Справа № 22а-527/2008
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2008-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2008
року Судова колегія
Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
Золотнікова О.С.,

суддів Бітова
А.І. та Милосердного М.М.,

при
секретарі Усенко С.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 03 травня 2007
року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Суворовського районного
відділу Одеського міського управління Головного управління МВС України в Одеській області (третя особа
ОСОБА_2) про визнання протиправними дій щодо видачі паспорта громадянина
України, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до Суворовського районного відділу ОМУ ГУМВС
України в Одеській області про визнання неправомірними дій щодо видачі паспорта
громадянина України ОСОБА_2.

В обґрунтування
позову зазначалося, що 08 квітня 1996 року, в порушення діючого на той момент
законодавства, ОСОБА_2 отримав паспорт громадянина України в Суворовському РВ
ОМУ УМВС України в Одеській області на підставі його заяви про обмін паспорта
колишнього СРСР, отриманого ним у 1983 році у м. Баку, Республіка Азербайджан.
Однак 13 січня 1995 року ОСОБА_2. у місті Баку отримав паспорт громадянина
Азербайджану і тому наявність двох паспортів Азербайджану та України свідчить
про незаконність отримання паспорта громадянина України.

Постановою
Суворовського районного суду м. Одеси від 03 травня 2007 року у задоволені
позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено.

Не погоджуючись
з постановленим по справі судовим рішенням, позивач в апеляційній скарзі
зазначає, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми матеріального
права і, крім того, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.
Зокрема, апелянт вказує на те, що суд не прийняв до уваги дані щодо незаконного
отримання паспорта громадянина України громадянином республіки Азербайджан
ОСОБА_2, які отримано з м. Баку за № 18/45-1205 від 27 квітня 2004 року та за №
18/45-2152 від 30 квітня 2004 року. Крім того, на думку апелянта, визнання
ОСОБА_2 громадянином України та видача йому паспорта громадянина України
супроводжувалися фальсифікаціями відповідних документів з боку працівників
паспортної служби. У зв'язку з
викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постановленого
по справі судового рішення і винесення нової постанови із задоволенням позовних
вимог.

Заслухавши
суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність
підстав для її задоволення.

Судом
встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець м. Баку, азербайджанець, громадянин СРСР, прибув в Україну 09
листопада 1987 року та був тимчасово прописаний на термін навчання до 28 липня
1994 року.

12 серпня 1992
року Центральним РВ УМВС України в Одеській області у паспорт ОСОБА_2 серії
НОМЕР_1, виданий 3 відділом Насмінського РВВС м. Баку 19 травня 1983 року, було
внесено запис «Громадянин України».

01 березня 1995
року ОСОБА_2 постійно прописався за місцем проживання дружини, громадянки
України, ОСОБА_3, за адресою: м. Одеса,АДРЕСА_1.

15 березня 1996
року ОСОБА_2 подав клопотання за місцем постійного проживання щодо визначення
громадянства України, в порядку ст. 33 Закону України «Про громадянство
України» від 08 жовтня 1991 року, який діяв на той час.

20 березня 1996
року матеріали особової справи ОСОБА_2 надійшли до ВПР та МР УМВС України в
Одеській області, де у відповідності до повноважень, встановлених п. 2 ч. 1 ст.
30 названого Закону, було зроблено висновок про визначення ОСОБА_2 громадянином
України, який затверджено 26 березня 1996 року начальником УМВС України в
Одеській області.

На виконання
рішення начальника УМВС України в Одеській області від 26 березня 1996 року про
визначення громадянства України, ОСОБА_2 08 квітня 1996 року отримав у
Суворовському районному відділі ОМУ УМВС України в Одеській області паспорт
громадянина України серії НОМЕР_2.

Відмовляючи
ОСОБА_1. у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з того, що суб'єкт владних повноважень - Суворовський районний відділ
ОМУ УМВС України в Одеській області при видачі ОСОБА_2 08 квітня 1996 року
паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України «Про
громадянство України» від 08 жовтня 1991 року.

Так, відповідно
до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України» від 08 жовтня 1991
року громадянами України визнавались особи, які на момент набрання чинності цим
Законом проживали в Україні, незалежно від походження, соціального і майнового
стану, расової та національної належності, статі, освіти, мови, політичних
поглядів, релігійних переконань, роду і характеру занять, які не є громадянами
інших держав і які не заперечують проти набуття громадянства України.

Із врахуванням
наведеного положення Закону, ОСОБА_2 станом на 13 листопада 1991 року як особа,
що проживала на території України в м. Одесі, визнавався громадянином України.

На підставі
вказаної норми Закону 12 серпня 1992 року Центральним РВ УМВС України в
Одеській області у паспорт ОСОБА_2 серії НОМЕР_1, виданий 3 відділом
Насмінського РВВС м. Баку 19 травня 1983 року, було обґрунтовано внесено запис
«Громадянин України».

У зв'язку з
поданням ОСОБА_2 заяви про визначення громадянства в порядку ст. 33 названого
Закону, начальником УМВС України в Одеській області 26 березня 1996 року
відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 30 вказаного Закону було затверджено
висновок про визначення ОСОБА_2 громадянином України, на підставі якого,
відповідно до ст. 39 Закону України «Про громадянство України» від 08 жовтня
1991 року, відповідачем було видано третій особі паспорт громадянина України
серії НОМЕР_2.

Посилання
апелянта на отримання ОСОБА_2 13 січня 1995 року паспорта громадянина
Азербайджану не впливають на правильність висновку суду першої інстанції щодо
відсутності підстав для визнання неправомірними дій відповідача по видачі
ОСОБА_2 паспорта громадянина України, а можуть бути підставою для ініціювання
питання про втрату ОСОБА_2 громадянства України в порядку ст. 19 Закону України
«Про громадянство України» від 18 січня 2001 року.

Колегія суддів
апеляційного суду відхиляє доводи апеляційної скарги щодо фальсифікації
посадовими особами органів внутрішніх справ документів по визначенню ОСОБА_2
громадянином України, оскільки постановою старшого слідчого прокуратури м.
Одеси від 22 грудня 2002 року відмовлено в порушенні кримінальної справи
стосовно посадових осіб органів внутрішніх справ при вирішенні питання щодо
визнання громадянства ОСОБА_2 за відсутністю в їх діях складу злочину (а. с 192
- 193 матеріалів наглядного провадження прокуратури м. Одеси № 07-68-07).

Враховуючи,
що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд
апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова
колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Суворовського районного
суду м. Одеси від 03 травня 2007 року - без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може
бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України
протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: