Справа № 7/22
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2008-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД міста КИЄВА
вул. Десятинна, 4/6
№ 7/22
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Арсірій Р.О. при секретарі судового засідання Ісіковій
О.Г. вирішив адміністративну справу
Київська регіональна митниця
зобов'язання вчинити певні дії ,
ОСОБА_2 - представник за
Скорук О.С. -представник за довіреністю
ОСОБА_1, який є працівником
дипломатичної служби України, (далі -Позивач) звернувся до Окружного
адміністративного суду в м. Києві з позовною заявою до Київської регіональної
митниці (далі -Відповідач) про визнання недійсною відмови у здійсненні
та зобов'язання вчинити дії, а саме здійснити пільгове митне оформлення
автомобілю, який переміщується через митний кордон України.
Вимоги мотивовані наступним:
Відповідно до Закону України «Про
порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування
особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються)
громадянами на митну територію України»передбачено звільнення від оподаткування
транспортних засобів в кількості однієї одиниці за кожною товарною позицією
згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності, що
ввозяться (пересилаються) працівниками дипломатичної служби, які перебували за
кордоном у довготермінових відрядженнях або проходили дипломатичну службу
строком не менше одного року та повертаються в Україну, в такому порядку:
працівник дипломатичної служби є
власником цього транспортного засобу;
вартість транспортного засобу не
перевищує 50 відсотків від суми, що виплачується цій особі у зв'язку з
перебуванням у довготерміновому відрядженні або проходженні дипломатичної
служби за кордоном та підтверджується документами в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України;
ввезення (пересилання) зазначених у
цьому пункті транспортних засобів здійснюється з додержанням положень частин
третьої - п'ятої цієї статті.
Ввезений на митну територію
автомобіль марки MERSEDES-BENZ S35, 2005 року був придбаний Позивачем, який
є працівником дипломатичної служби
України, під час пере6ування у довготерміновому відрядженні за кордоном .
Позивач вважає необґрунтованою
відмову в здійсненні митного оформлення
автомобіля з тих підстав, що подані до митного оформлення документи не були
нотаріально посвідчені та легалізовані в консульській установі, а тому просить
суд позовні вимоги задовольнити та зобов'язати Відповідача здійснити пільгове,
передбачене ст. 8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну,
митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних
засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію
України»митне оформлення транспортного засобу MERSEDES-BENZ S35, 2005 року
випуску, номер шасі НОМЕР_1.
Ухвалою від 27.12.2007 було
відкрито адміністративне провадження по справі № 7/20 та було призначено
попереднє судове засідання на 19.02.2008 о 12:00.
Відповідач проти позову заперечив,
зазначивши про те, що оскільки Позивач придбав автомобіль після закінчення
терміну службового відрядження, то відсутні підстави для застосування
пільгового митного оформлення придбаного ним та ввезеного на митну територію
За результатами розгляду документів
і матеріалів поданих позивачем, пояснень його представника, Окружний
адміністративний суд м. Києва, встановив
Позивач є працівником дипломатичної
служби України. З наявної у матеріалах справи довідки серії АА № 000820,
виданої Міністерством закордонних справ України 11.08.2006 за № 212/36-926-646
Київській регіональній митниці, встановлено, що Позивач перебував у
довготерміновому відрядженні за кордоном в Посольстві України в Грецькій
республіці з 04.07.2002 (Наказ № 946-ОС від 10.05.2002) по 16.07.2006 (Наказ №
1701-ОС від 02.08.2006).
Відповідно до листа фірми V&S,
копія та переклад якого, міститься у матеріалах справи, підтверджено, що
Позивач придбав у фірми V&S автомобіль марки MERSEDES-BENZ S35, 2005 року
випуску, номер шасі НОМЕР_1, розрахунок за який був здійснений 26.05.2006.
Чинним законодавством України
порядок митного оформлення предметів, ввезених на митну територію України
врегульовано Митним кодексом України, а також Законом України «Про порядок
ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих
речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються)
громадянами на митну територію України».
Відповідно до ст.72 Кодексу адміністративного
судочинства України митне оформлення розпочинається після подання митному
органу митної декларації, а також усіх необхідних для здійснення митного
контролю та оформлення документів, відомостей щодо товарів і транспортних
засобів, які підлягають митному оформленню.
Засвідчення митним органом
прийняття товарів, транспортних засобів та документів на них до митного
контролю та митного оформлення здійснюється шляхом проставлення відповідних
відміток на митній декларації та товаросупровідних документах.
Відповідно до ст.2 Закону України
«Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й
оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться
(пересилаються) громадянами на митну територію України»громадяни за умови
дотримання вимог Митного кодексу України та інших законодавчих актів України
можуть переміщувати через митний кордон України будь-які особисті речі та
товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну, а також тих, щодо яких
законодавством України встановлені обмеження.
У відповідності до ст.252 Митного
кодексу України товари, які ввозяться громадянами на митну територію України,
підлягають оподаткуванню в порядку та на умовах, визначених законами України.
Дія частини першої цієї статті не поширюється на: предмети, які ввозяться
громадянами і входять до складу спадщини, відкритої за межами митної території
України на користь резидента, у разі підтвердження складу спадщини органами, що
вчиняють нотаріальні дії у країні її відкриття.
Згідно з п. 7 ст. 8 Закону України
«Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й
оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться
(пересилаються) громадянами на митну територію України»передбачено, що при ввезенні на митну територію України
звільняються від оподаткування транспортні засоби в кількості однієї одиниці за
кожною товарною позицією згідно з Українською класифікацією товарів
зовнішньоекономічної діяльності, що ввозяться (пересилаються) працівниками
дипломатичної служби, які перебували за кордоном у довготермінових відрядженнях
або проходили дипломатичну службу строком не менше одного року та повертаються
в Україну, в такому порядку: працівник дипломатичної служби є власником цього
транспортного засобу; вартість транспортного засобу не перевищує 50 відсотків
від суми, що виплачується цій особі у зв'язку з перебуванням у довготерміновому
відрядженні або проходженні дипломатичної служби за кордоном та підтверджується
документами в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; ввезення
(пересилання) зазначених у цьому пункті транспортних засобів здійснюється з
додержанням положень частин третьої - п'ятої цієї статті.
Судом встановлено, що Позивач на
момент придбання та ввезення на митну територію України автомобіля був
працівником державної митної служби України, придбав автомобіль за кордоном
України, під час перебування в довготерміновому відрядженні, Позивач є
власником даного транспортного засобу, вартість придбаного автомобіля не
перевищує 50 відсотків від суми, виплаченої Позивачу у зв'язку з перебуванням у
довгостроковому відряджені за кордоном.
Відповідач, відмовляючи Позивачу
здійсненні пільгового митного оформлення автомобіля марки MERSEDES-BENZ S35,
2005 року випуску, номер шасі НОМЕР_1, керувався таким.
Відповідно до Наказу Державної
митної служби від 02.11.2006 № 974, яким затверджено Узагальнююче податкове
роз'яснення щодо сплати податків і зборів при митному оформленні транспортних
засобів, які ввозяться (пересилаються) в Україну працівниками дипломатичної
служби, що перебували за кордоном у довготермінових відрядженнях або проходили
дипломатичну службу, передбачено, що пільги в сплаті податків і зборів при
ввезенні (пересиланні) на митну територію України транспортних засобів
працівниками дипломатичної служби, які перебували за кордоном у довготермінових
відрядженнях або проходили дипломатичну службу строком не менше одного року та
повертаються в Україну, можуть бути надані, якщо транспортний засіб був
придбаний працівником дипломатичної служби в межах строку довготермінового
відрядження або проходження дипломатичної служби, що підтверджується
відповідним наказом Міністерства закордонних справ України.
Посилаючись на дані, що містяться в документі, який
підтверджує право власності на транспортний засіб, Відповідач зазначив, що
Позивач не має права на пільгове митне оформлення транспортного засобу,
оскільки останній був придбаний після закінчення терміну відрядження.
Оцінюючи зазначений лист
Відповідача, суд звертає увагу на те, що відмовляючи Позивачу в пільговому
оформленні транспортного засобу, Відповідач не зазначив, який саме документ про
право власності на транспортний засіб свідчить про придбання Позивачем
автомобіля після закінчення терміну відрядження.
Крім того, положення роз'яснення,
на яке в своєму листі посилається Відповідач, встановлює інші правила
оподаткування, що є недопустимим з огляду на імперативні приписи Закону України
«Про систему оподаткування», ч. 3 ст.1, якого передбачено, що ставки, механізм
справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), за винятком особливих
видів мита та збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну
та теплову енергію, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу
на природний газ для споживачів усіх форм власності, і пільги щодо
оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами
України, крім законів про оподаткування. Особливі види мита справляються на
підставі рішень про застосування антидемпінгових, компенсаційних і спеціальних
заходів, прийнятих відповідно до законів України.
До того ж суд звертає увагу на те,
що п.13 ст.8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну,
митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних
засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію
України»для звільнення від оподаткування вимагає наявності таких умов:
1) ввезенню підлягає транспортний
засіб у кількості однієї одиниці;
2) транспортний засіб повинен
відповідати товарній позиції Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності, що ввозяться (пересилаються) працівниками
дипломатичної служби;
3) транспортний засіб ввозиться
працівниками дипломатичної служби, які перебували за кордоном у довготермінових
відрядженнях або проходили дипломатичну службу строком не менше одного року та
повертаються в Україну;
4) працівник дипломатичної служби є
власником цього транспортного засобу;
5) вартість транспортного засобу не
перевищує 50 відсотків від суми, що виплачується цій особі у зв'язку з
перебуванням у довготерміновому відрядженні або проходженні дипломатичної
служби за кордоном та підтверджується документами в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України;
6) ввезення (пересилання)
зазначених у цьому пункті транспортних засобів здійснюється з додержанням
положень частин 3-5 ст.8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в
Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та
транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну
Таким чином, зазначена норма не
містить вказівки на те, що транспортний засіб має бути придбаний виключно до
закінчення строку перебування у довготерміновому відрядження працівником
дипломатичної служби. До того ж судом встановлено, що Позивач придбав задекларований
до митного оформлення транспортний засіб в межах довготермінового відрядження.
Відтак, суд приходить до таких
Позивач в силу чинного
законодавства України наділений правом отримати пільгове оподаткування
ввезеного та митну території України автомобіля, оскільки судом встановлено
наявність вимог, передбачених п.13 ст.8 Закону України «Про порядок ввезення
(пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей,
товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на
митну територію України».
Відповідач, відмовляючи Позивачу в
здійсненні пільгового митного оформлення та оподаткування автомобіля, діяв
всупереч вимог чинного законодавства України та ч. 2 ст.19 Конституції України.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч. 2 ст. 19 Конституції
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,
чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для
прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це
рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається
на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт
владних повноважень, не виконав покладеного на нього обов'язку щодо доказування
правомірності його відмови, оформленої листом від 19.12.06 № 35/1.6-26/12710/І-79.

Враховуючи вищезазначене, суд
всебічно, повно та об'єктивно, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та
заслухавши пояснення представників сторін по справі, вважає, що позовні вимоги
є обґрунтованими та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.162 Кодексу
адміністративного судочинства України, при вирішенні справи
по суті суд
може задовольнити
адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково.

Відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені
нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи службова особа).

Зважаючи на вищевикладене та
керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165,
167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Визнати протиправною відмову
Київської регіональної митниці Державної митної служби України (лист від
19.12.06 № 35/1.-26/12710/7-79) у здійсненні пільгового оформлення,
передбаченого ст. 8 Закону України від 13.09.01 № 2681 „Про порядок внесення
(пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей,
товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на
митну територію України", транспортного засобу MERCEDES-BENZ S3 50, 2005
року випуску, номер шасі НОМЕР_1.

Зобов'язати Київську регіональну
митницю Державної митної служби України здійснити пільгове, передбачене ст. 8
Закону України від 13.09.01 № 2681 „Про порядок внесення (пересилання) в
Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та
транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну
територію України" митне оформлення транспортного засобу MERCEDES-BENZ
S350, 2005 року випуску, номер шасі
НОМЕР_1.

Зобов'язати Київську регіональну
митницю Державної митної служби України здійснити митне оформлення
транспортного засобу MERCEDES-BENZ S3 50, 2005 року випуску, номер шасі № НОМЕР_1
без сплати митного збору за перебування під митним контролем.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого
Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку.

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з за правилами, встановленими
ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви
про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів
апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений
для подання заяви про апеляційне оскарження.

Дата
складення та підписання повного тексту постанови -22 лютого 2008 року.

керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158,
161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України

П О С Т А Н О
В И В:

Постанова відповідно до ч. 1 ст.
254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим
Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова суду може бути оскаржено
до суду апеляційної інстанції шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
постанови суду та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня складення постанови
в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються Київському апеляційному
адміністративному суду через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя
Арсірій Р.О.