Справа № К-24147/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2008-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого,
судді Смоковича М.І.,

суддів
Весельської Т.Ф., Горбатюка С.А., Мироненка О.В., Чумаченко Т.А.,

провівши
у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи за
позовом ОСОБА_1 до Староостропільської сільської ради
Староконстянтинівського району Хмельницької області (далі - Староостропільська
сільська рада) про визнання рішення недійсним за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову Староконстянтинівського районного суду Хмельницької
області від 10 квітня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької
області від 07 червня 2006 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
Староостропільської сільської ради про визнання рішення ради від 24 грудня 2004 року № 9 недійсним.

В обґрунтування своїх вимог вказав на те, що зазначеним
рішенням йому відмовлено у наданні земельної ділянки в розмірі 0,16 га, яка
значиться у користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Вважає відмову незаконною, оскільки вона порушує його
права, як землекористувача та власника будинку АДРЕСА_1, а тому просив
скасувати рішення Староостропільської сільської ради від 24 грудня 2004 року № 9.

Постановою Староконстянтинівського районного суду
Хмельницької області від 10 квітня 2006 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 07
червня 2006 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову
Староконстянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 квітня 2006
року залишено без зміни.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить постановлені
у справі рішення судів першої та апеляційної інстанції скасувати та постановити
у справі нове рішення, яким задовольнити його вимоги.

Вважає, що рішення судами постановлені з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві
приватної власності частина жилого будинку в АДРЕСА_1. Для обслуговування
належної частини жилого будинку у встановленому порядку йому надано земельну
ділянку площею 0,28 га.

ОСОБА_1 у листопаді 2004 року звернувся до відповідача з
заявою, в якій просив надати йому додатково земельні ділянки, які знаходяться
поруч біля його будинку і які значаться
такими, що перебувають в користуванні односельчан ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного
кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права
власності та права користування земельними ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 141 ЗК України підставами припинення
права користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права користування земельною
ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках,
передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності державних чи комунальних
підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами,
які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням;д) систематична несплата земельного податку
або орендної плати.

Таким чином, суди відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_1 правильно вказали на те, що рішення Староостропільської сільської
ради від 24 грудня 2004 року № 9 відповідає вимогам закону.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 1989 року є правомірними
користувачами земельною ділянкою, на яку претендує ОСОБА_1, і підстав,
передбачених статтею 141 ЗК України, для прийняття рішення про примусове
припинення користування ними земельними ділянками, а отже, й надання її у
користування ОСОБА_1, у сільської ради не було.

Доводи, викладені
в касаційній скарзі, не містять у собі посилань на наявність порушень чинного
законодавства, які є підставами для висновку про те, що судами попередніх
інстанцій неправильно застосовані норми матеріального та процесуального законів
і що призвело або могло призвести до ухвалення незаконних та необґрунтованих
судових рішень.

Відповідно частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при
ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суд першої інстанції та апеляційний суд не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень,
підстав для їх скасування чи зміни немає.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувані постанову
Староконстянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 квітня 2006
року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 07 червня 2006 року в
адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Староостропільської сільської
ради Староконстянтинівського району Хмельницької області про визнання рішення
недійсним - без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як у
випадку та з підстав, передбачених статтями 236, 237 Кодексу адміністративного
судочинства України до Верховного Суду України лише за винятковими обставинами,
протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

Судді (підпис) Смокович М.І.

(підпис)
Весельська Т.Ф.

(підпис) Горбатюк С.А.

(підпис)
Мироненко О.В.

(підпис) Чумаченко Т.А.

З оригіналом згідно

Відповідальний секретар Семяніста
С.Л.