Справа № 2-а-1/2008
Суддя: Лущеко Л.Г.
Дата ухвалення: 2008-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2008 року Білогірській
районний суд Автономної Республіки Крим в складі: головуючого судді Лущеко Л.Г.

при секретарі Бубнової Н.В.

з участю позивача ОСОБА_1.

її представника ОСОБА_2.

третьої особи ОСОБА_3.

її представника ОСОБА_4.

третьої особи - представника

Білогірського відділу земельних ресурсів Ковальчука Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті
Білогірську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Зуйської селищної ради
Білогірського району Автономної Республіки Крим, треті особи: ОСОБА_3,
Білогірській відділ земельних ресурсів про скасування Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1від 12.05.2005 року і визнанні
рішення Зуйської селищної ради № 641 від 12.01.2005 року недійсним,

ВСТАНОВИВ:

позивач просить суд визнати рішення
Зуйської селищної ради № 641 від 12.01.2005 року недійсним; визнати Державний
акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 12.05.2005 року
недійсним і скасувати його, залишити земельну ділянку в межах згідно рішення
Зуйського виконавчого комітету за № 117 від 15.10.1997 року.

Свої вимоги мотивує тим, що за
місцем проживання вона проживає більше 20 років, приватизувала квартиру в 1993
році. Будинок одноповерховий, побудований в 1939 році і складається з п'яти
квартир. Будинок і прилегла до нього територія знаходиться в комунальній
власності і по межах, що склалися, кожному з домовласників була виділена в
користування земельна ділянка між суміжними квартирами. Її квартира знаходиться
між квартирами ОСОБА_3. і ОСОБА_5. і позивачу була виділена земельна ділянка в
користування по суміжних стінах між вказаними сусідами, який був захищений
сіткою рабіцей. За цією ділянкою позивач здійснювала догляд, вирощувала квіти і
плодові дерева. У травні 2006 року позивач подала заяву в Зуйську селищну раду
про приватизацію земельної ділянки і одержала рішення ради № 109 від 07.06.2006
року про розробку технічної документації по землеустрою і стані документів, що
засвідчують право власності. У вересні 2006 року позивачем було подано заяву
про дозвіл будівництва прибудови на її території і в цей же час, одержавши
позовну заяву ОСОБА_3., дізналася про те, що у ОСОБА_3. є Державний акт на
право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1від 12.05.2005 року, яким
визначена площа в 0,0226 га, в яку входить частина ділянки, що знаходилася в
користуванні позивача загальною площею 0,0046 га. У техничній документації по
землеустрою і складанню документів, що засвідчують право власності на земельну
ділянку ОСОБА_3., в пояснювальній записці затверджується, що розташування кутів
зовнішніх меж землеволодіння обстежене і встановлене в натурі у присутності
землевласника і узгоджене з представниками суміжного домоволодіння і
землекористувачів, що не відповідає дійсності, оскільки з позивачем ніхто не
погоджував межі ділянок. В акті встановлення і узгодження меж земельної ділянки
ОСОБА_3., в пояснювальній записці вказано, що встановлені в натурі межі відповідають фактичному стану, що також не
відповідає дійсності, оскільки межа ділянки ОСОБА_3. зайняла половину земельної
ділянки позивача, яка оплачує всі послуги з користування квартирою і земельною
ділянкою згідно договору, укладеному із Зуйськім ККП від 01.01.1994 року. На виділеній позивачу в користування земельній
ділянці був маленький сад, що відображене в технічній документації по
будинку, складеній 06.04.1992 року. ОСОБА_3., згідно рішення Зуйського
виконавчого комітету від 15.10.1997 року № 117 п.109, була виділена у власність
земельна ділянка площею 0,018 га і межа її проходила по їх суміжній стіні, а
потім по задній стіні, збудованих ОСОБА_3. господарських споруд, не дивлячись
на те, що вона збудувала задню стіну господарських споруд і самовільно
уклинилася на відстань 50-60 см на територію позивача. Зуйська селищна рада в
своєму рішенні від 12.01.2005 року за № 641 неправильно вказала, що є різниця
площі земельної ділянки з фактичною площею
і збільшила земельну ділянку ОСОБА_3. до 0,0226 га, що фактично зайняло
майже половину земельної ділянки позивача. Зуйською селищною радою порушені її
права, передбачені ст.119 ЗК України, де вказано, що громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно
користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, що
свідчать про наявність у них права на цю земельну ділянку, можуть звернутися до
органу державної влади з клопотанням про передачу її у власність. Вважає,
що у неї є право власності на землю, передбачене ст.81 ЗК України, з якої
видно, що громадяни України придбавають право власності на землю на підставі:
безкоштовної передачі із земель державної і комунальної власності, приватизації
земельних ділянок, раніше наданих в користування.

У судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримала.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, суду пояснив, що позивач мешкає по своєму місцю
проживання більше 20 років, по відносинах, що склалися, люди самі поділили
земельну ділянку біля будинку і кожен мав шматок землі біля будинку де живе
ОСОБА_1. Вважає, що ОСОБА_1. є землекористувачем, вона не знала про те, що
ОСОБА_3. був виданий Державний акт на земельну ділянку, про це позивачу стало
відомо у вересні 2006 року, коли вона одержала копію позовної заяви ОСОБА_3.
Збільшення земельної ділянки ОСОБА_3. відбулося за рахунок земельної ділянки
позивача. При проведенні обміру земельної ділянки ОСОБА_3. у зв'язку з
підготовкою документів для отримання Державного акту на земельну ділянку, не
були дотримані вимоги ст.198 ЗК України, відносно узгодження з суміжними землекористувачами,
а саме: із ОСОБА_1., чим були порушені права позивача і тому, рішення Зуйської
селищної ради № 641 від 12.01.2005 року
слід визнати недійсним і скасувати його.

Відповідач
- представник Зуйської селищної ради в судове засідання не з'явився, надіслав
заяву, в якій просить суд слухати справу в його відсутність, проти заявлених
вимог не заперечує. У судовому засіданні від 22.11.2007 року відповідач
пояснив, що він згоден з будь-яким рішенням суду. Якщо порушені чиїсь права, то
він не проти скасування рішення Зуйської селищної ради. Вважає, що документи
ОСОБА_3. зроблені правильно. Фахівці кадастрової служби виробили обмір
земельної ділянки ОСОБА_3. і встановили різницю в площі земельної ділянки, про
що було вказано в рішенні селищної ради від 12.01.2005 року № 641
(а.с.164-165). Підставою для ухвалення рішення № 641 від 12.01.2005 року була
технічна документація по землеустрою, виготовлена Білогірськім ДП «ЦДЗК» по ЗР при ДКУ на земельну ділянку
для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель
ОСОБА_3. (а.с.127)

Суд, з урахуванням думки учасників
судового засідання, вважає за можливе розглянути справу у відсутність
відповідача за наявними матеріалами справи.

Третя особа ОСОБА_3. і її представник
в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що рішенням Зуйської селищної
ради не були порушені права ОСОБА_1., яка не представила суду доказів про право
на земельну ділянку і про порушення своїх прав на земельну ділянку. ОСОБА_3.
20.05.1992 року купила квартиру, де вона проживає в даний час, оформила договір
купівлі - продажу із Зуйськім комбінатом комунальних підприємств Зуйської
селищної ради, а потім одержала Державний акт на земельну ділянку. У технічному
паспорті на житловий будинок по АДРЕСА_1 від 06.04.1992 року власниками будинку
вказані ОСОБА_3. - 26/100 частки і Зуйській комбінат комунальних підприємств -
74/100 частки. ОСОБА_3. не порушила прав ОСОБА_1. Вважають, що закінчився
термін оскарження рішення Зуйської селищної ради, яке позивач просить
скасувати.

Третя особа - представник відділу
земельних ресурсів в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що
документи на земельну ділянку ОСОБА_3. відповідають чинному законодавству і
немає підстав для скасування рішення Зуйської селищної ради і для визнання
недійсним Держакту на земельну ділянку ОСОБА_3.

Суд, заслухавши сторони,
фахівця КРФ ДП «ЦДЗК при ГУ», свідка, дослідивши матеріали справи, вважає за
необхідне в задоволенні позову відмовити по наступних підставах.

Як пояснили сторони в
судовому засіданні і це підтверджується матеріалами справи, третя особа -
ОСОБА_3. є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с.61-62) і копією техпаспорту, в якому вказано, що
власником будинку є ОСОБА_3. - 26/100 часток і Зуйській комбінат комунальних
підприємств - 74/100 частки (а.с.5-6, 56-60). Згідно технічної документації по
землеустрою і складанню документів, що засвідчують право на земельну ділянку
(а.с.7-16, 31-40, 105-126), ОСОБА_3. був
виданий Державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку 12
травня 2005 року (а.с.10, 35-36). Рішенням виконкому Зуйської селищної ради від
15.10.1997 року № 117 п.109 ОСОБА_3.
була передана в приватну власність земельна ділянка розміром 0,018 га (а.с.16,
44, 67, 80). Рішенням 29 сесії 04 скликання Зуйської селищної ради від 12 січня
2005 року № 641 були внесені зміни в рішення виконкому Зуйської селищної ради
від 15.10.1997 року № 117 /109 про те,
що площа земельної ділянки, переданої у власність ОСОБА_3. в АДРЕСА_1 слід
вважати у розмірі 0,0226 га (а.с. 34, 68). Як убачається з копії технічного
паспорту на будинок, договору купівлі - продажу, власником будинку є ОСОБА_3. і
Зуйській комбінат комунальних підприємств. В акті встановлення і узгодження меж
земельної ділянки від 20.01.2005 року вказані ОСОБА_3. та Зуйська селищна рада
(а.с.37, 70), ОСОБА_1. в акті не вказана. Проте, в протоколі засідання
погоджувальної комісії по земельних і інших спорах від 14.09.2004 року вказано,
що узгодження із ОСОБА_1. не потрібно, оскільки ці землі належать селищній
раді, а ОСОБА_1. ніколи не зверталася в селищну раду, щоб закріпити за собою
право користування, право власності на земельну ділянку біля домоволодіння
(а.с.45, 81). Своїм листом від 14.10.2004 року Зуйська селищна рада повідомила,
що земельна ділянка ОСОБА_1., яка мешкає за адресою АДРЕСА_1, у власність, в
користування не передана, а знаходиться в комунальній власності Зуйської
селищної ради (а.с.71, 82, 117).

Рішенням 03 сесії 05 скликання Зуйської селищної ради від 07.06.2006 року №
109 «Про приватизацію земельної ділянки для будівництва і обслуговування
житлового будинку і господарських будівель в частині, що торкається ОСОБА_1.»,
позивачу був даний дозвіл на розробку технічної документації по землеустрою і
складанню документів, що засвідчують право сумісної власності на земельну
ділянку в селищі АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку і
господарських будівель із забудованих земель цивільного призначення і житлової
забудови селища Зуя (а.с.18).

Актом комісії Зуйської селищної ради від 31.07.2006 року був встановлений
факт самовільного будівництва ОСОБА_1. прибудови, яка частково розташована на
приватизованій земельній ділянці ОСОБА_3. згідно Держакту на землю НОМЕР_1

№ 010840 (а.с.75). Крім того,
Зуйська селищна рада повідомила, що дозволу ОСОБА_1. на будівництво будов в АДРЕСА_1 виконкомом не видавалося (а.с.83).
За самовільне будівництво прибудови, зокрема, частково на земельній ділянці
ОСОБА_3., позивач притягнута до адміністративної відповідальності (а.с.85-87).
Комісією Зуйської селищної ради від 23.08.2006 року було встановлено, що межові
знаки, відмічені в держакті під № 2,3, знаходяться під знов зведеними будовами
ОСОБА_1. (а.с.76).

Спеціаліст Білогірського ДП «ЦДЗК»
по ЗР при ДКУ Козаченко Г.В. в судовому засіданні пояснила, що спеціалісти кадастрового бюро зробили точні
виміри земельної ділянки ОСОБА_3., що складає 0,0226 га, ця площа її земельної
ділянки є менше той, що вказана в договорі купівлі продажу квартири ОСОБА_3.
Порушення прав ОСОБА_1. на земельну ділянку
з боку Зуйської селищної ради та з боку ОСОБА_3. не було встановлено,
тому, що земельна ділянка ОСОБА_1. не передавалась.

Згідно з вимогами ст.99 ч.2 КАС України, суд вважає, що строк звернення до
суду не минув, оскільки позивачу стало відомо про одержання ОСОБА_3. Державного
акту на землю у вересні 2006 року.

Доказів про те, що позивачу була надана у користування земельна ділянка
розміром 0,0046 га, що вона здійснювала оплату за неї, як вказано у позовній
заяві, позивачем суду не надано.

Згідно з вимогами ст.11 ч.1 КАС України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На підставі викладеного, дії
відповідача не суперечать вимогам ст.118 ч.1 ЗК України і тому, немає підстав
для визнання недійсним і скасування рішення Зуйської селищної ради № 641 від
12.01.2005 року; а також визнання Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 12.05.2005 року, виданого ОСОБА_3.,
недійсним. Дії позивача не відповідають вимогам ст.119 ЗК України, на яку
посилаються позивач та її представник, тому що позивач не зверталась до
Зуйської селищної ради з клопотанням про передачу земельної ділянки її у
власність або надання у користування.

Керуючись ст.ст.103, 106, 118 ч.1,
119, 158 ЗК України, ст.ст. 9 - 11, 17,. 159, 161, 162, 163, 167 КАС України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

позов залишити без задоволення.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні
позову до Зуйської селищної ради Білогірського району Автономної Республіки
Крим, треті особи: ОСОБА_3, Білогірській відділ земельних ресурсів про
скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку серії
НОМЕР_1від 12.05.2005 року і визнання рішення Зуйської селищної ради № 641 від
12.01.2005 року недійсним.

На постанову може бути подана заява про
апеляційне оскарження в Апеляційний суд Автономної Республіки Крим протягом
десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження
через Білогірській районний суд АР Крим.

Головуючий