Справа № 2-а-19/2007
Суддя: Луговець О.А.
Дата ухвалення: 2007-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-19/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня
2007 року Борзнянський районний
суд Чернігівської області в складі:

головуючого
судді Луговця
О.А.

при
секретарі Чорнуха
Н.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Борзна справу за позовом ОСОБА_1 до Теруправління Держпромгірнагляду по
Чернігівській області в особі його начальника Штанька Миколи Івановича про
визнання неправомірним спеціального повторного розслідування нещасного випадку
і незаконними складених на цій підставі актів від 15.03.2006р., а також бездіяльності начальника
Теруправління за скаргою на ці дії і папери,
співвідповідач - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Бахмацькому районі Чернігівської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся з зазначеним позовом до суду,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
повторне розслідування нещасного випадку,
який мав місце з ним у жовтні 1993 року,
проведено з порушеннями чинного законодавства, що також тягне за собою недійсність складених
15.03.2006р. актів, а начальник
Теруправління щодо його скарг на вказані дії проявляє бездіяльність.

В
судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі й
пояснив, що нещасний випадок з ним 27
жовтня 1993 року стався при виконанні функціональних обов"язків, оскільки в цей день він зранку на автомобілі
об"їжджав ряд господарств по питанню прискорення збирання врожаю буряків.
Не заперечує, що керував автомобілем
особисто, водія не брав, дорожнього листа на дану поїздку в нього
також не було, але зауважує, що це було обумовлено специфікою діяльності
їх установи й впродовж багатьох років склалася така практика. Щодо наявності в
автомобілі цементу та цибулі зазначає,
що їх він взяв напередодні у своїх батьків і не вигрузив у себе
вдома, оскільки повернувся пізно з
роботи. Вважає, що спеціальне повторне
розслідування нещасного випадку та складені на цій підставі акти форми НПВ та
Н-5 від 15.03.2006р. є неправомірними,
оскільки він скаржився не з приводу незаконності розслідування в 1993
році нещасного випадку, а щодо невиплати
йому страхових сум, а також
комісія, яка проводила спеціальне
повторне розслідування нещасного випадку,
діяла упереджено та необ"єктивно,
на його скарги з приводу рішень цієї комісії начальник Теруправління
Держпромгірнагляду по Чернігівській області Штанько М. І. проявив
бездіяльність, вирішивши їх всупереч
чинному законодавству.

Представник
відповідача - Теруправління Держпромгірнагляду по Чернігівській області в особі
його начальника Штанька М. І. в судовому засіданні заявлений позов не визнав і
пояснив, що спеціальне повторне
розслідування нещасного випадку, який
мав місце 27.10.1993р. з ОСОБА_1. було проведено на підставі вимоги прокуратури
Чернігівської області й у відповідності до вимог чинного законодавства з питань
охорони праці. В ході даного розслідування комісією було встановлено, що потерпілий ОСОБА_1. самовільно використав
службовий транспорт без дорожнього листа в особистих цілях для перевезення
власного вантажу, а тому було прийнято
рішення вважати вказаний нещасний випадок не пов"язаним з виробництвом й
скласти акт форми НПВ. ОСОБА_1. був присутній на засіданні комісії, давав пояснення, але ніяких заяв чи документів на підтвердження
своїх доводів не надав. Також зазначає,
що первісне розслідування цього нещасного випадку в 1993 році було
проведено з порушенням, оскільки
виходячи з ступеня тяжкості отриманих потерпілим травм даний нещасний випадок
підлягав спеціальному розслідуванню комісією в більш розширеному складі з
залученням компетентних державних органів в сфері охорони праці, чого не було зроблено, внаслідок чого й було незаконно складено акт
форми Н-1.

Представник
співвідповідача - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Бахмацькому районі Чернігівської області
(далі - Фонд) в

2

судовому
засіданні позов не визнав і суду пояснив,
що страхова справа на ОСОБА_1 від його роботодавця до Фонду передана не
була, оскільки були спірні питання щодо
складеного акту про нещасний випадок. Під час проведення спеціального
повторного розслідування нещасного випадку був присутній представник Фонду й комісією
було прийняте правильне рішення визнати цей нещасний випадок не пов"язаним
з виробництвом, оскільки потерпілий
використовував службовий автомобіль в особистих цілях без оформлення дорожнього
листа.

Заслухавши
пояснення сторін, допитавши
свідків, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до слідуючого
висновку. В судовому засіданні встановлено,
що 27 жовтня 1993 близько 06-00 год
ранку ОСОБА_1. на службовому автомобілі УАЗ-31512-01 без оформлення в
установленому законом порядку дорожнього листа та у відсутність водія, за яким був закріплений даний
автомобіль, виїхав з гаража управління
сільського господарства з метою об"їзду ряду запланованих ним
сільськогосподарських підприємств для вирішення поточних питань господарської
діяльності. Після відвідування сільгосппідриємтсва с Хороше Озеро
ОСОБА_1. рухався на автомобілі в напрямку с. Сиволож й, несправившись з керуванням автомобіля, з"їхав з дороги та вдарився в придорожнє
дерево на узбіччі дороги, внаслідок чого
отримав закритий перелом правого тазостегневого суглобу, що потягло за собою часткову втрату
працездатності та встановлення групи інвалідності; крім того, було пошкоджено автомобіль, який не підлягав відновленню, й весь салон автомобіля був засипаний
цементом та цибулею, які на момент ДТП знаходилися в
даному автомобілі і які ОСОБА_1. перевозив для власних потреб. Зазначені
обставини не оспорюються жодною з сторін і підтверджуються матеріалами
розслідування нещасного випадку та узгоджуються з показами допитаних в судовому
засіданні свідків ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_9,
ОСОБА_10

Відповідно
до ст.
ст. 22, 31, 39 Закону України "Про охорону
праці", п.38 Порядку розсідування
та ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 25.08.2004р. №1112 (далі - Порядок), посадова особа органу Держнаглядохоронпраці в
разі надходження скарги або незгоди з висновками розслідування про обставини та
причини нещасного випадку має право видавати обов"язкові для виконання
роботодавцем приписи щодо необхідності проведення повторного розслідування
нещасного випадку, затвердження чи
перегляду затвердженого акта форми Н-5,
акта форми Н-1 (або форми НПВ),
визнання чи невизнання нещасного випадку пов"язаним з виробництвом
і складення акта форми Н-1 (або форми НПВ). Згідно п.40 зазначеного Порядку
нещасні випадки з тяжкими наслідками, у
тому числі з можливою інвалідністю потерпілого,
підлягають спеціальному розслідуванню; аналогічна норма містилася й у
діючому на час настання нещасного випадку в 1993 році Положення про
розслідування та облік нещасних випадків на виробництві, затвердженого постановою Президії ВЦРПС від
13.08.1982р №11-6 (далі - Положення).

Первісне
розслідування нещасного випадку, який
мав місце з ОСОБА_1. 27.10.1993р., було
проведено в звичайному порядку, а не в
порядку спеціального розслідування, що
підтверджується копією акту форми Н-1,
який мається в справі. Крім того,
створеною управлінням сільського господарства та продовольства
Борзнянської райдержадміністрації комісією за участю самого ОСОБА_1 було
проведено уточнення обставин нещасного випадку й за висновками даної комісії
акт форми Н-1 в 1993 році було складено незаконно, з метою приховання ОСОБА_1 від дисциплінарної
та матеріальної відповідальності. Таким чином,
враховуючи зазначені обставини та положення законодавства про охорону
праці, з урахуванням вимоги прокуратури
Чернігівської області від 23.02.2006р.,
яка у відповідності до ст. ст. 8,
20 Закону України "Про прокуратуру" є обов"язковою для
виконання, призначення спеціального
повторного розслідування нещасного випадку,
який мав місце зОСОБА_1 27 жовтня 1993 року, грунтується на законі і є правомірним. Відповідно до п.13, 18 Порядку (відповідає п.1.5 Положення) не
визнаються пов"язаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками під час
використання ними в особистих цілях транспортних засобів, які належать або використовуються
підприємством, і є підставою для
складання акту форми НПВ.

Оскільки
автомобіль, яким на момент ДТП керував
позивач, був закріплений за водієм
ОСОБА_1, позивач водія про необхідність
раннього виїзду 27 жовтня 1993 року в господарства району своєчасно не
повідомив при наявності можливості до того,
керував

3

даним автомобілем
без дозволу керівництва й без відповідного на те наказу, завчасно не оформив дорожнього листа на цю
поїздку, використав транспортний засіб
для перевезення власного вантажу, то суд
вважає правомірними висновки комісії по спеціальному повторному розслідуванню
нещасного випадку щодо порушення виробничої дисципліни з боку самого
потерпілого внаслідок самовільного використання ним автомобіля в особистих
цілях, а складені 15.03.2006р. на цій
підставі акти форми Н-5 та НІШ - такими,
що відповідають матеріалам розслідування та чинному законодавству.

Твердження
ОСОБА_1, що він 27.10.1993р.
використовував автомобіль для вирішення службових питань в господарствах району
та покази свідків ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 в цій частині не
спростовують тих обставин, що даним
транспортним засобом позивач перевозив для власних потреб цемент та цибулю;
наявність даного вантажу в автомобілі не оспорюється й самим позивачем та
підтверджується матеріалами розслідування нещасного випадку й показами допитаних
в судовому засіданні свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_8 ОСОБА_9, ОСОБА_10 Не може взяти до уваги суд і доводи
позивача та покази свідків ОСОБА_11,
ОСОБА_12., ОСОБА_6., ОСОБА_13 про існуючу на той час в управлінні
сільського господарства практику про можливість особистого користування
службовим автотранспортом без водія з послідуючим виписуванням дорожніх
листів, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, відповідних наказів, якими б дозволялося працівникам даної
установи, в тому числі й позивачу, особисто керувати транспортними засобами не
приймалося, позивач мав реальну
можливість завчасно в установленому порядку отримати дорожній лист, а така практика суперечить чинному
законодавству з питань охорони праці та правилам оформлення та видачі дорожніх
листів.

Також
безпідставними є вимоги позивача щодо визнання неправомірною бездіяльності
начальника Теруправління Держпромгірнагляду по Чернігівській області в особі
його начальника Штанька М. І. при розгляді його скарг на прийняті при
спеціальному повторному розслідуванні нещасного випадку висновки та складені
акти, оскільки вказаним суб"єктом
владних повноважень скарги ОСОБА_1 розглядалися у відповідності до вимог Закону
України "Про звернення громадя" з наданням обгрунтованих відповідей
(№471 від 08.06.2006р. та №596 від 19.07.2006р.). Та обставина, що в задоволенні скарг ОСОБА_1 було
відмовлено, не може бути підставою для
визнання бездіяльності начальника Теруправління Держпромгірнагляду
неправомірною.

Таким
чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги ОСОБА_1 є неогрунтованими й
такими, що не підлягають задоволенню.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 22, 31, 39 Закону України «Про охорону праці», «Порядком розсідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві»,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004р.
№1112, ст. ст. 17,
71, 94, 99,
138, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В
задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Теруправління
Держпромгірнагляду по Чернігівській області в особі його начальника Штанька
Миколи Івановича про визнання неправомірним спеціального повторного
розслідування нещасного випадку і незаконними складених на цій підставі актів
від 15.03.2006р., а також бездіяльності
начальника Теруправління за скаргою на ці дії і папери, співвідповідач - Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Бахмацькому районі Чернігівської області -
відмовити повністю.

Постанову
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного
адміністративного суду через Борзнянський районний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення постанови,
а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення в
повному обсязі, заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.

Повний
текст постанови буде виготовлено на протязі 5 днів до 10 липня 2007 року.