Справа № 2-а-9/2008
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2008-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-9
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М
У К Р
А Ї Н И

31 березня 2008 року Першотравневий
районний суд м.Чернівці в складі:
Головуючого -судді:
Вівдиченко Т.Р.

при секретарі: Орищук І.І.

за
участю :

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача

ДВС Чернівецької області: Кодрян Л.І.

представника відповідача

ДВС у Першотравневому районі: Коблюк В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 яка діє
також в інтересах ОСОБА_2до Державної виконавчої служби Чернівецької області,
Державної виконавчої служби у
Першотравневому районі м. Чернівці про визнання протиправними дій та
відновлення порушених прав, відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2007 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідачів про визнання протиправними дій та відновлення
порушених прав, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Посилалася на те, що 08.12.2005 року отримала
від відділу ДВС у Першотравневому районі м. Чернівці листа з погрозами виламати
двері в її приватному будинку, що по АДРЕСА_1 описати та вилучити її майно з подальшою
реалізацією. Вона не являється стороною виконавчого провадження, а тому їй не
відомо, чому відповідач погрожував
вилучити її майно.

12.12.2005 року, чекаючи здійснення погроз, вона страждала та нервувала, внаслідок чого відрізала
кухонним ножем кінцівку вказівного пальця на лівій руці. Дії відповідача
завдали їй тяжкого фізичного болю та душевних страждань, які відчуває вона та
її неповнолітній син. 10.04.2006 року вона звернулась із скаргою на дії ДВС у
Першотравневому районі м. Чернівці до прокуратури Чернівецької області, однак,
її скарга була надіслана до ДВС
Чернівецької області. 03.05.2006 року вона отримала листа від ДВС Чернівецької
області, в якому їй радили звернутись до ДВС У Першотравневому районі м.
Чернівці та сплатити заборгованість.

Вона також зверталась до ДВС у Першотравневому районі м. Чернівці із
скаргою на дії державного виконавця ОСОБА_3., проте їй повідомили, що не було
встановлено жодного факту упередженості
чи неправомірних дій державного виконавця ОСОБА_3. Просила стягнути з
відповідачів моральну шкоду в сумі 6 (шість) тисяч гривень.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила. Пояснила, що згідно
висновку спеціаліста від 30.04.2007 року, вимагає відшкодування моральної шкоди
в сумі 7875 гривень, витрат на психологічне обстеження спеціалістом в сумі 570
гривень, витрат, пов'язаних з проїздом до місця проведення обстеження в сумі 148 грн. 58 коп. - всього 8593 (вісім
тисяч п'ятсот дев'яносто три) грн. 58 коп.

Позивач повторно змінила в судовому засіданні позовні вимоги, просила
стягнути з відповідачів на відшкодування шкоди, завданої їх незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю
в відновленні її порушених прав матеріальну шкоду за відрізану кінцівку пальця
в сумі 16000 (шістнадцять тисяч) гривень,
підтвердила обставини викладені в адміністративному позові. Просила
адміністративний позов задовольнити.

Представник
відповідача Державної виконавчої служби Чернівецької області в судовому
засіданні адміністративний позов не визнала.
Пояснила, що ОСОБА_1. не є
стороною виконавчого провадження, на її звернення до ДВС Чернівецької області
їй та ОСОБА_4 було надано відповідь та роз'яснено, що рішення суду підлягають
обов'язковому виконанню на всій території України. Вважає, що їх дії були
правомірними, просила провадження по справі закрити, оскільки справу про захист
порушеного цивільного права шляхом відшкодування моральної шкоди слід
розглядати в порядку цивільного судочинства.

Представник відповідача ДВС у Першотравневому районі м. Чернівці
адміністративний позов не визнав. Пояснив, що до Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції надійшли для виконання постанови суду від
14.06.2004 року та 27.08.2004 року про накладення адміністративного стягнення
на ОСОБА_4. Державним виконавцем були відкриті виконавчі провадження по
зазначених постановах та вживались заходи для їх виконання. Зокрема, боржнику
ОСОБА_4 за місцем його проживання за адресою АДРЕСА_1 була направлена вимога державного виконавця про
необхідність з'явитися до ДВС, одночасно були зазначені наслідки невиконання
боржником зобов'язань по сплаті адміністративних штрафів, а саме - дії
виконавця, спрямовані на примусове виконання рішень суду шляхом опису та
накладення арешту на майно. В даний час виконавчі провадження закінчено у
зв'язку з відсутністю майна боржника. Просив в адміністративному позові
відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно ст.104 КАС
України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним
позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Судом встановлено, що 01.12.2005 року Першотравневим відділом Державної
виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції було надіслано лист
ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1(а. с. 7). В зазначеному листі повідомлялось, що
12.12.2005 року відбудеться примусовий опис та накладення арешту на майно за
адресою АДРЕСА_1, відсутність адресата не є перешкодою для проведення
виконавчих дій, а саме примусового входження в приміщення та накладення арешту
на майно з подальшим вилученням та передачею на реалізацію.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного
позову.

Як вбачається з пояснень представника відповідача ДВС у Першотравневому районі м. Чернівці лист від 01.12.2005 року був надісланий ОСОБА_4 у зв'язку з тим, що
відносно нього було відкрито виконавчі провадження за постановами суду від
14.06.2004 року та 27.08.2004 року про накладення адміністративного стягнення
(а. с. 102 -103). Зазначені обставини підтверджуються копіями постанов про
відкриття виконавчого провадження від 06.09.2004 року та 11.11.2004 року (а.
с. 101-103).

Згідно Закону України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999 року
ст. 4, ст. 5 заходом примусового виконання рішення є звернення стягнення
на майно боржника. Державний виконавець має право при виконанні судових рішень
безперешкодно входити в жилі та інші приміщення боржників - фізичних осіб,
проводити в цих приміщеннях огляд, за необхідності примусово відкривати їх в
установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ,
опечатувати ці приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне
боржникові майно, яке там знаходиться та
на яке за законом можливо звернути стягнення, передавати таке майно на
зберігання та реалізовувати його.

Відповідно до постанов суду від 14.06.2004 року та 27.08.2004 року про
притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, вбачається, що
останній проживає за адресою АДРЕСА_1. Даний факт не заперечувала позивач, яка
пояснила, що ОСОБА_4 є її чоловіком, у зв'язку з чим проживає в її будинку.

Твердження позивача про те, що дії відповідача ДВС У Першотравневому районі
м. Чернівці були протиправними, оскільки лист було надіслано по її місцю
проживання, в будинок, який належить їй на праві приватної власності, не
знайшло свого підтвердження у судовому засіданні та спростовується листом від
01.12.2005 року, який адресовано саме ОСОБА_4, а також її поясненнями даними у
судовому засіданні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії відповідача Державної виконавчої служби у Першотравневому районі м.
Чернівці, пов'язані з надісланням листа від 01.12.2005 року ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1, є законними,
оскільки судовим виконавцем вживались заходи по виконанню постанов суду у
частині майнових стягнень у справах про адміністративні правопорушення.

Судом також встановлено, що 03.05.2006 року та 20.12.2006 року Державною
виконавчою службою Чернівецької області на звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_4. було
надано відповідь, що на виконанні Державної виконавчої служби у Першотравневому
районі м. Чернівці перебували постанови Садгірського районного суду м. Чернівці про стягнення з ОСОБА_4 на
користь держави штрафів, одночасно
рекомендовано з'явитись до виконавчої служби та сплатити заборгованість
(а. с. 11, 14).

На підставі наведеного, суд вважає, що дії відповідача Державної виконавчої
служби Чернівецької області є правомірними, оскільки на звернення позивача у
визначений Законом України «Про звернення громадян» термін було надано
відповідь.

Твердження представника відповідача ДВС Чернівецької області про те, що
провадження по справі необхідно закрити, оскільки справу про відшкодування
моральної шкоди слід розглядати в порядку цивільного судочинства не знайшло
свого підтвердження у судовому засіданні. Так, згідно вимог ст. 21 ч.2 КАС України вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень, розглядаються
адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з
вимогою вирішити публічно-правовий спір. Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідачів про визнання
протиправними дій та відновлення порушених прав, відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, а тому суд приходить до висновку, що заявлене
клопотання - необгрунтоване.

Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана
фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Щодо вимог позивача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю відповідачів - то суд
приходить до висновку, що вони
задоволенню не підлягають, оскільки судом було встановлено, що дії
відповідачів були правомірними.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення адміністративного
позову та приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1, яка діє також в інтересах
ОСОБА_2. є необгрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12,14, 159, 160, 161, 162, 186
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В адміністративному позові ОСОБА_1 яка діє також в інтересах ОСОБА_2-
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було
подано.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського
апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції може бути
подана протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на
постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя: ______________Вівдиченко Т.Р.