Справа № 2-а-34/2007
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2007-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СправаАДРЕСА_1-а-34/2007р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2007
року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Старунського Д.М.

при
секретареві - Пиль Л.1., Теллінгер Л.Р.

з участю
адвоката ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, з участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, Комунального підприємства "Будинкова
управа АДРЕСА_4", головного архітектора М. Дрогобича ОСОБА_5, про скасування рішення виконкому Дрогобицької
міської ради, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним рішення
виконкому Дрогобицької міської ради АДРЕСА_163
від 16.06.2005 року про
дозвіл КП „Будинкова управа АДРЕСА_4"
вести проектування та облаштування заїзду до житлового будинку АДРЕСА_1 за кошти
власника квартириАДРЕСА_1
ОСОБА_6. та скасувати.

Позовні
вимоги мотивує тим, що разом зі своєю
мамою проживає з 1958 року в
будинкуАДРЕСА_2. В 90-х роках у квартируАДРЕСА_1 цього будинку
поселилася третя особа -
ОСОБА_3. 16 червня 2005 року виконком Дрогобицької міської ради прийняв
рішення АДРЕСА_163, про яке їй стало
відомо в квітні 2006 року, коли почалася
слухатися справа в Дрогобицькому міськрайонному суду до неї за позовом
ОСОБА_3про усунення перешкод в облаштуванні заїзду та проходу до будинку.
Згідно цього рішення виконком дозволив КП "Будинкова управа АДРЕСА_4" вести
проектування та облаштування заїзду до будинку АДРЕСА_1 за кошти власника квартириАДРЕСА_1 ОСОБА_6., зобов'язано ОСОБА_6. проект влаштування
заїзду погодити у встановленому порядку. Вважає, що дане рішення виконкому Дрогобицької
міської ради є незаконне, прийнято
необгрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з порушенням встановленого порядку для
вирішення такого роду питань. Вважає, що
виконавчий комітет, прийнявши дане
рішення, зумовив несприятливі наслідки
для реалізації її прав, свобод та
інтересів, як власника квартири в
будинку АДРЕСА_1, грубо порушивши їх.

Так, ОСОБА_3 проживає в квартиріАДРЕСА_1 (на другому
поверсі даного будинку). З нею проживає,
не маючи права власності на квартиру,
її опікун ОСОБА_7. разом зі свої малолітнім сином. ОСОБА_3 віці 83 роки не потрібен
заїзд до будинку. Ініціатива та заяви щодо прийняття вказаного вище рішення
виконкому походять від тимчасової мешканки -ОСОБА_7. Вважає, що рішення протиправне, оскільки з плану земельної ділянки, на якій розміщений будинок вбачається, що до будинку є проїзд із земель загального
користування; враховуючи, що в будинку є
чотири приватизовані квартири,
відповідно по домовленості між співвласниками, визначено порядок користування земельною
ділянкою площею 1260 кв.м.
, яка закріплена за будинком і на якій
розміщене подвір'я будинку, є захід до
будинку для всіх мешканців, розміщені
господарські прибудови. При прийнятті даного рішення взагалі не взята до уваги
думка мешканців інших квартир, зокрема
ОСОБА_8 (квартира АДРЕСА_3), ОСОБА_9(квартираАДРЕСА_4, із заяв яких вбачається, що жодної згоди на облаштування другого
заїзду до будинку вони не давали, що
свідчить про те, що якщо і є якісь
заяви, підписи, зокрема на проектній пропозиції, то ці підписи підроблені, оскільки власники квартир АДРЕСА_4, АДРЕСА_3 ОСОБА_9та ОСОБА_10письмово вказують
про те, що на заяві про заїзд між
будинками не розписувалися. Невідомо,
яке право відповідачці реалізував виконком,

прийнявши
дане рішення, коли у неї, як у власниці квартириАДРЕСА_1,
відсутня потреба в облаштуванні заїзду до будинку - у неї немає ні
гаражу, ні машини, тобто в даному випадку відсутня фактична та
правова підстава для прийняття такого рішення. Вважає, що виконком Дрогобицької міської ради, як суб'єкт владних повноважень, приймаючи оскаржуване рішення, грубо порушив її право власника квартири та
землекористувача прилеглої до будинку земельної ділянки, одноосібно,
безпідставно припинивши право користування земельною ділянкою .

Так, запроектовано облаштувати заїзд через частину
земельної ділянки, яка перебуває у її
постійному користуванні і використовується під город. Виходячи з наявної
проектної пропозиції, на її думку, без її згоди та згоди сусідів, як добросовісних землекористувачів, ні КП "Будинкова управа
АДРЕСА_4", ні ОСОБА_6. не мають
права облаштовувати заїзд до будинку,
відповідно виконком не мав права приймати рішення облаштувати заїзд, не знаючи як його облаштувати.

У
відповідності до Правил утримання будинків та прибудинкових територій, у випадку,
коли у багатоквартирному будинку всі квартири приватизовані, тоді закріплена за будинком земельна ділянка - прибудинкова
територія за домовленістю між власникам квартир, перебуває у їх користуванні. Враховуючи, що в будинкуАДРЕСА_1 всі квартири приватизовані, між співвласниками визначено порядок
користування земельною ділянкою, яка
закріплена за будинком, тому приймати
рішення про облаштування заїзду до будинку по земельній ділянці, яка перебуває у постійному користуванні
співвласників будинку виконком не мав права.

Представник
позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві.

Під час
підготовки до судового розгляду представник відповідача - виконкому
Дрогобицької міської ради у своїх запереченнях позовні вимоги не визнав з тих
підстав, що згідно пп.1 п.ІА ст. 31 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні" до владних повноважень
виконавчих органів міських рад належить організація за рахунок власних коштів і
на пайових засадах будівництва,
реконструкції і ремонту об'єктів комунального господарства та
соціально-культурного призначення, жилих
будинків, а також шляхів місцевого
значення. Пп. 9 п. 1А ст. 31 вище названого
Закону передбачено надання відповідно до законодавства дозволу на спорудження
об'єктів містобудування незалежно від форм власності. До відання виконавчих
органів міських рад належить також видача забудовникам
архітектурно-планувальних завдань та технічних умов на проектування, будівництво,
реконструкцію будинків і споруд,
благоустрій територій та надання дозволу на проведення цих робіт ( п.2 ст. 31 ).
Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з
питань забудови та іншого використання територій, вибору,
вилучення (викупу) і надання земельних ділянок для містобудівних потреб
приймаються в межах, визначених законом
відповідно до містобудівної документації за погодженням з спеціально
уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури. Рішення органів
виконавчої влади та місцевого самоврядування з питань забудови та іншого
використання територій, прийняті в межах
повноважень, визначених законом, є обов'язковими для суб'єктів містобудування.
Тому, враховуючи те, що рішення виконавчий комітет Дрогобицької
міської ради приймав в межах своїх повноважень та чинного законодавства воно є
обов'язковим до виконання. Відтак,
вважає, що підстав для скасування
спірного рішення немає. На момент прийняття рішення виконкому права третіх осіб
не було порушено, оскільки ще 16.01.2004 року листом № 16,
адресованим мешканцям кв. АДРЕСА_1, АДРЕСА_2,
директором КП "БУ №
4" було повідомлено,
що КП "БУ №
4" не заперечує проти влаштування заїзду до буд. № 22. Неодноразовими перевірками з виїздом на
місце було встановлено, що проїзд до
будинку відсутній, і що його влаштування
буде можливе після збору городніх культур ОСОБА_2 Позивачка документально не підтвердила своє
право на земельну ділянку, на якій
займається городництвом. Те, що всі квартири в будинку приватизовані, ще
не є підставою вважати,
що прибудинкова територія

повинна використовуватись
за згодою власників квартир, що також
суперечить ст. 42
Земельного кодексу України, згідно
якої у разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку, відповідна земельна ділянка може передаватись
у власність або надаватись у користування об'єднанню власників за цілим
будинком. Відомості про створення
власниками квартир буд. АДРЕСА_1 об'єднання співвласників багатоквартирного
будинку відсутні. Тому згідно названої статті земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні
будинки, а також належні до них
будівлі, споруди та прибудинкові
території державної або комунальної власності,
надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими
будинками, тобто КП "БУ № 4".

Відповідно
до п. 2 Роз'яснення Президії Вищого Арбітражного суду України N 02-5/35 від
26.01.2000 р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів
державних чи інших органів" № 04-5/202 від 04.07.2005 року підставами для
визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства
та/або визначеній законом компетенції органу,
який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також
порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом
інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Рішення Виконавчого
комітету Дрогобицької міської ради відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема Закону України "Про основи
містобудування", прийнято в межах
компетенції, передбаченої Законом
України "Про місцеве самоврядування в Україні" і на момент прийняття
не порушувало права третіх осіб. Тому,
вважає, що правових підстав для
скасування рішення виконкому від 16.06.2005
р. № 163 "Про
надання дозволу на влаштування заїзду" немає.

В
судовому засіданні представник відповідача -виконкому Дрогобицької міської ради
Лучків А.В. визнав, що оспорюване
рішення виконкому Дрогобицької міської ради АДРЕСА_1 63 від 16.06.2005 року про дозвіл КП „Будинкова управа АДРЕСА_4" вести
проектування та облаштування заїзду до житлового будинку АДРЕСА_1 за кошти
власника квартириАДРЕСА_1
ОСОБА_6. є безпідставним і в питанні його скасування покладається на думку
суду. Він також пояснив, що відсутні
матеріали які стали підставою для прийняття даного рішення ,
тому він не може представити суду для їх огляду ,
а також не може пояснити чому дане рішення не завізоване
головним архітектором та завідувачем юридичного відділу виконкому.

Третя
особа ОСОБА_11, представляючи свої
інтереси та інтереси третьої особи ОСОБА_3, а також представник ОСОБА_11 - її чоловік
ОСОБА_12 в судовому засіданні позовні
вимоги не визнали та пояснили, що
ОСОБА_7. ( колишнє
прізвище - ОСОБА_11)
вселилася в квартиру до ОСОБА_3 ще 16.08.1988
року. 28 травня 1998 року згідно
договору довічного утримання вона стала власником квартириАДРЕСА_1, і є піклувальником престарілої ОСОБА_13даний
час в квартирі проживає, крім ОСОБА_3, ОСОБА_11 з чоловіком ОСОБА_12 16.06.2005 року виконком Дрогобицької міської
ради прийняв рішення №263, про що було
відомо ОСОБА_2, так як у Дрогобицькому
міськрайонному суді від вересня 2005 року слухається справа по усуненню
перешкод у влаштуванні заїзду та проходу до будинку за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 , в якій додаються копії рішення
міськвиконкому. Ніякої домовленості ні письмової, ні усної про розподіл двору вона не давала. А
реального розподілу державної землі не може бути. Це вказано у відповіді
начальника Дрогобицького міського управління земельних ресурсів І.О.Квік від
27.05.2004 року, в якій вказано, що станом на 27.05.2004 року земельна ділянка
прибудинкової території знаходиться в користуванні Дрогобицької міської ради та
розподілу між співвласниками будинку не підлягає. ОСОБА_2 самовільно від імені жителів всього будинку
замовила план земельної ділянки, який не
має ніякої юридичної сили оскільки земля знаходиться на балансі КП "БУ 4". Також Управління
земельних ресурсів повідомляло ОСОБА_2 листом від 19.07.2006 року №557 про те, що тільки у разі приватизації, земельна ділянка може передаватись у
власність або користування об'єднанню власників.

Підписи
на проектній пропозиції не підроблені, а
погоджені з власниками квартир АДРЕСА_3,
АДРЕСА_4 ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ОСОБА_11 викликали в прокуратуру і
Дрогобицьке МРВ УМВСУ у Львівській області. Проведено перевірку і прийнято
рішення про відмову у порушенні кримінальної справи на підставі ст. 6. п.2 КПК України, так як порушення зі сторони міськвиконкому
відсутні. Всі матеріали до рішення: заяви ОСОБА_3 проектна пропозиція з погодженням були, а у виконкомі повикидали документи. Сама
ОСОБА_3 є похилого віку, але ОСОБА_12 живе разом з ОСОБА_11 і може мати автомобіль
і йому потрібний заїзд.

Представник
третьої особи на стороні відповідача КП "Будинкова управа АДРЕСА_4" в судовому
засіданні в задоволенні позовних вимог покладається на думку суду та
пояснила, що чотири квартири в
будинкуАДРЕСА_1 є приватизованими, але
будинок не знятий з балансу КП "БУ-4" і не заперечувала ОСОБА_3 проти
влаштування заїзду. За землю прибудинкової території платить БУ-4.

Третя
особа головний архітектор ОСОБА_5 в судове засідання не з'являвся на
неодноразові виклики, тому суд
вважає, що справу слід розглянути у його
відсутності.

Вислухавши
пояснення учасників судового розгляду,
свідків, беручи до уваги
вищевикладене, оглянувши матеріали
справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Як
вбачається з оригіналу рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради №263 від 16.06.2005 року "Про
надання дозволу на влаштування заїзду",
вирішено дозволити КП "БУ №4"
вести проектування та влаштування заїзду до житлового будинку на АДРЕСА_1,
за кошти власника квартириАДРЕСА_1 ОСОБА_6., зобов'язано ОСОБА_6. проект влаштування
заїзду погодити у встановленому порядку; контроль за виконанням даного рішення
покладено на начальника управління будівництва та архітектури, головного архітектора міста М. Винницького .

Всупереч
встановленому порядку прийняття рішень виконкому, дане рішення не завізоване головним
архітектором та завідувачем юридичного відділу та відсутні всі матеріали, які стали підставою для прийняття даного
рішення.

Свідок
ОСОБА_14 суду пояснив, що він є
заступником головного архітектора, якщо
готувалось питання на засідання виконкому,
то документи мали бути, але чому
не має документів пояснити не може.

З листа
відповідача АДРЕСА_3-32/1580
від 22.05.2007 року
видно, що документи, які стали підставою для винесення рішення №263 від 16.05.2005 року відсутні.

З
проектної пропозиції на влаштування заїзду та проходу до будинкуАДРЕСА_1
вбачається, що спроектовано заїзд до
будинкуАДРЕСА_1, прохід, виділено огорожу. Проектна пропозиція
погоджена: головним архітектором як проїзд спільного користування, СДПЧ №6
з умовою, управлінням земельних
ресурсів та власниками квартир АДРЕСА_3
і АДРЕСА_4 Не
погоджено з власником квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_15 та БУ-4.

З листа АДРЕСА_16 від 16.01.2004 року видно, що КП "Будинкова управа АДРЕСА_4" не заперечила
проти влаштування заїзду до житлового будинкуАДРЕСА_1.

З плану
земельної ділянки виготовленого за замовленням ОСОБА_2 видно,
що до будинкуАДРЕСА_1 є прохід з вул. Будівельної та проїзд у двір зі
сторони квартири АДРЕСА_3 і АДРЕСА_4 Земельна ділянка при будинку складає 1260
кв.м. , яка, крім проїзду та проходу, ще зайнята під городи.

Як
вбачається з листа Дрогобицького міського управління земельних ресурсів за №557
від 19.07.2006 року, порядок
використання земельних ділянок, на яких
розташовані багатоквартирні жилі будинки,
а також належні до них будівлі,
споруди та при будинкові території визначається співвласниками. У разі
приватизації громадянами багатоквартирного житлового будинку відповідна
земельна ділянка може передаватись у власність або користування об'єднанню
власників.

Свідок ОСОБА_9, суду пояснила, що вона живе у будинкуАДРЕСА_1 і їй не
потрібно заїзду. Вони погоджували проект заїзду до будинку на проектній
пропозиції.

Свідок
ОСОБА_16суду пояснила, що працює
майстром БУ-4. Будинкова управа не була ініціатором встановленню заїзду, а за вказівкою архітектури вони зняли
паркан, що був у хорошому стані. їй
відомо, що земельна ділянка
будинкуАДРЕСА_1 розприділена по домовленості між співвласниками квартир, хоча земля відноситься до міськземфонду. До
будинку існує проїзд біля будинку №
20 та прохід. БУ-4 не заперечувала раніше і в даний час не заперечує
користуватись прибудинковою територією мешканцями будинку за домовленістю між
собою. Вони також мають право на приватизацію цієї ділянки.

Як
вбачається з договору довічного утримання від 28.05.1998 року, ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_8 ( тепер
ОСОБА_11) належну їй на праві власності квартируАДРЕСА_1. ОСОБА_7. зазначену
квартиру прийняла і зобов'язалась надавати ОСОБА_3 довічно матеріальне
забезпечення в натурі у вигляді житла,
харчування, догляду і необхідної
допомоги.

Як
вбачається з довідки №2027 від 07.06.2004 року,
виданої Дрогобицьким ДК МБТІ та ЕО,
квартираАДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_7.

Як
вбачається з виписки з рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради №265 від 17.06.2004 року "Про
призначення опікунами,
піклувальником, надання згоди
неповнолітнім дітям та від імені малолітніх дітей, на зміну форми власності, відчуження,
прийняття в дар, дарування, обмін приватизованих квартир, продаж акцій,
внесення доповнень до деяких рішень виконкому та розпоряджень міського
голови", вирішено призначити
піклувальником ОСОБА_8 над ОСОБА_3, 1923 року
народження, оскільки вона за станом
здоров'я потребує захисту своїх прав та інтересів.

З
повідомлення Дрогобицького міського відділу Львівської регіональної філії
центру державного земельного кадастру №75
від 11.12.2006 року
вбачається, що на плані земельної
ділянки за адресою АДРЕСА_1, не виконувався розподіл території даного будинку серед
співвласників, оскільки такий вид робіт
міський відділ земельного кадастру не проводить.

З листа
Дрогобицького управління земельних ресурсів №417 від 27.05.2004
року видно, що ОСОБА_2 відмовлено в
користуванні часткою земельної ділянки будинковолодінняАДРЕСА_1 з підстав
відсутнього реального розподілу земельної ділянки між власниками квартир.

З листа
Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради за №528 від
23.12.2004 року вбачається, що
перевірено факти, на ґрунті яких виникла
конфліктна ситуація щодо влаштування додаткового проходу і заїзду на подвір'я
житлового будинку по АДРЕСА_1
між ОСОБА_17, в результаті
встановлено, що ОСОБА_2 за власні кошти розширила існуючий прохід на
подвір'я та до квартир АДРЕСА_1 іАДРЕСА_2 до 1 м, що сприяє більш зручному пересуванню
мешканців, у зв'язку з чим влаштовувати
додатковий прохід є недоцільним.

Як
вбачається із заяв та скарг ОСОБА_7.,
ОСОБА_3 від 15.04.2004 року,
17.05.2004 року, від 07.06.2004
року, то перші зверталися з питанням
влаштування проїзду і проходу до будинку.

Свідок
ОСОБА_18 суду пояснив, що виходив на
місце і складав акт виносу меж заїзду в натурі.

З акту
від 09.11.2004 року
видно, що межі заїзду винесено в
натурі, проте відсутнє графічне
зображення даних меж.

З
оглянутого відмовного матеріалу №315-2470
вбачається, що в порушенні
кримінальної справи проти посадових осіб виконкому та БУ-4, ОСОБА_12.
за ознаками ст. 358 КК України
відмовлено за відсутністю складу злочину.

Згідно ст. 42 ЗК України у разі приватизації громадянами
багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися
безоплатно у власність або надаватися у користування об'єднанню власників.
Порядок використання земельних ділянок,

на яких
розташовані багатоквартирні жилі будинки,
а також належні до них будівлі,
споруди та при будинкові території,
визначаються співвласниками.

Судом
встановлено, що прибудинкову земельну
ділянку розміром 3260 кв.м
мешканці 4-ох квартирного будинку використовували за домовленістю між собою ще
до приватизації і після неї претендують не тільки на користування, але й в подальшому на приватизацію своєї
частки. Оскільки всі чотири квартири будинку АДРЕСА_1 були
приватизованими, то влаштування заїзду
без згоди позивачки - власниці квартири АДРЕСА_1, і всупереч встановленому раніше
землекористуванню, яке склалось по
домовленості з іншими мешканцями і не заперечувалось БУ-4, є порушенням її прав на користування
земельною ділянкою. При цьому, суд
враховує те, що між власниками квартир
не проведено реального розподілу даної землі. Крім того, судом встановлено, що заїзд до будинкуАДРЕСА_1 існує зі сторони
будинкуАДРЕСА_1 та є
розширений ОСОБА_2 прохід. БУ-4 не
вимагала влаштування заїзду, бо вона не
зверталась до виконкому з даним проханням і навіть не погодила проектну
пропозицію, а він потрібний власниці
квартириАДРЕСА_1 ОСОБА_11 Звернення та скарги ОСОБА_6., ОСОБА_11 про влаштування такого не замінюють
клопотання БУ-4 про влаштування заїзду з обґрунтуванням такого клопотання.
Оспорюване рішення також прийняте з порушенням встановленого порядку, тобто воно не завізоване головним
архітектором та завідувачем юридичного відділу,
відсутні документи, що стали
підставою для прийняття даного рішення. При скасуванні даного рішення суд бере
до уваги також думку представника виконкому Дрогобицької міської ради, що по-суті визнав рішення безпідставним і не
заперечив проти його скасування.

Керуючись
ст.
ст. 7-11, 17,
18, 158, 159,
161-163 КАС України, ст.
42 Земельного кодексу України, суд, -

постановив:

Позов
задоволити. Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради №263 від 16 червня 2005 року "Про надання
дозволу на влаштування заїзду",
яким дозволено комунальному підприємству "Будинкова управа АДРЕСА_4"
вести проектування та облаштування заїзду до житлового будинку АДРЕСА_1 за
кошти власника квартириАДРЕСА_1
ОСОБА_6.

Заяву
про апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом 10 днів з дня
складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом двадцяти
днів після подання заяви пво апеляційне оскаиження.