Справа № 2а-61/2007
Суддя: Зайченко С.В.
Дата ухвалення: 2007-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-61/2007 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2007 року
Центрально-Міський районний суд міста
Горлівки Донецької області в складі:

головуючого судді Зайченко С.В.

при секретарі Меняшевій
С. Г.

за участю
представника позивача ОСОБА_1
відповідачаОСОБА_2 розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Горлівка справу за адміністративним позовом Горлівського міського центра зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення витрат за
надані соціальні послуги

ВСТАНОВИВ:

Горлівський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом,
посилаючись на те, що на обліку в Горлівському центрі
зайнятості знаходився ОСОБА_2 з метою пошуку роботи.

В зв'язку з відсутністю підходящої роботи 26.12.2005 року між відповідачем
та центром зайнятості було укладено договір № 549501
про направлення останнього на перепідготовку в учбово-курсовий
комбінат КП "Облєлектротранс" за професією водій тролейбусу, розряд 1 з 27.12.2005 року до 30.06.06
строком 6.16 міс. (980 год.) з митою сприяння
подальшому працевлаштуванню.

По закінченню навчання відповідачу 30.06.06 в учбовому закладі було видано свідоцтво
про отриману ним професію водій тролейбусу.

На підставі отриманої ОСОБА_2 підготовки за професією 03.07.2006 року центром
зайнятості було видано направлення на працевлаштування на ДМР "Донелектроавтотранс" м. Донецька.
Наказом по підприємству № 1299 від 14.07.2006 року ОСОБА_2 був прийнятий на роботу, про що є відмітка на
корінці направлення.

Своїм листом від 25.07.2006 року ККП ДМР "Донелектроавтотранс" м.
Донецька повідомив центр зайнятості, що
відповідач не приступив до роботи, чим порушив вимоги п. 3.1.2 Договору № 549501 від 26.12.2005 року, п. 28 п. 28 "Порядку
надання матеріальної на період професіональної підготовки,
перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітних, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від
20.11.2000 р. № 308 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №
16/5137 від 14.12.2000р. , п.3 ст. 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" . В зв'язку з цим вартість всіх наданих
відповідачу соціальних послуг підлягає поверненню до
Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок
безробптя.

Сума таким витрат складає: матеріальна допомога в період професійного
навчання за період з 23.02.06 по 30.06.06 становить 506 грн. 29 коп, вартість
навчання в учбовому закладі - 3100 грн. 13 коп., компенсаційні виплати за
проїзд до міста навчання за період з 27.12.05 по 30.12.05 - 20
грн. 00 коп.

Загальна вартість збитків Фонду загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок безробіття
складає 3626 грн. 42 коп. Відповідачеві 22.09.06 за № 4228 була направлена претензія в якій було запропоновано добровільно
сплатити вартість наданих соціальних послуг. Претензія
відповідачем отримана, що підтверджується поштовим повідомленням. Однак, відповіді, або сплаченої суми боргу від відповідача
не надійшло. Просить стягнути з ОСОБА_2 матеріальну допомогу в період

2

професійного
навчання в розмірі 506 гривен 29 копійок, компенсаційні виплати за проїз до міста навчання у розмірі 20 гривен, вартість навчання в сумі 3100 гривен 13 коп
.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги,
підтвердив вищевикладені обставини.

Відповідач позов не визнав, зокрема пояснив, що він у зв»язку з
матеріальним становищем не мав можливості
працювати на підприємстві у місті Донецьку згідно направлення. Про ці обставини він повідомив позивача. Він працевлаштувався
за професією на підприємстві у місті Горлівка.
Вважає, що він не порушив п.3.12 договору, оскільки він влаштувався за
професією.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 показали, що відповідач був направлений після навчання на роботу до міста Донецьк. Відповідач посилався
на неможливість працювати за направленням. Відповідачу роз»яснили, що він
повинен працювати на підприємстві , яке оплатило гроші за навчання.

Вислухав доводи сторін, пояснення свідків, дослідивши письмові докази, та
надав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Позивач знаходився на обліку у відповідача. Горлівський міський центр
зайнятості - єх суб»єктом владних повноважень.

В зв'язку з відсутністю підходящої роботи 26.12.2005 року між відповідачем
та центром зайнятості було укладено договір № 549501
про направлення останнього на перепідготовку в учбово-курсовий
комбінат КП "Облєлектротранс" за професією водій тролейбусу, розряд 1 з 27.12.2005 року до 30.06.06
строком 6.16 міс. (980 год.) з митою сприяння подальшому
працевлаштуванню.

Між позивачем та комунальним комерційним підприємством Донецької міської
ради « Донелектроавтотранс» м. Донецьк 27 грудня 2005 року
укладено договір на працевлаштування
відповідача після закінчення професійного навчання за направленням Центру
за професією водій тролейбусу.

По закінченню навчання відповідачу
30.06.06 в учбовому закладі було видано свідоцтво про
отриману ним професію водій тролейбусу.

На підставі отриманої ОСОБА_2 підготовки за професією 03.07.2006 року центром
зайнятості було видано направлення на працевлаштування на ДМР "Донелектроавтотранс" м. Донецька.
Наказом по підприємству № 1299 від 14.07.2006 року ОСОБА_2 був
прийнятий на роботу, про що є відмітка на корінці направлення.

Своїм листом від 25.07.2006 року ККП ДМР "Донелектроавтотранс" м.
Донецька повідомив центр зайнятості, що відповідач не приступив до
роботи.

Відповідач з власної ініціативи влаштувався на роботу до КП « Горлівське
трамвайно-тролейбусне управління « - водієм тролейбусу 3 класу.

З даним підприємством позивач не
укладав договір на працевлаштування відповідача.

03 жовтня 2006 року відповідача було звільнено з указаного підприємства за
власним бажанням.

Відповідно до п.3 ст. 36 Закону України « Про загальнообов»язкове державне
соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг застрахованій
особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов»язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту виникнення обставин, що
впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У разі припинення професійної підготовки ,
перепідготовки або підвищення кваліфікації за
направленням державної служби зай2нятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією ( спеціальністю) із
застрахованих осіб стягується сума витрат на
професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації.

Відповідно до п.3.12 Договору № 549501 від 26.12.2005 року ... на випадок . . . відмови працювати за професією ( фахом, який придбаний
внаслідок професійного навчання з громадянина стягується загальна
сума витрат на навчання, враховуючи суму виплаченої

3

матеріальної допомоги у період
навчання, витрат на проїзд до місця навчання та назад( враховуючи
оплату щоденного пройду та витрат на проживання).

Загальна сума витрат за період навчання відповідача
складає 3629,42 гривні, яка складається:

·
матеріальна допомога за період
навчання - 506 гривен 29 копійок;

·
вартість навчання в учбовому закладі
- 3100 гривні 13 копійок

·
компенсаційна виплата за проїзд до
місця навчання - 20 гривен, що підтверджується розрахунком
позивача.

Таким чином , суд вважає, що
відповідач відмовився працювати за одержаною професією
(фахом) без поважних причин.

Доводи
відповідача про причини відмови не можуть бути прийняти до уваги, оскільки суперечать
договірним відносинам та не засновані на законі.

Позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 160 -163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Горлівського міського
центра зайнятості до ОСОБА_2 про
стягнення витрат за надані соціальні послуги - задовольнити повністю.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь Горлівського міського центру зайнятості
населення:

·
матеріальну допомогу за період
навчання к розмірі - 506 гривен 29 копійок;

·
вартість навчання в учбовому закладі
у розмірі - 3100 гривні 13 копійок

·
компенсаційну виплату за проїзд до
місця навчання - 20 гривен.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до
адміністративного апеляційного суду Донецької області
через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її проголошення, а
в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу- з дня складення в повному обсязі. Апеляційна
скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.