Справа № К-31114/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2008-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2008 року

м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, судді

Смоковича М.І.

Суддів

Весельської Т.Ф.

Горбатюка С.А.

Мироненка О.В.

Чумаченко Т.А.

секретар судового засідання Семяніста С.Л.,

розглянувши у касаційному порядку у
відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом
прокурора м. Горлівки Донецької області
в інтересах ОСОБА_1до Центрально-Міського управління праці та соціального
захисту населення Горлівської міської ради (далі - Центрально-Міське УПСЗН
Горлівської МР) про визнання дій незаконними та стягнення допомоги на
оздоровлення за касаційною скаргою прокурора м. Горлівки в інтересах ОСОБА_1 на постанову
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки від 13 червня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області
від 21 серпня 2006 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2006 року прокурор м.
Горлівки Донецької області в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
Центрально-Міського УПСЗН Горлівської МР про стягнення невиплаченої у період
2003-2005 року допомоги на оздоровлення.

Вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_1є інвалідом другої групи та відноситься
до категорії осіб, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.
Центрально-Міське УПСЗН Горлівської МР на підставі постанови Кабінету Міністрів
України від 26 липня 1996 року № 836 “Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі - постанова КМУ № 836)
йому виплачувалась щорічна матеріальна допомога у розмірі 26,70 грн.

Вважає, що такий розмір допомоги не відповідає положенням статті 48 Закону
України від 28 лютого 1991 року № 796 “Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі - Закон № 796), яким
передбачено, що така допомога особам, які постраждали внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС, інвалідам 1- має бути виплачена у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати періодично підвищувався,
але відповідач при виплаті допомоги ці обставини не брав до уваги.

Просив стягнути з Центрально-Міського УПСЗН Горлівської МР на його користь
недоплачену суму з щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 3696,60 грн.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 13 червня 2006 року в
задоволенні позовних вимог прокурора м. Горлівки в інтересах ОСОБА_1
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 21 серпня
2006 року апеляційну скаргу прокурора м. Горлівки Донецької області залишено
без задоволення, а постанову Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 13 червня 2006 року - без
зміни.

Не погоджуючись з рішенням судів першої та апеляційної
інстанції, прокурор м. Горлівки подав
касаційну скаргу, в якій вказав на те, що судами першої та апеляційної
інстанції оскаржувані рішення у справі прийняті з порушенням норм матеріального
права, просить їх скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи
касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Позивач просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1
недоплачену суму допомоги на оздоровлення відповідно до вимог статті 48 Закону
№ 796, а отже, предметом даного спору є право особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, інваліда 2-ої групи, на одержання від держави
допомоги на оздоровлення у відповідному розмірі.

Відповідно до частини четвертої статті 48 Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” щорічна допомога на оздоровлення виплачується, у такому розмірі
зокрема, інвалідам I і II групи - п'ять мінімальних заробітних плат.

Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати
допомоги.

Частиною першою статті 67 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачено, що
конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом
Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання
мінімальної заробітної плати. Отже, цим Законом Кабінет Міністрів України не
був уповноважений зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати
розмір допомоги на оздоровлення, встановлений Законом України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову прокурора м. Горлівки Донецької області та
апеляційний суд, залишаючи без зміни це рішення, безпідставно послалися на
постанову Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 526 “Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, відповідно до якої було встановлено розмір виплат на оздоровлення
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідам I і II
групи у розмірі 120 грн. на рік.

Проте, такий розмір щорічної допомоги не відповідає розміру, встановленому
Законом.

Згідно з частиною третьою статті 22 Конституції України при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Статтею 67 Закону № 796 встановлено, що розміри доплат, пенсій та
компенсацій, які передбачені цим Законом, у тому числі й допомоги на
оздоровлення, підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни
вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Отже, Кабінет
Міністрів цим Законом не уповноважений зменшувати встановлені розміри таких
виплат, а лише відповідним чином реагувати на потребу в їх збільшенні.

Пільги, компенсації та гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною
складовою права громадян, передбаченого Конституцією України, на достатній
життєвий рівень, а тому, звуження підзаконним актом змісту та обсягу права,
наданого Законом № 796 є безпідставним.

Таким чином висновки судів попередніх інстанцій у цій справі не ґрунтуються
на законі.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного
судочинства України рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Судами попередніх інстанцій не виконані вимоги чинного
процесуального законодавства, що призвело до ухвалення рішень з порушенням норм
матеріального права.

Обставини у цій справі встановлені не повно, а отже,
колегія суддів не має можливості ухвалити нове рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувані
судові рішення суду першої інстанції та апеляційного суду підлягають
скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для нового
розгляду.

При новому розгляді суду першої інстанції слід урахувати
наведене, більш повно встановити обставини справи та в залежності від
встановленого - вирішити спір. При цьому необхідно дотримуватись положень
статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції
України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

За наявності підстав для висновку про неправомірну
відмову відповідачем виплатити допомогу на оздоровлення відповідно до положень
Закону № 796, судам слід мати на увазі, що нарахування та виплата щорічної
допомоги на оздоровлення особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, належить до повноважень
регіональних органів Міністерства праці та соціального захисту населення України,
а суди не можуть самостійно нараховувати суми допомоги.

Керуючись статтями 210, 220, 230 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л
а :

Касаційну скаргу прокурора м. Горлівки Донецької області
в інтересах ОСОБА_1задовольнити частково.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 13 червня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області від 21 серпня 2006 року скасувати, а справу
за позовом прокурора м. Горлівки в
інтересах ОСОБА_1до Центрально-Міського управління праці та соціального захисту
населення Горлівської міської ради про визнання дій незаконними та стягнення
допомоги на оздоровлення направити до суду першої інстанції для нового
розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає, крім як у випадку та з підстав, передбачених статями
236, 237 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду
України лише за винятковими обставинами, протягом одного місяця з дня відкриття
таких обставин.

Судді (підпис) Смокович М.І.

(підпис) Весельська
Т.Ф.

(підпис) Горбатюк
С.А.

(підпис) Мироненко
О.В.

(підпис) Чумаченко
Т.А.

З
оригіналом згідно

Відповідальний
секретар С.Л.
Семяніста