Справа № 22а-1055/2008
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2008-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий у І інстанції - Бечко
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів
Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Бараненка І.І., Маслія В.І.,

при
секретарі: Трибой І.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м.
Чернігова від 27.04.2007 року по справі за її позовом до Чернігівської міської
ради, третя особа ОСОБА_2, про визнання
недійсним рішення та державного акту про право власності на землю, -

в с
т а н
о в и
л а :

ОСОБА_1
звернулася Деснянського районного суду м. Чернігова з
позовом до Чернігівської міської ради про визнання недійсним
рішення та державного акту про право власності на землю.

Постановою Деснянського
районного суду м. Чернігова від 27.04.2007 року в задоволені позовних вимог
відмовлено.

Не
погоджуючись з вище зазначеною постановою, позивачка подала апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати незаконну постанову суду першої інстанції та
постановити нову, якою позов задовольнити в повному обсязі. В своїй апеляційній
скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконної
постанови. Крім того, при розгляді її позову судом не з'ясовано та не доведено
обставини, що мають значення для вирішення спору.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на
апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.2004 року Чернігівською міськрадою
15-ї сесії 4-го скликання прийнято рішення про видачу Державного акту на право власності на землю ОСОБА_2.

17.11.2004 року в процесі підготовки документації на право власності на
землю представниками ТОВ «Черона-Л» було складено акт погодження меж земельної ділянки ОСОБА_2з власниками
суміжних ділянок та за участю голови вуличного комітету, яким були засвідчені
їх підписи.

ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1року, являвся власником суміжної ділянки
по пр-ку АДРЕСА_1 а тому погодження межі було проведено за участю ОСОБА_4.,
зареєстрованого та проживаючого за вище згаданою адресою. Дана обставина
підтверджується довідкою голови вуличного комітету № 19.

Позивачка отримала право на спадщину за заповітом на її ім'я 20.05.2005
року, тобто вже після погодження меж земельної ділянки ОСОБА_2з власниками
суміжних ділянок.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір, прийшов до висновку про неналежне
обґрунтування позовних вимог на нормах чинного законодавства, в зв'язку з чим і
відмовив в позові.

Апеляційна колегія повністю погоджується з таким висновком суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1
ст. 2 КАС України).

Відповідно до ст. 104 КАС України
до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа,
яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових
відносин.

Згідно ч. 3 ст.
2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням
принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Також, відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову. Відповідач надав суду всі необхідні докази на
підтвердження своєї правової позиції щодо дотримання вимог Конституції та
законів України при постановленні рішення, дотримання процедури, що передувала
його прийняттю.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

За таких обставин, оцінюючи у сукупності добуті в судовому засіданні
докази, суд першої інстанції правомірно встановив, що позовні вимоги не обґрунтовані на законі, а тому не можуть бути
задоволені.

Таким
чином, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні позову відмовлено
правомірно. По-перше, постановленню рішенню передувала певна процедура, яка
була дотримана відповідачем у відповідності з нормами чинного законодавства,
по-друге, позивачка набула права власності вже після погодження меж земельної
ділянки ОСОБА_2з власниками суміжних ділянок, а тому саме її згода не
вимагалася.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідач довів правомірність свого рішення, а отже, підстав для скасування
оскаржуваної постанови не вбачається. Тому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м.
Чернігова від 27.04.2007 року по справі за її позовом до Чернігівської міської
ради, третя особа ОСОБА_2, про визнання
недійсним рішення та державного акту про право власності на землю, необхідно
залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.
2, 198, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні
апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Постанову
Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.04.2007 року -
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий суддя:

Судді: