Справа № 22а-540/2008
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2008-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________________
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
року Судова колегія
Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:
суддів Джабурії
О.В. та Милосердного М.М.,
секретарі Конончук А.В.,
участю представника відповідача Абакумова С.М.,
відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22
травня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Миколаївській області про зобов'язання виплатити
недораховану додаткову пенсію, -
В С Т А Н О В И Л А:
року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного
фонду України в Миколаївській області про зобов'язання зробити перерахунок та
виплатити недораховану пенсію за втрату здоров'я за 2006 рік в сумі 1015 грн.
позовних вимог ОСОБА_1. зазначав, що отримує військову пенсію за вислугу років
та являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
третьої категорії. Відповідно до ст. ст. 49 та 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком. Однак відповідачами вказана
додаткова пенсія обчислювалася виходячи з 19 грн. 91 коп., тобто розміру,
встановленого Кабінетом Міністрів України, замість застосування положень ст. 65
Закону України «Про Державний бюджет України на 2006-й рік».
Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 травня 2007
року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено.
з постановленим по справі судовим рішенням, позивач в апеляційній скарзі
зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушено норми
матеріального та процесуального права, а саме положення ст. ст. 49 та 51 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб», а також інших законодавчих актів. У зв'язку з
викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постановленого
по справі судового рішення та винесення нової постанови із задоволенням
суддю-доповідача, виступ представника відповідача, який вважав за необхідне
залишити постановлене судове рішення без змін, розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про
необхідність її задоволення.
Судом
встановлено, що ОСОБА_1. є військовим
пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років, яку призначено у відповідності
до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького
та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».
позивач являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
третьої категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 22 травня
1997 року, виданого Миколаївською обласною державною адміністрацією.
року ОСОБА_1. щомісячно Головним управлінням Пенсійного фонду України в
Миколаївській області нараховувалась та сплачувалась додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 4 грн. 98 коп. (25 процентів мінімальної пенсії
за віком, виходячи з розміру пенсії в 19 грн. 91 коп., встановленого постановою
Кабінету Міністрів України № 1 від 03 січня 2002 року).
ОСОБА_1. у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що додаткова пенсія за втрату
здоров'я має обраховуватися виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком в 19
грн. 91 коп., встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня
2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсії та інших соціальних виплат
окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок
коштів державного бюджету».
зазначеним висновком суду першої інстанції погодитися не можна.
до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист,
що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я,
створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення
територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України від 28 лютого
1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
1 ст. 49 та ч. 2 ст. 51 названого Закону позивач, як учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС третьої категорії, має право на
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 25 процентів
мінімальної пенсії за віком.
права у позивача є визначальною для вирішення даного спору. Крім того, це право
гарантується ч. 2 ст. 46 Конституції України.
2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України,
міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою
України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу
конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними
актами, при визначенні розміру додаткової пенсії позивачеві підлягають
застосуванню п. «б» ч. 1 ст. 49 та ч. 2 ст. 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України № 1 від 03 січня 2002
року, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.
Колегія суддів
апеляційного суду відхиляє посилання відповідача на ст. 62 названого Закону,
відповідно до якої роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у
порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем
такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, надаючи такі
роз'яснення, може допускати звуження змісту та обсягу прав позивача,
встановлених цим же Законом.
вище, згідно наведеним нормам Закону додаткова пенсія позивачу за шкоду,
заподіяну здоров'ю, має визначатися у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії
законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається виключно за
правилами, встановленими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». Будь-якими іншими діючими нормативно-правовими
актами розмір мінімальної пенсії за віком не визначається.
викладеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку щодо не
взяття до уваги положень ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії
за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті,
застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на отримання щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як
це встановлено статтями 49 та 51 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
і посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати
зазначеної пенсії у вказаному розмірі, оскільки органи державної влади не
можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх
зобов'язань, які встановлені статтею 46 Конституції України та статтями 49 та
51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо визначення розміру та виплати пенсій.
3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31
жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії,
визначений ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір
щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.
зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить про те, що підставою для
перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом.
новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру
прожиткового мінімуму.
позивачеві слід визначати додаткову пенсію виходячи з мінімальної пенсії за
віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись виходячи з нового
розміру мінімальної пенсії за віком.
65 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» прожитковий
мінімум на осіб, які втратили працездатність, затверджено на 2006 рік: з 01
січня - 350 грн., з 01 квітня - 359 грн., з 01 жовтня - 366 грн..
викладеного, позивач на протязі 2006 року мав право на отримання додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірах:
2006 року по 31 березня 2006 року - щомісячно в розмірі 87 грн. 50 коп. (350
грн. х 25 процентів), а всього за три місяці 262 грн. 50 коп.;
2006 року по 30 вересня 2006 року - щомісячно в розмірі 89 грн. 75 коп. (359
грн. х 25 процентів), а всього за шість місяців 538 грн. 50 коп.;
2006 року по 31 грудня 2006 року - щомісячно в розмірі 91 грн. 50 коп. (366
грн. х 25 процентів), а всього за три місяці 274 грн. 50 коп..
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, що підлягала виплаті позивачу у
2006 році, складає 1075 грн. 50 коп. (262 грн. 50 коп. + 538 грн. 50 коп. + 274
сплату ОСОБА_1. у 2006 році вказаної додаткової пенсії відповідачем у розмірі
59 грн. 76 коп. (4 грн. 98 коп. х 12 місяців), підлягають задоволенню у повному
обсязі вимоги позивача про стягнення на його користь 1015 грн. 74 коп., як
різниці розміру пенсії, що підлягав виплаті (1075 грн. 50 коп.), та розміру
реально сплаченої суми (59 грн. 76 коп.).
Оскільки судом першої інстанції при повному
встановленні фактичних обставин справи допущено порушення норм матеріального
права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове
рішення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про задоволення вимог позивача.

Керуючись
ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову
Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 травня 2007
року скасувати.

Прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Зобов'язати
Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області виплатити
ОСОБА_1 недораховану додаткову пенсію за втрату здоров'я за період з 01 січня
2006 року по 31 грудня 2006 року в розмірі 1015 (одна тисяча п'ятнадцять) грн.
74 коп..

Стягнути на
користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України 102 (сто дві) грн. судового збору.

Постанова
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України
протягом одного місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Повний текст постанови виготовлено 14 липня 2008 року.

Головуючий:

Судді: