Справа № 3/468
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2008-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

місто
Київ

16 год. 40 хв.

08.08.2008 р. №
3/468

Окружний
адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Блажівської Н. Є. при секретарі судового
засідання Серпутько Т. С.

Розглянув
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

За
позовом

Державної
податкової інспекції у Дніпровському районі міста Києва

доСуб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1

про

стягнення податкового боргу в розмірі 42 429
грн. 83 коп.

У
судовому засіданні 8 серпня 2008 року відповідно до пункту 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну
частину Постанови.

О Б С Т А В И Н И
С П Р А В И

Державна
податкова інспекція у Дніпровському районі міста Києва звернулась до Окружного
адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкової
заборгованості в розмірі 42 429 грн. 83 коп.

В
обґрунтування позовних вимог представник Позивача вказує на те, що відповідно
до облікової картки платника податків Відповідач станом на 13.11.2007 року має
перед бюджетом податкову заборгованість по сплаті податку на додану вартість
загальним розміром 42 429 грн. 83 коп. (28145,00 грн. донарахована сума
основного платежу за актом перевірки від 17.03.2006 р.+ 14243,00 грн. штрафних
санкцій за актом перевірки від 17.03.2006
р. + 17,00 грн. донарахована сума штрафних санкцій за актом перевірки
від 12.09.2007 р. + 46,64 грн.
донарахована сума штрафних санкцій за актом перевірки від 12.09.2007 р. -21,81 грн. сума
переплати). Державна податкова інспекція у Дніпровському районі міста Києва
просить стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
загальну суму податкового боргу в розмірі 42 429 грн. 83 коп.

Відповідач
в судовому засіданні обгрунтованих пояснень по суті заперечень на заявлені
позовні вимоги не надала, так як і не надала належних доказів, які б
спростовували доводи Позивача.

Тому, відповідно до вимог частини 6
статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України справа вирішується на
основі наявних в ній доказів.

Розглянувши
подані Позивачем документи та матеріали справи,
заслухавши пояснення представника Позивача та Відповідача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В

Спірні
правовідносини регулюються Законом України “Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, Законом
України “Про державну податкову службу в Україні”, Законом України “Про систему
оподаткування” № 1251-ХІІ від 25 червня 1991 року та Законом України „Про
податок на додану вартість” від 3 квітня 1997 року № 168/97.

ОСОБА_1
є суб'єктом підприємницької діяльності і здійснює підприємницьку діяльність на
підставі Свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності
- фізичної особи, яке видане Дніпровською районною державною адміністрацією м.
Києва 19 січня 2001 року НОМЕР_1, згідно якого Відповідач проживає за адресою
АДРЕСА_1.

6
травня 1997 року Відповідача було внесено до Державного реєстру фізичних осіб,
про що зазначається в довідці про присвоєння ідентифікаційного номера
(НОМЕР_2).

17
березня 2006 року працівниками ДПІ у Дніпровському районі м. Києва було
проведено планову виїзну документальну перевірку своєчасності,
достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів
(обов'язкових платежів) суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1 за період з 01.04.2004 року по 30.09.2005 року та складено акт № 51 від
17 березня 2006 року.

Перевіркою
встановлено заниження сум податкових зобов'язань, заявлених в податкових
деклараціях, тому до сплати до державного бюджету донараховано ПДВ за квітень
2004 р. в розмірі 1300,00 грн., за травень 2004 року -2127,00 грн., за червень 2004
року -421,00 грн., за липень 2004 року -1658,00 грн., за серпень 2004 року
-3505,00 грн., за вересень 2004 року -2753,00 грн., за жовтень 2004 року
-3027,00 грн., за листопад 2004 року - 1599,00 грн., за грудень 2004 року -4778,00
грн., за січень 2005 року -892,00 грн., за лютий 2005 року -1819,00 грн., за
березень 2005 року -1480,00 грн., за квітень 2005 року -2741,00 грн., за
серпень 2005 року -45,00 грн., а разом 28145,00 грн.

На
підставі пп. 17.1.3 п.17.1. ст. 17 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
№ 2181-III від 21.12.2000 р. зі змінами та доповненнями, у разі коли
контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання
платника податків, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі
десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання)
за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору
(обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає гака
недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким
платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не
більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від
кількості податкових періодів, що минули.

Таким
чином на донараховану суму податку на додану вартість передбачено застосування
фінансових санкцій, сума яких відповідно до Розрахунку фінансових санкцій
(Додаток 1 до повідомлення-рішення про застосування та стягнення сум штрафних
(фінансових) санкцій ) складає 14073,00 грн.

Також
в результаті перевірки було встановлено, що Відповідачем несвоєчасно подано
декларацію по податку на додану вартість за травень 2005 року, чим порушено
вимоги п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану
вартість" від 03.04.1997 р. № 168/97.

На
підставі п.п. 17.1 1 п. 17.1 ст. 17 Закону № 2181 -III платник податків, що не
подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у
розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке
неподання або її затримку, в результаті чого застосовано штраф у розмірі 170
грн. та винесено податкове повідомлення-рішення № /0 від
28.03.2006 р. на загальну суму 42388,00 грн. (28145,00 грн. + 14073,00 грн. + 170 грн).

Таким
чином, на підставі акту планової документальної перевірки № 51 від 17.03.2006
р. нараховано податкове зобов'язання та застосовано штрафні санкції в сумі 42388,00
грн.

На
вимогу ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" Позивачем 03.05.2006 р. було надіслано першу
податкову вимогу № 1/1903 від 03.05.2006р. Відповідачу на загальну суму
податкового боргу 42366,19 грн. (28145,00 грн. основного платежу + 14221,19
грн. штрафних санкцій). Перша податкова вимога була вручена Відповідачу
26.05.2006 р. (що підтверджується наявною в матеріалах справи копією поштового
повідомлення про вручення).

В
зв'язку з непогашенням Відповідачем суми податкового боргу ДПІ у Дніпровському
районі м. Києва на вимогу ст.6 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами" направила другу податкову вимогу № 2/2875 від 14.07.2006р. на
загальну суму податкового боргу 42366,19 грн. (28145,00 грн. основного платежу
+ 14221,19 грн. штрафних санкцій). Друга податкова вимога була вручена Відповідачу 27.07.2006 р. (що
підтверджується наявною в матеріалах справи копією поштового повідомлення про
вручення).

Однак
і після цього сума податкового боргу залишилась непогашена.

12
вересня 2007 року ДПІ у Дніпровському районі міста Києва була проведена
документальна невиїзна перевірка своєчасності сплати податку на додану
вартість, за результатами якої складено Акт №.4186/17-НОМЕР_2. За результатами
проведеної перевірки виявлено, що Відповідач не сплатив узгоджену суму
податкового зобов'язання протягом граничних строків сплати, а саме: 24.02.2006
р. сплатив 233,20 грн. при терміні сплати до 31.12.2005 р., тобто з затримкою
на 56 днів; 24.02.2006 р. сплатив 170 грн. при терміні сплати до 31.01.2006 р.
- з затримкою на 25 днів.

Як
зазначено в акті перевірки, даними діями Відповідач порушив вимоги п. 7.7.1
ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 р. №
168/97-ВР та вимоги п. 5.3.1 ст. 5 Закону № 2181-Ш.

Внаслідок
цього, на підставі пп. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону № 2181-Ш Позивачем 17.09.2007 р. винесено
податкове повідомлення-рішення № /0 від 17.09.2007р., яким
застосовані штрафні санкції відповідно до сплачених сум на суму 17,00 грн.
та податкове повідомлення-рішення № /0 від 17.09.2007 р., яким
застосовані штрафні санкції відповідно до сплачених сум на суму 46,64 грн.

Пунктом 3 статті 9 Закону
України “Про систему оподаткування” передбачено, що платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні
суми податків і зборів
(обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Згідно
облікової картки платника податків, Відповідач станом на 13 листопада 2007 року
має перед бюджетом податкову заборгованість по сплаті податку на додану
вартість загальним розміром 42 429 грн. 83 коп. (28145,00 грн.
донарахована сума основного платежу за актом перевірки від 17.03.2006 р.+
14243,00 грн. штрафних санкцій за актом перевірки від 17.03.2006 р. + 17,00 грн. донарахована сума штрафних
санкцій за актом перевірки від 12.09.2007
р. + 46,64 грн. донарахована сума штрафних санкцій за актом
перевірки від 12.09.2007 р. -21,81 грн.
сума переплати).

Відповідно
до пункту 5.4 статті 5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” узгоджена
сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею,
визнається сумою податкового боргу платника податків.

Пунктом
1.3 статті 1 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено, що
податковий борг (недоїмка) визначається як податкове зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником
податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене
у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового
зобов'язання.

Відповідно
до пункту а підпункту 6.2.3 пункту 6.2 статті 6 Закону України “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” перша податкова вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми
податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт
узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на
активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі
наслідки непогашення його у строк.

Відповідно
до пункту б підпункту 6.2.3 пункту 6.2 статті 6 Закону України “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” друга податкова вимога направляється не раніше тридцятого
календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у
разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені
строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій
податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису
активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про
дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Загальна сума податкового боргу
відповідно до облікової картки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 становить 42
429 грн. 83 коп.

Позивачем
відповідно до підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України “Про порядок
погашення зобов'язань платників перед бюджетами та державними цільовими
фондами” було направлено першу податкову вимогу № 1/1903 від 3 травня 2006 року
та другу податкову вимогу № 2/2875 від 14 липня 2006 року. Корінці податкових
вимог були вручені особисто Позивачу, що підтверджується поштовими
повідомленнями про вручення ( відповідні копії містяться у матеріалах справи ).

Відповідно
до пункту 1.2 статті 1 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове
зобов'язання - це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або
державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки,
визначені цим Законом або іншими законами України.

Згідно
пункту 5.2 статті 5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове
зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до
пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день
отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків,
визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту. У разі коли платник податків вважає,
що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або
прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань
оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом,
такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою
про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може
супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків
вважає за потрібне надати. Скарга повинна бути подана контролюючому органу
протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання платником
податків податкового повідомлення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Контролюючий
орган зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом
двадцяти календарних днів від дня отримання скарги платника податків на його
адресу поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. У разі
коли контролюючий орган надсилає платнику податків рішення про повне або
часткове незадоволення його скарги, такий платник податків має право звернутися
протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання відповіді, з
повторною скаргою до контролюючого органу вищого рівня, а при повторному
повному або частковому незадоволенні скарги - до контролюючого органу вищого
рівня із дотриманням зазначеного десятиденного строку для кожного випадку
оскарження та зазначеного двадцятиденного строку для відповіді на нього.

Відповідно
до підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами”у разі коли інші, передбачені цим Законом, заходи з погашення
податкового боргу не дали позитивного результату, податковий орган здійснює за
платника податків та на користь держави заходи щодо залучення додаткових джерел
погашення суми податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а за їх недостатності - шляхом продажу інших активів такого
платника податків.

Відповідно
до положень пункту 11 статті 11 Закону України “Про державну податкову службу в
Україні”фінансові (штрафні) санкції, суми недоїмки, пені, накладені
(застосовані) органами державної податкової служби України, сплачуються
платниками податків добровільно або стягуються у судовому порядку органами
державної податкової служби.

Відповідно
до підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання,
зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних
днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого
підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової
декларації. У разі коли відповідно до закону контролюючий орган самостійно
визначає податкове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними
із порушенням податкового законодавства, платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені у законі з
відповідного податку, а за їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів
від дня отримання податкового повідомлення про таке нарахування.

У
строк, встановлений підпунктом 5.3.1
пункту 5.3 статті 5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” Відповідач податкове
зобов'язання, визначене рішеннями про застосування фінансових санкцій
самостійно не сплатив. В адміністративному порядку зазначені вище рішення про
застосування фінансових санкцій Відповідач не оскаржував.

Згідно
положень підпунктів 3.1.1 пункту 3.1 статті З Закону України “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”активи платника податків можуть бути примусово стягнені в
рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду, що
відповідно до пункту 1.6 статті 1 вищезгаданого Закону є зверненням стягнення
на активи платника податків в рахунок погашення податкового боргу, а суми
штрафу в розмірі 549 грн. 93 коп. згідно з положеннями пункту 1.3 статті 1
цього ж Закону є податковим боргом Відповідача.

Відповідно
до пункту 11 статті 10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”
державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у
містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції подають до судів
позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод
недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими
угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом
підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними
цільовими фондами за рахунок їх майна.

Відповідно до положень пункту 11 статті 11
Закону України “Про державну податкову службу в Україні” фінансові (штрафні)
санкції, суми недоїмки, пені, накладені (застосовані) органами державної
податкової служби України, сплачуються платниками податків добровільно або
стягуються у судовому порядку органами державної податкової служби.

Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно статті 6 Конституції України
органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у
встановлених цією Конституцією межах та відповідно до законів України.

У статті 19 Конституції України
закріплено, що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Положенням частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах
щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)
на підставі, у
межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України; 2) з використанням
повноваження з метою,
з якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом,
запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод
та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням
права особи на участь у процесі
прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто
протягом розумного строку.

Відповідно
до вимог частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України,
розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні
перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким
чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи Позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною
4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у
справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем
-фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача
не стягуються.

Оскільки
спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати
судового збору, а також за відсутності витрат позивача -суб'єкта владних
повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз,
судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

На
підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 7, 17, 94, 99, 100, 158-163,
167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2.
Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 до
Державного бюджету України (рахунок місцевого бюджету: УДК у Дніпровському
районі міста Києва, ідентифікаційний код 20677906, банк одержувач ГУ ДКУ у
місті Києві, МФО 820019, КБК 14010100, р/р 0005) податкову
заборгованість в розмірі 42 429 грн. 83 коп.

Постанова
відповідно до частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було
подано.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її
складення в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне
оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Н. Є. Блажівська