Справа № к-36250/06
Суддя: Панченко О.Н.
Дата ухвалення: 2008-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 лютого 2008 року
м.
Київ

Суддя Вищого адміністративного суду України Панченко
О.І., розглянувши доповнену касаційну скаргуОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського
міського суду від 26 грудня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 12 вересня 2006 року у справі за позовомОСОБА_1
до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківського
обласного бюро технічної інвентаризації, Львівської залізниці, ОСОБА_2 про
визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, визнання
незаконним рішення міськвиконкому №109 від 08.04.1992 р. в частині визнання
права власності на житловий будинок АДРЕСА_1-

встановив:

Із касаційної скарги вбачається, що рішенням
Івано-Франківського міського суду від 26 грудня 2005 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2006 року,
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погоджуючись із постановленими по справі судовими
рішеннями, позивачка звернулася до Верховного Суду України з касаційною
скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального
права, просила вказані судові рішення скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Листом Верховного Суду України від 22.11.2006 р.
касаційну скаргу було передано до Вищого адміністративного суду України за
належністю.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від
21 січня 2008 року зазначену касаційну скаргу було залишено без руху на
підставі невиконання заявником вимог ч.5 ст. 213 КАС України та надано строк
для усунення недоліків.

У встановлений строк заявником були надані копії судових
рішень, чим недоліки касаційної скарги усунуто.

Однак у відкритті касаційного провадження у Вищому
адміністративному суді України за вказаною касаційною скаргою слід відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 3 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України), адміністративний суд - це суд
загальної юрисдикції, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і
вирішення адміністративних справ.

Відповідно до положень ч.1 ст. 38 Закону України
"Про судоустрій України" Вищий адміністративний суд України є вищим
судовим органом адміністративних судів і, відповідно до інстанційної
підсудності, визначеної у ч.3 ст. 20 КАС України, переглядає судові рішення
місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку, як суд касаційної
інстанції.

Відповідно до правил ст. 210 КАС України, Вищий
адміністративний суд України є судом касаційної інстанції в адміністративних
справах, які на даний час, до створення системи адміністративних судів,
розглядаються судами інших юрисдикцій, але за правилами, встановленими Кодексом
адміністративного судочинства України.

Між тим, із касаційної скарги та матеріалів справи
вбачається, що апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції здійснювався
за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України. І хоча в
рішенні Івано-Франківського міського суду від 26 грудня 2005 року міститься
посилання на ст.ст. 159, 160 Кодексу адміністративного судочинства України
одночасно з посиланням на ст.ст. 61, 215 Цивільного процесуального кодексу
України, зі змісту останнього вбачається, що розгляд справи фактично відбувся
за правилами цивільного судочинства.

На підтвердження зазначеного вказує також відсутність
публічно-правового спору у даній справі, оскільки в позові ставиться вимога про
визнання за позивачкою права власності на житловий будинок.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 214 КАС України,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо
справа не підлягає касаційному розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Оскільки до компетенції Вищого адміністративного суду
України не входить повноваження щодо перегляду у касаційному порядку судових
рішень, постановлених за правилами Цивільного процесуального кодексу України,
то у відкритті касаційного провадження за даною скаргою слід відмовити, а з
урахуванням того, що касаційна скарга заявницею вірно вмотивована на підставі
положень цивільного процесуального законодавства її слід направити за
належністю до Верховного Суду України.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.4 ст. 214 КАС
України, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 26
грудня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 12
вересня 2006 року у справі за позовомОСОБА_1 до виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківського обласного бюро технічної
інвентаризації, Львівської залізниці, ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва
про право власності на житловий будинок, визнання незаконним рішення
міськвиконкому №109 від 08.04.1992 р. в частині визнання права власності на
житловий будинок по АДРЕСА_1

Повернути зазначену касаційну скаргу до Верховного Суду
України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого

адміністративного суду України О.І.
Панченко