Справа № 22-а-2729/2008
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2008-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Харків, вулиця Володарського , 46
Справа
№22-а-2729/08 Головуючий 1
інстанції: Бунякіна Г.І.
36 Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 серпня 2008 р.

Колегія
суддів у складі:

головуючий
суддя Філатов Ю.М., судді Водолажська Н.С., Гуцал М.І.

при
секретарі Житєньовій Н.М.

за участю
представників сторін:

позивача - Дробот
Р.Д.

відповідача
-Воробйова О.Ю., Чала О.Д.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного
суду апеляційну скаргу відповідача, ДПІ в м.Полтаві на
постанову господарського суду
Полтавської області від 19.12.2007 року
по справі № 3/214

за
позовом Приватного
підприємства «Металоекспрес»

до ДПІ в м.Полтаві

про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення,-

встановила:

Позивач, звернувся
до господарського суду Полтавської області з позовом та після його уточнення
(а.с.216) просив визнати нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ у
м. Полтаві від 25.09.2007р. №/0 в частині визначення позивачу
податкового зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 161
625,01 грн., в т.ч. основний платіж -107 750, 01 грн. та штрафна (фінансова)
санкція -53 875, 00 грн.

Постановою господарського суду Полтавської області
від 19.12.2007 року по справі № 3/214
позов задоволено та визнано нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ
у м. Полтаві від 25.09.2007р. №/0 в частині визначення приватному
підприємству "Металоекспрес" податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в загальній сумі 161 625,01 грн., в т.ч. основний платіж -107
750, 01 грн. та штрафна (фінансова) санкція -53 875,00 грн.

Відповідач з даною постановою не
погодився, звернувся до Харківського апеляційного адміністративного суду з
апеляційною скаргою, в якій зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного
вирішення справи, висновки викладені в постанові не відповідають обставинам справи. Просить скасувати постанову господарського суду
Полтавської області від 19.12.2007 року
по справі № 3/214 та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позову.

Позивач в запереченні та його представник в судовому засіданні зазначив,
що доводи відповідача необґрунтовані, оскаржувана постанова прийнята з дотриманням норм чинного
законодавства, при повному, всебічному дослідженні обставин, що мають значення
для справи. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, постанову господарського суду Полтавської області від 19.12.2007 року по справі № 3/214- без змін.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, за висновками виїзної планової
перевірки приватного підприємства "Металоекспрес" з питань дотримання
вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2006 р. по
31.03.2007 р., що набрали форму акту № 1759/23-413/30285396 від 13.09.07 р.,
податкова-відповідач констатувала порушення з боку останнього пп.. 7.2.1, пп.
7.2.4, пп. 7.2.6 п. 7.2, пп. 7.5.5 п. 7.5 ст. 7 Закону України "Про
податок на додану вартість" та п. 2.5 наказу ДПА України № 165 від
30.05.1997 р. "Про затвердження форми податкової накладної та порядку її
заповнення", а саме : включення до складу податкового кредиту липня і
серпня 2006 року 107 750,01 грн. ПДВ, сплаченого в ціні придбання стального
лому від ПП "Технопром КТ", м. Київ.

Результатом даних
висновків стало визначення відповідачем позивачу за податковим
повідомленням-рішенням 25.09.2007р. № /0 податкового зобов'язання з
податку на додану вартість в загальній сумі 161 625,01 грн., в т.ч. основний
платіж -107 750, 01 грн. та штрафна (фінансова) санкція -53 875, 00 грн. (в
частині, яка оспорюється позивачем).

Позивач -приватне
підприємство "Металоекспрес" зареєстроване як платник податку на
додану вартість (свідоцтво № 23990062, видане 18.02.2000 р., про що вказано у
п. 2.4.1 акту перевірки), здійснює щомісячне подання декларацій з податку на
додану вартість та здійснює щомісячну сплату податкових зобов'язань з податку
на додану вартість.

Між позивачем та ПП
"Технопром КТ", м. Київ укладено ряд договорів купівлі-продажу металу
(від 01.07.2006 р., від 09.07.2006 р., від 14.07.2006 р., від 19.07.2006 р.,
від 01.08.2006 р.). До кожного договору сторонами була узгоджена специфікація
товару.

Контрагент позивача за
зазначеною угодою був платником податку на додану вартість на момент
взаємовідносин між ним та позивачем, що
відповідачем не спростовується.

Відповідно до вищевказаних
договорів купівлі-продажу металу позивач отримав від свого контрагента - ПП
"Технопром КТ", м. Київ сталевий лом відповідно рахунків, накладних
та приймальних актів на загальну сумі 538 749,99 грн., в тому числі 107 750,01
грн. ПДВ (копії залучені до матеріалів справи, оригінали досліджувалися при
проведенні перевірки, про що вказано на арк. 43-44 акту перевірки), отримав від
свого контрагента - ПП "Технопром КТ", м. Київ оригінали податкових
накладних (див. 43-44 арк. акту перевірки та копії податкових накладних,
залучених до матеріалів справи), сплатив своєму контрагенту - ПП
"Технопром КТ", м.Київ за отримані нафтопродукти грошові кошти у
безготівковому порядку (копії платіжних доручень залучені до матеріалів справи
а.с.105-110). Таким чином, позивач правомірно включив до складу податкового
кредиту липня і серпня 2006 року 107 750,01 грн. ПДВ, сплаченого в ціні
придбання стального лому від ПП "Технопром КТ", м. Київ, та
зазначеного в вищевказаних податкових накладних.

Державна податкова
інспекція в м.Полтава виключила зі складу податкового кредиту на суму ПДВ,
сплаченого в ціні придбання даних ТМЦ, посилаючись на недійсність податкових
накладних з огляду на приписи п. 5 Порядку заповнення податкової накладної як
таких, що заповнені іншою особою, ніж особа, яка зареєстрована як платник податку
в податковому органі і якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника
ПДВ, при цьому такі твердження ґрунтується на поясненнях засновника ПП
"Технопром КТ", м. Київ
ОСОБА_1 та директора ПП "Технопром КТ", м. Київ ОСОБА_2, які
зазначають, що вони не займались фінансово-господарською діяльністю ПП
«Технопром КТ» та не вели бухгалтерського, податкового обліку.

Відповідно до статті 86
Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Однак, письмові пояснення
засновника ПП "Технопром КТ",
м. Київ ОСОБА_1 та директора ПП "Технопром КТ", м. Київ ОСОБА_2 не
підтверджені іншими доказами та фактичними обставинами справи.

Крім того, судова колегія
зазначає, що відповідно до п. 2 та п. 5 Порядку заповнення податкової
накладної, який затверджено наказом ДПА України від 30.05.97 № 165 та
зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 червня 1997 р. за №233/2037,
податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку в
податковому органі і якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника
податку на додану вартість; податкова накладна вважається недійсною у разі її
заповнення іншою особою, ніж вказаною у пункті 2 даного Порядку.

Судом першої інстанції
вірно не було прийнято як належний доказ витяг з сайту ДПА України щодо
анулювання свідоцтва платника ПДВ ПП "Технопром КТ", м. Київ,
оскільки: в силу приписів ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість"
таким доказом є лише акт про анулювання свідоцтва платника ПДВ з підстав,
визначених у п. 9.8 ст. 9 даного Закону, даний витяг містить дві різні дати
анулювання свідоцтва одного і того ж платника ПДВ - ПП "Технопром
КТ", м. Київ.

Слід зазначити, що Законом
України „Про податок на додану вартість" визначено лише один випадок не
включення до складу податкового кредиту витрат на сплату ПДВ - відсутність
податкової накладної чи вантажної митної декларації.

Інших обмежень щодо
включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених
(нарахованих) при придбанні товарів (робіт, послуг), чинним законодавством не
встановлено.

Статтею 61 Конституції
України встановлено, що юридична відповідальність має індивідуальний
характер, а тому не підтвердження сплати
контрагентами постачальників позивача до бюджету сум ПДВ не може впливати на
результати діяльності підприємства-позивача і не може бути підставою до
притягнення позивача до відповідальності в вигляді зменшення сум, включених до
складу податкового кредиту та заявлених до відшкодування ПДВ.

Згідно зі ст. 67
Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом. Правовий порядок в Україні ґрунтується на
засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством (частина перша ст. 19 Конституції України). Чинне
законодавство не встановлює обов'язки покупця сплачувати ПДВ ще й до бюджету,
якщо такий податок не буде сплачено продавцем або іншою особою, з урахуванням
суми податку, отриманого від покупця у складі ціни товару.

Відповідно до положень
Закону України «Про податок на додану вартість» сума податку на додану
вартість, включена до ціни товару, є податковим зобов'язанням продавця товару,
і саме продавець товару -контрагент позивача має сплачувати цей податок до
бюджету.

Крім належним чином
оформлених податкових накладних, факт проведення операції з придбання товару
позивачем та його оплати підтверджується первинними бухгалтерськими
документами.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 1.3
ст. 1 Закону "Про податок на додану вартість" платник податку -
особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення
до бюджету податку, ще сплачується покупцем.

Платники податку,
визначені у пп. "а", "в", "г", "д" п.
10.1 ст. 10 вищезазначеного закону, відповідають за дотримання достовірності та
своєчасності визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність його внесення
до бюджету відповідно до закону (п. 10.2 ст. 10 Закону України «Про податок на
додану вартість»).

Таким чином, сама по собі
несплата податку продавцем (у тому числі у разі ухилення від сплати) при
фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит
покупця, а факт виконання договорів купівлі-продажу не ставиться під сумнів, то
несплата податку продавцем або визнання недійсними установчих документів ПП
«Технопром КТ» та подальше анулювання свідоцтва платника податку на додану
вартість саме по собі не тягне за собою недійсність угод та не впливає на
податковий кредит покупця.

Щодо розрахунку штрафних
санкцій, то відповідно до пункту 1.5. статті 1 Закону України від 21.12.2000 р.
№ 2181 -III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами" штрафна санкція (штраф) - плата
у фіксованій сумі або у вигляді відсотків від суми податкового зобов'язання
(без урахування пені та штрафних санкцій), яка справляється з платника податків
у зв'язку з порушенням ним правил оподаткування визначених відповідними
законами.

Враховуючи, що позивачем не було допущено порушень правил
оподаткування, а тому відсутні законні підстави для застосування до нього
штрафних (фінансових) санкцій.

З урахуванням
вищевикладеного, колегія судів вважає, що судом
першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови були повно
з'ясовані обставини, що мають значення для справи, прийнята з дотриманням норм
чинного законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування та
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст. 205,
ст.ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ДПІ в
м.Полтаві залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Полтавської
області від 19.12.2007 року по справі №
3/214 залишити без змін.

Дана ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України у місячний строк з моменту
виготовлення її повного тесту.

Повний текст ухвали складено 26 серпня
2008 року.

Головуючий суддя
(підпис)
Ю.М.Філатов

Суддя (підпис) Н.С.Водолажська

Суддя (підпис) М.І.Гуцал

Згідно
з оригіналом

Суддя
Ю.М.Філатов