Справа № К-32963/06
Суддя: Харченко В.В.
Дата ухвалення: 2008-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2008 року

м. Київ
Колегія суддів
Вищ
ого адміністративного суду У
країни в складі:
головуючого судді Х
арченка В.В., суддів: Васильчен
ко Н.В., Леонтович К.Г., Кравчен
ко О.О., Матолича С.В., при секрет
арі Мельник І.М., розглянувши у
відкритому судовому засідан
ні касаційну скаргу Управл
іння Пенсійного фонду Україн
и в Печерському районі м. Києв
а на постанову Господарськог
о суду міста Києва від 28 квітн
я 2006 року та ухвалу Київського
апеляційного господарськог
о суду від 19 вересня 2006 року у сп
раві за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
„Ідея 2002» до Управління Пе
нсійного фонду України в Печ
ерському районі м. Києва про в
изнання нечинним рішення,
-

ВСТАНОВИЛА:
Постановою Господарсь
кого суду міста Києва від 28 кв
ітня 2006 року, залишеною без змі
н ухвалою Київського апеляці
йного господарського суду ві
д 19 вересня 2006 року було задово
лено позов товариства з обме
женою відповідальністю „Іде
я 2002» до Управління Пенсійн
ого фонду України в Печерськ
ому районі м. Києва про визнан
ня нечинним рішення №1950 від 18.11.0
5 про застосування фінансови
х санкцій.
Не погоджуючись з зазначен
ими судовими рішеннями УПФ у
Печерському районі звернуло
ся з касаційною скаргою, у які
й просить постанову Господа
рського суду міста Києва від
28 квітня 2006 року та ухвалу Київ
ського апеляційного господа
рського суду від 19 вересня 2006 р
оку скасувати, прийнявши ріш
ення про відмову у задоволен
ні позовних вимог.
Заслухавши доповідь судд
і Вищого адміністративного с
уду України, дослідивши мат
еріали справи та доводи каса
ційної скарги колегія суддів
приходить до висновку, що кас
аційна скарга підлягає частк
овому задоволенню з таких пі
дстав.
Статтею 5 Закону України “
Про загальнообовязкове де
ржавне пенсійне страхування
” регулюються відносини, що в
иникають між субєктами сис
теми загальнообовязковог
о державного пенсійного стра
хування. Дія інших нормативн
о-правових актів на ці правов
ідносини може поширюватися л
ише у випадках, передбачених
цим Законом, або в частині, що
йому не суперечить. Виключно
цим Законом визначаються: пр
инципи та структура системи
загальнообовязкового дер
жавного пенсійного страхува
ння; коло осіб, які підлягають
загальнообовязковому дер
жавному пенсійному страхува
нню; перелік платників страх
ових внесків, їх права та обов
язки; порядок нарахування,
обчислення та сплати страхо
вих внесків; стягнення забор
гованості за цими внесками.

Пунктом першим статті 11 Зак
ону України “Про загальнообо
вязкове державне пенсійне
страхування” установлено, щ
о загальнообовязковому де
ржавному пенсійному страхув
анню підлягають особи, які пр
ацюють на підприємствах, в ус
тановах, організаціях, створ
ених відповідно до законодав
ства України, незалежно від ф
орми власності, виду діяльно
сті та господарювання, у філі
ях, представництвах, відділе
ннях, в обєднаннях громадя
н, у фізичних осіб субєкт
ів підприємницької діяльнос
ті та інших осіб (включаючи юр
идичних та фізичних осіб с
убєктів підприємницької д
іяльності, які обрали особли
вий спосіб оподаткування (фі
ксований податок, єдиний под
аток, фіксований сільськогос
подарський податок, придбали
спеціальний торговий патент
) на умовах трудового договор
у (контракту) або працюють на і
нших умовах, передбачених за
конодавством.
Згідно з пунктом 1 статті 14 За
кону України “Про загальнооб
овязкове державне пенсійн
е страхування” страхувальни
ками цих осіб є їх роботодавц
і, які відповідно до частини 1
статті 15 цього Закону є платни
ками страхових внесків та зо
бовязані на підставі пункт
у 6 частини 2 статті 17 зазначено
го Закону нараховувати, обчи
слювати і сплачувати в устан
овлені строки та в повному об
сязі страхові внески.
У статті 18 Закону України “П
ро загальнообовязкове дер
жавне пенсійне страхування”
зазначено, що страхові внеск
и є цільовим загальнообовя
зковим платежем, який справл
яється на всій території Укр
аїни в порядку, встановленом
у цим Законом; вони не включаю
ться до складу податків, інши
х обовязкових платежів, що
складають систему оподаткув
ання, на ці внески не поширюєт
ься податкове законодавство
, а іншим законодавством не мо
жуть встановлюватися пільги
з нарахування та сплати стра
хових внесків або звільнення
від їх сплати.
Ставки, механізм справлянн
я та пільги щодо сплати збору
на обовязкове державне пе
нсійне страхування встановл
ені Законом № 400/97ВР, яким разом
із Законом № 1058-IVне встановлен
о такої пільги, як звільнення
від сплати збору на обовяз
кове державне пенсійне страх
ування для субєктів підпри
ємницької діяльності, котрі
перейшли на спрощену систему
оподаткування.
Аналізуючи наведені право
ві норми, колегія суддів дійш
ла висновку, що страхові внес
ки на загальнообовязкове д
ержавне пенсійне страхуванн
я не входять до системи опода
ткування, на них не поширюєть
ся податкове законодавство,
іншим законодавством не можу
ть встановлюватися пільги з
нарахування та сплати страхо
вих внесків або звільнення в
ід їх сплати.
Отже, обовязок сплачуват
и страхові внески на загальн
ообовязкове державне пенс
ійне страхування не зумовлює
ться статусом платника подат
ку як субєкта підприємниць
кої діяльності.
Указ Президента України № 72
7/98 регулює питання оподаткува
ння субєктів малого підпри
ємництва. Згідно з вимогами с
татті 15 Прикінцевих положень
Закону України “Про загальн
ообовязкове державне пенс
ійне страхування” до приведе
ння законодавства України у
відповідність із цим Законом
, закони України та інші норма
тивно-правові акти застосов
уються в частині, що не супере
чать цьому Закону.
Положення статті 6 зазначен
ого Указу про звільнення суб
єктів малого підприємницт
ва, які сплачують єдиний пода
ток, від збору на загальнообо
вязкове державне пенсійне
страхування, Закону супереч
ать і застосуванню не підляг
ають.
Статтею 19 Закону України “П
ро загальнообовязкове дер
жавне пенсійне страхування”
установлено, що страхові вне
ски до солідарної системи за
гальнообовязкового держа
вного пенсійного страхуванн
я нараховуються роботодавце
м на суми фактичних витрат на
оплату праці (грошового забе
зпечення) працівників, що вкл
ючають витрати на виплату ос
новної та додаткової заробіт
ної плати та інших заохочува
льних і компенсаційних випла
т.
Отже, вимоги пенсійного орг
ану по сплаті внесків до Пенс
ійного фонду України з суми о
плати праці (грошового забез
печення) працівників обґрунт
овані.
Разом з тим, судами не дослі
джувалося питання суми та об
ґрунтованості нарахування ш
трафних санкцій за ненарахув
ання несплату страхових внес
ків за 2004 рік, що не може бути ус
унено судом касаційної інста
нції.
Вказана обставина відпові
дно до статті 220 Кодексу адмін
істративного судочинства Ук
раїни перешкоджає вирішенню
питання правомірності нарах
ування сум штрафних санкцій
судом касаційної інстанції.

З урахуванням зазначе
ного судові рішення у справі
підлягають скасуванню, а спр
ава - передачі на новий розгля
д до суду першої інстанції.
При новому розгляді справи
слід належно оцінити докази
, що мають значення для вирі
шення спору по суті, всебічно
і повно перевірити доводи, на
яких ґрунтуються вимоги та з
аперечення сторін, та, врахов
уючи зазначені вище обставин
и і вимоги законодавства, при
йняти законне та обґрунтован
е судове рішення.
Керуючись ст. ст. 220, 221, 227 КАС У
країни, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу Уп
равління Пенсійного фонду Ук
раїни в Печерському районі м
. Києва задовольнити частков
о.
Постанову Господарськог
о суду міста Києва від 28 квітн
я 2006 року та ухвалу Київського
апеляційного господарськог
о суду від 19 вересня 2006 року ска
сувати, справу направити на с
удовий новий розгляд до суду
першої інстанції.
Ухвала набирає законно
ї сили з моменту її оголошенн
я, і оскарженню не підлягає.