Справа № 22-а-7492/2008
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2008-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
1-ї інст. Владичан А.І.
Рядок статзвіту № 49
районний суд Чернівецької області, № 2-а-15/08
Справа № 22-а-7492/08
Доповідач: Заверуха О.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 червня 2008 року
м.
Львів

Колегія
суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Заверухи О.Б.,

суддів: Олендера І.Я., Шавель Р.М.,

при секретарі Соколовській А.С.,

з участю осіб, які беруть участь у справі:

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,
довіреність від 5.03.2008 року,

представника відповідача - Підгорецького С.В.,
довіреність № 12/8-7577 від 12.11.2007 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Кельменецької митниці на постанову Хотинського районного суду
Чернівецької області від 13 березня 2008 року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Кельменецької митниці про визнання наказу суб'єкта владних
повноважень протиправним, його скасування та поновлення на роботі, -

в с т а н о в
и л а :

Постановою
Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 березня 2008 року
задоволено позов ОСОБА_1 до Кельменецької митниці про визнання наказу суб'єкта
владних повноважень протиправним, його скасування та поновлення на роботі.
Визнано наказ Кельменецької митниці № 18-к від 30 січня 2007 року про
звільнення ОСОБА_1 з посади старшого інспектора митного поста «Росошани» протиправним
та його скасовано, поновлено позивача на посаді старшого інспектора митного
поста «Росошани» Кельменецької митниці з 30 січня 2007 року.

Зазначена
постанова мотивована тим, що відповідачем при звільненні позивача було порушено
норми трудового законодавства, що призвело до незаконного звільнення його з
роботи. Виходячи зі змісту п.5 ч.1 та ч.3 ст. 40 КЗпП України забороняється
звільнення працівника під час його тимчасової непрацездатності, крім звільнення
за п. 5 цієї статті, коли в день звільнення працівник продовжує хворіти.
ОСОБА_1 звільнено коли той вже не перебував на лікарняному. Крім цього, згідно
п.5 ст. 40 КЗпП України звільненню підлягають працівники, які не зявились на
роботі більше 4-х місяців поспіль, тобто сумувати періоди тимчасової
непрацездатності не можна, а між листками непрацездатності позивача були
перерви.

Не
погоджуючись з прийнятою постановою Кельменецька митниця подала апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та постановити нову, якою відмовити в
задоволенні позову.

Апеляційна
скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення справи. Позивач не зявлявся на роботу протягом
більш як чотирьох місяців, а саме з 31.07.2006 року по 29.01.2007 року і не
повідомляв адміністрацію митниці про причини відсутності на робочому місці.
Апелянт вважає, що дії Кельменецької митниці при прийнятті наказу про
звільнення на підставі п.5 ст. 40 КЗпП України є правомірними і відповідають
вимогам чинного законодавства. Також вказують на те, що суд першої інстанції
безпідставно та неправомірно поновив позивачу строк звернення до суду.

Представник Кельменецької митниці
Підгорецький С.В. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, покликався
на обставини, які в ній викладені.

Позивач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечили, вважають постанову
суду першої інстанції законною та обґрунтованою з мотивів, які викладені у
запереченнях на апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду, пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без
змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом
Кельменецької митниці № 18-к від 30 січня 2007 року позивача звільнено з посади
старшого інспектора митного поста «Росошани» на підставі п.5 ст. 40 КЗпП
України у зв'язку з нез'явленням на роботу протягом більш як чотирьох місяців
підряд внаслідок тимчасової непрацездатності з 31.07.2006 року по 29.01.2007
року. Нез'явлення позивача на роботу внаслідок тимчасової непрацездатності
підтверджена листками непрацездатності: ААЙ від 26.05.2006 р. (а.с. 8); ААЙ №
802427 від 16.06.2006 р. (а.с. 9); ААІ № 464673 від 08.07.2006 р. (а.с. 10);
ААА № 906684 від 11.07.2006 р. (а.с. 11); ААІ № 464686 від 04.08.2006 р.
(а.с.12); ААА № 907653 від 07.08.2007 р. (а.с. 13); ААЖ № 883949 від 28.08.2006
р. (а.с.14); ААЖ № 872006 від 22.09.2006 р. (а.с.15); ББЕ № 026870 від
19.10.2006 р. (а.с.16); ААЙ № 740368 від 28.10.2006 р. (а.с.17); ААО № 420772
від 27.11.2006 р. (а.с. 18); ААМ № 812731 від 04.12.2006 р. (а.с. 19); ААБ №
880747 від 25.12.2006 р. (а.с. 20); ААН № 887423 від 29.01.2007 р. (а.с. 21).

У відповідності до п.5 ч.1 ст. 40 КЗпП
України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний
власником або уповноваженим ним органом у випадку нез'явлення на роботу
протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової
непрацездатності. Частиною 3 цієї ж статті визначено, що не допускається
звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в
період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї
статті).

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме листків непрацездатності ААА № 907653 від 07.08.2007 р. (а.с. 13) та ААМ №
812731 від 04.12.2006 р. (а.с. 19), тимчасова непрацездатність позивача
переривалась 25 серпня 2006 року та 22 грудня 2006 року. 25 серпня 2006 року
тимчасова непрацездатність позивача закінчилась, до роботи йому слід було стати
26 серпня 2006 року, а наступний листок непрацездатності був виданий 28 серпня
2006 року (а.с. 14). В грудні 2006 року тимчасова непрацездатність позивача
закінчилась 22 грудня, до роботи йому слід було стати 23 грудня, а наступний
листок непрацездатності був виданий 25 грудня 2006 року (а.с. 20).

Із врахуванням наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого
висновку про те, що звільнення позивача із займаної посади на підставі п. 5 ч.
1 ст. 40 КЗпП України було незаконним оскільки його непрацездатність дійсно
тривала більше чотирьох місяців, однак, мали місце, хоч і короткочасні, але
перерви. Звільнення ж з цієї підстави можливе лише у випадку втрати працездатності
працівником понад чотири місяці підряд. Колегія суддів бере до уваги і ту
обставину, що звільнення позивача відбулося 30 січня 2007 року, тобто в той
день, коли його тимчасова непрацездатність вже закінчилась, він приступив до
роботи і не міг бути звільнений за вказаною підставою. Представник відповідача в
судовому засіданні підтвердив те, що позивач дійсно приступив до роботи 30
січня 2007 року і того ж дня був звільнений.

Стосовно посилань апелянта на
необґрунтоване поновлення судом першої інстанції строків звернення до суду, то
колегія суддів вважає їх безпідставними, погоджується з мотивами поновлення
строку, якими керувався суд першої інстанції, вважає також правомірним та
обґрунтованим застосування ст. 233 КЗпП України, оскільки при розгляді спорів з
приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з неї
застосовуються строки звернення до суду, встановлені спеціальними законами. У
разі коли ці закони зазначені питання не врегульовують, слід виходити із
строків звернення до суду, визначених ч. 1 ст. 233 КЗпП України.

З огляду на викладене, колегія
суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції постановив законне
та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального
права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав
для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Кельменецької митниці на постанову Хотинського районного суду
Чернівецької області від 13 березня 2008 року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Кельменецької митниці про визнання наказу суб'єкта владних
повноважень протиправним, його скасування та поновлення на роботі залишити без
задоволення, а постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 13
березня 2008 року - без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може
бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного
місяця з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в
повному обсязі відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в
повному обсязі.

Головуючий: О.Б.
Заверуха

Судді: І.Я.
Олендер

Р.М.
Шавель