Справа № К-37484/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2008 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі :

суддів :
Бутенка В.І.(доповідач),

Лиски Т.О.,

Панченка О.І.,

Сороки М.О.,

Весельської Т.Ф.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній
розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Державної
виконавчої служби в Томаківському районі Дніпропетровської області та
спеціалізованого державного підприємства “Укрспецюст”, третя особа -
ОСОБА_3, про визнання незаконними дій
посадових осіб та про визнання незаконними проведення прилюдних торгів по
реалізації арештованого майна , -

в с т а н о в и л а :

У червні 2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду
із вказаним позовом, в якому просили визнати незаконним дії Державної
виконавчої служби в Томаківському районі Дніпропетровської області та
спеціалізованого державного підприємства “Укрспецюст” щодо підготовки і
проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна - саду площею 49,3
га., розташованого в с. Виводове Томаківського району Дніпропетровської
області.

Також позивачі просили зобов'язати відповідачів провести
повторні прилюдні торги з реалізації вказаного
майна.

Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської
області позов задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від
09 листопада 2006 року це судове рішення скасовано і провадження у справі
закрито.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять скасувати
рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову місцевого суду.

При цьому вони посилаються на порушення апеляційним судом
норм матеріального і процесуального права.

Відповідач СДП “Укрспецюст” та третя особа ОСОБА_3 в
запереченнях на цю касаційну скаргу посилаються на необґрунтованість викладених
в скарзі доводів і просять відмовити в її задоволенні.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1. та ОСОБА_2., суд першої інстанції
виходив з того, що ця справа є справою адміністративної юрисдикції.

З цим висновком місцевого суду обґрунтовано не погодився
суд апеляційної інстанції, який виходив з того, що судом
першої інстанції не враховані положення ст. 17, 21 КАС України.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом ст. 3 цього ж Кодексу справою адміністративної
юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий
спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

При цьому апеляційний суд правильно виходив з
того, що компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних
справ визначена статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Скасовуючи постанову місцевого суду і закриваючи
провадження у справі, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з того, що
заявлені позивачами вимоги випливають із договірних відносин купівлі-продажу
майна на умовах прилюдних торгів.

Правовідносини, які склалися між сторонами, виникли з
права власності на спірне майно, а відтак не підлягають вирішенню в порядку
адміністративного судочинства, оскільки не відносяться до публічно-правових
відносин.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги зроблених апеляційним судом висновків не спростовують і при
ухваленні оскаржуваних судових рішень порушень норм матеріального та
процесуального права ним допущено не було.

За правилами ч.3 ст. 2201, ч.1 ст.224 КАС
України, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень, то суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 221, 223,
224, 230 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 09
листопада 2006 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає.

Згідно ст.ст. 236, 237 КАС України рішення суду
касаційної інстанції може бути оскаржено до Верховного Суду України лише за
винятковими обставинами протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :