Справа № 2а-596/2008
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2008-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-596/08
окружний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12"
серпня 2008 р. м.Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

Головуючого судді - Перцової Т.С., суддів - Бартош Н.С.,
Спірідонова М.А.,

при секретарі - Ульященко Л.М.

за участю першого позивача - ОСОБА_1

другого позивача -
не з'явився

представників позивачів - ОСОБА_8

першого відповідача - не з'явився

другого відповідача - Ольховського
Євгена Борисовича

представника третього відповідача -
Носова К.В.(дов. № 501/10/10-108 від 14.02.2007 року)

представника четвертого відповідача
- не з'явився

представника п'ятого відповідача - Носова К.В.(дов. № 501/10/10-108 від 14.02.2007 року)

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу
за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2 до головних державних
податкових ревізорів-інспекторів Державної податкової адміністрації у
Харківській області Тарусіна Олега Анатолійовича, Ольховського Євгена
Борисовича, Державної податкової адміністрації України, Державного казначейства
України, Державної податкової адміністрації в Харківській області про визнання
неправомірними дії інспекторів - ревізорів ДПА у Харківській області
Ольховського Є.Б. та Тарусіна О.А. по проведенню перевірки діяльності приватних
підприємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнання неправомірним та скасування акту б/н
від 25.04.2007 року, складеного інспекторами-ревізорами ДПА у Харківській
області Ольховським Є.Б. та Тарусіним О.А. за результатами перевірки діяльності
приватного підприємця ОСОБА_2 як такого що містять дані, які не відповідають
дійсним обставинам та компенсування завданої неправомірними діями інспекторів -
ревізорів ДПА у Харківській області Ольховського Є.Б. та Тарусіна О.А.
моральної шкоди ФОП ОСОБА_1 в розмірі 3626 грн. і ФОП ОСОБА_2 в розмірі 20 727
грн., -

ВСТАНОВИВ :

Позивачі, ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2,
звернулися до Харківського окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог в
мотивувальній частині позову просять суд визнати неправомірними дії
інспекторів-ревізорів ДПА у Харківській області Ольховського Є.Б. та Тарусіна
О.В. по проведенню перевірки діяльності приватних підприємців ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 визнати неправомірним та скасувати акт б/н від 25.04.2007 року,
складений інспекторами-ревізорами ДПА в Харківській області Ольховським Є.Б. та
Тарусіним О.В. за результатами перевірки діяльності приватного підприємця
ОСОБА_2 компенсувати завдану позивачам неправомірними діями
інспекторів-ревізорів ДПА Харківській області Ольховським Є.Б. та Тарусіним
О.В. моральну шкоду, яка оцінюється позивачами в наступних розмірах: моральна
шкода, завдана приватному підприємцю ОСОБА_1 оцінюється нею в розмірі 3626
гривень; моральна шкода, завдана приватному підприємцю ОСОБА_2 оцінюється ним в
розмірі 20727 гривень.

Перший позивач, ФОП ОСОБА_1, та представник позивачів в судовому засіданні
підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити, посилаючись на порушення
відповідачем норм чинного законодавства. Вимоги позивачів обґрунтовує з посиланням на ст. 11-1
Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, ст. 11-2 зазначеного
Закону щодо невручення направлення на проведення перевірки та копії наказу на
проведення перевірки позивачу. Також, представник позивачів зазначив, що у ДПА
у Харківській області не було законних підстав проводити перевірку, оскільки на
момент її проведення не було в наявності ні однієї з можливих підстав для
проведення таких перевірок, перелік яких передбачено ч. 6 ст. 11-1 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні”. Окрім того, представник
позивачів зазначає, що при здійсненні перевірки інспекторами ДПА особисто було
здійснено контрольну закупку товару, що, на думку позивачів, є оперативною
дією, яка може виконуватись лише податковою міліцією, як органом, що може
виконувати оперативно-розшукові функції. Зазначені в акті перевірки порушення є
такими, що не мали місце в діяльності ФОП ОСОБА_2 як зазначає представник
позивача це результат невірного тлумачення окремих норм діючого законодавства
посадовими особами, якими здійснювалася перевірка. Представник позивачів також,
посилався на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2008 року,
якою, як він вважає, встановлено, що перевірка ФОП ОСОБА_2 була позаплановою.

Другий позивач, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся повістками з
поштовими повідомленнями. У відповідності до ст. 35 КАС України другий позивач є
належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання. Другий позивач правом
участі в судовому засіданні не скористався.

Першого відповідача, головного
державного податкового ревізора-інспектора ДПА у Харківській області Тарусіна
Олега Анатолійовича у відповідності до копії наказу
Державної податкової адміністрації у Харківській області № 232-0 від 05.05.2008
року звільнено, у зв'язку із скороченням штатів по п.1 ст.40 КЗпП України.
Перший відповідач в судове
засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся
повістками з поштовими повідомленнями. У відповідності до ст. 35 КАС України перший відповідач
є належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання. Перший відповідач
відзив на позов не надав, правом участі в судовому засіданні не скористався.

Таким чином, суд вважає, що другий позивач та перший відповідач є належно повідомленими
про дату, час та місце судового засідання, їх
відсутність в судовому засіданні не перешкоджає розгляду справи, слід
розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Другий відповідач, головний
державний податковий ревізор-інспектор ДПА у Харківській області Ольховський
Євген Борисович, в судовому засіданні проти позову
заперечував в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що при
проведенні перевірки ФОП ОСОБА_2 він діяв в межах прав, наданих направленнями
на перевірку, та в межах компетенції органів державної податкової служби,
передбаченої ст.11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” та ст.15 Закону "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг". Крім того, Ольховський Є.Б. зазначив, що
оскаржувана перевірка була передбачена в плані роботи ДПА у Харківській області
і перевіряючі фактично були допущені до проведення перевірки, до початку
проведення перевірки перевіряючими було надано ОСОБА_3 під розписку направлення
на перевірку, що свідчить про законність проведеної перевірки, продавцем було
особисто складено опис наявних купюр та монет. За підсумками проведеної
перевірки було складено акт, в якому були зафіксовані встановлені перевіркою
порушення. Підсумовуючи викладене, просить суд відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Представник третього відповідача,
ДПА України, у судовому засіданні проти позову заперечує в повному
обсязі та надавши пояснення аналогічні поясненням представника п'ятого
відповідача - ДПА в Харківській області.

Четвертий відповідач, Державне
казначейство України у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд
справи у відсутності свого представника та надавши суду заперечення проти
позову в яких вказав на те, що проти позову заперечує в повному обсязі із
посиланням на ст. 23 Бюджетного кодексу України, ст.ст. 1167, 1172 Цивільного
кодексу України та Закон України „Про Державний бюджет України на 2007
рік”. Вказав, що ніяких порушень прав та
законних інтересів позивача Державне казначейство України не допускало та
жодним законодавчим чи нормативно-правовим актом не передбачено покладення
відповідальності на Державне казначейство України за дії посадових осіб інших
органів державної влади. Отже, вважає, що шкода завдана неправомірними діями
посадових осіб податкового органу може бути відшкодована лише відповідним
органом.

П'ятий відповідач, Державна податкова адміністрація у Харківській області
та її представник у судовому засіданні проти позову заперечують в повному
обсязі. В обґрунтування своїх заперечень посилаються на ст.ст. 8, 9, п.2 ч.1
ст.11, ст. 11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”,
ст.15, 16 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від
06.07.1995р. № 265/95-ВР (надалі - Закон № 265). Вважає, що при проведенні
перевірки позивача працівники ДПА у Харківській області діяли в межах прав,
наданих направленнями на перевірку, та в межах компетенції органів державної
податкової служби, передбаченої ст.11 Закону України „Про державну податкову
службу в Україні” та ст.15 Закону
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг". Вказують, що оскільки Закон України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг" від 06.07.1995р. № 265/95-ВР є
спеціальним у питаннях застосування РРО та РК, то до правовідносин з приводу
здійснення контролю за дотриманням порядку проведення готівкових розрахунків
норми інших актів законодавства, у тому числі і положення Закону України „Про
державну податкову службу в Україні”, слід застосовувати тільки в частині, не
врегульованій Законом України від 06.07.1995р. № 265/95-ВР. Посилання позивача
на положення ст.11-1 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні”
вважають хибним, тому що норми вказаної статті врегульовують правовідносини з
проведення планових та позапланових перевірок з питань своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та сплати платником податків податків та
зборів (обов'язкових платежів). Крім того, звертають увагу суду на той факт, що
оспорювана перевірка була передбачена в плані роботи ДПА у Харківській області
і перевіряючі фактично були допущені до проведення перевірки, адже до початку
проведення перевірки перевіряючи ними було надано особі, уповноваженій
здійснювати розрахунки - продавцю ОСОБА_3 під розписку направлення на
перевірку, що свідчить про законність проведеної перевірки. Підсумовуючи
викладене, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні в якості свідків були допитані
продавець другого позивача ФОП ОСОБА_2 - ОСОБА_3, яка була присутня при проведенні перевірки; покупці, які були
присутні в магазині в день перевірки - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також ОСОБА_6

Допитана в якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що вона працює
у першого позивача ФОП ОСОБА_2 продавцем. В день проведення перевірки була присутня у магазині і здійснювала продаж
товарів першого позивача. Під час обслуговування покупця, вона помітила, що
один чоловік зайшов за її прилавок, представився працівником податкової служби,
пред'явив посвідчення та сказав, що зараз буде почата перевірка. Вона
зателефонувала ФОП ОСОБА_2, на її телефонний дзвінок він відповів, що підвезе усі
документи потрібні для перевірки. Потім один з перевіряючих пішов за прилавок
ФОП ОСОБА_7, який на той час був закритий та достав з ящику стола гроші. Вона
перерахувала їх та склала опис наявних купюр та монет. Як пояснив свідок, вона
не роздрукувала касовий чек, оскільки її відволікли під час обслуговування
покупця, готівкові кошти зазначені в опису наявних купюр та монет, це гроші ФОП
ОСОБА_1, на час проведення перевірки ліцензія на торгівлю алкогольними напоями
була в наявності.

Згідно показань свідка, ОСОБА_4 - відвідувача магазину, який був присутній
в ньому в день проведення перевірки, в квітні
2007 року він зайшов в магазин, щоб здійснити покупки, через деякий час один з
чоловіків вийшов з черги та пішов за прилавок ФОП ОСОБА_2 Як він зрозумів, то
був перевіряючий з податкової служби. Він почув, що один з перевіряючих сказав
іншому, що в касі ФОП ОСОБА_2 виявлена різниця в 22 грн. Потім перевіряючий
пішов за прилавок ФОП ОСОБА_1, якої на той час в магазині не було та почав
заглядати в нього. Через деякий час один з перевіряючих сказав, що магазин
закривається, у зв'язку з чим він вийшов з магазину.

Згідно показань свідка, ОСОБА_5 - відвідувача магазину, який був присутній
в ньому в день проведення перевірки, 25
квітня 2007 року близько 11.00. год. він зайшов в магазин, щоб купити сигарети.
В черзі перед ним стояли дві людини. Коли ОСОБА_3 обслуговувала одного
чоловіка, інший вийшов з черги та пішов за прилавок продавця. Він представився
перевіряючим з податкової служби, пред'явив посвідчення та почав перераховувати
гроші в касі. Той, хто перерахував гроші, сказав іншому перевіряючему, що в
касі ФОП ОСОБА_2 виявлена різниця в 22 грн. Потім перевіряючий пішов за
прилавок ФОП ОСОБА_1, якої на той час в магазині не було. ОСОБА_3 сказала, що
це відділ іншого підприємця і він не працює. Через деякий час один з
перевіряючих сказав, що магазин закривається, у зв'язку з чим він вийшов з
магазину.

Згідно показань свідка, ОСОБА_6, 25
квітня 2007 року їй зателефонував її знайомий ОСОБА_2 та попросив взяти у нього
дома папку з документами та віднести їх перевіряючим в магазин. На прохання
ОСОБА_2 вона принесла вказану папку з документами перевіряючим. Під час
перевірки один з перевіряючих дістав гроші з відділу ОСОБА_1 та попросив
ОСОБА_3перерахувати їх, на що остання відповіла, що це гроші ФОП ОСОБА_1, які
відкладені на закупівлю товару, але перерахувала їх та склала опис наявних
купюр та монет. Через деякій час приїхав ФОП ОСОБА_2, який спілкувався з
перевіряючими вже без її з ОСОБА_3 присутності.

Вислухавши пояснення представників сторін, допитавши
свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Матеріалами справи
підтверджено, що 25.04.2007 р. на підставі направлень за №№ 6201, 6200 від
24.04.2007 р. головним державним
податковим ревізором-інспектором ДПА у Харківській області Тарусіним Олегом
Анатолійовичем та головним державним податковим ревізором-інспектором ДПА у
Харківській області Ольховським Євгеном Борисовичем проведена планова перевірка магазину, який розташований за адресою: Харківська обл.,
Нововодолазький район, с. Ватутіно, вул. Військова, 13 та належить суб'єкту
підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності,
про що складений акт від 25.04.2007 р.
б/н на бланку № 007955.

Як зазначено в акті, в ході проведення перевірки
встановлено наступні факти: не
проведення через РРО розрахункової операції у сумі 22 грн. 00 коп., не
роздрукування та невидача касового чеку на зазначену суму, невідповідність суми
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті РРО в сумі 3583 гривні 43 коп., здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями на розлив без наявності відповідної ліцензії, здійснення
роздрібної торгівлі сигаретами „Президент” по ціні 1 грн. 55 коп., при
мінімальній роздрібній ціні, встановленій виробником 1 грн.50 коп. У зв'язку з
чим, було зроблено висновок про порушення позивачем при здійснені своєї діяльності
пунктів 1, 2, 13 статті 3 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг" від 06.07.1995р. № 265/95-ВР, ст. 11-1,
15 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від
19.12.1995 р. № 481/95-ВР.

Перевірка проведена в присутності продавця ОСОБА_3 Після складання матеріалів перевірки, продавець був ознайомлений з актом
перевірки, підписав його та отримав другий примірник акту. В зауваженнях до
акту перевірки ОСОБА_3 зазначила, що з актом перевірки не згодна.

Перевіряючі фактично були допущені до проведення
перевірки, що підтверджується отриманням продавцем ФОП ОСОБА_2 - ОСОБА_3 направлень на перевірку, складеними
актом перевірки, письмовими пояснення та описом наявних купюр та монет.

Як встановлено в судовому засіданні вказана перевірка
проведена згідно плану проведення
перевірок за здійсненням СПД розрахункових операцій у сфері готівкового обігу на квітень 2007 року, що
складений ДПА у Харківській області, затверджений головою ДПА у Харківській області, а також згідно
направлень на перевірку № 6200, 6201 від
25.04.2007р.

В ході судового засідання представник позивачів наполягав на тому, що у
податківців, які проводили спірну перевірку не було законних підстав для її
проведення, оскільки вони не дотримались вимог положень ч.6 ст.11-1 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні”, яку на його думку необхідно
застосувати до спірних правовідносин.

З огляду на фактичні обставини справи, за результатами дослідження
письмових доказів по справі та з урахуванням вимог ст. 11 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні”,
ст.ст. 15,16 Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг", суд не
може погодитись з вищевказаним твердженням представника позивачів виходячи з
наступного.

Так, приписами ст.ст. 8, 9, 10 Закону України „Про державну податкову
службу в Україні” визначені функції органів державної податкової служби, до
яких належать, зокрема здійснення контролю за додержанням порядку проведення
готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому порядку.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” органи державної податкової
служби, у випадках, в межах компетенції та порядку, встановлених законами
України, мають право здійснювати контроль: за додержанням порядку проведення
готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку,
наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької
діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що
підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів
про виявлені порушення органам, які видали ці документи, торгових патентів.

В цьому ж Законі дано визначення позапланової перевірки,
згідно якого позаплановою виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться
за наявності певних обставин.

Судом встановлено, що ДПА у Харківській області при складанні плану
перевірок за здійсненням СПД розрахункових операцій у сфері готівкового обігу
на відповідний місяць, керувалась Наказом ДПА України № 441 від 11.10.2005 року
„Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку складання плану-графіка
перевірок суб'єктів господарювання та взаємодії між структурними підрозділами
при їх проведенні”, який діяв на момент проведення оскаржуваної перевірки.

Приписами п.п. 2.5., 2.6. розділу 2 цих Методичних рекомендацій визначено,
що основними критеріями відбору платників податків є: аналіз
фінансово-господарської діяльності на підставі звітних даних суб'єкта
господарювання; порівняння звітних даних
про використання РРО (КОРО) суб'єктів господарювання, які займаються однаковим
видом діяльності та мають однакові умови отримання доходу; результати
попередньо проведених перевірок суб'єктів господарювання та їх господарських
одиниць; дані проведених хронометражів (спостережень) у порівнянні з даними
виторгів за аналогічні попередні періоди господарської діяльності даного
платника; кількість та періодичність ремонтів РРО, кількість зареєстрованих
РРО, по яких надається звітність, що суб'єкти господарювання їх не
використовують; динаміка виторгів та
аналіз тенденції їх зростання (спаду) у відношенні з іншими показниками
господарської діяльності суб'єктів господарювання. Перевірки контролю за
здійсненням суб'єктами господарювання розрахункових операцій у сфері
готівкового обігу проводяться за окремими планами органів державної податкової
служби. З метою підвищення контролю за здійсненням розрахункових операцій та
запобігання дублюванню перевірок у ДПІ в містах і районах формується та
затверджується щомісячний план проведення зазначених перевірок.

Суд зазначає, що проведена перевірка була передбачена в
плані роботи ДПА в Харківській області на квітень 2007
року, отже проведена перевірка є плановою перевіркою з питань дотримання позивачем порядку проведення розрахунків за товари
(послуги), інших вимог Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг" та Закону
України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного
і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Згідно ст. 15 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі громадського харчування та послуг" контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), інших вимог цього Закону
здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових
перевірок згідно із законодавством України.

Статтею 16 вказаного закону передбачено, що контролюючі
органи мають право відповідно до
законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону. Планові або
позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки
або книги обліку розрахункових операцій,
здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Виходячи з положень Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг", який визначає правові
засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг і є спеціальним для такого виду операцій, суд не
приймає посилання позивача на те, що до проведення оспорюваної перевірки слід
застосовувати положення ч.7 ст.11-1 Закону України „Про державну податкову
службу в Україні”, оскільки останній може застосовуватися тільки в
частині, не врегульованій Законом № 265/95-ВР.

Виходячи з
положень Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг", який визначає правові
засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг і є спеціальним для такого виду операцій, суд також
не приймає посилання позивача на те, що до проведення оскаржуваної перевірки слід застосовувати положення Указу Президента України "Про деякі заходи
для дерегулюванню підприємницької діяльності", оскільки останній
може застосовуватися тільки в частині, не врегульованій Законом № 265/95-ВР.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що представником позивачів
помилково робиться висновок, що в постанові Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21 лютого 2008 року, встановлено, що перевірка ФОП
ОСОБА_2 була позаплановою. Вказаною постановою від 21.02.2008 року встановлено,
що перевірка позивача, ФОП ОСОБА_2 проводилась посадовими особами ДПА у
Харківській області на підставі направлень на перевірку у відповідності з
планом перевірок за здійсненням СПД розрахункових операцій на квітень місяць
2007 року та зроблений висновок, що перевірка не є плановою в розумінні ст.
11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”. У зв'язку з
наведеним суд робить висновок, що
висновок представника позивачів щодо встановлення виду оскаржуваної перевірки,
як позапланової, ґрунтується на довільному тлумаченні вищенаведеної постанови
від 21.02.2008 року.

Суд не бере до уваги посилання представника позивачів на
те, що ФОП ОСОБА_2 не був наданий наказ на проведення перевірки, оскільки згідно з вимогами Закону України
"Про державну податкову
службу в Україні" умовою надання наказу на проведення перевірки є проведення позапланової перевірки, якою не є спірна
перевірка, тобто ДПА у Харківській області і не повинна була приймати та надавати наказ на проведення спірної перевірки.

Згідно із ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді
інших справ, у яких беруть участь ті самі особи
або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні встановлено, що постановою Харківського
апеляційного адміністративного суду від
21.02.2008 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 задоволено частково, скасовано
постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2007
року в частині відмови у задоволені
позову ФОП ОСОБА_2 про визнання нечинним рішення Нововодолазької міжрайонної
державної податкової інспекції про застосування штрафних (фінансових) санкцій №
522330 від 25.05.2007 року, яким застосовані штрафні санкції у розмірі 1700,00
грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями на розлив без відповідної
ліцензії та визнано нечинним рішення Нововодолазької міжрайонної державної
податкової інспекції про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 522330
від 25.05.2007 року, яким застосовані штрафні санкції у розмірі 1700,00 грн. за
роздрібну торгівлю алкогольними напоями на розлив без відповідної ліцензії. В
іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19
вересня 2007 року залишено без змін. Вказана постанова вступила в законну силу
та на момент розгляду справи не скасована.

Як вбачається з постанови Харківського апеляційного адміністративного суду
від 21.02.2008 року, судом встановлено, що дії посадових осіб державної
податкової служби щодо проведення перевірки та складання акту перевірки
відповідають вимогам наведених в постанові норм права.

Щодо позовної вимоги про визнання неправомірним та скасування акту
перевірки від 25.04.2007 року, складеного інспекторами-ревізорами ДПА в
Харківській області Ольховським Є.Б. та Тарусіним О.В. за результатами
перевірки діяльності приватного підприємця ОСОБА_2 суд вказує, що сам по собі акт перевірки не має і не може мати
для платника податків будь-яких наслідків. Цей документ не впливає на права та
обов'язки суб'єкта господарювання, що перевіряється, він не встановлює ніяких
вимог чи обов'язкових правил поведінки для платника податків, предназначений керівнику податкового органу,
який на його підставі повинен прийняти відповідне рішення, і вже прийняте
рішення, яке містить конкретні приписи для платника податків може бути останнім
оскаржене в судовому порядку.

Таким чином, суд робить висновок про
те, що оскаржуваний акт перевірки не є рішенням ( нормативно-правовим актом чи
правовим актом індивідуальної дії) в розумінні КАС України і не може бути
предметом спору в адміністративному суді.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивачів щодо визнання неправомірним та скасування акту перевірки від 25.04.2007 року,
складеним інспекторами-ревізорами ДПА в Харківській області Ольховським Є.Б. та
Тарусіним О.В. за результатами перевірки діяльності приватного підприємця ОСОБА_2 нормативно не обґрунтованими, та такими що
протирічать чинному законодавству.

Судом не встановлено фактів здійснення морального чи
фізичного тиску з боку перевіряючих на
ОСОБА_3

Суд зазначає, що до правоохоронних органів зі скаргою на неправомірні дії
посадових осіб ДПА у Харківській області під час проведення перевірки позивачі
не зверталися.

Суд не приймає посилання представника позивачів та показання свідків
ОСОБА_3 та ОСОБА_6, що готівкові кошти зазначені в опису наявних купюр та монет
належать ФОП ОСОБА_1, оскільки вказані твердження спростовуються власноруч
складеним ОСОБА_3 описом наявних купюр та монет, з якого вбачається, що грошові
кошти в розмірі 3626,33 грн. належать
ФОП ОСОБА_2 та її письмовими поясненнями, де продавець вказала, що невідповідність
грошових коштів на місці проведення розрахунків ФОП ОСОБА_2 у розмірі
зазначеному в акті перевірки з сумою Х-звіту пояснила тим, що не встигла
пробити чеки.

Крім того, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від
21.02.2008 року встановлено, що штрафні (фінансові) санкції були накладені на
ФОП ОСОБА_2 з урахуванням вчиненого порушення п. 13 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі громадського
харчування та послуг" та ст. 11-1 Закону
України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

У зв'язку з наведеним суд не приймає посилання представника позивачів, що в
діяльності ФОП ОСОБА_2 не було порушення ст.
11-1 Закону України „Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Крім того, суд не приймає, як доказ, того, що ФОП ОСОБА_2 здійснював продаж
цигарок „Президент” за цінами нижчими від встановлених виробником, декларацію
про встановлені виробником максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари з 01
квітня 2007 року, оскільки позивачами не надано жодних доказів, що пачка
цигарок „Президент”, яка була реалізована по ціні 1,55 грн., була саме з партії
тютюнових виробів після 01 квітня 2007 року.

Суд також не приймає посилання представника позивачів, що головними
державними податковими ревізорами-інспекторами Державної податкової
адміністрації у Харківській області Тарусіним Олегом Анатолійовичем та
Ольховським Євгеном Борисовичем неправомірно була здійснена контрольна
закупівля товару, оскільки спірна покупка товару фахівцем ДПА у Харківській
області у розумінні Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг" є
розрахунковою операцією в рамках звичайної покупки-продажу товару споживання, а
не контрольною як помилково вважає представник позивачів.

Суд зауважує, що надані представником позивачів до матеріалів справи копії
листів Державної податкової адміністрації України від 16.04.2008 року №
3755/6/23-7019 та Державного комітету України з питань регуляторної політики та
підприємництва не спростовують доводів відповідачів по справі щодо правомірності
дій фахівців ДПА у Харківській області при проведенні спірної перевірки,
додержання останніми встановлених Законом України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” підстав та порядку проведення перевірки щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу ФОП
ОСОБА_2

Враховуючи викладене, суд вважає, що Державна податкова
адміністрація у Харківській області, головний державний податковий ревізор-інспектор ДПА у Харківській
області Тарусін Олег Анатолійович та головний державний податковий
ревізор-інспектор ДПА у Харківській області Ольховський Євген Борисович
при проведені спірної перевірки та складанні акту діяли на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, передбачений Законом, з дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС
України.

Згідно Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” - відповідно
до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди
підлягають : наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювання.
Наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювання та
вини останнього в її заподіянні. Суд зокрема повинен з'ясувати, чим
підтверджено факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або
втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач
оцінив заподіяну шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для вирішення спору.

Судом встановлено, що позивачами та їх представником до суду не надано
жодного документа, який би свідчив про спричинення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 моральної
шкоди та позивачами не обґрунтовано в чому саме виразилась спричинена ним
моральна шкода.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги доведеність у судовому
засіданні правомірності дій інспекторів - ревізорів ДПА у Харківській області
Ольховського Є.Б. та Тарусіна О.А. по проведенню перевірки від 25.04.2007 року
та складанні акту перевірки б/н від 25.04.2007 року, суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог щодо компенсування завданої позивачам неправомірними
діями інспекторів-ревізорів ДПА Харківській області Ольховським Є.Б. та
Тарусіним О.В. моральної шкоди, яка оцінюється ОСОБА_1 в розмірі 3626 гривень,
а ОСОБА_2 - в розмірі 20727 гривень.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 8, 17,
86, 87, 94, 138, 143, ч.1 ст.158, 161, 162, 163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні адміністративного позову
ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2 до головних державних податкових
ревізорів-інспекторів Державної податкової адміністрації у Харківській області
Тарусіна Олега Анатолійовича, Ольховського Євгена Борисовича, Державної
податкової адміністрації України, Державного казначейства України, Державної
податкової адміністрації в Харківській області про визнання неправомірними дії
інспекторів - ревізорів ДПА у Харківській області Ольховського Є.Б. та Тарусіна
О.А. по проведенню перевірки діяльності приватних підприємців ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 визнання неправомірним та скасування акту б/н від 25.04.2007 року,
складеного інспекторами-ревізорами ДПА у Харківській області Ольховським Є.Б.
та Тарусіним О.А. за результатами перевірки діяльності приватного підприємця
ОСОБА_2 як такого що містять дані, які не відповідають дійсним обставинам та
компенсування завданої неправомірними діями інспекторів - ревізорів ДПА у
Харківській області Ольховського Є.Б. та Тарусіна О.А. моральної шкоди ФОП
ОСОБА_1 в розмірі 3626 грн. і ФОП ОСОБА_2 в розмірі 20 727 грн. - відмовити в повному обсязі.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному
обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної
скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений
для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова
суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова в повному обсязі
виготовлена та підписана 15.08.2008 року.

Головуючий суддя (підпис) Т.С.Перцова

Суддя (підпис) Н.С.Бартош

Суддя (підпис) М.О.Спірідонов