Справа № 2а-2495/08/8
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2008-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
вул. Київська, 150, м. Сімферополь, Автономна Республіка
ПОСТАНОВА

Іменем України

31.10.08

Справа №2а-2495/08/8

(15:55)
м. Сімферополь

Окружний адміністративний суд Автономної Республіки Крим
у складі головуючого судді Кушнової А.О.
, при секретарі Дрягіні В.П., розглянув у відкритому судовому
засіданніадміністративну справу за позовом

за позовом
ОСОБА_1

до Заступника
прокурора АРК Кабакова Олега Костянтиновича

про спонукання до виконання певних дій

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1., паспорт ІНФОРМАЦІЯ_1

від відповідача: не з'явився.

Суть спору: 03.09.08 р. ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду з позовом до заступника прокурора АРК Кабакова Олега
Костянтиновича про визнання
бездіяльності відповідача щодо розгляду скарги від 11 серпня 2008 р., вчиненою
в порушення ст. 19 та 29 Закону України “Про звернення громадян”, а також в
порушення ст. 11 та 17 Закону України “Про боротьбу з корупцією”; про
зобов'язання заступника прокурора АРК Кабакова О.К. забезпечити розгляд скарги
від 11 серпня 2008 р. та заяви від 22 серпня 2008 р. із дотриманням в повному
обсязі прав, передбачених ст. 18 Закону
України “Про боротьбу з корупцією”.

Згідно з ухвалами Окружного адміністративного суду АР
Крим від 04.09.08 року відкрито провадження в адміністративній справі №
2-а-2495/08/8, закінчено підготовче провадження та призначено справу до
судового розгляду на 09.10.08. Відповідача суд зобов'язав надати матеріали
перевірки за зверненням позивача до прокуратури АРК зі скаргою від 11.08.08 р.
та заявою від 22.08.08.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем
вимог законодавства при розгляді звернень позивача, неналежне реагування на
факти порушень з боку прокуратури м.Ялти.

Відповідач у судовому засіданні 09.10.08 надав суду лист
від 08.10.08 №05/1-2832вих/08, в якому виклав письмові заперечення проти
адміністративного позову. В листі відповідач зазначив, що звернення ОСОБА_1 від
17.07.07 розглянуто із урахуванням раніше надісланого звернення від
11.07.08 відділом з розгляду листів та
організації прийому громадян прокуратури АРК, та 31.07.08 надано письмову
відповідь. Прокуратурою АРК проведено перевірку щодо порушення прокуратурою
м.Ялти строків розгляду його заяви від 10.06.08, фактів порушення законності не
встановлено, про що заявнику повідомлено листом від 21.08.08. Зазначено, що
звернення позивача від 11.08.08 до прокуратури АРК не надходило.

Відповідно до частини 2 статті 150 КАС України судом
оголошувалася перерва у зв'язку з необхідністю одержання нових доказів, а саме
наглядового провадження прокуратури АРК за скаргами позивача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі у
їх сукупності, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся зі скаргою від 11.08.08 до прокуратури
АР Крим (а.с.10-12), в якій йдеться про:

-
бездіяльність посадової особи прокуратури АРК, яка підписалась за начальника
відділу Нелюбову Т. у вих. №19-750606 від 31.07.08;

-
бездіяльність прокурора м.Ялти, який не розглянув скарг позивача від 02.04.08,
14.06.08, інформаційний запит від 03.06.08;

-
непоновлення прав позивача по скаргах на неправомірні дії посадових осіб
Ялтинського міського управління земельних ресурсів, про ненадання
відповіді по скарзі, отриманій 17.06.08,
інформаційний запит від 10.07.08, скарзі на протиправні дії співробітника Ялтинського
міського управління земельних ресурсів, отримана 14.07.08, скарзі на
неправомірні дії головного державного інспектора від 27.06.08;

-
бездіяльність прокурора м.Ялти, через що відбувається затягування справ у
Ялтинському міському суді;

-
необхідність розгляду скарги з урахуванням обставин, викладених у перевірочному
матеріалі №212008 складеному відносно прокурора м.Ялти Процика Р.М.

-
ненадання відповіді стосовно притягнення до відповідальності посадових осіб
органів прокуратури, винних у направленні на адресу позивача відповідей
несвоєчасно, а також за розгляд скарг особою, чиї дії оскаржуються.

22.08.08
позивач направив на адресу прокуратури АР Крим додаткову заяву до скарги від
11.08.08, направленої раніше (а.с. 13).

За
наслідками розгляду цієї скарги прокуратура АР Крим надала відповідь, викладену
у листі від 21.08.08 №062-77403, який
підписано відповідачем, згідно якого встановлено, що до прокуратури м.Ялти
надійшло звернення ОСОБА_1 від 10.06.08 щодо надання копії постанови про відмову
в порушенні кримінальної справи від
23.05.08 стосовно співробітників 2-го МВ ЯМВ ГУ МВС України в АРК. У відповіді
прокуратури АРК зазначено, що це звернення ОСОБА_1 прокуратурою м.Ялти
розглянуте та 09.07.08 надано відповідь із долученням копії постанови. Крім
того, зазначено, що на звернення від 11.07.08 до прокуратури м.Ялти
прокуратурою АРК 31.07.08 надано мотивовану відповідь (а.с. 14).

Позивач
зазначив у судовому засіданні, що зазначене у листі прокуратури АРК від
21.08.08 №062-77403 не відповідає дійсності, оскільки він не отримував копії
постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 23.05.08 стосовно співробітників 2-го МВ
ЯМВ ГУ МВС України в АРК.

Відповідач не надав суду доказів направлення та отримання позивачем
копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 23.05.08 стосовно співробітників 2-го МВ
ЯМВ ГУ МВС України в АРК.

Судом з'ясовано зміст відповіді прокуратури АРК у листі
від 31.07.08 №19-750606 (а.с. 15), відповідно до якого вбачається, що
прокуратурою АРК проводилося вивчення наглядового провадження прокуратури
м.Ялти, у листі зазначено про розгляд всіх скарг та заяв позивача із
зазначенням дати надання відповідей, але не надано правової оцінки
правомірності та законності таких відповідей і не зроблено жодних висновків по
скарзі та зачепленим у ній питанням. При цьому судом встановлено, що лист
прокуратури АРК від 31.07.08 №19-750606 дійсно не підписаний посадовою особою,
зазначеною у цьому листі, а саме начальником відділу з питань розгляду листів
та прийому громадян старшим радником юстиції Нелюбовою Т.

У відповідності до п.5.23 Вимог до оформлювання
документів ДСТУ 4163-2003 Національного стандарту України “Уніфікована система
організаційно-розпорядчої документації”, затверджених наказом
Держспоживстандарту України 7 квітня 2003 р. N 55 у разі відсутності посадової
особи, підпис якої зазначено в документі, документ підписує особа, яка виконує
її обов'язки, або її заступник. У цьому випадку обов'язково зазначають посаду і
прізвище особи, яка підписала документ (виправлення вносять рукописним або
машинописним способом), наприклад: "Виконувач обов'язків",
"Заступник". Підписувати документ із прийменником "за" або
ставити правобіжну похилу риску перед назвою посади не дозволено.

В порушення зазначених вимог ДСТУ 4163-2003 у листі прокуратуру АРК від 31.76.08 не зазначено посаду особи,
яка підписала відповідь на скаргу позивача і не зазначене її прізвище та
ініціали, а перед назвою посади особи, яка підписала лист, проставлено правобіжну
похилу риску, що також не дозволено ДСТУ 4163-2003.

Згідно
зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді
рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових
осіб.

Компетенція (юрисдикція) судів щодо розгляду таких справ
визначається процесуальними законами.

Відповідно до п. 1 частини 1 статті 17 КАС України
компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено
інший порядок судового провадження.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Справою адміністративної юрисдикції (адміністративною
справою) є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий
спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень (п.1 ч.1 ст.3 КАС України).

Пунктом 7 частини 1 статті 3 КАС України визначено
поняття суб'єктів владних повноважень, до яких належать орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт,
який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі
на виконання делегованих повноважень.

Зазначений спір має ознаки публічно-правового спору та
підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є
покладення обов'язку щодо доказування на відповідача - орган чи посадову особу
органу публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать
про правомірність його дій.

Відповідно до частин 1, 2 статті 8 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого,
зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та
визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Оцінюючи
правомірність дій відповідача, суд керувався критеріями, закріпленими у частині
3 статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної
процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень
владного суб'єкта.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Стаття
19 Конституції України зобов'язує орган влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені
Конституцією та законами України.

Отже «на
підставі» означає, що суб'єкт владних повноважень повинний бути утворений у
порядку, визначеному Конституцією та законами України та зобов'язаний діяти на
виконання закону, за умов та обставин,
визначених ним.

«У межах
повноважень» означає, що суб'єкт владних повноважень повинен вчиняти дії, не
виходячи за межі прав та обов'язків, встановлених законами.

«У
спосіб» означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися
встановленої законом процедури вчинення дії, і повинен обирати лише встановлені
законом способи правомірної поведінки при реалізації своїх владних повноважень.

Суд
з'ясовує, чи використане повноваження, надане суб'єкту владних повноважень, з
належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії;
безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої
вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто
доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів;
з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно;
досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної
особи.

Преамбулою до Закону України "Про звернення громадян"
передбачено, що цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами
України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної
влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення
їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб,
державних і громадських органів.

Згідно із ст. 1 вказаного Закону громадяни України мають
право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування,
об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що
стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації
своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів
та скаргою про їх порушення.

Статтею 4 вказаного Закону передбачено, що до рішень,
дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері
управлінської діяльності, внаслідок яких:

порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина
(групи громадян);

створено перешкоди для здійснення громадянином його прав
і законних інтересів чи свобод;

незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки
або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про звернення
громадян" звернення адресуються органам державної влади і місцевого
самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм
власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких
належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про звернення
громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства,
установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян,
посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити
громадянина про результати розгляду.

Згідно ст. 19 вказаного Закону, органи державної влади і
місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від
форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та
інші посадові особи в межах своїх повноважень, зокрема, зобов'язані:

об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи
скарги;

письмово повідомляти громадянина про результати
перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом
порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті
ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про
відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання
громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома
органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за
місцем проживання громадянина;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв
чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують,
систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Статтею 19 Закону України "Про прокуратуру"
передбачено, що предметом нагляду за додержанням і застосуванням законів є:

1) відповідність актів, які видаються всіма органами,
підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам;

2) додержання законів про недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні, особисті права і свободи громадян, захист їх
честі і гідності, якщо законом не передбачений інший порядок захисту цих прав;

3) додержання законів, що стосуються економічних,
міжнаціональних відносин, охорони навколишнього середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності.

Перевірка виконання законів проводиться за заявами та
іншими повідомленнями про порушення законності, що вимагають прокурорського
реагування, а за наявності приводів - також з власної ініціативи прокурора.

У
відповідності до п. «г» ч.1 ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією»,
яка містить перелік спеціальних обмежень щодо державних службовців, спрямованих
на попередження корупції, державний службовець або інша особа, уповноважена на
виконання функцій держави, не має права відмовляти фізичним та юридичним особам
в інформації, надання якої передбачено правовими актами, умисно затримувати її,
надавати недостовірну чи неповну інформацію.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про боротьбу з
корупцією» керівники міністерств і відомств, державних підприємств, установ та
організацій чи їх структурних підрозділів у разі виявлення чи отримання
інформації про вчинення підлеглим корупційного діяння або порушення спеціальних
обмежень, встановлених статтею 5 цього Закону, в межах своєї компетенції
зобов'язані вжити заходів до припинення таких діянь та негайно повідомити про
їх вчинення будь-який з державних органів, зазначених у пунктах "а",
"а1" і "б" статті 4 цього Закону.

Відповідач не надав суду наглядове провадження за скаргою позивача, не
довів правомірності своїх дій, як суб'єкта владних повноважень. В запереченнях
проти позову відповідач заперечував факт надходження до прокуратури АРК скарги
позивача від 11.08.08, хоча позивачем надане повідомлення про вручення
поштового відправлення №5535559, яким підтверджується факт отримання скарги
14.08.08. (а.с. 12).

Суд
дійшов до висновку, що прокуратурою АР Крим не надано відповіді на скаргу
позивача від 11.08.08 в частині наявності чи відсутності порушення прокурором м.Ялти спеціальних обмежень щодо державних
службовців, спрямованих на попередження корупції у зв'язку із ненаданням
відповідей на звернення позивача до прокуратури м.Ялти та умисне її
затримування.

Крім того, судом встановлено, відповідач будучи
посадовою особою органу, уповноваженого розглядати заяви і скарги громадян, а
також здійснювати передбачені законодавством заходи реагування, у відповідності
із вимогами Закону України "Про звернення громадян" належним чином не
розглянув скаргу позивача від 11.08.08.

Суд також враховує, що суб'єкт владних повноважень
зобов'язаний діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних
повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів.

Щодо
правомірності наданих позивачу відповідей на скаргу від 11.08.08 суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають
задоволенню, оскільки суду не надано доказів направлення прокуратурою м.Ялти та
отримання позивачем копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи
від 23.05.08 стосовно співробітників 2-го МВ ЯМВ ГУ МВС України в АРК, позивачу
не надано відповіді стосовно посадової особи прокуратури АРК, яка підписала
лист від 31.07.08 №19-750606 за начальника відділу з питань розгляду листів та
прийому громадян старшого радника юстиції Нелюбову Т., а також формальний
підхід до проведення перевірки за скаргою позивача від 11.07.08 до прокуратури
АРК, відповідь на яку надано листом від 31.07.08 №19-750606, відсутність у цьому листі правової оцінки та висновків
щодо правомірності та законності наданих позивачу відповідей за зверненням до
прокуратури м.Ялти, не надання відповіді на скаргу позивача від 11.08.08 в
частині наявності чи відсутності порушення
прокурором м.Ялти спеціальних обмежень щодо державних службовців,
спрямованих на попередження корупції у зв'язку із ненаданням відповідей на
звернення позивача до прокуратури м.Ялти та умисне її затримування.

Отже
судом встановлено, що відповідач діяв упереджено, необґрунтовано, з формальним
підходом, без ретельного дослідження фактів та обставин, зазначених у скаргах
позивача, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття
рішення, без дотримання розумного балансу між публічними інтересами та
інтересами конкретної особи, без урахування права особи на участь у процесі
прийняття рішення.

Суд зазначає, що обраний позивачем та застосований судом
захист відновленого права узгоджується з об'єктом судового захисту.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету
України.

У зв'язку зі складністю справи судом 31 жовтня 2008 року
проголошена вступна та резолютивна частина постанови, а 04 листопада 2008 року
постанова складена у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного
судочинства, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.
Позовні вимоги задовольнити.

2.
Визнати протиправними дії заступника прокурора Автономної Республіки
Крим Кабакова Олега Костянтиновича щодо розгляду скарги ОСОБА_1на адресу
прокуратури Автономної Республіки Крим від 11.08.2008 року.

3.
Визнати бездіяльність заступника прокурора Автономної Республіки Крим
Кабакова Олега Костянтиновича щодо розгляду скарги ОСОБА_1на адресу прокуратури
Автономної Республіки Крим від 11.08.2008 року в частині ненадання відповіді
стосовно посадової особи прокуратури Автономної Республіки Крим, яка підписала
лист від 31.07.08 №19-750606 за начальника відділу з питань розгляду листів та
прийому громадян старшого радника юстиції Нелюбову Т. та в частині наявності чи
відсутності порушення прокурором м.Ялти спеціальних обмежень щодо державних
службовців, спрямованих на попередження корупції у зв'язку із ненаданням
відповідей на звернення позивача до прокуратури м.Ялти та умисне її
затримування.

4.
Зобов'язати заступника прокурора Автономної Республіки Крим Кабакова
Олега Костянтиновича розглянути скарги ОСОБА_1на адресу прокуратури Автономної
Республіки Крим від 11.08.2008 року та від 22.08.2008 року.

5.
Стягнути на користь ОСОБА_1(АДРЕСА_1)
з Державного бюджету України (розрахунковий рахунок 0002;
Банк: ГУ ДКУ в АРК Сімферополь; МФО 824026; Отримувач: Держбюджет м.
Сімферополь, 22090200; ОКПО 34740405) судовий збір у розмірі 3 гривні 40
копійок.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня
складення у повному обсязі у разі неподання заяви про апеляційне оскарження
(апеляційної скарги).

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження
апеляційна скарга не подана, постанова набирає законної сили через 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Протягом 10 днів з дня складення постанови у повному
обсязі через Окружний адміністративний суд Автономної Республіки Крим до
Севастопольського апеляційного адміністративного суду може бути подана заява
про апеляційне оскарження, після подачі якої протягом 20 днів може бути подана
апеляційна скарга.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження (10 днів).

Суддя Окружного

адміністративного суду

Автономної Республіки Крим Кушнова А.О.