Справа № 22-а-6352/2008
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2008-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

апеляційний адміністративний суд
У Х В А Л А

Іменем України

20 червня 2008 року справа
№ 22-а-6352/08

приміщення суду за адресою:
м.Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного
адміністративного суд у складі:

головуючого

Білак С.В.

суддів при секретарі з участю: позивача представника
відповідача

Сухарьок М.Г., Гаврищук Т.Г. Безруковій В.М. ОСОБА_1 Третьяк В.В.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу відповідача:

судовому засіданні
Калінінського Управління праці та соціального захисту населення
Горлівської міської ради

на постанову

Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької
області

від 08.05.2008 року

по справі

№ 2-а-47/08 /суддя Шипович В.В./

за позовом

ОСОБА_1

До

Калінінського Управління праці та соціального захисту
населення Горлівської міської ради

Про

Головного управління Державного казначейства України в
Донецькій області визнання дій неправомірними, стягнення недоотриманої суми
допомоги на оздоровлення, зобов»язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
звернувся до Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області з
адміністративним позовом до Калінінського Управління праці та соціального
захисту населення Горлівської міської ради про визнання дій неправомірними,
стягнення недоотриманої суми допомоги на оздоровлення, зобов»язання вчинити
певні дії.

Постановою Калінінського районного суду м. Горлівки
Донецької області від 08.05.2008 року позовні
вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково.
Визнано протиправними дії Калінінського Управління праці та соціального
захисту населення Горлівської міської ради по відмові у виплаті ОСОБА_1 щорічно
допомоги на оздоровлення за 2003, 2004, 2005, 2007 роки відповідно до
вимог ст.48 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Стягнуто з Калінінського Управління праці та соціального захисту
населення Горлівської міської ради на користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну
допомогу на оздоровлення відповідно до вимог
ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2003, 2004, 2005, 2007 роки в сумі 4473
грн. В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

21.05.2008р. Калінінським Управлінням праці та
соціального захисту населення Горлівської міської ради подана апеляційна
скарга, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити
позивачу в задоволенні його позовних вимог.

В апеляційній скарзі посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального права, а саме, він здійснював виплати,
керуючись постановами Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 р. “Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та № 562 від 12.07.2005 р. “Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивач в судовому засіданні не
підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача Головного
управління Державного казначейства України у Донецькій області до судового
засідання не з»явився, відповідач просив розглянути апеляційну скаргу без його
участі, сторони про час і місце розгляду
справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що неприбуття у судове засідання
осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду
справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги представника відповідача,
заперечення проти доводів апеляційної скарги позивача, перевіривши матеріали
справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну
скаргу необґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін,
з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України,
судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що
позивач дійсно є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській
атомній електростанції 1 категорії, інвалідом 3 групи до 10.09.2007р., 2 групи
- з 10.09.2007р. та перебуває на обліку у відповідача, посвідчення НОМЕР_1 від
04.06.1997 р. та довідкою МСЕК (а.с.9,
14).

Позивачу фактично нарахована та сплачена щорічна грошова
допомога на оздоровлена за 2003 р. в розмірі 21,50 грн., за 2004 р. в розмірі
21,50 грн., за 2005 р. в розмірі 90 грн., за 2007 р. в розмірі 90 грн.
(а.с.14).

Фактично за 2007 рік відповідачем було недоплачена
позивачеві сума щорічної разової допомоги у розмірі 4 473 грн.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"
від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ передбачена
щорічна допомога на оздоровлення учасником ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії другої групи інвалідності - п»ять мінімальних
заробітних плат, третьої групи інвалідності - чотири мінімальних заробітних
плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.4 ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, закону України суд застосовує правовий акт, який має вищу
юридичну силу.

Статтею 67 Закону України "Про соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що конкретні розміри всіх видів доплат, пенсій і компенсацій
підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни вартості життя і
зростання мінімальної заробітної плати.

Встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 836
від 26 липня 1996 року порядок "Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розмір щорічної допомоги
на оздоровлення до липня 2005 року не збільшувався, в той час як Законами
України "Про встановлення мінімальної заробітної плати на 2001 рік",
"Про встановлення мінімальної заробітної плати на 2002 рік", "Про
встановлення мінімальної заробітної плати на 2003 рік", "Про
Державний бюджет України на 2004 рік", "Про Державний бюджет України
на 2005 рік", «Про Державний бюджет на 2007 рік» розмір мінімальної
заробітної плати збільшувався неодноразово. Визначені наведеною постановою та постановою
Кабінету Міністрів України № 562 від 12 липня 2005 року "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" розміри щорічних грошових виплат на оздоровлення значно нижчі
за відповідні, передбачені ст. 48 Закону України "Про соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", кратні
розміри мінімальної заробітної плати, і тому виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, до спірних
правовідносин суд застосував нормативний акт вищою юридичної сили - Закон
України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХП.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції правомірно стягнуто з відповідача за рахунок державного бюджету на
користь позивача недоотриману суму допомоги на оздоровлення за 2007 рік,
виходячи із розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати у загальній
сумі - 4 473 грн. (2003 рік: 205 грн. х
4 - 21,50 грн.=798,5 грн.; 2004 рік: 237 грн. х 4 - 21,50 грн.=926, 5 грн.;
2005 рік: 332 грн. х 4 - 90 грн.=1238 грн.; 2007 рік: 400 грн. х 4 - 90 грн.=1
510 грн.).

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що судом
першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195-196,
п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну
скаргу Калінінського Управління праці та соціального захисту населення
Горлівської міської ради - залишити без задоволення.

Постанову Калінінського районного
суду м. Горлівки Донецької області від 08.05.2008 року по справі № 2-а-47/08 за
позовом ОСОБА_1 до Калінінського Управління праці та соціального захисту
населення Горлівської міської ради, Головного управління Державного
казначейства України в Донецькій області
про стягнення недоотриманої суми на оздоровлення за 2003, 2004, 2005,
2007 роки - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали проголошена 20
червня 2008 року, в повному обсязі складена 25 червня 2008 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з моменту набрання законної сили.

Головуючий суддя С.В.Білак

Судді
Т.Г.Гаврищук

М.Г.Сухарьок