Справа № 2-а-152/2007
Суддя: Шевченко С.В.
Дата ухвалення: 2007-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА

іменем України

19 червня 2007
року Орджонікідзевський районний суд м.
Харкова в складі:

головуючого
судді Шевченка С. В.

за участю
секретаря Шоста Е.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративний позов
ОСОБА_1 до Харківського
інституту танкових військ про стягнення грошової компенсації замість
неодержаного речового майна,

ВСТАНОВИВ:

25.04.2007
року позивач подав до суду позов, в
якому просив стягнути з відповідача 3263 грн. 04 коп. грошової компенсації
замість неодержаного речового майна за період проходження військової служби.

В
обґрунтування позову позивач посилався на те,
що 17 лютого 2003 року, на
підставі Наказу Міністерства оборони України,
він був звільнений в запас за станом здоров'я і за період проходження
військової служби йому не було видано грошову компенсацію замість належного до
видачі речового майна.

В судовому
засіданні представник позивача позов підтримала.

Представник
відповідача проти позову заперечував,
посилався на пропуск позивачем строку позовної давності.

З'ясувавши
обставини справи та перевіривши їх доказами,
суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову
з наступних підстав.

Згідно
до ст.
9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей», держава гарантує
військовослужбовцям достатнє матеріальне,
грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби.

Положення
про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших
військових формувань у мирний час, яке
затверджене постановою КМУ № 1444 від 28.10.2004 року встановлює, що військовослужбовці, звільнені в запас або відставку з правом
носіння військової форми одягу, за
бажанням можуть отримати речове майно,
яке вони отримали під час звільнення або грошову компенсацію за нього за
цінами на день підписання наказу про звільнення.

Як
встановлено судом, ОСОБА_1 17 лютого
2003 року, був звільнений в запас, про що свідчить копія витягу з наказу начальника
Харківського інституту танкових військ при Національному технічному
університеті «ХШ».

Відповідно
до довідки НОМЕР_1 від 25.02.2003 року грошова компенсація за неотримане
позивачем речове майно станом на 10 березня 2000 року складає 2058 грн. 36 коп.
і дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

В
частині стягнення 1704 грн. 68 коп. компенсації замість речового майна після
11.03.2000 року, суд відмовляє, оскільки на підставі Закону України «Про
деякі заходи щодо економії бюджетних коштів»,
який набрав чинності з 11 березня 2000 року і діяв на час звільнення
позивача у 2003 році, ч. 2 ст. 9
Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей» зупинено в частині одержання військовослужбовцями речового майна і
продовольчих пайків або за бажанням військовослужбовців грошової компенсації
замість них.

Посилання
представника відповідача на те, що
позивачем пропущений річний строк позовної давності, суд не приймає до уваги, оскільки,
на момент звільнення ОСОБА_1 та виникнення у нього права на звернення до
суду за захистом порушених прав та інтересів діяв трирічний строк позовної
давності. 26 березня 2006 року позивачем був поданий аналогічний позов до
Ленінського районного суду, який був
залишений без розгляду, однак
відповідач, як вбачається з його відгуку
на позов, фактично частково визнав
наявність заборгованості перед ОСОБА_1 Відповідно до ч. 1 ст.
264 ЦК України, перебіг позовної
давності переривається вчиненням особою дії,
що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку і згідно
ч.3 тієї ж статті, після переривання
перебіг позовної давності починається заново. Оскільки ОСОБА_1 про залишення
його позову без розгляду стало відомо лише в квітні 2007 року, суд вважає адміністративний позов ОСОБА_1
поданим до Орджонікідзевського районного суду в межах встановленого КАС України
строку позовної давності.

Судові витрати
по справі підлягають стягненню з відповідача.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 9, 10,
71, 122, 158,
159, 160, 163 КАС України, Законом України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей»,
Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів», суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з Харківського інституту танкових військ на користь ОСОБА_1 2058 (дві тисячі
п'ятдесят вісім) грн. 36 копійок в рахунок компенсації замість неодержаного
речового майна.

В іншій частині
позовних вимог - відмовити.

Стягнути
з Харківського інституту танкових військ на користь держави 3 (три) грн. 40
коп. державного мита.

постанова
може бути оскаржена шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження на протязі 10
днів з дня складання постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається на протязі 20 днів після подачі заяви про
апеляційне оскарження.