Справа № 22-а-1136/2008
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2008-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 22-а-1136/08 Головуючий
у І інстанції: Попікова О.В.
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної
І.В.,

суддів:
Бараненка І.І., Маслія В.І.,

при секретарі: Трибой І.В.,

розглянувши
матеріали апеляційної скарги Державної податкової
інспекції у Вишгородському районі Київської області на постанову Господарського
суду Київської області від 27.04.2007
року по справі за їх позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю
„Мегапромсервіс”, Міжнародної виробничо-комерційної корпорації „Інфоспорт” про
визнання недійсним договору, -

В С Т А Н О В И Л А:

ДПІ у Вишгородському районі Київської області звернулися до
Господарського суду Київської області з
адмінпозовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Мегапромсервіс”,
Міжнародної виробничо-комерційної корпорації „Інфоспорт” про визнання
недійсним, таким, що суперечить інтересам держави та суспільства, договору №326
від 15.09.2004 року, укладеного між ТОВ «Мегапромсервіс” та Міжнародною
виробничо-комерційною корпорацією „Інфоспорт” з застосуванням наслідків,
передбачених чинним законодавством.

Постановою Господарського
суду Київської області від 27.04.2007 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в
якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну постанову суду першої
інстанції та постановити нову про задоволення позову в
повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність та необґрунтованість даного рішення, порушення
вимог чинного законодавства, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
15.09.2004 року між відповідачами укладено договір № 326 про виконання робіт по
монтажу, комплектуванню та здачі в експлуатацію теплового обладнання. Згідно умов даного договору МВКК «Інфоспорт» доручає, а
ТОВ «Мегапромсервіс» приймає на себе зобов'язання щодо виконання робіт по
монтажу, комплектування та здачі в експлуатацію теплового обладнання в ІТП за адресою: м. Київ, Кловський узвіз,
10. Термін виконання робіт 45 днів з моменту надходження передплати. Загальна
вартість робіт згідно кошторисів складає 33362,40 грн.

На виконання складеного
договору виконавцем - ТОВ «Мегапросервіс» були виписані відповідні податкові
накладні № 092306 від 23.09.2004 року на суму 233353,86 грн. та № 111823 від
18.11.2004 року на суму 10008,72 грн., загалом на суму 33362,40, в тому числі
ПДВ - 5560,40 грн..

Оскаржуваний договір
підписаний обома сторонами та скріплений
печатками, з боку ТОВ «Мегпромсервіс» ОСОБА_2., МВКК «Інфоспорт» - директором
ОСОБА_1

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що позивачем не доведено заздалегідь суперечну інтересам держави і суспільства мету
укладення оспорюваного правочину.

Згідно
п. 4 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 203 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її
та закриває провадження у справі з підстав, встановлених ст. 157 КАС України.

Колегія
суддів, встановивши фактичні обставини справи та проаналізувавши правові норми,
якими регулюються спірні правовідносини, дійшла висновку, що судом першої
інстанції зроблено правильний висновок про недоведеність направленості
оскаржуваного договору на досягнення мети, що нібито завідомо суперечить
інтересам держави та суспільства, зважаючи на наступне.

Відповідно
до ст.49 Цивільного кодексу УРСР недійсною є угода,
укладена з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства. При
наявності умислу у обох сторін - в разі виконання угоди обома сторонами - в
доход держави стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання угоди
однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею і
все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності ж
умислу лише у однієї з сторін, все одержане нею за угодою повинно бути
повернуто другій стороні, а одержане останньою або належне їй, на відшкодування
виконаного стягується в доход держави.

Згідно з п.11 Роз'яснень Вищого арбітражного суду України №02-5111 від
12.03.1999р. із змінами та доповненнями, необхідними умовами визнання угоди недійсною
відповідно до ст.49 ЦК УРСР є її укладення з метою, завідомо суперечною
інтересам держави і суспільства та
наявність умислу у сторони (сторін) угоди. Тобто
сторона, виходячи з обставин справи, усвідомлювала або повинна була
усвідомлювати протиправність угоди і суперечність її інтересам держави та
суспільства і прагнула або свідомо допускала настання протиправних наслідків.

Із
матеріалів справи не вбачається в чому саме полягала заздалегідь суперечна
інтересам держави і суспільства мета укладення договору і чи була вона
спрямована на приховування від оподаткування доходів, а також наявність в діях
відповідачів вини у формі умислу

Обставини,
на які посилається позивач щодо укладення правочину з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і суспільства між відповідачами, не є тими
обставинами, з огляду на які закон пов'язує можливість дійти висновку щодо
укладення сторонами спірного договору з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства.

Господарський
суд Київської області не врахував того, що вимоги про визнання недійсною угоди,
яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, не можуть бути
предметом позову.

Питання
недійсності господарських зобов'язань та застосування відповідних санкцій
врегульовані Цивільним законодавством України.

З 01
січня 2004 року набув чинності Цивільний кодекс України і втратив чинність
Цивільний кодекс УРСР.

Відповідно
до ч.2 ст.5 Цивільного кодексу України, акт
цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує
або скасовує цивільну відповідальність особи. Чинний ЦК України не містить такі
публічно-правові наслідки укладення недійсної угоди, яка завідомо
суперечить інтересам держави і суспільства, як стягнення в дохід держави
доходу, одержаного однією чи обома сторонами за такою угодою, що були встановлені ст.49 ЦК УРСР.

Положеннями
статті 228 ЦК України встановлено, що правочин, вчинений з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і суспільства, водночас є таким, що порушує
публічний порядок, а отже, - нікчемним. Як зазначено у ч. 2 ст. 215 ЦК України
визнання судом такого правочину недійсним не вимагається. Тому позови
податкових органів про визнання такого правочину недійсним судовому розгляду не
підлягають.

У таких випадках органи державної податкової
служби на підставі п. 11 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в
Україні» вправі звертатись до судів із позовами про стягнення в доход держави
коштів, одержаних за правочинами, вчиненими з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, посилаючись на їхню нікчемність.

Отже, відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 КАС
України, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного
судочинства, суд закриває провадження у ній.

Таким
чином, судова колегія знаходить за необхідне скасувати рішення суду першої
інстанції та закрити провадження у справі за позовом ДПІ у Вишгородському районі Київської області щодо
визнання укладеного відповідачами договору недійсним.

Керуючись
ст.ст. 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у Вишгородському районі Київської області -
задовольнити частково.

Постанову
Господарського суду Київської області від 27.04.2007 року - скасувати.

Провадження
по справі за адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Вишгородському районі Київської області до Товариства з
обмеженою відповідальністю „Мегапромсервіс”, Міжнародної виробничо-комерційної
корпорації „Інфоспорт” про визнання недійсним договору - закрити.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: суддя:

Судді: