Справа № 2-н-18/2008
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2008-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 липня 2008 р. справа № 2-н-18/08

Приміщення суду за адресою:
м.Донецьк, проспект Шевченко, 26

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого:

Білак С.В.

Суддів

Сухарьок М.Г., Гаврищук Т.Г.,

при секретарі

Безруковій В.М.

з участю: позивача

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

заяву за нововиявленими обставинами

ОСОБА_1

на постанову від по справі за позовом

Донецького апеляційного адміністративного
суду 22 травня 2008 року № 22-а-4052/08
/головуючий суддя Василенко Л.А., судді Сіваченко І.В., Дяченко С.П./
ОСОБА_1

до

Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Донецька

про

визнання дій неправомірними, зобов»язання
зробити перерахунок пенсії, -

В С Т А
Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.
Донецька про визнання дій неправомірними, зобов»язання зробити
перерахунок.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2008 р. позов ОСОБА_1 задоволений
частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Донецька. Зобов»язано Управління Пенсійного фонду України
в Ленінському районі м. Донецька перерахувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності
відповідно до ст.ст. 49, 50, п.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з
27.12.2007 р. із розрахунку восьми прожиткових мінімумів для непрацездатних
громадян.

Не погодившись з таким судовим
рішенням Управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька
подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати судове рішення та постановити
нове рішення, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального
та процесуального права.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2008 року апеляційна скарга задоволена.
Постанова Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2008 р.
скасована. В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

19 червня 2008 року до Донецького апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови Донецького апеляційного адміністративного
суду від 22.05.2008 року.

В обґрунтування заяви вказав, що 22.05.2008 року Конституційний Суд України
прийняв рішення, яким визнав неконституційними ряд положень Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік». Просить скасувати вищезазначену
постанову Донецького апеляційного адміністративного суду і задовольнити його
позов.

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи своєї заяви.

Представник відповідача до судового засідання не
з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає, що неприбуття у судове засідання
осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду
справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи позивача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява що підлягає
частковому задоволенню, а постанова суду першої та апеляційної інстанції
- скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.245 КАС
України, постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути
переглянута у зв»язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч.2 ст.245 КАС
України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими
обставинами є встановлення Конституційним Судом України неконституційності
закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Відповідно до ч.1 ст. 253 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд може скасувати постанову чи ухвалу у
справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд
судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) окремих положень статті 65 розділу I, пунктів 61, 62, 63, 66
розділу II, пункту 3 розділу III Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України" і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції
України (конституційності) положень статті 67 розділу I, пунктів 1-4, 6-22,
24-100 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа щодо
предмета та змісту закону про Державний бюджет України) від 22 травня 2008 року
№ 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними), положення статті 67 розділу I, пунктів 2-4, 6-8, 10-18,
підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35,
пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів
України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону
України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України".

Положення
Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення
змін до деяких законодавчих актів України" ( 107-17 ), визнані
неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення.

Рішення
Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України"
( 107-17 ), визнаних неконституційними.

Судом
першої і апеляційної інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 віднесений до
першої категорії осіб, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується посвідченням НОМЕР_1 і є інвалідом другої групи, в зв»язку з
захворюванням, пов»язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

На
звернення позивача про перерахування пенсії від 27.12.2007р., відповідач відмовив йому у перерахуванні і призначенні
пенсії відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

З 1
січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-4, який відповідно до його
преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом
другим преамбули Закону України № 1058-4 передбачено, що зміна умов і норм
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно
шляхом внесення змін до цього Закону.

Частиною
3 статті 4 Закону України № 1058-4 передбачено, що умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне
забезпечення.

Право
громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене
статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Розділ
8 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” передбачає правила
призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1,
2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних
категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну
пенсію.

Приписами
зазначеної статті встановлено, що з 1 січня 2007 року максимальний розмір
пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги та пенсій за особливі
заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством),
призначених (перерахованих) у 2006 - 2007 роках відповідно до цього Закону не
може перевищувати 12 мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом
першим частини 1 статті 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування”, на місяць згідно із Законом України «Про державний
бюджет України на 2007 рік» № 489-5 від 19 грудня 2006 року. Такий самий
граничний розмір визначений даною статтею для пенсій призначених у 2006 році
відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» №
3235-15 від 20 грудня 2005 року.

Нормою
зазначеної статті Закону визначений
загальний граничний (максимальний) розмір пенсій, призначених
(перерахованих) за нормами спеціального закону у 2006-2007 роках, а також
граничний розмір пенсій призначених за спеціальним законом у 2006 році.

Стаття
50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема інвалідам 2 групи - 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком, виплата зазначеної пенсії відповідно до статті 53
даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого
доходу.

Нормами
статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови
призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з
втратою годувальника, зазначені норми розповсюджуються на позивача як віднесеного
до першої категорії.

Згідно
частини третьої ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислення і призначення
пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсія
у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із
заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування».

Частина
четверта статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчим по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком, приписи зазначеної норми співпадають з приписами пункту 4
Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів
України від 30 жовтня 1997 року № 523 (з наступними змінами та доповненнями).

Колегія
суддів зазначає, що даною нормою визначений для даної категорії нижчий розмір
державних пенсій. Таким чином, якщо нормами статті 49 спеціального закону
передбачений максимальний розмір, то частиною 4 статті 54 даного закону нижчий
розмір державної пенсії для інвалідів, віднесених виключно до першої категорії,
та у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Визначення
прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення,
затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії
громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий
мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-14, а також Законом України «Про державні
соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000р., згідно
статті 1 якого, прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі
мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до статті 28 Закону
України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Частиною
3 статті 4 даного Закону України (в редакції Закону № 2505-4 від 25 березня
2005 року, що діє з 31 березня 2005 року) передбачено, що прожитковий мінімум
на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і
демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в
законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум
публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Статтею
62 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” від 19 грудня 2006
року № 489-5, що набрав чинності з 1 січня 2007 року був затверджений
прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня - 380
гривень, з 1 квітня - 387 гривень, з 1 жовтня - 395 гривень.

Зазначена
стаття була змінена Законом України від 15 березня 2007 року № 749-5 та існує в
новій редакції з 28 березня 2007 року, якою прожитковий мінімум для особи, яка
втратила працездатність, визначений з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406
гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. При цьому, зазначена стаття доповнена
абзацом, яким передбачено встановити, що для визначення мінімального розміру
пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини 1 статті 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 1 квітня та з 1
жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили
працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті,
збільшений на 1 відсоток, що складає відповідно
410 грн. 06 коп.; 415 грн. 11 коп.

Таким
чином, для позивача як інваліда 2 групи, особи, постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, розмір державної та додаткової пенсії
повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів.

Конституційні
принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в
Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3,
частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною
2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте
у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою
гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе
зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як
статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Враховуючи
зазначене, суд першої інстанції правильно визнав дії Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.Донецька неправомірними та зобов»язав
перерахувати пенсію.

Колегія
суддів вважає, що дії відповідача Управління щодо виплати пенсій позивачу
(державної та додаткової пенсій) у
розмірах менших від восьми мінімальних пенсій за віком є неправомірними,
оскільки не відповідають вимогам частини 4 статті 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте,
суд першої інстанції помилково дійшов до висновку щодо проведення такого
перерахунку пенсії з 27.12.2007р., оскільки на підставі ст.45 Закону України
«Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», у разі виникнення
права на підвищення пенсії - її розмір перераховується з першого числа місяця,
в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з
усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано після 15
числа.

Таким
чином, перерахування пенсії позивачу необхідно провести з 01.01.2008 року.

Враховуючи
вищезазначене, колегія суддів вважає, що постанову суду першої і апеляційної інстанції необхідно скасувати і
постановити нову постанову про
зобов»язання Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі
м.Донецька перерахувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до ст.ст.49,
50, п.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2008 року із
розрахунку восьми прожиткових мінімумів для непрацездатних громадян.

В
частині визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Донецька позивачу необхідно відмовити.

Колегія
суддів вважає, що постанову суду першої інстанції в частині зобов»язання
Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Донецька проводити
перерахунок в майбутньому пенсії ОСОБА_1 згідно змін діючого законодавства
необхідно залишити без змін.

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст. 195-196, п.3 ч.1 ст. 198, ст. 202,
ст.205, ст. 207, ст. 211, ст.253, ст.
254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

П О
С Т А Н О В И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за ново виявленими
обставинами постанови Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2008 року
у справі № 22-а-4052/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Донецька про
визнання дій неправомірними, зобов»язання зробити перерахунок пенсії
- задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2008 року
у справі № 22-а-4052/08 і постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 12 лютого 2008 року у справі № 2-а-3393/08
за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м. Донецька про
визнання дій неправомірними, зобов»язання зробити перерахунок пенсії -
скасувати.

Зобов»язати
Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Донецька
перерахувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до ст.ст.49, 50, п.4
ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2008 року із розрахунку восьми
прожиткових мінімумів для непрацездатних громадян.

В
позовних вимогах позивача про визнання протиправними дій Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.Донецька - відмовити.

Постанову
Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2008 року у справі №
2-а-3393/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька в частині
зобов»язання Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі
м.Донецька проводити перерахунок в майбутньому пенсії ОСОБА_1 згідно змін
діючого законодавства - залишити без змін.

Вступна
та резолютивна частина постанови проголошена 4 липня 2008 року, в повному обсязі
постанова складена 9 липня 2008 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення.

Постанова
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції.

Головуючий суддя С.В.Білак

Судді М.Г.Сухарьок

Т.Г.Гаврищук