Справа № 22-а-3594/2008
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2008-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №
22-а-3594/08 Головуючий у І інстанції: Степаненко В.В.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 липня 2008 року м. Київ

Колегія
суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого -
судді Межевича М.В., суддів Дурицької О.М. та Глущенко Я.Б., при секретарі
Кірієнко І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення
Васильківської міської ради на постанову Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 13 липня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Васильківської міської ради
про стягнення суми заборгованості одноразової грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И Л А :

У
червні 2007 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом про
стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Васильківської
міської ради (далі-відповідач) заборгованості по разовій грошовій допомозі в
сумі 5 830 грн. за період з 2004-2007 роки, відповідно до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №
3551-12 ( далі - Закон № 3551-12).

Постановою
Васильківського міськрайонного суду Київської області позов задоволено:
стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по разовій грошовій
допомозі за 2004-2007 роки у сумі 5 830, грн., в т.ч. за 2004 рік - 1220 грн.;
за 2005 рік - 1410 грн.; 2006 рік - 1554 грн.; за 2007 рік - 1655 грн. та
судові витрати на користь держави в сумі 58.30 грн. Рішення суду вмотивовано
тим, що відповідно до Закону № 3551-12, права та пільги для ветеранів війни і членів
їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього
Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти
органів державної влади та органів місцевого самоврядування , які обмежують
права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом є недійсними.

Апелянт
просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити ухвалу про
закриття провадження у справі, посилаючись на порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно
зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3 та 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції
скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або питання.

Колегією
суддів встановлено, що позивач є учасником бойових дій і має право на пільги,
встановлені законодавством України для цієї категорії громадян.

Відповідно
до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» позивач щорічно до 5 травня повинен отримувати разову грошову допомогу
в розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком.

Як
встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, а
саме: довідкою № 642, виданої 06.06.2007 року ВАТ «Державний ощадний банк»,
позивачу, починаючи з 2004 року до 2007 року, разова грошова допомога в
розмірі 5 (п'яти)
мінімальних пенсій за віком виплачувалася у розмірі, що не відповідає
Законам № 3551-12 та «Про державний бюджет
України» на відповідний рік.

З таким
висновком суду не можливо не погодитись, оскільки він ґрунтується на Законі

Однак,
при задоволенні позовних вимог в частині стягнення відповідної допомоги за 2006
рік в сумі 1545 грн., судом першої інстанції не враховано, що дію зазначеної
норми Закону в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової
допомоги учасникам бойових дій зупинено на цей рік згідно із Законом України №
3235-IV від 20.12.2005 року «Про Державний бюджет України на 2006 рік» (ст. 30
Закону).

А тому
до спірних правовідносин не могла бути застосована норма ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної
разової грошової допомоги, оскільки на момент ухвалення рішення судом вона була
нечинною.

Отже,
застосування ст. 14 згаданого Закону не відповідає чинному правовому
регулюванню спірних правовідносин.

Посилання
ж суду першої інстанції на рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2004 від 01.12.2004 року,
яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними) положення ст. 44 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2004 рік», що встановлюють розмір виплат щорічної разової допомоги у
розмірах, передбачених Законом України «Про Держаний бюджет на 2004 рік», не
обґрунтовують правомірність висновку
суду про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення грошової
допомоги за 2006 рік.

Судовою
колегією враховується, що Конституційним Судом України вирішувалося питання
щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин
другої, третьої, четвертої статті 78 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2004 рік».

В той
же час, положення ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006
рік» на предмет їх відповідності Конституції України у Конституційному Суді
України не переглядались, що свідчить про відсутність правових підстав для
незастосування до спірних правовідносин положень саме цього Закону.

З огляду на
вищевикладене, при розрахунку суми разової щорічної допомоги за 2006 рік суд першої інстанції
мав би керуватися
положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на
2006 рік», а не положеннями
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, з врахуванням того, що відповідачем разова
щорічна грошова допомога до 5 травня за 2006 рік виплачена позивачу у розмірі
встановленому Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» і
підстав для задоволення позовних вимог у цій частині немає, то, відповідно,
постанова суду першої інстанції підлягає
частковому скасуванню з ухваленням нового рішення у даній частині.

Керуючись
ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212 та 254 КАС України, колегія
суддів ,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Васильківської міської
ради задовольнити частково.

Постанову
Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2007 року в
частині стягнення з Управління праці та соціального захисту населення
Васильківської міської ради на користь ОСОБА_1 1554 грн., недоплаченої за 2006
рік разової грошової допомоги як учаснику бойових дій, скасувати.

Ухвалити
в даній частині нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного
позову.

В
решті постанову Васильківського
міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2007 року залишити
без змін.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
:

Судді:

КИЇВСЬКИЙ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Справа: №
22-а-3594/08 Головуючий у І інстанції: Степаненко В.В.

Суддя-доповідач: Межевич М.В.

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна
та резолютивна частини)

8 липня 2008 року м. Київ

Колегія
суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого -
судді Межевича М.В., суддів Дурицької О.М. та Глущенко Я.Б., при секретарі
Кірієнко І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення
Васильківської міської ради на постанову Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 13 липня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Васильківської міської ради
про стягнення суми заборгованості одноразової грошової допомоги.

Керуючись
ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212 та 254 КАС України, колегія
суддів ,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Васильківської міської
ради задовольнити частково.

Постанову
Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2007 року в
частині стягнення з Управління праці та соціального захисту населення
Васильківської міської ради на користь ОСОБА_1 1554 грн., недоплаченої за 2006
рік разової грошової допомоги як учаснику бойових дій, скасувати.

Ухвалити
в даній частині нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного
позову.

В
решті постанову Васильківського
міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2007 року залишити
без змін.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
:

Судді: