Справа № 3/249
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2007-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, тел.278-43-43, e-mail:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

місто
Київ

12 год. 47 хв.

07.12.2007 р.
№ 3/249

Окружний
адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Блажівської Н. Є.
при секретарі Мельнику С. С.

за
участю представників сторін:

від
позивача: ОСОБА_1;

від
відповідача : не з'явився;

від
відповідача 2:
ОСОБА_2(довіреність № 23 від 20 червня 2007 року)

За
результатами розгляду у відкритому судовому засіданні адміністративної справи

За
позовом

ОСОБА_1
(надалі -Позивач)

до

Київського
міського військового комісаріату
(надалі -Відповідач-1) та Головного Управління пенсійного фонду України в
місті Києві (надалі -Відповідач 2)

про

зобов'язання вчинити дії

На
підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в
судовому засіданні 7 грудня 2007 року проголошено вступну та резолютивну
частини Постанови. Виготовлення Постанови у повному обсязі відкладено на 13
грудня 2007 року.

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1
звернулася з позовом до Київського міського військового комісаріату та до Пенсійного
фонду України про визнання її права на донарахування недоплаченої пенсії, до
рівня визначеного чинними нормативно-правовими актами України, прийнятими після
звільнення її чоловіка зі служби та зобов'язання Відповідача -1 провести
донарахування пенсії і її виплату за минулий час та перерахунок
допомоги на поховання її чоловіка та
виплатити недоплачену суму, виходячи із розміру перерахованої ОСОБА_3 пенсії
станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням введених у 1996-2003 роках щомісячних
додаткових видів грошового забезпечення і премій.

Ухвалою
від 13 листопада 2007 року замінено неналежного Відповідача-2 -Пенсійний фонд
України на належного Відповідача-2 -Головне управління Пенсійного фонду України
в місті Києві.

Свої
позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що вона являється вдовою
військовослужбовця -підполковника
ОСОБА_3 і після призначення
їй пенсії по втраті годувальника у 2003
році, Відповідач -1 своєчасно не виконав вимоги статті 63 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та
деяких інших осіб ”, не проводив
перерахунок її пенсії , виходячи із розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців
визначеного правовими актами. На думку
Позивача, Відповідач мав здійснити перерахування їй пенсії з урахуванням:

-
щомісячних надбавок у розмірі 40%
посадового окладу згідно з Указом Президента України № 847/99 від 14 липня 1999 року «Про
додаткові заходи щодо впорядкування
грошового забезпечення
військовослужбовців Збройних сил України»за період з 1 вересня 1999 року
до 31 грудня 2002 року:

-
щомісячних надбавок грошового забезпечення у розмірі 100% згідно з Указом
Президента України № 173 від 23 лютого
2002 року «Про посилення соціального захисту
військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів
внутрішніх справ»за період з 1 січня 2003 року до 31 грудня 2003 року;

- щомісячної 90% надбавки за безперервну
службу, введеної Указом Президента України № 389/2003 від 5 травня 2003 року
«Про надбавки військовослужбовцям Збройних сил України, Міністерства внутрішніх
справ України … за безперервну службу»і
пунктом 1.2 «Інструкції про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за
безперервну військову службу», затвердженою Наказом Міністерства оборони
України № 149 від 26 травня 2003 року за
період з 1 травня 2003 року по 31 грудня 2003 року;

- 33,3% премії , згідно Указу Президента
України № 923/96 від 4 жовтня 1996 року
«Про грошове забезпечення військовослужбовців», Постанови Кабінету Міністрів
України № 829 від 22травня 2000 року
«Про грошове забезпечення військовослужбовців»та пункту 34.5 «Положення про порядок
виплати грошове забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил
України»затвердженого Наказом Міністерства Оборони України «№ 75 від 5 березня 2001 року за період з 1
жовтня 1996 року до 31 грудня 2003 року.

З
урахуванням вищевикладеного, Позивач
просить визнати її право на донарахування недоплаченої пенсії
до рівня визначеного чинними нормативно-правовими актами України, прийнятими
після звільнення її чоловіка зі служби, а також
зобов'язати військовий комісаріат
провести донарахування недоплаченої пенсії
і забезпечити її виплату.

Відповідач-1 відзиву на позовну заяву не надав та явку
уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив.

Відповідач-2
проти позовних вимог заперечував та зазначив, що вимоги Позивача є незаконними і безпідставними. При цьому
Відповідач-2 посилається на те, що
відповідно до статті 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” № 2262 пенсії особам, які мають право на пенсію за
цим законом обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади, процентну надбавку за
вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії в розмірах, встановлених законодавством. Ця
редакція статті була внесена Законом України «Про внесення змін до статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення осіб,
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб»№ 1769 від 15 червня 2004 року. У Прикінцевих положеннях цього Закону зазначено, що особи, яким раніше призначено пенсію відповідно до цього Закону мають право на
перерахунок пенсій з урахуванням
положень Закону та виплату 50% перерахованої пенсії з 1 січня 2005року,
а з 1 січня 2006 року -100% перерахованої пенсії. Проте, у пункті 8 Прикінцевих
положень, зазначено, що Закон набирає чинності з 1 січня 2005 року.

Також
Відповідач-2 зазначає про те, що у постанові Пленуму ВСУ № 4 від 15квітня 2005
року звертається увага суду на те, що Закон № 1769 не має зворотної сили, тому
вимога щодо перерахунку пенсії з урахуванням запроваджених після звільнення зі
служби нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за
минулий час, тобто до 1 січня 2005 року задоволенню не підлягають.

Таким
чином, Відповідач наголошує, що дійсно, вищезазначеними Законами передбачено підвищення пенсій. Але його було
проведено, як зазначено в Законі, поступово (з 2005 р. -50%, з 2006 р. -100%).
Крім цього, вимога Позивача про
перерахунок пенсії з урахуванням надбавок та премії за період до вступу в силу
Закону є неправомірним, оскільки Закон зворотної сили не має.

Крім
того Відповідач зазначає, що
до 2007 року кошти на виплату
пенсій військовослужбовцям передбачалися Міністерству оборони України, а
Пенсійному фонду вони були передбачені
лише з 1 січня 2007 року згідно ст. 99
Закону України «Про державний
бюджет на 2007 рік»№ 489. Головне
Управління Пенсійного фонду України не є правонаступником Міністерства Оборони України і тому не може бути
відповідачем за даним позовом.

З
урахування викладеного, Відповідач просить відмовити Позивачу у задоволення
його позову.

Розглянувши
подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників
Позивача та Відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до
наступних висновків:

Спірні
правовідносини регулюються Законом України „Про пенсійне забезпечення”, Законом
України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб”, Указами Президента України № 173 від 23 березня 2002 року,
№ 389/2003 від 5 травня 2003 року, № 923/96 від 4 жовтня 1996 року, Інструкцією
про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу
в Збройних Силах України, затвердженою Наказом Міністра оборони України 26
травня 2003 року N 149 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28
травня 2003 року за N 411/7732, постановою Кабінету Міністрів України № 829 від
22 травня 2000 року „Про грошове забезпечення військовослужбовців” та
Положенням про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям
Збройних Сил України, затвердженим наказом Міністра оборони України № 75 від 5
березня 2001 року.

Відповідно
до статті 4 Закону України „Про пенсійне забезпечення” умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та членів їх сімей встановлюються
Законом України про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Згідно
із статтею 1 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших осіб” особи
офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особи,
які мають право на пенсію за цим
Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі,
службі в органах внутрішніх справ і в
державній пожежній охороні, службі в Державній
службі спеціального зв'язку
та захисту інформації України,
в органах і підрозділах
цивільного захисту, податкової
міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу
років. Члени сімей військовослужбовців, осіб,
які мають право на пенсію за
цим Законом, які
загинули чи померли
або пропали безвісти, мають право
на пенсію в разі втрати годувальника.

Як
свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 Відповідачем-1 була призначена пенсія за
вислугою років з 1 липня 1999 року виходячи із розрахунку наступних видів
грошового забезпечення: посадовий оклад-103,00 грн., оклад за військове звання
-130,00 грн., процентна надбавка за вислугою років 40% -
93,20 грн. на загальну суму 326,20 грн. Вказана пенсія була перерахована
з 1 липня 2000 року та становила загалом 413,00 грн., з 1 січня 2003 року
- 454,30 грн., а з 1 жовтня 2003 року
- 495,60 грн., з яких посадовий
оклад-165,00 грн., оклад за військове звання -130,00 грн., процентна надбавка
за вислугою років 40% - 118,00 грн. , про що свідчать виписки
Відповідача-1 щодо нарахування пенсії П/справа: ФА-78336, які містяться в
матеріалах справи.

Позивачка
є дружиною ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 4 липня 1957
року, якій у зв'язку зі смертю чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про смерть від
20 грудня 2003 року) з 1 червня 2005 року призначена пенсія в разі втрати
годувальника в розмірі 627,60 грн.

Відповідно
до частини 3 статті 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та
військової служби за контрактом, особам, які мають
право на пенсію
за цим Законом, та членам їх
сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Указом
Президента України від 14 липня 1999 року N 847/99 „Про додаткові заходи щодо
впорядкування грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України”
встановлено з 1 вересня 1999 року військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) щомісячну
надбавку за службу у Збройних
Силах України в розмірі до 40
відсотків посадового окладу в межах видатків, передбачених у державному бюджеті
на утримання Збройних Сил України. Цей Указ втратив чинність в частині, що стосується
військовослужбовців - з 1 січня
2003 року на підставі Указу Президента N 173/2002 ( 173/2002 ) від 23 лютого
2002 року.

На
підставі вказаного Указу Позивач просить донарахувати їй пенсію з 1 вересня
1999 року по 31 грудня 2003 року з урахуванням щомісячної грошової надбавки в
розмірі 40 відсотків посадового окладу.

При
цьому слід зазначити, що вимоги Позивача в частині нарахування пенсії за період
з 1 січня 2003 року по 31 грудня 2003 року є неправомірними, оскільки з 1 січня
2003 року вказаний Указ Президента України вже втратив чинність.

Указом
Президента України від 23 лютого 2002 року N 173 „Про посилення соціального
захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів
внутрішніх справ” встановлено
військовослужбовцям (крім військовослужбовців Служби
безпеки України, Управління
державної охорони України, суддів
військових місцевих та
військових апеляційних судів
та військовослужбовців строкової
військової служби) щомісячні
надбавки у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення
(окладів грошового забезпечення
та надбавки за вислугу років) та
визначено, що виплачувати зазначену надбавку військовослужбовцям Військово-Морських Сил з 1 липня 2002 року у
межах коштів, передбачених у Державному бюджеті України на
утримання Міністерства оборони України,
іншим військовослужбовцям - з 1
січня 2003 року.

На
підставі вказаного Указу Позивач просить донарахувати їй пенсію з 1 січня 2003
року по 31 грудня 2003 року з урахуванням щомісячної грошової надбавки в
розмірі 100 відсотків грошового забезпечення.

Указом
Президента України від 5 травня 2003 року N 389/2003 „Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ
України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління
державної охорони України за безперервну службу” надано Міністрові оборони
України право встановлювати військовослужбовцям збройних Сил України щомісячні
надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України у відсотках
до грошового забезпечення, які мають високі результати
у службовій діяльності,
залежно від стажу служби в таких розмірах: понад 5 років - до 10; понад
10 років - до 30; понад 15 років - до
50; понад 20 років - до 70; понад 25
років - до 90 відсотків.

Порядок
і умови виплати зазначених
надбавок визначаються
Міністром оборони України. Виплата надбавок відповідно до цього Указу здійснюється з 1
травня 2003 року за рахунок коштів, передбачених у
Державному бюджеті України
на утримання Збройних Сил
України.

На
виконання вказаного Указу Президента України від 5 травня 2003 року N 389/2003 Наказом міністра
оборони України № 149 від 26 травня 2003
року було затверджено Інструкцію про порядок і умови виплати щомісячної
надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України.

На
підставі вказаних Указу та Інструкції Позивач просить донарахувати їй пенсію з
1 травня 2003 року по 31 грудня 2003 року з урахуванням щомісячної грошової
надбавки в розмірі 90 відсотків грошового забезпечення.

Указом
Президента України від 4 жовтня 1996 року N 923/96 „Про грошове забезпечення
військовослужбовців” та постановою Кабінету Міністрів України № 829 від 22
травня 2000 року „Про грошове забезпечення військовослужбовців” надане
командирам військових частин, керівникам установ та організацій право
преміювати військовослужбовців (крім
військовослужбовців строкової
служби) Збройних Сил
України відповідно до їх
особистого вкладу в загальний результат у межах фонду преміювання, створеного
в розмірі чотиримісячного фонду
грошового забезпечення, без обмеження
індивідуальних премій максимальними розмірами.

На
підставі вказаних Указу та постанови Позивач просить донарахувати їй пенсію
з 1 жовтня 1996 року по 31 грудня 2003
року з урахуванням премії в розмірі 33,3 відсотків грошового забезпечення.

Як
свідчить Розрахунок Відповідача-1 на пенсію в разі втрати годувальника від 1
червня 2005 року до грошового утримання для обчислення пенсії Позивачу
враховано: посадовий оклад в розмірі 165,00 грн., оклад за військовим званням в
сумі 130,00 грн., процентні надбавки за вислугу років -40% в сумі 118,00 грн.,
100% в сумі 413,00 грн., 90 % в сумі 743,40 грн., 33,3 % на суму 522,61 грн.
Всього грошове забезпечення визначене Відповідачем-1 в сумі 2092,01 грн. Пенсія
Позивачці призначена з 01 червня 2005 року.

Згідно
із статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі,
крім випадків, коли вони
пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. Закріплений в Конституції України принцип
неприпустимості зворотної
дії в часі законів та інших нормативно-правових
актів узгоджується з міжнародно-правовими
актами, зокрема Міжнародним пактом про громадянські та
політичні права (стаття 15), Конвенцією про захист прав і основних свобод
людини (стаття 7).

За
вказаною нормою Конституції України дію нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона
починається з моменту
набрання цим актом
чинності і припиняється
з втратою ним
чинності, тобто до події, факту
застосовується той закон або інший
нормативно-правовий акт, під
час дії якого вони настали або мали місце.

Редакція
статті 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших осіб”, у відповідності до якої пенсії
обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні
оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, була
внесена Законом України від 15 червня 2004 року № 1769 „Про внесення змін до
статті 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших осіб”.

Згідно
з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 15 червня 2004 року № 1769
встановлено, що особи, яким раніше призначено пенсії відповідно до Закону
України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб”, мають право на перерахунок пенсій з урахуванням положень
цього Закону та виплату 50 відсотків перерахованої пенсії з 1 січня 2005 року,
а з 1 січня 2006 року -100 відсотків перерахованої пенсії.

Чоловіку
Позивачки була нарахована пенсія раніше набрання чинності Законом України №
1769 від 15 червня 2004 року відповідно до Закону України „Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, а
тому ОСОБА_3 має право на перерахунок
пенсій з урахуванням положень цього Закону та виплату 50 відсотків
перерахованої пенсії з 1 січня 2005 року, а з 1 січня 2006 року -100 відсотків
перерахованої пенсії

Відповідно
до рішення від 14 червня 2007 року N 3-рп/2007, Конституційний Суд України
вважає, що встановлення першим
реченням пункту 2
розділу II "Прикінцеві положення" Закону N 1769-IV порядку виплати
перерахованої пенсії, згідно з
яким особи, яким раніше призначено
пенсії відповідно до Закону N 2262-XII, мають право на перерахунок пенсій з
урахуванням положень Закону
N 1769-IV та виплату 50
відсотків перерахованої пенсії з 1 січня
2005 року, а з 1 січня 2006 року
- 100
відсотків перерахованої пенсії,
не порушує конституційних прав громадян і є таким, що
відповідає Конституції України (є конституційним).

При
цьому Конституційним судом України зазначається, що аналіз першого речення
пункту 2 розділу
II "Прикінцеві положення" Закону N 1769-IV свідчить про
те, що зміст права
на соціальний захист осіб,
яким раніше призначено пенсії
відповідно до Закону N 2262-XII,
залишився незмінним, оскільки
Закон N
1769-IV не змінив існуючого на день
його прийняття набутого права
осіб на отримання
пенсій. Цим положенням Верховна Рада України на підставі
пунктів 3, 5 частини першої
статті 85, пунктів
1, 6 частини першої статті
92 Конституції України встановила тільки
порядок виплати перерахованої
пенсії особам, яким раніше призначено пенсії
відповідно до Закону N 2262-XII
та які мають право на перерахунок
пенсій з
урахуванням положень Закону N 1769-, що полягає в поетапній
виплаті пенсій військовослужбовцям та іншим особам починаючи з 1 січня
2005 року у розмірі
50 відсотків перерахованої
пенсії, а з 1 січня 2006 року - 100 відсотків
перерахованої пенсії. Тобто законодавець,
запроваджуючи такий порядок виплати
перерахованої пенсії, не порушив
норм статті 22
Конституції України.

Матеріалами
справи підтверджується, а Позивачем не заперечується той факт, що Відповідачем-1
була нарахована та виплачувалася Позивачу пенсія у разі втрати годувальника з
урахуванням раніше встановлених розмірів щомісячних надбавок та премій (а саме
40%, 100%, 90% надбавок та 33,3% премії) але з 1 червня 2005 року в розмірі 50
відсотків перерахованої пенсії, а з 1
січня 2006 року - 100 відсотків перерахованої пенсії. Тобто у відповідності до
пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 15 червня 2004 року № 1769.

Згідно
із частиною 3 статті 63 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” усі призначені
за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру
хоча б одного
з видів грошового
забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які
мають право на пенсію за цим Законом,
або у зв'язку із введенням для
зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у
розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок
пенсій здійснюється на
момент виникнення права на
перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів
України, у строки,
передбачені частиною другою
статті 51 цього Закону.

Вказана
редакція частини 3 статті 63 Закону викладена згідно із Законом України від 16
грудня 2004 року № 2255-ІV „Про внесення змін до деяких законів України з
питань соціального захисту військовослужбовців”. Відповідно до пункту 1
Прикінцевих положень вказаного Закону, він набирає чинності з 1січня 2006 року.

Враховуючи
викладене, суд приходить до висновку, що норми закону, які є підставою для
зміни розміру грошового забезпечення при розрахунку суми пенсії, а також для
перерахунку пенсії у зв'язку зі зміною
розміру хоча б
одного з видів
грошового забезпечення (а саме частина 3 статті 43 та частина 3
статті 63 Закону) набули чинності відповідно з 1 січня 2005 року та 1 січня
2006 року. А тому, згідно до статті 58 Конституції України перерахунок пенсій
на підставі статті 43 та статті 63
Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб” можливий лише
з моменту набрання
цими нормами чинності.

Виходячи
з викладеного, вимоги Позивача щодо визнання її права на донарахування
недоплаченої пенсії, до рівня визначеного чинними нормативно-правовими актами
України, прийнятими після звільнення її чоловіка зі служби та зобов'язання
Відповідача -1 провести донарахування
пенсії і її виплату за минулий
час виходячи із розміру перерахованої ОСОБА_3 пенсії станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 з
урахуванням введених у 1996-2003 роках щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення і премій є неправомірними, оскільки порядок такого перерахування
пенсій був введений Законами, що набрали чинності з 2005, 2006 років, тобто
після прийняття нормативно-правових актів, якими змінювалися розміри грошового
забезпечення військовослужбовця.

Виходячи
з неправомірності вимог Позивача щодо перерахунку пенсії ОСОБА_3,
неправомірними також є вимога про перерахунок допомоги на поховання її чоловіка та виплату недоплаченої її суми,
оскільки розмір такої допомоги згідно статті 61 Закону України „Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”
залежить від розміру пенсії померлої особи.

Відповідно
до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем
не було доведено обставин, які свідчили б про неправомірні дії посадових осіб Відповідачів
щодо нарахування пенсії, та про підстави перерахування Відповідачами раніше
призначеної Позивачу пенсії.

Враховуючи
все вищевикладене, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На
підставі вищевикладеного, керуючись статтями 71, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста
Києва, -

П О С Т А Н О В И В

В
позові відмовити повністю.

Постанова
відповідно до частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було
подано.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її
складення в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне
оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Н. Є. Блажівська

Дата складення та підписання постанови в
повному обсязі -13 грудня 2007 року