Справа № К-12424/06
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2008-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

К
НИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого адм
іністративного суду України
в складі:
Головуючого Шипуліної Т
.М.,
суддів: Бившевої Л.І., Костен
ка М.І., Маринчак Н.Є., Усенко Є.А
.,

розглянула в порядку письм
ового провадження касаційну
скаргу ТОВ «Укрсварка» на рі
шення Господарського суду До
нецької області від 05.07.2005 року т
а постанову Донецького апеля
ційного господарського суду
від 12.09.2005 року по справі № 26/169пд з
а позовом ДПІ у Ворошиловськ
ому районі м. Донецька до ТОВ «
Укрсварка» та ТОВ «Максима
Дон» про визнання угоди неді
йсною.

Заслухавши доповідь судді
Шипуліної Т.М., перевіривши д
оводи касаційної скарги щодо
дотримання правильності зас
тосування судами першої та а
пеляційної інстанцій норм ма
теріального та процесуально
го права, колегія:

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Господарського с
уду Донецької області від 05.07.20
05 року, залишеним без змін пос
тановою Донецького апеляцій
ного господарського суду від
12.09.2005 року, позовні вимоги ДПІ у
Ворошиловському районі м. До
нецька до ТОВ «Укрсварка» та
ТОВ «Максима Дон» про визн
ання угоди недійсною задо
волено.

Не погоджуючись з постанов
ою суду апеляційної інстанці
ї, відповідач ТОВ «Укрсвар
ка» 10.10.2005 року звернувся з касац
ійною скаргою до Вищого госп
одарського суду України, яки
й своєю ухвалою від 28.11.2005 року н
а підставі розділу VIIПрикінце
вих та перехідних положень К
одексу адміністративного су
дочинства України направив ї
ї до Вищого адміністративног
о суду України.

Ухвалою Вищого адміністра
тивного суду України від 28.08.2007 р
оку касаційна скарга прийнят
а до провадження суду, по ній в
ідкрито касаційне проваджен
ня.

В касаційній скарзі ТОВ «Ук
рсварка» просить скасувати с
удові рішення та постановити
нове про відмову в задовол
ені позову посилаючись на по
рушення судами першої та апе
ляційної інстанцій норм мате
ріального та процесуального
права.

Зокрема, ТОВ «Укрсварка» по
силається на неправильне зас
тосування судами ст.49 ЦК УРСР,
оскільки зазначена норма не
передбачає таку санкцію як с
тягнення грошових коштів в р
азі не повернення майна.

Також, на думку відповідача
, не відповідає вимогам чинно
го законодавства визначення
судами фіктивного підприємн
ицтва як завідома суперечну
інтересам держави і суспільс
тва мету при укладені угоди, о
скільки встановлення факту ф
іктивного підприємництва не
є підставою для висновку, що с
пірна угода була спрямован
а на приховування прибутків
від оподаткування. Виконання
умов спірної угоди підтверд
жується матеріалами справи.

Касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з вр
ахуванням наступного.

Судами, на підставі дослідж
ених в судовому засіданні з д
отриманням норм процесуальн
ого права доказів, було встан
овлено, що між відповідачами
, ТОВ «Максима Дон» та ТОВ «
Укрсварка» укладено договір
купівлі-продажу б/н від 14.11.2002р. З
гідно даного договору та спе
цифікації до нього ТОВ «Макс
има Дон» зобовязалось п
родати ТОВ «Укрсварка» товар
електрообладнання, а ТОВ «
Укрсварка» зобовязалось о
платити зазначений товар. Су
ма договору становить 10000грн.

На виконання умов договору
ТОВ «Максима Дон» постави
ло ТОВ «Укрсварка» автоматич
ний вимикач ВА-5541630а та електро
станцію АД-15 на загальну суму
10000 грн., у тому числі ПДВ у сумі 1
666 грн. 67 коп., що підтверджуєтьс
я накладною від 19.11.2002р. №19/11 на сум
у 10000 грн.

ТОВ «Укрсварка» оплатило з
азначений товар у сумі 10000 грн.,
що підтверджується платіжни
ми дорученнями від 14.11.2002р. № 496 на
суму 635 грн., від 18.11.2002р. №502 на суму
8500 грн., від 04.12.2002р. № 517 на суму 865 грн
.

ТОВ «Максима Дон» видало
податкові накладні від 15.11.2002р.
№ 11153 на суму 635 грн., у тому числі П
ДВ в сумі 105 грн. 83 коп., від 19.11.2002р. №
11194 на суму 9365 грн., у тому числі П
ДВ у сумі 1560 грн. 33 коп.

Як на підставу визнання нед
ійсної угоди, укладеної між в
ідповідачами, позивач ДПІ
у Ворошиловському районі м. Д
онецька посилається на вирок
Пролетарського районного су
ду м. Донецька від 29.06.2004р. (набрав
законної сили 14.07.2004р.) директор
ТОВ «Максима Дон» Юхименк
о А.Н. був визнаний винним у ск
оєні злочину, передбаченого
ч.1 ст.205 КК України (фіктивне пі
дприємництво).

За наведених обставин суди
прийшли до висновку про наяв
ність підстав для задоволенн
я позову, встановивши наявні
сть умислу з боку ТОВ «Максим
а-Дон».

Водночас, задовольняючи по
зов, суди не врахували того, що
вимоги про визнання недійсн
ою угоди, яка завідомо супере
чить інтересам держави і сус
пільства, не можуть бути пред
метом позову.

Погоджуючись із висновком
судів про недійсність зазна
ченої угоди, колегія суддів д
оходить висновку про наявніс
ть підстав для закриття пров
адження у справі в цій частин
і з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачає
ться, що угода була укладена 14
.11.2002 року. Позов до суду про визн
ання угоди недійсною було за
явлено 16.05.2005 року.

На обґрунтування позову ДП
І у Ворошиловському районі м
. Донецька послалась на статт
ю 49 ЦК УРСР.

У статті 49 ЦК УРСР, яка була ч
инною на момент виникнення с
пірних правовідносин, ішлося
про недійсність угоди, уклад
еної з метою, суперечною інте
ресам держави і суспільства,
тобто ця угода визнавалась н
едійсною на підставі закону.

З 01.01.2004 року набрав чинності Ц
ивільний кодекс України, ст.228
якого передбачає, що правочи
н, учинений з метою, яка завідо
мо суперечить інтересам держ
ави і суспільства, водночас є
таким, що порушує публічний п
орядок, а отже, є нікчемним. Як
зазначено у частині 2 статті 2
15 цього Кодексу визнання судо
м такого правочину недійсним
не вимагається.

Враховуючи наведене, колег
ія вважає, що позови податков
их органів про визнання тако
го правочину (угоди, господар
ського зобовязання) недійс
ним судовому розгляду не під
лягають.

Органи державної податков
ої служби, вказані в абзаці 1 с
татті 10 Закону України від 04.12.199
0 № 509-XII «Про державну податкову
службу в Україні», можуть на п
ідставі пункту 11 цієї статті з
вертатись до судів із позова
ми про стягнення в доход держ
ави коштів, одержаних за прав
очинами, вчиненими з метою, як
а завідомо суперечить інтере
сам держави і суспільства, по
силаючись на їхню нікчемніст
ь. Висновок суду стосовно нік
чемності правочину має бути
викладений у мотивувальній,
а не в резолютивній частині с
удового рішення.

За вчинення правочину з мет
ою, яка завідомо суперечить і
нтересам держави і суспільст
ва, застосовуються санкції, п
ередбачені частиною 1 статті
208 ГК. За змістом статті це можл
иво лише в разі виконання пра
вочину хоча б однією стороно
ю. Зазначені санкції не можна
застосовувати за сам факт не
сплати податків (зборів, інши
х обовязкових платежів) од
нією зі сторін договору, оскі
льки за таких обставин право
порушенням була б несплата п
одатків, а не вчинення правоч
ину. Для стягнення цих санкці
й є необхідною наявність уми
слу на укладення угоди з мето
ю, яка завідомо суперечить ін
тересам держави і суспільств
а, наприклад з метою неправом
ірного одержання з державног
о бюджету коштів шляхом відш
кодування ПДВ у разі його нес
плати контрагентами до бюдже
ту.

Згідно з частиною 1 статті 208
ГК передбачені нею санкції з
астосовує лише суд. Це правил
о відповідає статті 41 Констит
уції України, згідно з якою ко
нфіскація майна може бути за
стосована виключно за рішенн
ям суду у випадках, обсязі та п
орядку, встановлених законом
.

Оскільки зазначені санкці
ї є конфіскаційними, стягуют
ься за рішенням суду в доход д
ержави за порушення правил з
дійснення господарської дія
льності, то вони належать не д
о цивільно-правових, а до адмі
ністративно-господарських с
анкцій як такі, що відповідаю
ть визначенню, наведеному в ч
астині першій статті 238 ГК.

Відповідно до статті 157 Коде
ксу адміністративного судоч
инства України, якщо справу н
е належить розглядати в поря
дку адміністративного судоч
инства, суд закриває провадж
ення у ній.

Цивільний кодекс УРСР, стат
тя 49 якого встановлювала, зокр
ема, конфіскаційні санкції з
а укладення угод з метою заві
домо суперечною інтересам де
ржави та суспільства, втрати
в чинність із 01.01.2004 року. Цивіль
ний кодекс України таких сан
кцій не передбачає.

За змістом частини 2 статті
5 ЦК України він має зворотну д
ію в часі у випадках, коли пом
якшує або скасовує відповіда
льність особи.

Господарський кодекс Укра
їни, який набрав чинності з 01.01.
2004, містить норми, які за предме
том регулювання та встановле
ними санкціями відповідають
положенням статті 49 ЦК УРСР.

Однак відповідно до пункту
5 розділу IX «Прикінцеві полож
ення» ГК положення останньог
о щодо відповідальності за п
орушення правил здійснення г
осподарської діяльності зас
тосовуються в разі, якщо такі
порушення були вчинені післ
я набрання чинності цими пол
оженнями. Положення ГК щодо в
ідповідальності за порушенн
я, зазначені в абзаці 1 того ж п
ункту, вчинені до набрання чи
нності відповідними положен
нями названого Кодексу стосо
вно відповідальності учасни
ків господарських відносин,
застосовуються в разі, якщо в
они помякшують відповідал
ьність за вказані порушення.

З огляду на зазначене та кер
уючись ст.ст. 210, 220, 222, 228, 229, 232 та ч.5 ст.25
4 КАС України, колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Касаційну скаргу ТОВ «Укр
сварка» задовольнити частко
во, рішення Господарського с
уду Донецької області від 05.07.20
05 року та постанову Донецьког
о апеляційного господарсько
го суду від 12.09.2005 року скасувати
, в частині щодо вимог позову п
ро визнання угоди недійсною
провадження по справі закрит
и, в решті в задоволені позо
ву відмовити.

Постанова набирає законно
ї сили з моменту проголошенн
я.

За винятковими обставинам
и вона може бути оскаржена до
Верховного Суду України про
тягом одного місяця з дня від
криття таких обставин.

Головуючий:
/підпис/
_______________________
Шипуліна Т.М.

Судді:
/підписи/
_______________________
Бившева Л.І.

_______________________
Костенко М.І.

_______________________
Маринчак Н.Є.

_______________________
Усенко Є.А.

З оригіналом згідно.
Відповідальний секретар: