Справа № К-37646/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 червня 2008 року м. Київ
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
суддів :
Бутенка В.І.(доповідач),
розглянувши в порядку письмового касаційного провадження
адміністративну справу за позовомОСОБА_1 до Южноукраїнського міського відділу
Управління Міністерства внутрішніх справ в Миколаївській області про визнання
неправомірними дій, -
в с т а н о в и л а :
У березні 2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду із
вказаним позовом, в якому просила визнати неправомірними дії працівників
Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Южноукраїнського
міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ в Миколаївській
області (далі - ВГІРФО Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській
області), які полягали у реєстрації ОСОБА_1 в квартиріАДРЕСА_1, а також
зобов'язати відповідача скасувати реєстрацію ОСОБА_1 за вказаною адресою.
Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської
області від 14 липня 2006 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 16 жовтня 2006 року, у задоволенні позову відмовлено.
В касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись
на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та направити справу на новий судовий розгляд
до суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову, суди попередніх
інстанцій виходили з того, що відповідач діяв у межах своїх повноважень та у спосіб,
передбачений законодавством України, а також із того, що в зв'язку із
скасуванням судового рішення про визнання ОСОБА_2безвісно відсутнім останній
підлягає безумовному поновленню в своїх правах.
Однак такі висновки є передчасними.
Відповідно до ст.ст. 43, 45 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою,
якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про
місце її перебування.
Якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або
якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування
або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за
заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання
фізичної особи безвісно відсутньою.
Згідно із ст.3 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні",
реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання
або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних
до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання
в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом
семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем
проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на
житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Як було встановлено судами, рішенням Южноукраїнського
міського суду Миколаївської області від 07 липня 2005 року ОСОБА_2визнано
На підставі цього рішення та заяви позивачки відповідачем
було знято ОСОБА_2 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1
02 вересня 2005 року ОСОБА_1 приватизувала зазначену
квартиру на своє ім'я і їй видано свідоцтво про право приватної власності на
Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської
області від 30 січня 2006 року скасовано рішення цього ж суду від 07 липня 2005
року про визнання ОСОБА_2безвісно відсутнім.

Без її згоди 17 лютого 2006 року ВГІРФО Южноукраїнського
МВ УМВС України в Миколаївській області, на підставі вказаного судового рішення
зареєструвало ОСОБА_2за адресою: АДРЕСА_1

За змістом п.3 "Тимчасового
порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. N 35 (у редакції,
чинній на час виникнення спірних правовідносин), місцем проживання фізичної
особи, а відтак і місцем реєстрації, є місце, де вона постійно або переважно
проживає як власник житлового будинку (приміщення), за договором його наймання,
піднаймання, оренди або на інших підставах, передбачених законодавством
України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів
України від 28.07.2004 року "Про
затвердження зразків документів, необхідних для реєстрації місця проживання в
Україні", для реєстрації місця проживання особи вимагається згода
власника/співвласників житла або їх уповноважених органів, наймача та членів
його сім'ї на реєстрацію місця проживання заявника у разі відсутності
документів, зазначених як підстава для реєстрації.

Слід також зазначити, що відповідно до ст. 45 Цивільного
кодексу України скасування судового рішення про визнання особи безвісно
відсутньою не тягне за собою поновлення такої особи у своїх правах.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх
інстанцій не надали належної правової оцінки вказаним обставинам, а також тому, що квартира, в якій зареєстровано
ОСОБА_1 М.І., на час реєстрації належала на праві приватної власності позивачці
ОСОБА_1

З огляду на викладене, оскаржені судові рішення не можна
визнати такими, що відповідають вимогам закону і вони підлягають скасуванню з
направленням справи на новий судовий розгляд.

Під час розгляду судам слід звернути увагу на наведене та
у відповідності із вимогами закону вирішити цей спір.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 221, 223,
227, 230 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргуОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14 липня
2006 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2006
року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд в іншому
складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає.

Згідно ст.ст. 236, 237 КАС України рішення суду
касаційної інстанції може бути оскаржено до Верховного Суду України лише за
винятковими обставинами протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :