Справа № 22-а-3580/2008
Суддя: Бабенко К.А.
Дата ухвалення: 2008-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 22-а-3580/08
головуючий суддя суду 1 інстанції Балац С.В.,
суддя-доповідач Бабенко К.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2008 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Бабенка К.А.,

суддів: Дурицької О.М.,

Межевича М.В.,

при секретарі: Богдан О.М.

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу
за апеляційною скаргою суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1 на Постанову господарського суду м. Києва від 21.05.2007 у справі за
адміністративним позовом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1 до Головного управління охорони культурної спадщини Київської міської
державної адміністрації, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні Відповідача - суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особиОСОБА_2ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та
визнання недійсним та скасування погодження,

В С Т А Н О В И
В:

Постановою
господарського суду м. Києва від 21.05.2007 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись
з судовим рішенням Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати зазначену Постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення з'явившихся у судове засідання
осіб, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для
скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового
рішення є: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або
питання.

21.10.2004
Позивач придбав нежиле приміщення №72, загальною площею 67,3 кв.м., що
знаходиться за аАДРЕСА_1

01.09.2004 між Позивачем і
Відповідачем укладено охоронний договір від 01.09.2004 № 973 на пам'ятку
культурної спадщини за аАДРЕСА_1 Предметом даного договору являється охорона нововиявленої
пам'ятки архітектури за аАДРЕСА_1

01.04.2005
Позивачем видано на ім'яОСОБА_3 нотаріально посвідчену довіреність( а.с.138) на
право продажу за ціною і за умовою останнього належного Позивачеві нежилого
приміщення, що знаходиться за аАДРЕСА_1

Як встановлено
судом першої інстанції, і підтверджується листом третьої Київської державної
нотаріальної контори від 14.09.2005 вих.№3218 (а.с.116), 26.08.2005 Позивач
скасував Довіреність від 01.04.2005 видану на ім'яОСОБА_3. Відповідне
повідомлення отримано ОСОБА_3 22.09.2005.

13.10.2006 до
Відповідача надійшла заява суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи
ОСОБА_2. та ОСОБА_3стосовно купівлі-продажу нежитлових приміщень в нерухомих
пам'ятках.

На підставі
вказаної заяви, поданоїОСОБА_3від імені Позивача відповідно до зазначеної вище
довіреності від 01.04.2005 та Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною
особою ОСОБА_2, Відповідач підготував лист від 16.10.2006 № 5356. Зазначеним
листом Відповідач повідомив Позивача, Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичну
особу ОСОБА_2 та ОСОБА_3про те, що Відповідач не заперечує проти продажу
Позивачем вказаного нежилого приміщення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2. та
ОСОБА_3. за умови укладення ними ″Охоронного договору″, відповідно
до чинного пам'ятко-охоронного законодавства, та внесення до договору
купівлі-продажу певних пунктів.

Відповідно
частини першої статті 3 Закону України ″Про охорону культурної спадщини″
08.06.2000 (далі - Закон) державне управління у сфері охорони культурної
спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені
органи охорони культурної спадщини.

До спеціально
уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони
культурної спадщини) належать: центральний орган виконавчої влади у сфері
охорони культурної спадщини; орган охорони культурної спадщини Ради міністрів
Автономної Республіки Крим; органи охорони культурної спадщини обласних,
Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; органи охорони
культурної спадщини районних державних адміністрацій; органи охорони культурної
спадщини місцевого самоврядування.

Згідно пункту 16
статті 6 Закону до повноважень органу охорони культурної спадщини Ради
міністрів Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних,
Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до
їхньої компетенції належить погодження відчуження або передачі пам'яток
місцевого значення їхніми власниками чи уповноваженими ними органами іншим
особам у володіння, користування або управління.

Згідно частини
першої статті 18 Закону, об'єкти культурної спадщини, що є пам'ятками (за
винятком пам'яток, відчуження або передача яких обмежується законодавчими
актами України) можуть бути відчужені, а також передані власником або уповноваженим
ним органом у володіння, користування чи управління іншій юридичній або
фізичній особі за наявності погодження відповідного органу охорони культурної
спадщини.

Відповідно до
п.2.2 Тимчасового порядку надання Головним управлінням охорони культурної
спадщини Київської міської державної адміністрації погоджень на відчуження
об'єктів культурної спадщини, що є пам'ятками місцевого значення та щойно
виявленими об'єктами культурної спадщини. У м.Києві, затвердженого Наказом
Головного управлянні охорони культурної спадщини КМДА від 30.12.2005 №20 (далі
- Тимчасовий порядок), власник пам'ятки, прийнявши рішення про відчуження
пам'ятки, зобов'язаний у письмовій формі повідомити про це Головне управління,
із зазначенням умов продажу пам'ятки, та надати Управлінню відповідні
документи. А відповідно до п.2.6 цього Порядку Головне управління забезпечує
виготовлення зазначеного погодження за рахунок особи, що звертається до нього.

Відтак
Відповідачу в силу Закону надано право на надання погодження відчуження саме
власниками або уповноваженими ними органами у володіння, користування чи
управління іншим особам об'єктів культурної спадщини, що є пам'ятками місцевого
значення.

Відповідно до
частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак,
Відповідач надав ОСОБА_3 (на підставі Довіреності від 01.04.2005, дію якої на
момент звернення ОСОБА_3 до Відповідача було припинено), який не був власником
або уповноваженою власником особою, погодження на відчуження у володіння,
користування чи управління іншим особам об'єктів культурної спадщини, що є
пам'ятками місцевого значення, чим порушив вимоги Закону та Тимчасового
порядку.

Таким чином, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що постанову суду першої інстанції, якою відмовлено
у задоволені позову прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи у зв'язку з чим, апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а Постанова господарського суду м. Києва від 21.05.2007 скасуванню
з прийняттям нової постанови, якою позов задовольняється повністю.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів

П О С Т А Н О В
И Л А :

Апеляційну
скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
задовольнити.

Постанову
господарського суду м. Києва від 21.05.2007 - скасувати.

Позов задовольнити
повністю.

Визнати
незаконними дії Головного управління охорони культурної спадщини Київської
міської державної адміністрації з надання погодження на відчуження належного
Суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_1 нежилого
приміщення №72 заАДРЕСА_1 Субєкту підприємницької діяльності - фізичній особі
ОСОБА_2. та громадянину ОСОБА_3.

Визнати
недійсним і скасувати погодження Головного управління культурної спадщини
Київської міської державної адміністрації №5356 від 16.10.2006 на відчуження
належного Суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_1 нежилого
приміщення АДРЕСА_1 Субєкту підприємницької діяльності - фізичній особі
ОСОБА_2. та громадянину ОСОБА_3.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
дня її складення в повному обсязі.

Постанову
складено в повному обсязі 12.08.08

Головуючий суддя К.А. Бабенко

Судді:
О.М.
Дурицька

М.В. Межевич