Справа № К-20455/07
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2008-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

і м е н е м У к р
а ї н и

02 липня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, судді Смоковича М.І.,

суддів
Весельської Т.Ф.

Горбатюка С.А.

Мироненка О.В.

Чумаченко Т.А.

секретар судового засідання Мартинко Н.М.,

за участі представників: ОСОБА_1 - ОСОБА_2, Державного підприємства
“Антрацит” ОСОБА_3,

розглянувши у касаційному порядку у відкритому судовому
засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до
відділу Державної виконавчої служби Антрацитівського міськрайонного управління
юстиції Луганської області (далі - ВДВС Антрацитівського МУЮ), зацікавлена
особа - Державне підприємство (далі - ДП) "Антрацит" про визнання дій
неправомірними та скорочення строку зупинення зведеного виконавчого провадження
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26 вересня 2007 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2007 року ОСОБА_1.
звернувся в суд з позовом до ВДВС Антрацитівського МУЮ про визнання дій
неправомірними та скорочення строку зупинення зведеного виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що у 2002-2003 роках ВДВС Антрацитівського МУЮ були відкриті
виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих написів нотаріуса від
17 жовтня 2000 року № 1-1612, від 12
серпня 2002 року № 1317, від 12 серпня 2002 року № 1318 та від 12 серпня 2002
року № 1319 про стягнення грошових коштів з Державної холдінгової компанії
"Антрацит", ВАТ "Шахта імені 50-річчя Радянської України"
Державної холдінгової компанії "Антрацит" та ВАТ "Шахта Партизанська"
Державної холдінгової компанії "Антрацит".

Вказані виконавчі провадження
об'єднані в одне зведене виконавче провадження та за ухвалами суду проведена
заміна сторін у виконавчому провадженні, зокрема, боржників на ДП
"Антрацит" та стягувачів - ТОВ "ЛЕК" на ТОВ "ЛФЦ-сервіс", та в останнє на
нього. Постановою державного виконавця від 14 грудня 2005 року вказане зведене
виконавче провадження зупинено у зв'язку із внесенням 28 листопада 2005 року
боржника до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть
участь у процедурі погашення заборгованості на строк дії процедури погашення
заборгованості.

Просив визнати незаконними дії ВДВС
Антрацитівського МУЮ, які пов'язані з зупиненням виконавчого провадження, та
скоротити строк зупинення зведеного виконавчого провадження щодо ДП “Антрацит”
до дня ухвалення рішення суду.

Постановою Жовтневого районного
суду м. Луганська від 06 червня 2007 року ОСОБА_1 поновлено строк для
оскарження дій ВДВС Антрацитівського МУЮ.

Скорочено строк зупинення зведеного
виконавчого провадження щодо боржника ДП "Антрацит" в частині, що
стосується стягнення коштів на користь ОСОБА_1 за виконавчими написами
нотаріуса від 17 жовтня 2000 року № 1-1612, від 12 серпня 2002 року, № 1317, від 12 серпня 2002 року № 1318 та від 12 серпня 2002 року № 1319 до дня
винесення рішення у цій по справі.

У задоволенні позовних вимог про
визнання незаконними дій ВДВС Антрацитівського МУЮ щодо зупинення зведеного
виконавчого провадження стосовно боржника ДП „Антрацит” в частині стягнення коштів за виконавчими написами
відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26 вересня 2007 року апеляційну скаргу ДП
"Антрацит" задоволено. Постанову Жовтневого районного суду м.
Луганська від 06 червня 2007 року скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. вказує
на те, що рішення судом апеляційної інстанції прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права, просив його скасувати та направити
справу на новий апеляційний розгляд.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 -ОСОБА_2 касаційну скаргу підтримала, просила скасувати ухвалу суду
апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Постанова Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26 вересня 2007року мотивована тим, що відповідно до
Закону України від 23 червня 2005 року № 2711 "Про заходи спрямовані на
забезпечення сталого функціонування підприємства паливно-енергетичного
комплексу" (далі - Закон № 2711) на підприємства, які включені до Реєстру
підприємств паливно-енергетичного комплексу і які беруть участь у процедурі
погашення заборгованості на строк дії процедури погашення заборгованості
поширюється заборона стягнень шляхом зупинення виконавчих проваджень та заходів
примусового виконання рішень.

Проте, з таким висновком колегія суддів не може
погодитись з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3.1.,
підпункту 3.2.1. пункту 3.2. статті З Закону
№ 2711 підприємство паливно-енергетичного комплексу, яке прийняло
рішення про участь у процедурі погашення заборгованості, під­лягає реєстрації
шляхом внесення підприємства до Реєстру. Для внесення до Реєстру підприємство
подає підтверджуючі документи, одним із яких є довід­ка, складена підприємством
у довільній формі, про обсяги та структуру дебі­торської та кредиторської
заборгованостей із зазначенням величини і видів за­боргованості станом на
розрахункову дату та за останній звітний період.

Підприємство паливно-енергетичного
комплексу вважається таким, що бере участь у процедурі погашення заборгованості
з дня видання наказу Міністерством палива та енергетики України про затвердження
переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про
участь у процедурі погашення заборго­ваності. Згідно з пунктом 3.2.6. статті З
Закону № 2711 документом, що підтверджує участь підприємства
паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості, є виписка
з Реєстру.

Пунктом 3.7. статті 3 цього ж
Закону визначено, що на строк участі підприємства паливно-енергетичного
комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі
провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства, що
підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про
виконавче провадження".

На виконання підпункту 3.2.6.
пункту 3.2. статті 3 Закону України
№ 2711 Міністерством палива та енергетики України 10 листопада 2005 року
видано наказ № 568 "Про затвердження переліку підприємств". Цим
наказом затверджено перелік підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі
погашення заборгованості та відповідають вимогам пункту 1.1. статті 1 Закону.

До цього переліку включено й ДП
"Антрацит".

Таким чином, підприємство визнано
таким, що бере участь в процедурі погашення заборгованості.

Проте, при перегляді в апеляційному
порядку справи суд апеляційної інстанції не перевірив обґрунтованість посилання
ВДВС Антрацитівського МУЮ на включення ДП "Антрацит" до переліку
підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у
процедурі погашення заборгованості.

Відповідно до Указу Президента України від 03
жовтня 1992 року № 493/92
"Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших
органів виконавчої влади" (далі - Указ Президента України № 493) з 01
січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими
органами виконавчої влади, органами господар­ського управління та контролю і
які зачіпають права, свободи й законні інтере­си громадян або мають міжвідомчий
характер, підлягають державній реєстра­ції. Державну реєстрацію нормативно-правових
актів міністерств, інших центральних органів господарського управління та
контролю здійснює Мініс­терство юстиції України. Державна реєстрація
провадиться в порядку, що визначається Кабінетом міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 28 грудня 1992 року №731 затверджено Положення про державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади,
органів господар­ського управління та контролю, що зачіпають права, свободи й
законні інтере­си громадян або мають міжвідомчий характер (далі - Положення про
державну реєстрацію нормативно-правових актів) (із змінами та доповненнями).

Пункт 1 Положення про державну
реєстрацію нормативно-правових актів визначає, що державна реєстрація норматив­но-правового
акта полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції
та законодавству України, прийнятті рішення про державну реєстрацію цього акту,
присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єдиного державного
реєстру нормативно-правових актів.

На державну реєстрацію згідно з
пунктом 3 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів подаються
нормативно-правові акти, прийняті уповноваженими на те суб'єктами нормотворення
у визначеній законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою,
що містять норми пра­ва, мають неперсоніфікований характер і розраховані на
неодноразове застосування, незалежно від строку їх дії (постійно чи обмежені
певним часом) та характеру відомостей, що в них містяться, у тому числі з
грифами "Для службового користування", "Особливої
важливості", "Цілком таємно", "Таємно" та іншими, а
також прийняті в порядку експерименту.

Державній реєстрації відповідно до
пункту 4 цього Положення підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови,
накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм, що:

а) зачіпають соціально-економічні,
політичні, особисті та інші права, свободи й законні інтереси громадян,
проголошені й гарантовані Конституцією та законами України, встановлюють новий
або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх
реалізації;

б) мають міжвідомчий характер,
тобто є обов'язковими для інших міністерств, органів виконавчої влади, органів
господарського управління та контролю, а також підприємств, установ і
організацій, що не входять до сфери управління органу, який видав
нормативно-правовий акт.

Наказ Міністерства палива та
енергетики України від 10 листопада 2005 № 568 року "Про затвердження
переліку підприємств" не є персоніфікованим, тобто актом індивідуальної
дії, носить міжвідомчий характер, оскільки є обов'язковим не тільки для
юридичних осіб, що входять до сфе­ри управління Міністерства палива та
енергетики України, а також й для органів виконавчої служби.

Також положення даного наказу
зачіплюють права та законні інтереси
кредиторів підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть
участь у процедурі погашення заборгованості і які внесені до затвердженого
наказом переліку.

Тому, цей наказ підлягав держав­ній
реєстрації, однак відповідна державна реєстрація його Міністерством юстиції
України не здійснювалась.

Пункт 3 Указу Президента України №
493 визначає, що нормативно-правові акти, зазначені в статті 1 цього Указу,
набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановле­но
пізнішого строку надання їм чинності. А органи господарською управління і
контролю можуть направляти до виконання нормативно-правові акти лише після їх
державної реєст­рації та офіційного опублікування . У разі порушення зазначених
вимог норма­тивно-правові акти вважаються такими, що не набрали чинності і не
можуть бути застосовані (пункт 15 Положення про державну реєстрацію
нормативно-правових актів).

Тому, наказ Міністерства палива та
енергетики України від 10 листопада 2005 року № 568 "Про затвердження
переліку підприємств" у зв'язку з не проведенням його державної реєстрації
як нормативно-правого акту слід вважати таким, що не набув чинності.

Як видно з матеріалів справи, виконавчі надписи нотаріуса
перебували у провадженні ВДВС Антрацитівського МУЮ з 2002, 2003 років. Протягом
часу з моменту заміни останнього стягувача у цьому виконавчому провадженні ОСОБА_1. був позбавлений права
володіння належним йому майном, зокрема грошовими коштами.

При зверненні до суду способом
поновлення порушеного права він обрав саме скорочення строку зупинення
зведеного виконавчого провадження з виконання виконавчих надписів нотаріуса.

Суд першої інстанції постановою від
06 червня 2007 року частково задовольнив вимоги ОСОБА_1 та скоротив строк зупинення
виконавчого провадження щодо ДП "Антрацит" у частині стягнення коштів на користь ОСОБА_1 за
виконавчими надписами нотаріуса від 17 жовтня 2000 року № 1-1612 від 12 серпня
2002 року, № 1317, від 12 серпня 2002
року № 1318 та від 12 серпня 2002 року №
1319 до дня винесення рішення цій у справі.

Колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції по суті постановив правильне рішення у цій частині, лише
помилково навів мотиви задоволення частини позову.

З огляду на те, що наказ
Міністерства палива та енергетики України від 10 листопада 2005 року № 568
"Про затвердження переліку підприємств" у зв'язку з не проведенням
його державної реєстрації як нормативно-правого акту не набув чинності, суті та
обсягу позовних вимог позивача, колегія суддів вважає, що скорочення строку
зупинення зведеного виконавчого провадження до дня винесення рішення є
достатнім та ефективним способом поновлення порушеного права позивача на
виконання виконавчих документів, в яких він є стягувачем.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції не
виконав вимоги процесуального законодавства, допустив порушення норм
матеріального права та постановив незаконне рішення, помилково скасувавши
рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись статтями
210, 220, 230, Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду
від 26 вересня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу Державної
виконавчої служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської
області, зацікавлена особа - Державне підприємство “Антрацит” про визнання дій
неправомірними та скорочення строку зупинення виконавчого провадження скасувати
та залишити в силі постанову Жовтневого
районного суду м. Луганська від 06 червня 2007 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає, крім як у випадку та з підстав, передбачених статями
236, 237 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду
України лише за винятковими обставинами, протягом одного місяця з дня відкриття
таких обставин.

Судді (підпис) Смокович
М.І.

(підпис) Весельська Т.Ф.

(підпис) Горбатюк
С.А.

(підпис) Мироненко О.В.

(підпис) Чумаченко
Т.А.

З оригіналом згідно

Відповідальний секретар Мартинко
Н.М.