Справа № 22-а-2964/2008
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2008-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

апеляційний адміністративний суд
У Х В А Л А

Іменем України

13 червня 2008 року справа
№ 22-а-2964/08

приміщення суду за адресою:
м.Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного
адміністративного суд у складі:

головуючого

Білак С.В.

суддів при секретарі
з участю: позивача представника відповідача

Гаврищук Т.Г., Міронової Г.М. Безрукової В.М. ОСОБА_1 Клименко К.О.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу відповідача:

судовому засіданні
Управління праці та соціального захисту населення Селидівської міської
ради Донецької області

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від 03.12.2007 року

по справі

№ 2-а-4082/07 /суддя Стиран В.В./

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту населення
Селидівської міської ради Донецької області

про

стягнення одноразової грошової допомоги до 5 травня за
2005-2007 роки

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного
адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління праці та
соціального захисту населення Селидівської міської ради Донецької області про
стягнення одноразової грошової допомоги
до 5 травня за 2005-2007 роки.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду
від 03.12.2007р. позовні вимоги ОСОБА_1
були задоволені частково. Визнано неправомірною відмову Управління праці
та соціального захисту населення Селидівської міської ради Донецької області
щодо виплати ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 5 травня в розмірі семи
мінімальних пенсій за 2007 рік. Стягнуто
з управління праці та соціального захисту населення Селидівської міської ради
Донецької області недоотриману суму щорічної грошової допомоги до 5 травня за
2007 рік у розмірі 2570 грн. 42 коп. на користь ОСОБА_1. В задоволенні решти
позовних вимог позивачу відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має право
на пільги, встановлені законодавством України для інвалідів війни, є інвалідом
війни і інвалідом третьої групи і відповідач сплатив йому одноразову грошову
допомогу до 5 травня в 2007 році - 300 грн.

27.12.2007р.
Управлінням праці та соціального захисту населення Селидівської міської ради
Луганської області подана апеляційна
скарга, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції та
відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.

Апеляційну
скаргу мотивує тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції неправильно
застосовано норми ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту». Розміри щорічної грошової допомоги відповідної категорії
громадян встановлюються Законом «Про Державний бюджет України» на відповідний
рік, а саме: інвалідам 3 групи в 2005 році - 270 грн., в 2006 році - 270 грн.,
в 2007 році - 300 грн.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав
доводи апеляційної скарги.

Позивач доводи апеляційної скарги не підтримав.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги представника відповідача,
заперечення проти доводів апеляційної скарги позивача. дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши
правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а судове рішення
таким, що підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України,
судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

З
матеріалів справи вбачається, що позивач Калачник Сергій Павлович є ветераном
війни - інвалідом війни та інвалідом третьої групи, що підтверджується
посвідченням серії Б № 397444, виданого 07.07.2007р. /а.с.5/.

Згідно листа відповідача, позивачу було сплачено одноразову грошову допомогу до 5 травня у 2005 році -
270 грн., у 2006 році - 270 грн., у 2007 році - 300 грн. /а.с.4/.

Відповідно до ст. 13 Закону України № 3551-ХІІ «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інваліди війни мають право на разову грошову допомогу до 5 травня ,
інвалідам 3 групи - в розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Статтею 17 Закону України № 3551-ХІІ передбачено, що щорічна виплата
разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених ст.ст. 12 - 16
цього Закону, здійснюється органами праці та соціального захисту населення
через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам,
які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового
утримання.

Позивачу було фактично виплачено відповідачем одноразову допомогу,
передбачену Законом України № 3551-ХІІ у
2005, 2006, 2007 роках у розмірі: за 2005 рік - 270
грн., за 2006 рік - 270 грн., за 2007 рік - 300 грн.

Судом першої інстанції вірно застосовано норми рішень
Конституційного Суду України від 01.12.2004р. та від 09.07.2007р., якими
визнані неконституційними відповідні положення Законів про бюджети України на
2004 та 2007 роки і тому позивачу повинні були проведені за 2004, 2007 роки
виплати грошової допомоги у відповідності до ст.13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»

Відповідно до ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до принципу верховенства права та законності -
суд при вирішення справи керується принципом
верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та
визначають зміст і спрямованість держави. Крім того, як роз”яснено
постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійснені
правосуддя», - судам необхідно виходити з того, що нормативно - правові
акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови
Верховної ради України, постанови і розпорядження
Кабінету Міністрів України, підлягають оцінці на відповідність як Конституції України так і закону.

Враховуючи
вищевикладене, суд першої інстанції правильно вважав, що дії відповідача щодо
відмови позивачу в виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, в
розмірах, встановлених ч.5 ст. 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є неправомірними.

Суд
першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким
чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду
не вбачається.

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 199, ст. 200,
п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Селидівської міської
ради Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду
від 03.12.2007 року залишити без
задоволення.

Постанову
Донецького окружного адміністративного суду від 03.12.2007р. за позовом ОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту населення Селидівської міської ради
Донецької області про стягнення одноразової грошової допомоги до 5 травня за
2005-2007 роки - залишити без змін.

Вступна
та резолютивна частина ухвали проголошена 13 червня 2008 року, в повному обсязі
складена 18 червня 2008 року.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту набрання законної сили.

Головуючий
С.В.Білак

Судді
Т.Г.Гаврищук

Г.М.Міронова