Справа № 22-а-18219/2008
Суддя: Денісов А.О.
Дата ухвалення: 2008-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 серпня 2008 р. м.
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Денісова А.О.
Суддів: Бабенка
при секретарі Поліщук О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Новозаводського
районного суду м. Чернігова по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ
України в Чернігівській області про визнання неправомірними дій та
бездіяльності і стягнення грошової допомоги,
Постановою Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 14.02.2008 р. позов задоволено частково. Визнано
протиправною бездіяльність МВС України та УМВС України в Чернігівській області
щодо не проведення виплати ОСОБА_1. одноразової грошової допомоги та ухвалено
стягнути з МВС України на його користь одноразову грошову допомогу в розмірі 92
246,88 грн. Суд дійшов висновків, що відповідачами були порушені вимоги
постанови КМУ від 29.06.1991 р. N 59 „Про порядок і умови державного
обов'язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького та
вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ республіки” та
ст.23 ЗУ „Про міліцію”.
На вказану постанову МВС України подало апеляційну
скаргу, в якій просило її скасувати та ухвалити нову про відмову в задоволенні
позову, мотивуючи тим, що рішення суду винесене з порушенням норм матеріального
права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не
відповідають обставинам справи. Вважає належним
відповідачем УМВС України в Чернігівській області, а не МВС України.
Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали
справи суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив
службу в органах МВС України з 21.03.1990 р. до 31.03.2005 року на посадах
середнього та старшого командного складу. Після звільнення медико-соціальною
експертною комісією Чернігівської області йому була встановлена ІІ група
інвалідності у зв'язку з отриманням травми під час виконання службових
обов'язків по охороні громадського порядку з втратою 60% професійної працездатності, що надавало йому
права на отримання відшкодування у розмірі чотирирічного грошового
Відповідно до ст.2 Положення про порядок і умови
державного обов'язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького
та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ республіки від
29.06.1991 р. N 59 страховик виплачує страхові суми особам рядового,
начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ
(їхнім спадкоємцям) у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або
каліцтва), захворювання, одержаних при виконанні службових обов'язків,
пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку і громадської
безпеки, боротьбі із злочинністю у разі встановлення застрахованому
інвалідності, що настала у період служби (роботи), але не пізніш як через 3
місяці після звільнення зі служби (роботи) чи після закінчення цього строку,
але внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце при виконанні
службових обов'язків інвалідові II групи - в розмірі чотирирічного грошового
Стаття 23 ЗУ „Про міліцію” в редакції на момент
звільнення позивача передбачала обов'язкове державне страхування працівників
міліції на суму десятирічного грошового утримання за останньою посадою, яку він
займає, за рахунок коштів відповідних бюджетів, а також коштів, що надходять на
підставі договорів від міністерств, відомств, підприємств, установ і
організацій. У разі каліцтва, заподіяного працівникові міліції при виконанні
службових обов'язків, а також інвалідності, що настала у період проходження
служби або не пізніш як через 3 місяці після звільнення зі служби чи після
закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що
мали місце у період проходження служби, йому виплачується одноразова допомога в
розмірі від трирічного до п'ятирічного грошового утримання (залежно від ступеня
втрати працездатності) і призначається пенсія по інвалідності. На той час такі
виплати здійснювала НАСК „Оранта” і регулювалися Положенням про порядок і умови
державного обов'язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького
та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ республіки від
11.03.2006 р. статтю 23 ЗУ „Про міліцію” викладено в
новій редакції, із якої виключене положення про обов'язкове страхування.
Постановою КМУ від 12.05.2007 р. N 707 затверджено новий Порядок та умови
виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності
працівника міліції, згідно якого виплати з 01.01.2007 р. здійснюються за
рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання Міністерства
внутрішніх справ. Відповідно до вказаного Порядку МВС повинно завершити виплату
страхової суми та одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або
інвалідності працівника міліції, що мали бути нараховані до 01.01.2007 р.
На виконання рішення
Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2007 року позивачу
видана довідка № 20/6806 від 26.12.2007 р., згідно якої сума його грошового
утримання на час звільнення становить 2584 грн. 81 коп. ОСОБА_1. виплачена суму
довідки воно повинно становити 124070,88 грн. (2584.81х 48 =124070,88).
З огляду на викладене колегія суддів вважає правильними
висновки суду першої інстанції про протиправну бездіяльності МВС України та
УМВС України в Чернігівській області щодо не проведення виплати ОСОБА_1.
одноразової грошової допомоги та стягнення з МВС України недоплаченої
На підставі наведеного, враховуючи, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАСУ, суд
Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову
Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.02.2008 р. - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і
строки, визначені ст.212 КАСУ.

Головуючий
суддя:
Судді: