Справа № 2а-1550/2008
Суддя: Склярська І.В.
Дата ухвалення: 2008-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 а -1550/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2008 року Суворовський районний суд м. Херсона у складі

головуючого судді Склярської І.В.

при секретарі Лазаренко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2
на протиправні дії посадової особи, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії посадової особи ДПІ у м. Херсоні
ОСОБА_2
по внесенню неправдивої інформації до акту перевірки протиправними, зобов'язати державного податкового ревізора інспектора ДПІ у м.Херсоні
ОСОБА_2
виключити з акту перевірки розділу 3 п. 3.5.1., посилаючись на те, що посадова особа протиправно внесла в акт перевірки неправдиві відомості щодо спеціального водокористування, оскільки позивач не є спеціальним водокористувачем.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала за підставами вказаними в позові, просила позов задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнала за їх безпідставністю, пояснила суду, що відомості в акт перевірки внесені відповідно до вимог законодавства, позивач є платником збору за спеціальне використання водних ресурсів, в задоволенні позову просила відмовити.

До участі у справі в якості третьої особи була залучена Державна податкова інспекція в м. Херсоні, представник якої вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки в розділ 3 акту перевірки всі дані внесені відповідно до вимог законодавства.

Суд вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини дійшов до наступного.

За результатами планової виїзної документальної перевірки вимог податкового та валютного законодавства фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1
складено акт, розділ 3.5.1. якого містить збір за спеціальне використання водних ресурсів. У вказаному розділі відповідач посилається на норми законодавства, зазначає, що для здійснення господарсько-побутових та виробничих потреб (кафе), фізична особа - підприємець використовує воду з мережі міського водопроводу. Первинний облік водопостачання здійснюється водоміром. Збір за спеціальне використання водних ресурсів за період з 01.04.2005року по 31.03.2008року не нараховував та не сплачував. За результатами перевірки донараховано збіру за спеціальне використання водних ресурсів у розмірі 38 грн.36 коп.

Згідно п.2 Порядку справляння збору за спеціальне використання водних ресурсів та збору за користування водами для потреб гідроенергетики і водного транспорту , затвердженого постановою КМ України від 16.08.1999 року №1494 збір за спеціальне використання водних ресурсів справляється за використання води з водних об'єктів, що забрана із застосуванням споруд або технічних пристроїв, та скидання в них зворотних вод, з урахуванням п.15 вказаного Порядку, водокористувачі, які використовують у встановленому законодавством порядку воду, отриману від інших водокористувачів, справляють збір до відповідних бюджетів за обсяги фактично використаної води з урахуванням обсягу втрат води в їх системах водопостачання відповідно до встановлених нормативів.

Судом встановлено, що між приватним підприємцем
ОСОБА_1
. та ВУВКГ м. Херсона укладений договір №1976 від 09.10.2002року на подачу холодної води та послуги по прийому стоків, згідно якого водоканал забезпечує абоненту подачу води на господарсько -питьові, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод протягом дії договору в об'ємах, передбачених лімітами або нормами.

Відповідно до ст.ст. 49,44 Водного Кодексу спеціальне водокористування є платним і здійснюється тільки на підставі дозволу.

Відповідачем та представником третьої особи не оспорюється, що позивач не має дозволу на спеціальне водовикористання.

Пункт 7 ст.30 ВК України визначає, що платниками збору за спеціальне використання водних ресурсів є підприємства, установи та організації незалежно від форми власності, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також громадяни-підприємці, які використовують воду, отриману шляхом забору води (первинні водокористувачі) та / або з водозабірних споруд первинних водокористувачів (вторинні водокористувачі), та користуються водами для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва.

Поняття хто є первинним та вторинним водокористувачем визначено в ст. 42 ВК України, відповідно до норм якої вторинні водокористувачі (абоненти) - це ті, що не мають власних водозабірних споруд і отримують воду з водозабірних споруд первинних водокористувачі та скидають стічні води в їх системи на умовах, що встановлюються між ними.

В силу вимог ст. 71 КАС України відповідачем не доведено, що позивач отримує воду з водозабірних споруд первинного водокористувача та скидає стичні води в його системи на умовах, що встановлені між ними.

Натомість наявний договір №1976 від 09.10.2002року між позивачем та водоканалом свідчить саме про подачу холодної води та послуги по прийому стоків водоканалом приватному підприємцю, а не про забір води приватним підприємцем з водозабірної споруди водоканалу.

В акті перевірки в оспорюваному розділі, відповідач вказує, що приватний підприємець використовує воду з мережі міського водопроводу, що свідчить про те, що позивач не отримує воду з водозабірної споруди первинного водокористувача.

Таким чином, для визначення вторинного водокористувача зі спеціальним водокористуванням, законодавець ставить певні вимоги, в тому числі наявність дозволу, наявність забору води з водозабірної споруди первинного водокористувача, договірні відносини між первинним та вторинним водокористувачами на скидання стічних вод в системи первинного водокористувача, які відносно позивача відсутні.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, визначення понять "водозабір", "водний об'єкт", "водні ресурси", які містяться в ст.1 ВК України, вбачається, що позивач не є вторинним водокористувачем та відповідно не є платником збору за спеціальне використання водних ресурсів.

З урахуванням викладеного, захисту порушеного права, його поновлення, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, при цьому суд вважає можливим в силу вимог КАС України деталізувати позовні вимоги, вказавши номер та дату акту та назву оспорюваного пункту акту перевірки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1,30, ,42,44,49 Водного кодексу України, Постанови КМ України від 16.08.1999року №1494 , ст.ст.8,9, 11, 19, 69, 71, 72,159-162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії посадової особи ДПІ у м. Херсоні
ОСОБА_2
по внесенню неправдивої інформації до акту перевірки від 10.06.2008року №561/17-222 в розділ 3 п.3.5.1. протиправними.

Зобов'язати державного податкового ревізора інспектора ДПІ у м. Херсоні
ОСОБА_2
виключити з акту перевірки розділу 3 пункт 3.5.1 "збір за спеціальне використання водних ресурсів".

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 10 днів з дня її проголошення подачі апеляційної скарги або заяви про апеляційне оскарження з подальшим поданням апеляційної скарги протягом 20 днів через Суворовський районний суд м. Херсона з подачею копії апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Склярська