвестиційного активу.
Зважаючи на таке, реалізація
позивачкою належного їх інвестиційного активу на суму 394 132,75 грн. свідчить
про отримання нею доходу, а тому суд відхиляє посилання позивачки про
неотримання останньою прибутку від продажу належного їй інвестиційного активу.
Відповідно до листа ВАТ „Київський
завод безалкогольних напоїв „Росинка" від 23.05.2007р. №478 встановлено,
грн., відсоток в загальній сумі паю за рахунок приватизаційних майнових
сертифікатів власника паю складає 5,75 %.
Пунктом 4.3. Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»№ 889 визначені
доходи, які не включаються до складу загального місячного або річного
оподатковуваного доходу.
Зокрема, Підпунктом 4.3.18. пункту
4.3. Закону передбачено, що до складу загального місячного або річного
оподатковуваного доходу не включається сума доходу, отриманого платником
податку внаслідок відчуження акцій (інших корпоративних прав), одержаних ним у
власність в процесі приватизації в обмін на приватизаційні компенсаційні
сертифікати, безпосередньо отримані ним як компенсація суми його внеску до
установ Ощадного банку СРСР або до установ державного страхування СРСР, або в
обмін на приватизаційні сертифікати, отримані ним відповідно до закону, а також
сума доходу, отриманого таким платником податку внаслідок відчуження земельних
ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв), майнових
паїв, безпосередньо отриманих ним у власність у процесі приватизації згідно з
нормами земельного законодавства.
На зазначене положення
законодавства посилається позивач, але суд до уваги таке посилання прийняти не
Суд погоджується з позицією відповідача,
що зазначене в законі не розповсюджуються на спірні правовідносини оскільки
Враховуючи вищевикладене, суд
вважає, що оскаржуване податкове повідомлення прийняте у повній відповідності
до чинного законодавства України, а тому позовні вимоги Позивача є
Відповідно до ст. 19 Конституції
України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги чи
заперечення. Позивач не довів суду належними та допустимими доказами
обґрунтованість своїх вимог викладених в позовній заяві.
Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Зважаючи на викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 86, 89,
90, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд,
У позові ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Подільському
районі м. Києва про скасування повідомлень рішень відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого
Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк постанова набирає законної сили після закінчення цього
строку.

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з за правилами, встановленими
ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви
про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів
апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений
для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Арсірій
Р.О.