Справа № 22-а-8098/2008
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2008-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя - доповідач Білак С.В.
Суддя - доповідач 1-ї інстанції Лебеженко В.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

6 серпня 2008 року
справа № 22-а-8098/08

приміщення
суду за адресою: м.Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суд у складі:

головуючого

Білак С.В.

суддів
при секретарі з участю: позивача

Сухарьок М.Г., Гаврищук Т.Г. Безруковій В.М. ОСОБА_1

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу відповідача:

судовому засіданні
Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради

на
постанову

Дружківського міського суду Донецької області

від

09.06.2008 року /у повному
обсязі виготовлена - 17.06.2008 року/

по
справі

№ 2-а-208/08

за
позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради

про

стягнення щорічної допомоги на оздоровлення за період з
2000 по 2004 роки, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до Управління праці та соціального
захисту населення Дружківської міської ради про стягнення
щорічної допомоги на оздоровлення за період з 2000 по 2004 роки.

Постановою
Дружківського міського суду Донецької області від 09.06.2008 року позов ОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської
ради про стягнення недоотриманої
допомоги на оздоровлення за період з 2000-2004 роки було задоволено повністю. Стягнуто з Управління праці
та соціального захисту
населення Дружківської міської ради на користь ОСОБА_1 недоотриману суму допомоги на оздоровлення за період 2000-2004 роки у
розмірі 4 460 грн. 50 коп.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що
позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній
електростанції 1 категорії, інвалідом
ІІІ групи та перебуває на обліку у відповідача.

Позивачеві
фактично нараховано та сплачено щорічна грошова допомога на оздоровлення за
2000р. в сумі 21 грн. 50 коп., у 2001р. в сумі 21 грн. 50 коп., у 2002 р. в
сумі 21 грн. 50 коп., у 2003 р. в сумі 21 грн. 50 коп., у 2004 р. в сумі 21
грн. 50 коп.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду скасувати і в задоволенні позовних вимог
позивачу відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначив, що
судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права, а саме, він здійснював виплати, керуючись постановами
Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 р. “Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та № 562 від
12.07.2005 р. “Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Позивач в
судовому засіданні не підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача до судового засідання не з»явився, про час і
місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає, що неприбуття у судове засідання осіб, які були
належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не
перешкоджає судовому розгляду справ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення
позивача проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи встановив,
що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1
категорії та інвалідом 3 групи /а.с. 6,
7, 8/.

Згідно довідки відповідача, позивачу було сплачено
компенсаційні суми на оздоровлення за 2000р. в сумі 21 грн. 50 коп., у 2001р. в
сумі 21 грн. 50 коп., у 2002 р. в сумі 21 грн. 50 коп., у 2003 р. в сумі 21
грн. 50 коп., у 2004 р. в сумі 21 грн. 50 коп. /а.с.31/.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ
передбачена щорічна допомога на оздоровлення учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії третьої групи інвалідності -
чотири мінімальні заробітні плати. Розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.4 ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, закону України суд застосовує правовий акт, який має вищу
юридичну силу.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",
конкретні розміри всіх видів доплат, пенсій і компенсацій підвищуються
Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни вартості життя і зростання
мінімальної заробітної плати.

Встановлений
постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року "Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", розмір щорічної допомоги на оздоровлення до липня 2005 року
не збільшувався, в той час як Законами України "Про встановлення
мінімальної заробітної плати на 2001 рік", "Про встановлення
мінімальної заробітної плати на 2002 рік", "Про встановлення
мінімальної заробітної плати на 2003 рік", "Про Державний бюджет
України на 2004 рік", "Про Державний бюджет України на 2005
рік", «Про Державний бюджет на 2007 рік» розмір мінімальної заробітної
плати збільшувався неодноразово. Визначені наведеною постановою та постановою Кабінету
Міністрів України № 562 від 12 липня 2005 року "Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" розміри щорічних грошових виплат на оздоровлення значно нижчі
за відповідні, передбачені ст. 48 Закону України "Про соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", кратні
розміри мінімальної заробітної плати, і тому виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, до спірних правовідносин
суд застосував нормативний акт вищою юридичної сили - Закон України "Про
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХП.

Таким
чином, суд першої інстанції правомірно стягнув з відповідача недоотримані суми щорічної допомоги на оздоровлення за
2003 та 2004 роки.

Суд
першої інстанції допустив помилку щодо зобов'язання відповідача провести
перерахунок щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2000-2002 роки. Ці
вимоги задоволенню не підлягають, оскільки виплату щорічної допомоги на
оздоровлення хоча і здійснюють органи соціального захисту населення, але
починаючи тільки з 29 жовтня 2003 року, відповідно до п. 2 Порядку фінансування
видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм
соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 04.03.2002 року № 256 (із змінами та доповненнями), а також відповідно
до Закону України № 2638-Ш від 11.07.2001 року. Таким чином, позивач пред'явив
позовні вимоги до неналежного відповідача у справі.

Тому в
частині стягнення з відповідача щорічної допомоги на оздоровлення за 2000-2002
роки, колегія суддів вважає за необхідне відмовити саме до цього відповідача.

Враховуючи
зазначене, колегія суддів вважає, що з відповідача за рахунок державного
бюджету на користь позивача необхідно стягнути недоотримані суми допомоги на
оздоровлення за 2003, 2004, роки, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати
на момент виплати, а саме: в 2003 році - (237 грн. х 4 - 21.50 ) = 926 грн. 50
коп.; в 2004 році -(237 грн. х 4 - 21 грн. 50 коп.) = 926 грн. 50 коп., всього
на загальну суму 1 853 грн.

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195-196, п. 3 ч. 1 ст. 198, 202,
205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської
ради Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову
Дружківського міського суду Донецької області від 09.06.2008 року по справі №
2-а-208/08 року за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Дружківської міської ради про стягнення недоотриманої суми допомоги
на оздоровлення за період
з 2000 по 2004 роки скасувати.

Стягнути
з Управління праці та соціального
захисту населення Дружківської міської ради на користь ОСОБА_1
заборгованність з допомоги на оздоровлення за 2003 та 2004 в сумі 1 853 грн.

Відмовити
ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Управління праці та соціального захисту населення Дружківської
міської ради про стягнення коштів на оздоровлення за 2000-2002 роки.

Вступна
та резолютивна частина постанови проголошена 6 серпня 2008 року, в повному
обсязі постанова складена 11 серпня 2008 року.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту набрання законної сили.

Головуючий суддя:
С.В.Білак

Судді:
М.Г.Сухарьок

Т.Г.Гаврищук