Справа № 22-а-9023/2008
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2008-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

2.09.2008
року
м.Донецьк

справа №
22-а-9023/08

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ляшенка
Д.В.

суддів: Колеснік
Г.А., Ястребової Л.В.

при секретарі судового засідання

Шептульової С.Ю.

за участю представників
позивача

Мураховського
О.О., Солодовниченко С.В.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні
ОСОБА_1

на постанову

Кремінського районного суду Луганської області

від

25 червня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-41-/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Головного управління праці та соціального захисту населення Луганської обласної державної
адміністрації

про

зобов”язання вчинити дії,-

Керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Кремінського районного суду Луганської області від
25 червня 2008 року по справі № 2-а-41/08- залишити без задоволення, а
постанову суду без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді:

Україна

ДОНЕЦЬКИЙ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

Іменем України

2.09.2008
року
м.Донецьк

справа №
22-а-9023/08

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ляшенка
Д.В.

суддів: Колеснік
Г.А., Ястребової Л.В.

при секретарі судового засідання

Шептульової С.Ю.

за участю представників
позивача

Мураховського
О.О., Солодовниченко С.В.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні
ОСОБА_1

на постанову

Кремінського районного суду Луганської області

від

25 червня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-41-/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Головного управління праці та соціального захисту населення Луганської обласної державної
адміністрації

про

зобов”язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2008р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
Головного управління праці та соціального захисту населення Луганської обласної державної
адміністрації про зобов”язання відповідача
надати дозвіл на відчуження
автомобіля.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що у вересні
2006р. він отримав від відповідача у якості гуманітарної допомоги згідно
договору дарування автомобіль ТОYОТА "АVЕNSIS", номерний знак НОМЕР_1.

В свідоцтві про реєстрацію його транспортного засобу
зроблена відмітка про заборону продажу автомобіля.

Він має бажання відчужити цей транспортний засіб, а
відповідач такого дозволу не надає і таким чином порушує його право власності
гарантоване Конституцією України.

Постановою Кремінського районного суду від 25 червня 2008р. у задоволенні позову
було відмовлено у зв”язку із тим, що згідно діючого законодавства інвалід який
отримав автомобіль безоплатно у вигляді
гуманітарної допомоги позбавлений права його протягом 10 років продавати, дарувати.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити його вимоги,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального
права.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали доводи апеляційної скарги, а інші особи , які беруть участь у справі за
викликом до суду не з”явились.

Заслухавши доповідача, пояснення представників позивача,
дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги справи
колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції необхідно залишити без
змін з наступних підстав.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає що суд першої
інстанції правильно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Згідно договору дарування від ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2
подарував позивачу у вигляді гуманітарної допомоги автомобіль ТОYОТА "АVЕNSIS" (а.с.
4-5).

Відповідно до доповнення підтвердження дарування, цей автомобіль передано
у якості гуманітарної допомоги
відповідачу для подальшого передавання позивачу(а.с. 6).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу /а.
с.7/ від ІНФОРМАЦІЯ_2 автомобіль ТОYОТА "АVЕNSIS", номерний знак НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_1, з
особливою приміткою "договір соціального забезпечення 4-26, без права
продажу".

Статтею 1 Закону України "Про гуманітарну
допомогу", передбачено, що
гуманітарна допомога це цільова
адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі.

Відповідно до п.п. 6, 41, 42, 43 Постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями"
№ 999 від 19.07.2006р., інвалід,
законний представник недієздатного
інваліда, дитини-інваліда отримує автомобіль на десятирічний строк без
права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій
особі. Після закінчення
зазначеного строку інвалід
може користуватися таким
автомобілем до отримання нового або повернути його головному
управлінню соціального захисту
чи управлінню виконавчої дирекції
на умовах згідно з пунктом 14 цього Порядку.

За бажанням інвалідів
головні управління соціального захисту можуть забезпечувати їх
автомобілями, ввезеними в Україну і визнаними
в установленому порядку гуманітарною допомогою, без права продажу, дарування,
передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі.

Автомобіль, отриманий головним
управлінням соціального захисту як
гуманітарна допомога для
конкретного інваліда, який перебуває на
обліку, видається безоплатно такому інваліду (за його згодою або
за згодою законного
представника недієздатного
інваліда), дитині-інваліду (за згодою її законного представника)
незалежно від черговості на десятирічний
строк, визначений з дати видачі, із
зняттям з обліку.

У разі відмови
інваліда, законного представника недієздатного інваліда,
дитини-інваліда від автомобіля, отриманого головним управлінням соціального захисту як
гуманітарна допомога, такий автомобіль отримується в порядку черговості іншим
інвалідом, який перебуває на обліку.

У разі коли
автомобіль, визнаний гуманітарною
допомогою, не отримано інвалідом
у зв'язку із
смертю, такий автомобіль пропонується в порядку черговості
іншому інваліду, який перебуває на обліку.

У реєстраційних
документах на автомобіль підрозділ МВС робить позначку про
видачу автомобіля головним
управлінням соціального захисту, а також
про заборону відчуження автомобіля та передачі права керування
автомобілем без дозволу
цього головного управління.

У разі
порушення зазначеної вимоги
інвалід у подальшому позбавляється права
на забезпечення автомобілем
через головне управління соціального захисту.

Мінпраці на
підставі копій документів, що підтверджують право керування
автомобілем інваліда або
члена його сім'ї, законного представника
недієздатного інваліда,
дитини-інваліда, інформації про вартість і кількість отриманих
автомобілів і копій висновків Комісії
з питань гуманітарної
допомоги при Кабінеті Міністрів
України затверджує кошториси
головних управлінь соціального
захисту на суму вартості ввезених в Україну і визнаних гуманітарною
допомогою автомобілів з
відповідним відображенням зазначених сум
на балансових рахунках
головних управлінь соціального
захисту.

Після
десятирічного строку експлуатації інвалідом автомобіль знімається з
балансового рахунку.

Згідно ст. 317 ч.1 ЦК України власнику
належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності
набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності
вважається набутим правомірно, якщо інше
прямо не
випливає із закону
або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

В даному випадку позивач від відповідача отримав
автомобіль як соціальну допомогу держави інваліду і отримав цей автомобіль саме
на умовах спеціального законодавства, яке регулює соціальний захист інвалідів в
Україні.

Відповідно до вказаного національного законодавства, яке
регулює правовідносини що виникли між сторонами, інвалід отримуючи від
відповідача автомобіль в якості адресної гуманітарної допомоги не набуває право
розпоряджатися цим майном, а тому ОСОБА_1 не набув права власності на
автомобіль ТОYОТА "АVЕNSIS",
номерний знак НОМЕР_1.

За таких обставин, користуючись наданим правом і
відмовляючи у наданні дозволу на відчуження транспортного засобу ГУПСЗН діє
правомірно і ніякі права позивача не порушує.

Враховуючи, що відповідач діє із дотриманням
законодавства України, судова колегія вважає правильними висновки суду 1
інстанції про необґрунтованість вимог позивача.

Керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кремінського
районного суду Луганської області від 25 червня 2008 року по справі №
2-а-41/08- залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: