Справа № 22-а-4262/2008
Суддя: Шаптала Н.К.
Дата ухвалення: 2008-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-4262/08 Суддя
доповідач: Шаптала Н.К.
у 1-ій інстанції: Хрімлі О.Г.
донецький апеляційний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2008 р. місто Донецьк

Колегія суддів Донецького апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Шаптала Н.К.

суддів апеляційного суду: Малашкевича
С.А., Яманко В.Г.

при секретарі судового засідання: Агейченковій К.О.

З участю сторін: представника позивача Качинської О.С.,
Новаковської Т.П., представника відповідача ОСОБА_1;

розглянувши апеляційну скаргу

Макіївської об'єднаної Державної податкової інспекції у
Донецькій області

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

18 лютого 2008 року

за позовом

Макіївської об'єднаної Державної податкової інспекції у
Донецькій області

до

Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_2

про

Стягнення
штрафних санкцій;

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Донецького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2008 року було
відмовлено позивачу - Макіївській об'єднаній Державній податковій інспекції у
Донецькій області, у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 суми нарахованих штрафних
санкцій у розмірі 1710 грн.

З даною
постановою не погодився позивач та подав апеляційну скаргу в якій просив
постанову суду першої інстанції скасувати, та задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Колегія
суддів заслухавши доповідача, представників позивача та відповідача,
перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги та доповнень до
неї, вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а постанова
суду першої інстанції -
скасуванню, з винесенням нової постанови про задоволення позовних вимог.

До такого висновку колегія прийшла з огляду на наступне:

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.202
КАС України - підставою
для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового
рішення є -. невідповідність висновків суду обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд відмовляючи в
задоволенні позову прийшов до помилкового висновку про недоведеність позивачем
позовних вимог.

Так,
актом перевірки №05180772/23-3/7 від
16.02.2007 року щодо

контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та

безготівкового обігу СПД ОСОБА_2 встановлено порушення п. 1,2,13 ст. 3
Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995р. у редакції Закону №1776-111 від
01.06.2000 року (далі Закон України №1776), а саме, встановлено: непроведення
розрахункової операції на повну суму покупки (надання послуги) через
зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у
фіскальний режим роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових
документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій; незабезпечення
відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій. На підставі акта перевірки було прийняте рішення № /0
від 19.02.2007 року про застосування до суб'єкта підприємницької діяльності на підставі п. 1 ст. 17, ст.22 Закону України
№1776 штрафних санкцій у розмірі 1710 грн.

Рішення про застосування штрафних санкцій направлено платнику податків
поштою 13.03.2007 року, яке отримане ОСОБА_2 15.03.2007 року, про що свідчить
підпис на зворотному боці поштового повідомлення.

Відповідно до ст.25 Закону України №1776 - суми фінансових санкцій, які
визначені ст.ст. 17-24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами
підприємницької діяльності до Державного бюджету України.

Але, станом на 12.03.2008 року, сума штрафних санкцій СПД ОСОБА_2 до
Державного бюджету не перерахована. Рішення про застосування штрафних санкцій у
адміністративному та судовому порядку платником податків не оскаржувалось.

Крім того, суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення не надав
належної оцінки фактичним обставинам справи у зв'язку з наступним: представник
СПД ОСОБА_2. - адміністратор ОСОБА_1
заперечувала у суді проти позовних вимог, посилаючись на те, що розрахункова
операція проводилась, розрахунковий документ видавався та надала у якості
доказу контрольні стрічки в яких вказана інформація стосовно продажу товару (100 грамів коньяку «Алекс» за ціною 20,00 грн.,
вино червоне за ціною 5,00 грн., чай за ціною 4,00 грн. на загальну суму
29 грн.), але фахівцями інспекції здійснена покупка
іншого товару (100 грамів коньяку «Алекс» за ціною 20,00 грн., 200 грамів червоного
вина за ціною 14,30 грн. на загальну суму 34,30 грн.), що знайшло своє відображення у акті перевірки, який підписаний з
боку позивача та відповідача. Також слід зазначити, що на момент
проведення перевірки в господарській одиниці - закусочній, де здійснює діяльність СПД ОСОБА_2, знаходились ще покупці,
тому згідно цієї контрольної стрічки даний розрахунковий документ
можливо видавався іншому покупцеві.

Крім того, як стверджує відповідач, невідповідності суми готівкових коштів
на місці проведення розрахунків, сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій
не існувало, але, як вбачається з матеріалів справи, це твердження
спростовується актом перевірки та додатком до нього - актом інвентаризації
наявності коштів станом на 15.02.2007 року у господарській одиниці -
закусочній, де здійснює діяльність СПД ОСОБА_2, підписаний перевіряючими та з
боку відповідача довіреною особою - адміністратором ОСОБА_1

Судом , також не прийнято до уваги те, що заборгованість
відповідача перед бюджетом утворилася на
підставі рішення про застосування штрафних (фінансових)
санкцій, яке не було скасоване у ході адміністративного оскарження або визнано
судом недійсним, нечинним чи скасоване. Судом неправомірно прийняті доводи
відповідача, оскільки вони стосуються правомірності прийняття позивачем рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій, однак предметом позову було визначене стягнення суми заборгованості
на користь держави, а не визнання недійсними рішень податкового органу.

Також, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції
про відсутність доказів обґрунтованості позовних вимог, оскільки це
спростовується матеріалами справи, бо встановлені порушення зафіксовані в акті
перевірки №05180772/23-3/7 від
16.02.2007 року та в акті інвентаризації наявності грошових коштів на
підприємстві станом на 15.02.2007 року, який був підписаний довіреною особою
відповідача - адміністратором ОСОБА_1 та за результатами даної перевірки
ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 155-1
Кодексу України про адміністративні правопорушення (а саме, за непроведення
розрахункових операцій на повну суму покупки, невидачу розрахункового документа
та за невідповідність суми готівкових коштів
на місці проведення розрахунків сумі коштів, які зазначені в даному
звіті реєстратора розрахункових операцій, чим порушила п.1,2,13 ст. 3 Закону
України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року у редакції Закону №1776-111 від
01.06.2000 року.

Таким, чином суд першої інстанції, не тільки зробив помилкові висновки про
недоведеність позову, а ще й необґрунтовано вийшов за межі позовних вимог вдавшись в оцінку правомірності прийняття
позивачем рішення про застосування штрафних санкцій, які не були предметом
позову.

За таких обставин, колегія приходить до висновку про необхідність
задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду, з винесенням нової постанови про задоволення
позову в повному обсязі, а саме, стягнення з суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 суми нарахованих штрафних санкцій у розмірі
1710 грн. на користь Державного бюджету України.

Повний текст постанови виготовлено
30.08.2008 року.

Керуючись
ст.ст. 195, п.3 ч.1 ст. 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія; -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Макіївської об'єднаної Державної
податкової інспекції у Донецькій області - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18 лютого
2008 року - скасувати.

Позовні вимоги Макіївській об'єднаній Державній
податковій інспекції у Донецькій області щодо стягнення з суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 суми нарахованих штрафних
санкцій у розмірі 1710 грн. - задовольнити.

Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_2 суми нарахованих штрафних санкцій у розмірі 1710 грн. на користь
Державного бюджету України.

Постанова
набуває чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом місяця безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
з дня виготовлення повного тексту постанови.

Колегія
суддів: Н.К.Шаптала

С.А.Малашкевич

В.Г.Яманко