Справа № К-3004/07
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2008-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2008 року
м.Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі суддів:

Сіроша М.В.,
Бим М.Є., Гордійчук М.П., Харченка В.В., Чалого С.Я.

розглянувши в попередньому судовому засіданні
адміністративну справу за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду
України Київського району в м. Полтаві на постанову апеляційного суду
Полтавської області від 16 січня 2007 року у справі №2а-549/06 за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві
про підтвердження трудового стажу та призначення наукової пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2006 року
ОСОБА_1звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного
фонду України Київського району в м. Полтаві про підтвердження трудового стажу та
призначення наукової пенсії, посилаючись на те, що він з 01.07.1975 року по 20.11.1994
року працював провідним конструктором Полтавського проектно-конструкторського
технологічного інституту науково-виробничого об'єднання по технології машинобудування, а з
21.11.1994 року по 25.01.1999 року
провідним конструкторам Полтавського ВО «Знамено».

Постановою Київського
районного суду м. Полтави від 03 листопада 2006р. в задоволенні позову
відмовлено.

Постановою апеляційного суду Полтавської
області від 16 січня 2007 року рішення суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції,
посилаючись на порушення апеляційним
судом норм матеріального та процесуального права, та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване.

Перевіривши матеріали справи, правильність
застосування судами попередніх інстанцій
норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у
справі, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом вірно
встановлено, що позивач ОСОБА_1працював в Полтавському ПКТІ з 01.07.1975 року
по 20.11.1994 року на посаді провідного конструктора.

Відповідно до Закону
України «Про наукову та науково-технічну діяльність» пенсія науковому працівнику
призначається при досягненні пенсійного віку: чоловікам - за наявності трудового стажу не менше 25 років, в тому
числі стажу наукової роботи не менше 20
років.

Статтею 1
вищезазначеного Закону передбачено, що науково-дослідною установою є юридична
особа незалежно від форми
власності, що створена в установленому законом порядку, для якої наукова або
науково-технічна діяльність є основною і становить понад 70 відсотків загального річного
обсягу виконаних робіт.

Згідно листа Міністерства науки та освіти України
від 04.03.2003р. № 15/05-152 «Щодо
призначення працівникам проектних організацій пенсії, відповідно до Закону
України «Про наукову та науково-технічну діяльність», належність організації (в
тому числі проектної) до наукових
установ засвідчується статутними документами, відповідною реєстрацією та звітністю в органах державної статистики.

Крім того, позивачем
були надані копії
звітів по формі № 2-н ЦСУ
СССР додаток до балансу про основну діяльність науково-дослідної і конструкторської
організації та копії звітів по формі № 5-н ЦСУ СССР затрати на виробництво, що містять
показники як про загальний обсяг виконаних робіт Полтавським ПКТІ, а також виконаних, в тому числі,
науково-технічних робіт, з яких вбачається, що обсяг наукової діяльності становить понад 70 відсотків загального річного обсягу виконаних робіт.

За таких обставин суд
апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що у позивача
науковий стаж роботи становить більше 20
років, що дає йому право на призначення наукової пенсії.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків
суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального
права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушені норми процесуального
права.

Оскаржуване судове
рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч.3 ст.220-1
Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220-1,
223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві відхилити, а
постанову апеляційного суду Полтавської області від 16 січня 2007 року - залишити без
змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді: