Справа № К-3783/07
Суддя: Панченко О.Н.
Дата ухвалення: 2008-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06
серпня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого
- Панченка О.Н.,

суддів:
Смоковича М.І., Сороки М.О., Чумаченко Т.А., Штульмана І.В.,

при
секретарі судового засідання: Семяністій
С.Л.,

розглянувши
у судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі міста Вінниці про перерахунок пенсії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Вінниці на постанову
Ленінського районного суду міста Вінниці
від 25 жовтня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 16
січня 2007 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Вінниці про перерахунок
пенсії.

Вимоги обґрунтовував тим, що має статус особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи та відноситься до першої
категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. В
період з 05 травня 1986 року по 12 травня 1986 року позивач виконував роботи
пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильської АЕС на посаді лікаря
в зоні відчуження. З серпня 1997 року позивачу була призначена 3 група
інвалідності внаслідок захворювання отриманого саме під час робіт в зоні відчуження.
На підставі Постанови Кабінету Міністрів України за № 1293 від 27 грудня 2005
року позивачу було збільшено пенсію в 3,5 рази яку він отримував до червня
місяця 2006 року. Після даного періоду пенсія була зменшена. При зверненні до
Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Вінниці щодо
перерахунку пенсії, позивачу було відмовлено з посиланням на те, що до довідки
про заробітну плату не додано підтверджуючих документів про заробітну плату в
зоні відчуження.

Постановою Ленінського районного суду міста
Вінниці від 25 жовтня 2006 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного
суду Вінницької області від 16 січня 2007 року, позовні вимоги задоволено.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Ленінському
районі міста Вінниці, посилаючись на порушення судами першої та другої
інстанцій норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення цих судів та ухвалити нове рішення
про відмову в позові.

Касаційна скарга підлягає
до часткового задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з того, що
відповідачем по справі не наведено доказів, які б підтвердили правомірність
відмови пенсійного фонду у задоволенні заяви ОСОБА_1про перерахунок пенсії.

Такі висновки судів попередніх інстанцій є передчасними, зроблені при
неповно з'ясованих обставинах справи та з порушенням норм процесуального
законодавства.

Частиною другою статті 159
Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні
норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених
тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів
справи, довідка, яка була видана на ім'я ОСОБА_1 та відповідно до якої позивач
отримував пенсію до червня місяця 2006 року, не була оформлена належним чином,
в ній були відсутні номер та дата видачі довідки.

Управлінням Пенсійного фонду
України в Ленінському районі міста Вінниці було проведено перевірки факту
видачі Вінницьким районним територіальним медичним об'єднанням вищезазначеної
довідки, в ході якої було встановлено, що розмір заробітної плати зазначений в
цій довідці не підтверджується особовими рахунками позивача.

В зв'язку з встановленими
обставинами, відповідачем було змінено розмір пенсії позивачу, подальший
розрахунок та виплата проводилась в мінімальному розмірі.

Визнаючи дії відповідача
неправомірними, суди попередніх інстанцій зазначили, що відповідач не довів
правомірність таких дій. Однак, при цьому суди не спростували доводів
відповідача, які він підтверджував вищезазначеними доказами.

З огляду на вищезазначене,
колегія суддів приходить висновку, що суди попередніх інстанцій в повному
обсязі не проаналізували наведені сторонами доводи щодо обставин справи та
вирішили справу без перевірки наведених доводів і без надання їм належної
правової оцінки.

За таких обставин рішення судів попередніх
інстанцій не можуть вважатися обґрунтованими, а тому й законними, вони
підлягають скасуванню.

Оскільки для вирішення цього спору необхідно встановлювати нові обставини,
які відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України не може встановлювати суд касаційної інстанції, то справу
необхідно направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі міста Вінниці задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду міста Вінниці від 25 жовтня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Вінницької області від 16 січня 2007 року скасувати та
направити справу в суд першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути оскаржена за винятковими обставинами до
Верховного Суду України протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

Головуючий
О.Н. Панченко

Судді М.І. Смокович

М.О. Сорока

Т.А. Чумаченко

І.В. Штульман