Справа № 22а-1226/2008
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2008-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-ій інст. Хома М.В. рядок статзвіту № 30
Тернопільський міськрайонний суд №
2-а-381/07 права № 22а-1226/08
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2008 року м.
Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Носа
С.П.,

суддів: Довгополова
О.М.,

Любашевського В.П.,

при секретарі : Романишин
О.Р.,

з
участю апелянта - ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Тернопільського міськрайонного суду від 17 липня 2007 року по справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини А-1769 про
перерахунок та виплату надбавки за безперервну військову службу,-

в с т а
н о в и л а :

ОСОБА_1
звернувся з позовом до Тернопільського міськрайонного суду із адміністративним
позовом до військової частини А-1769 про перерахунок та виплату надбавки за безперервну
військову службу. Позов обґрунтовував тим, що в період проходження служби у
військовій частині А2170, правонаступником якої є військова частина А 1769
отримував надбавку за безперервну військову службу у розмірі 10% грошового
забезпечення, в той час як відповідно до Указу Президента України «Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ
України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління
державної охорони України за безперервну службу» мав право на отримання такої
надбавки у розмірі 50% грошового забезпечення. Просив позовні вимоги
задовольнити, перерахувати та виплатити недоотриману ним надбавку за
безперервну службу.

Постановою
Тернопільського міськрайонного суду від 17 липня 2007 року у задоволенні позову
ОСОБА_1 до військової частини А-1769 про перерахунок та виплату надбавки за
безперервну військову службу відмовлено.

Не
погодившись з судовим рішенням першої інстанції, його оскаржив ОСОБА_1. В
апеляційній скарзі просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного
суду та прийняти нов., якою позовні вимоги задоволити. Покликається на те, що
висновки суду не відповідають обставинам справи та має місце порушення норм
матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, з огляду на
те, що суд, постановляючи оскаржуване рішення, безпідставно не взяв до уваги
те, що згідно Указу Президента України розмір вказаної надбавки залежить тільки
від стажу роботи, а не від якихось інших чинників. Стаж безперервної військової
служби апелянта станом на 01.05.2003 року складав 17 років та 9 місяців і
згідно згаданого Указу він мав право на надбавку до грошового забезпечення за
безперервну військову службу в розмірі 50%. Окрім того, апелянт вважає, що суд
неправомірно врахував що ним пропущено строк звернення до суду за захистом
порушеного права, оскільки дана надбавка була частиною його грошового
забезпечення, тобто його заробітною платою, а вимога щодо належних, але не
виплачених працівнику сум строком не обмежується.

Відповідач
подав письмове заперечення на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що в Указі,
на який покликається апелянт, не встановлено конкретних розмірів надбавок, яких
повинен дотримуватися Міністр оборони України при їх встановленні, а визначено
лише можливі максимальні їх розміри, без встановлення мінімального розміру
надбавок в межах конкретної вислуги років. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши
суддю - доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для
задоволення апеляційної скарги немає.

Як
вбачається з матеріалів справи,ОСОБА_1. перебував на військовій службі Збройних
Силах України, з 01.05.2003р. по 03.08.2004р. проходив військову службу у
військовій частині А2170, правонаступником якої є військова чстина А 1769. На
момент звернення до суду перщої інстанції стаж безперервної військової служби
ОСОБА_1. складав 17 років.

Згідно
Указу Президента України «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил
України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України та Управління державної охорони України за
безперервну службу» від 05.05.2003р. Міністру оборони України надано
правовстановлювати військовослужбовцям щомісячні надбавки за безперервну
військову службу, залежно від стажу служби у таких розмірах: понад 5 р. - до 10
%; понад 10 р. - до 30 %; понад 15 р. - до 50%; понад 20 р. - до 70%; понад 25
р. -до 90%, тобто передбачено граничний розмір надбавки, мінімальний розмір не
визначений.

В силу
вимог п. 2 вказаного Указу виплата вказаний надбавок здійснюється за
рахуноккоштів, передбачених у Державному бюджеті України на утримання Збройних
Сил України.

Відповідно
до п. 2 Наказу Міністра оборони України № 149 від 26.05.2003р. «Про
затвердження Інструкції про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за
безперервну службу в Збройних Силах України» розміри цієї надбавки щорічно
встановлюються виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, за рішення
Міністра Оборони України.

Судом
першої інстанції встаовлено, що ОСОБА_1 виплачувалася процентна надбавка за
безперервну службу в розмірі 10%.

Таким чином, суд першої інстанції вірно
прийшов до висновку, що нарахуання позивачу відсоткової надбавки за безперервну
службу проводилося відповідно до вимог закону та на підставі рішень Міністра
оборони України в межах фонду грошового забезпечення відповідного періоду.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, який повно й правильно встановив обставини
справи, обґрунтовано і підставно відмовив в задоволенні позову та прийняв
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без
змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст.
198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів , -

у
х в а
л и л
а :

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову
Тернопільського міськрайонного суду від 17 липня 2007 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини А-1769 про перерахунок
та виплату надбавки за безперервну військову службу залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може
бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом одного місяця з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя С.П.
Нос

Судді О.М.
Довгополов

В.П.
Любашевський