Справа № 22а-3178/2008
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2008-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 22а-3178/08
Головуючий суддя у 1-ої
категорія статобліку - 75
інстанції - Берелет В.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого, судді Сафронової
С.В. (доповідача),

суддів Поплавського В.Ю.,

Уханенко С.А.

при
секретарі Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в Криничанському районі Дніпропетровської області на постанову Криничанського районного
суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2007 року

у
адміністративній справі № 2а-158/07 за
позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Криничанському районі
Дніпропетровської області про визнання
незаконною бездіяльності, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 21
грудня 2007 року задоволено позов ОСОБА_1 та визнано не законною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в Криничанському районі Дніпропетровської
області у вигляді невиплати пенсії позивачу в розмірах передбачених ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей війни» та зобов'язано відповідача
підвищити ОСОБА_1 пенсію на 30%
мінімальної пенсії за віком, у відповідності до наведеної норми Закону
починаючи з 09.07.2007 р. та здійснювати подальшу виплату пенсію у розмірах
передбачених Законом.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою
в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на безпідставність судового рішення в частині
визнання неправомірною бездіяльності УПФ України в Криничанскьому районі,
оскільки на час розгляду даної справи в законодавчому порядку не було визначено
розміру мінімальної пенсії за віком для здійснення відповідного підвищення
особам, яким встановлено статус «діти війни», а відповідно до Положення про
Пенсійний фонд України, ПФУ є органом державної виконавчої влади до компетенції
якого не входить внесення змін до законодавчих актів. Крім того, вказує на те,
що органами пенсійного фонду не приймалося будь-яких рішень щодо спірного
питання, у зв'язку з відсутності відповідного звернення позивача про
призначення цього виду підвищення, а звернення позивача до УПФ 14.09.2007 р.
про перерахунок пенсії було розглянуто відповідачем відповідно до положень
Закону України «Про звернення громадян».

Сторони, які приймають участь у справі в судове засідання
апеляційної інстанції не з'явилися, хоча про дату, час і місце апеляційного
розгляду повідомлені належним чином. З огляду на відсутність відомостей про
поважність причини не явки сторін та їх клопотань про відкладення судового
засідання, відповідно до ч.4 ст.196 КАС України колегія суддів визнала, що
неприбуття позивача та представника відповідача не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо обставин
необхідних для ухвалення рішення судом
апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали
справи і прийняте по ній судове рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміни виходячи з
наступного.

Судом
першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що
позивач перебуває на обліку в УПФ
України в Криничанському районі Дніпропетровської області, отримує пенсію за віком та має правовий статус «дитини війни»,
що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні (а.с.7), а тому має право
на отримання пільг та державної соціальної підтримки, що встановлені Закону
України «Про соціальний захист дітей війни»
№ 2195-IV від 18.11.2004 р. (далі - Закон № 2195-IV від 18.11.2004 р.)

Право
позивача на оскарження рішень, дій та бездіяльності відповідача, який згідно до
наданого у п.7 ст.3 КАС України є суб'єктом владним повноважень та
уповноважений державою на надання визначених Законом № 2195-IV від 18.11.2004 р. пільг, безпосередньо передбачено ст.10
вказаного Закону та встановлено ст.4, ст.6, п.1 ч.1 ст.17 КАС України.

Предметом
спору у даній справі є право позивача на отримання державної соціальної
підтримки у відповідності до вимог ст.6 Закону № 2195-IV від
18.11.2004 р., якою визначено, що дітям війни, пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1 в частині незаконною бездіяльності УПФ України в Криничанському
районі Дніпропетровської області та зобов'язання відповідача перерахувати йому
і виплатити пенсію підвищену на 30% мінімальної пенсії за віком, як це передбачено в ст.6 Закону № 2195-IV від
18.11.2004 р. починаючи з 09.07.2007 р. - суд першої інстанції правильно
прийняв до уваги Рішення Конституційного Суду України № 6-рп від 9 липня 2007
року, яким визнані неконституційними п.12 ст.71 та ст.111 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік», що
призупиняли дію ст.6 Закону № 2195-IV від 18.11.2004 р.

Враховуючи
наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду щодо обов'язку
відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 та виплатити йому пенсію у
розмірі, встановленому Законом № 2195-IV від 18.11.2004 р.

З матеріалів справи вбачається, що Управління пенсійного фонду України в
Криничанському районі Дніпропетровської області будь-яких дій, пов'язаних з
перерахунком пенсії позивача відповідно до вищезазначених положень Закону не
здійснювало та виплат не проводило, що свідчить про бездіяльність відповідача
стосовно надання ОСОБА_1 соціальної підтримки.

Надіслання
відповідачем в адресу позивача листа у відповідності до вимог Закону України
«Про звернення громадян» з роз'ясненнями про нарахування підвищення пенсії
після визначення на законодавчому рівні розміру мінімальної пенсії для
обчислення цього підвищення не виправдовує бездіяльності відповідача та
порушення права ОСОБА_1 на отримання державної соціальної підтримки. Доводи апелянта
про відсутність заяви позивача про призначення цього виду підвищення суперечать
матеріалам справи. Колегія суддів вважає, що у відповідача не було підстав сприймати заяву позивача від 14.09.2007 р.
про перерахунок пенсії з врахування щомісячного довічного грошового утримання,
передбачено ст.6 Закону № 2195-IV від 18.11.2004 р , оскільки позивач не звертався з питаннями та в порядку,
визначеному Законом України «Про звернення громадян»

Доводи
апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги та слугувати підставою для
скасування постанови суду першої інстанції, оскільки виходячи з особливого
статусу «дітей війни» та обумовлену цим необхідність їх адекватного соціального
захисту, законодавець в ч.2 ст.3 Закону
№ 2195-IV від 18.11.2004 р. визначив, що державні соціальні гарантії дітям війни,
встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими
нормативно-правовими актами.

Діючим
законодавством функції з призначення, виплати пенсій, надбавок, підвищень та
доплат покладено на органи Пенсійного фонду України, а тому відповідач по
справі, заперечуючи проти адміністративного позову, у відповідності до вимог
ч.2 ст.71 КАС України повинен доказати правомірність своєї бездіяльності
стосовно позивача.

Проте
відповідачем не було надано будь-яких доказів
щодо правомірності його дій та бездіяльності, також як і не наведено
підстав не застосування у виниклих правовідносинах положень ст.7 Закону № 2195-IV від
18.11.2004 р., якою визначено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених
цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Посилання
апелянта на лист Міністерства юстиції України від 31.08.2007 р. № 21-46-561 не
є підтвердженням того, що відповідачем вживалися особисто будь-які заходи на
реалізацію конституційних прав позивача, а свідчать про те, що УПФУ в
Криничанському районі отримавши інформацію про відповідь Пенсійному фонду
України самоусунувся від виконання покладених на нього законом обов'язків.

З огляду
на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та
обрану судом правову позицію, колегія суддів приходить до висновку про
відсутність порушень норм матеріального
права при прийнятті оскаржуваної постанови суду стосовно вищенаведеної частини
позову ОСОБА_1

Разом з
тим, колегія суддів вважає, що районний суд при обґрунтуванні своїх висновків в
мотивувальній частині постанови неправильно вдався до обговорення необхідності
застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.62 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» та визначення розміру і порядку
обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлено статус «дитина війни».

Адміністративний
суд не має права самостійно визначати
яку саме норму закону необхідно застосовувати до спірних правовідносин в
частині визначення розміру мінімальної пенсії за віком, оскільки наведені
питання віднесені до адміністративного розсуду суб'єкта владних повноважень,
які суд перебрав на себе та тим самим втрутився до виключної компетенції
органів Пенсійного фонду України.

За
таких обставин, висновки та вказівка суду першої інстанції на розмір надбавки
до пенсії позивачу як дитині війни в сумі 121,80 грн. щомісяця необхідно
виключити.

Доводи
апеляційної скарги щодо неврахування судом заперечень відповідача та порушення
тим самим передбачених ст.ст.49,51 КАС України прав, колегія суддів знаходить
безпідставними, оскільки відповідно до
ст.86 КАС України оцінка доказів, які є у справі відноситься до
виключної компетенції суду і ніякі докази не мають для суду наперед
встановленої сили, а тому та обставина, що судом не було покладено в основу
рішення позицію відповідача, не може вважатися порушенням прав відповідача,
передбачених наведеними ним в апеляції нормами.

З
урахуванням вищезазначених обставин та положень діючого законодавства, керуючись
п.2 ч.1 ст.198, ст.201, ст.205,
ст.207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т
а н о в и л а :

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України
в Криничанському районі Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову
Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2007 року
- змінити.

Виключити
з мотивувальної частини постанови Криничанського районного суду
Дніпропетровської області від 21 грудня 2007 року вказівку про розмір надбавки
до пенсії позивачу як дитині війни в сумі 121,80 грн. щомісяця.

В іншій
частині постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від
21 грудня 2007 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може
бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня виготовлення її в повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлено 22 липня 2008 року

Судді: