Справа № 2а-47/2007
Суддя: Зіньков В.І.
Дата ухвалення: 2007-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2a-47/07p.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 травня 2007 року

Красноперекопський
міськрайонний суд Автономної Республіки Крим у

складі:
головуючого судді -
Зінькова В.І.

При секретареві - Беляєвій Ю.О.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Красноперекопську адмініст­ративний позов
ОСОБА_1 до
Чаплинської райнної державної адміністрації Херсонської області, Херсонського
центру з нарухувань і здійснень соціаль­них виплат, Головного упраління праці
та соціального захисту населення Херсонської об­лдержадміністрації на
неправомірні дії державних органів та стягнення невиплаченної ра­зової щорічної
допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з адміністративним позовом на неправомірні дії відпо­відачів
по виплаті щорічної допомоги, т.к. позивач є ветераном війні - учасником
бойових дій, що підтверджується посвідченням, крім того, починаючи з 04.05.2006
року позивач є інвалідом війни 2-ої групи, що також підтверджується
посвідченням.

Відповідно до
ст.12 ч.4 ЗУ "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального за­хисту", позивачу щорічно
повинна сплачуватися разова грошова допомога у розмірі 5-ти мінімальних пенсій
за віком.

Відповідно до
ст. 13 ч.4 цього ж Закону, позивачу щорічно, до 5 травня повинна сплачуватися разова грошова допомога, починаючи з
2006 року вже як інваліду 2-ї групи у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за
віком.

Але, в порушення вимог ст. 2 ЗУ "Про статус
ветеранів війни..." вищевказанні гро­шові домоги
позивачу за 2004, 2005 і 2006 рокине сплачувалися, а фактично виплата цієї
домоги були підмінені іншими разовми допомогами, які були передбаченні ЗУ "Про бю­джет" в
конкретно встановленних розмірах.

Таким чином,
різниця між фактично сплаченними одноразовими допомогами і до­помогами, які
повинні бути нарахованними відповідно до ст. 12 і 13 ЗУ "Про соціальний
захист ветеранів війни..." - складає - 4994, 75 грн.

Відповідно до
постанови КМУ № 486 від 11.04.2002 року, встановлено що виплати разової грошової допомоги здійснюються органами
праці і соціального захисту населення. Але діями відповідачів
порушуються конституційні права позивача, в зв"язку з чим він просить
визнати дії відповідачів по ненарахуванню разових грошових допоміг у повному
об"ємі - неправомірними, стягнути заборгованність у розмірі 4994, 75 грн.

В судовому
засіданні позивач і його представник ОСОБА_2 повністтю підтри­мали свої вимоги
і повністю на них наполягають.

Представники Чалінського управління праці та соціального захисту населання
Чап­линської райдержадміністрації - ОСОБА_4 з позовом не погодилися, вказавши,
що ОСОБА_1 щорічні
разовоі грошові допомоги сплачувалися відповідно до норм дію­чого
законодавства, підстав для задоволення позову не вбачають.

Представник
Чаплінської райдержадміністрації Херсонської області - ОСОБА_3 з позовом не
погодилась, вважає, що виплати позивачу проводились відповідно до норм ді­ючого
законодавства і ЗУ
"Про Державний бюджет України".

Представник Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат ГУ праці та соціального захисту населення Херсонської
облдержадміністрації- ОСОБА_5 з позовом не погодився вказавши, що
облдержадміністрація через Головне управління праці здійс­нює виплати всіх
соціальних виплат в межах бюджетних программ
затвердженних Мінес-

2

терством
фінансів України та Міністерством праці та соціальної політики України в ме­жах
бюджету, затвердженного на кожний рік.

Таким чином,
приймаючи до уваги, що всі виплати позивачу проводились центром на підставі
документів оформлених Чаплинською райдержадміністрацією в межах діючого ЗУ "Про бюджет
України" вважає за необхідне в задовленні позовних вимог відмовити.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає за
необхідне позовні вимоги позивача задовольнити частково.

Так, відповідно
до посвідчення виданого Красноперекопський військовим коміса­ріатом - від
21.05.2001 року - ОСОБА_1 є
ветеран війни - учасник бойових дій.

Відповідно до
посвідчення НОМЕР_1 виданого 04.05.2006 року - ОСОБА_1 є інвалідом 2-ї групи і є інвалідом війни.

Згідно до
довідки наданої Чалинською райдержадміністрацією - ОСОБА_1 отримував
щорічну допомогу: у 2004 році - 120 грн.; у 2005 році - 250 грн., у 2006 році
-250 грн.

Відповідно до
ст. 4 ч.2 Бюджетного кодексу України - при здійсненні бюджетного процесу в
Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в
якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього Кодексу та закону
про Державний бюджет України.

Відповідно до
преамбули Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соцального захисту" що у 2004 році, у 2005 році і у 2006 році виплата
щорічної допомоги відповідно цього Закону здійснювалась у розмірах визначенними
Законами України "Про дежавний бюджет на 2004, 2005, 2006 роки"

Відповідно до
ст. 12 ч.5 Закону - щорічно до 5 травня учасникам бойових дій ви­плачується
разова грошова допомога у розмірі п"яти мінімальних пенсій за віком. Дію
частини п"ятої ст. 12 зупинено на 2006 рік в частині визнання розміру
виплат щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни згудно із Законом
України від 20.12.2005р. № 3235-1У.

Відповідно до
ст. 13 ч. 5 Закону - щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачують­ся разова
грошова допомога у розмірах: інвалідам 1 групи - десять мінімальних пенсій за
віком; 2 групи - вісім мінімальних пенсій, 3-ї групи сім мінімальних пенсій.
Дію частини п"ятої ст. 13 зупинено на 2006 рік в частині визначення
розміру виплат щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни згідно із
Законом від 20.12.2005 р. № 3235-ІУ.

Відповідно до
п.1 ст. 28 ЗУ „Про загальнообов"язкове
державне пенсійне страху­вання" - визначено, що мінімальний розмір пенсії
за віком за наявності у чоловіка 25 ро­ків страхового стажу, встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що у 2004
року складало - 92, 45 грн., у 2005 році - 332, 0 грн., з 01.01.2006 р. - 350
грн., 01.04.2006р. - 359 грн.

Згідно до ст.. 44 ЗУ „Про бюджет України
на 2004 рік" розмір щорічної допомоги ветеранам війни було визначено у
розмірі 120 грн.

Згідно до ст.. 34 ЗУ „Про державний бюджет
України на 2005 рік" розмір щорічної допомоги ветеранам війни було
визначено у розмірі 250 грн.

Згідно до ст.. 30 ЗУ „Про державний бюджет
України" - розмір щорічної допомоги ветеранам війни було визначено у
розмірі 250 грн.

Але відповідно рішення
Конституційного Суду України від 01.12.04р. визнано, що: Визнати такими,
що не відповідають Конституції
України (254к/96-ВР) (є неконституційними), такі положення Закону
України "Про Державний бюджет України на 2004 рік" (1344-15):

1) статті 44,
якими встановлено, що у 2004 році виплата щорічної разової допомоги відповідно
до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" (3551-12) здійснюється у таких розмірах: інвалідам війни І групи
- 195 гривень, інвалідам війни II групи- 160 гривень, інвалідам війни III
групи- 130 гривень, учасникам
бойових дій- 120
гривень, особам, які
мають особливі заслуги
перед

3

Батьківщиною, -
195 гривень, членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих учасників
бойових дій і учасників війни, визнаних за життя інвалідами, - 65 гривень.

Таким чином
приймаючи до уваги, шо положення ст. 44 ЗУ
„Про Державний бюджет України" відповідно до рішення Конститційного суду
України визнано -неконституційним, суд вважає, що в данному випадку для
нарахування щорічної допомоги ОСОБА_1 за 2004
рік, слід застосовувати ст. 12 ч.5 ЗУ
„Про статус ве­теранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі
п"яти мінімальних пенсій за ві­ком, що складає - (92, 45 грн. х 5) = 462,
25 грн.

Приймаючи до
уваги, що ОСОБА_1 відповідачами
у 2004 році була сплачена щорічна допомога у розмірі 120 грн., таким чином з
відповідачів належить стягнути недо­плачену різницю, яка становить - 342, 25
грн.

Також,
враховуючи, що положення ст..
34 ЗУ „Про Державний
бюджет України на 2005 рік, і ст..
30 ЗУ „Про Державний
бюджет України на 2006 рік - не було визнано не­конституційними, суд вважає, що
вони підлягають застосуванню при розрахунку щоріч­ної грошової допомоги
позивачу.

Дослідивши
матеріали справи, судом встановлено, що починаючи з 04.05.2006 року ОСОБА_1 надано статусу
інваліда-війни 2 групи, в зв"язку з чим, нарахування щорічної допомоги
повинно нараховуватись за ст..
13 ч.5 ЗУ „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і ст. 30 ЗУ „Про державний бюджет
України на 2006 рік" - відповідно до якої сума щорічної грошової допомоги
інвалідам-війни 2 групи склала -330 грн.

Приймаючи до уваги, що у 2006 році відповідачами фактично ОСОБА_1 було сплачено щорічну
допомогу у розмірі 250 грн., на користь позивача належить стягнути різницю у
розмірі 80 грн.

Таким чином,
приймаючи до уваги, що позивач про порушення його прав тільки у листопаді 2006
року, суд приходить до висновку, що строк позовної давності, який відпо­відно
до ст.. 99 КАС
України становить 1 рік - позивачем не пропущено.

Приймаючи до
уваги вищевикладене, суд, дослідивши надані сторонами докази, у їх сукупності,
в межах заявлених позивачем вимог, приходить до висновку, що дії відпо­відачів
по нарахуванню у 2004 році щорічної грошової допомоги у розмірі 120 грн., а та­кож
у 2006 році у розмірі 250 грн. є неправомірним, і вважає за необхідне стягнути
не-сплачену суму щорічної грошової допомоги у розмірі 422, 25 грн. ( 342, 25
+80).

В іншій частині позову суд вважає
за необхідне відмовити.

Відповідно до
Прикінцевих положень Бюджетного Кодексу України - цей Кодекс набирає чинності з
1 січня 2002 року. З набранням чинності цим Кодексом інші норма­тивно-правові
акти застосовуються в частині, що не суперечить йому.

Таким чином, дії
відповідачів по застосуванню норм ЗУ
"Про Державний бюджет України за 2005, 2006 рік" при
нарахуванні щорічної грошової допомоги суд визнає пра­вомірними.

Керуючись ст.. 159-160 КАС
України, ст. 12, 13 ЗУ
„Про статус ветеранів війни, га­рантії їх
соціального захисту" ст. 34 ЗУ „Про бюджет України на 2005 рік", ст..30 ЗУ „Про бюджет України на 2006 рік", рішенням
Конституційного суду України від 01.12.04р. №20-рп,суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний
позов ОСОБА_1
задовольнити частко­во.

Стягнути з
Чаплинської райдержадміністрації Херсонської області на користь ОСОБА_1 суму
недосплаченої грошової допомоги у розмірі 422, 25 грн.

4

Стягнути з
Чаплинської райдержадміністрації Херсонської області держмито у до­хід держави
у розмірі 51 грн.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може
бути оскаржена в апеляційному порядку в Апеляційний адмініст­

ративний суд АРК
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний термін з дня йо­

го оголошення
заяви про апеляційне оскарження і подачею після цього протягом 20 днів

апеляційної
скарги, або у порядку ч 5 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства Ук­

раїни.