Справа № 22-а-11037/2008
Суддя: Малиніна В.М.
Дата ухвалення: 2008-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№11/140-А Суддя-доповідач: Малинін В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
серпня 2008 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого: Малиніна
В.В.,

Суддів: Романчук
О.М., Усенка В.Г.,

при секретарі: Константіновій Н.Б.,

за участю представника апелянта - Бояринцева
О.А.,

представника
ДПІ у Голосіївському районі м. Києва - Мишковець О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального
підприємства «Київський іподром» на постанову Господарського суду м. Києва від
21 травня 2007 року по справі за позовом Комунального підприємства «Київський
іподром» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва про
визнання нечинним рішення, -

ВСТАНОВИВ :

У
березні 2007 року КП «Київський іподром» (далі - позивач) звернувся до
Господарського районного суду м. Києва з позовом про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення ДПІ у Голосіївському районі м. Києва від
12.07.06. №/2 про визначення суми податкового зобов'язання КП
«Київський іподром» за платежем: податок на землю та застосування штрафних
санкцій на загальну суму 2 377 368,43 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він мав всі підстави для
застосування 100% пільги зі сплати податку за землю за 2004 р. відповідно до п.
4 ст. 12 Закону України «Про плату за землю» №2535 із змінами та доповненнями
(далі - Закон №2535-ІІ) та за 2005 р. згідно з п. 51 ст. 12 Закону
№2535-ІІ. При цьому позивач зазначає, що він є закладом фізичної культури та
спорту, посилаючись на Закон України від 19.09.1996 року №378/96-ВР, у
2004-2005 роках, фінансується за рахунок державного бюджету, а тому правомірно
застосував вищезазначену пільгу.

Постановою Господарського суду м. Києва від 21 травня
2007 року відмовлено в задоволені позовних вимог.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що
податковим органом правомірно було нараховано позивачеві суму податкових
зобов'язань з земельного податку та штрафні санкції на підставі п.п.4.2.2 ст..4
та п.п.17.1.3 ст.17 Закону України від 21.12.2000 «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами».

Крім того, встановлено, що позивач не входить до переліку
підприємств, яким надана пільга по земельному податку на 2004-2005 р.р.,
затвердженого відповідно Постановами Кабінету Міністрів України від 16.12.04.
№1678. від 21.12.05. №1246.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач - КП
«Київський іподром» подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з порушенням норм чинного законодавства, не в повній
мірі були дослідженні докази по справі та невірно застосовані норми
матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

Просить прийняти нове рішення яким задовольнити позов.

В свою чергу ДПІ у Голосіївському районі м. Києва
надіслала письмові заперечення на апеляційну скаргу, вважає рішення суду першої
інстанції законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні представник позивача підтримав
вимоги апеляційної скарги, представник ДПІ у Голосіївському районі - заперечував.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
- задоволенню, а рішення суду першої інстанції
- скасуванню, з ухваленням нового рішення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції Відповідачем - Державною податковою
інспекцією у Голосіївському районі м. Києва проведено планову виїзну
документальну перевірку дотримання вимог податкового та валютного законодавства
позивачем - КП «Київський іподром» за період з
01.10.02. по 30.09.05., за
результатами якої складено
акт перевірки від 15.03.06. №127/1-22-03-00846346 (далі -
акт перевірки).

На
підставі акта перевірки
та за результатами
адміністративного оскарження відповідачем
прийняте податкове повідомлення - рішення від 12.07.06. №/2, яким у
позивача згідно з пп.«б» пп.4.2.2 п.4.2 ст.4 та пп.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону
України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами» встановлено порушення ст.2 Закону України «Про
плату за землю», в зв'язку з чим
визначено суму податкового
зобов'язання з урахуванням
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2 377 368,43 грн.

В акті
перевірки зазначено, що позивачем безпідставно застосовано пільгу в розмірі
100% у сплаті податку за землю за 2004 та за 2005 роки, що призвело до
порушення ст. 2 Закону України «Про плату за
землю» та заниження земельного податку.

При вирішенні даного спору суд першої
інстанції встановив, що позивачем правомірно було застосовано штрафні
(фінансові) санкції.

Однак з такими висновками погодитись
не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.1,4 ч.1 ст.202 КАС
України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення
для справи; порушення норм або процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або питання.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач має в користуванні земельну ділянку по вул. Академіка Глушкова, 10, що
розташована у Голосіївському районі м. Києва. Згідно зі ст.2 Закону України від
03.07.92. №2535-ІІ «Про плату за землю» із змінами та доповненнями позивач є
платником земельного податку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.12
Закону України «Про плату за землю» від земельного податку звільняються
вітчизняні заклади культури, науки, освіти, охорони здоров'я, соціального
забезпечення, фізичної культури та спорту, спортивні споруди, що
використовуються ними за цільовим призначенням.

14.12.2004 року до вказаного Закону
буди внесені зміни, відповідно до яких від сплати
земельного податку звільнялись вітчизняні заклади культури, науки, освіти,
охорони здоров'я, соціального забезпечення, фізичної культури та спорту,
спортивні споруди, що використовуються ними за цільовим призначенням (у тому
числі студентські бази, табори відпочинку та структурні підрозділи
вищого навчального закладу, які забезпечують діяльність цього закладу).

В даному випадку КП «Київський
іподром» є закладом фізичної культури та спорту, що підтверджує пп.3.2.1. та
3.2.2. Статуту підприємства, в яких предметом діяльності підприємства є
утримання в належному стані існуючих споруд, приміщень та майна іподрому,
тренування та випробування племінних коней, дорощування коней та проведення
змагань з конярського спорту; довідка з єдиного державного реєстру підприємства
та організацій України, відповідно до якої видами діяльності підприємства є
діяльність спортивних об'єктів (КВЕД 92.61.0), інша діяльність у сфері спорту
(КВЕД92.62.0).

Крім того, акт №127/1-22-03-00846346
від 15.03.06. ДПІ у Голосіївському районі м. Києва також підтверджує, що видами
діяльності КП «Київський іподром» є такими, що відповідають спортивній
установі, а саме експлуатація спортивних споруд, та інша діяльність у сфері
спорту.

Частиною
4 статті 75 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік»
установлено, що у 2004 році пільги по платі за землю, визначені пунктами 3 і 4
частини першої статті 12 Закону України «Про плату за землю», застосовуються до
спеціалізованих санаторіїв України
для реабілітації хворих та вітчизняних закладів культури, науки, освіти, охорони
здоров'я, соціального забезпечення, фізичної культури та спорту, які
утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, та громадських
організацій інвалідів, їх підприємств і організацій.

17.06.2004
р. до вказаної статті були внесені зміни, відповідно до яких встановлено, що
у 2004 році пільги по платі за землю, визначені пунктами 3 і 4 частини першої
статті 12 Закону України «Про плату за землю», застосовуються до
спеціалізованих санаторіїв України для реабілітації хворих та вітчизняних
закладів культури, науки, освіти, охорони здоров'я, соціального забезпечення,
які утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, та
громадських організацій інвалідів, їх підприємств і організацій, а також
закладів фізичної культури та спорту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до частини 3 статті 70
Закону України «Про державний бюджет на 2005 рік» установив, що у 2005 році
пільги по платі за землю, визначені пунктами 3 і 4 частини першої статті 12
Закону України «Про плату за землю» (Відомості Верховної Ради України, 1996 р.,
N 45, ст.238; 2000 р., N 43, ст. 363; 2003 р., N 10-11, ст. 86, N 26, ст. 195, N 30, ст. 243; 2004 р., N 17 - 18,
ст. 250; 2005 р., N 7 - 8, ст.162), застосовуються до бюджетних установ, які
утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, та громадських
організацій інвалідів, їх підприємств і організацій, а також закладів фізичної
культури та спорту, спортивних баз олімпійської та параолімпійської підготовки,
перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України.

Акт №127/1-22-03-00846346 від
15.03.06. ДПІ у Голосіївському районі м. Києва підтверджує, що КП «Київський
іподром» фінансується саме за рахунок місцевого та державного бюджету, де в
п.п.2.15.2. зазначено, що валові доходи підприємства виникають при надходженні
коштів з державного бюджету. Також в п.2.16 зазначається, що в 2004 та 2005
р.р. КП «Київський іподром» отримувало кошти з державного бюджету на виконання
державної програми «Селекція у тваринництві та птахівництві в науково-дослідних
господарствах».

Крім того, проміжний акт ревізії
фінансово-господарської діяльності КП «Київський іподром» за період з
01.01.2005 по 01.04.2007 р. контрольно-ревізійного управління в місті Києві від
11.06.07 р. № 10-30/453, відповідно до якого, в Розділі «Ревізія цільового і
законного використання бюджетних коштів» вбачається, що джерелом фінансування
КП «Київський іподром» є фінансування із загального фонду державного та
місцевого бюджету. Також на сторінці 2, в розділі «Стан усунення недоліків і
порушень, встановлених попередніми контрольними заходами» зазначено, що в
діяльності КП «Київський іподром» за 2003-2004 рр. були встановленні порушення
використання бюджетних коштів, що встановлено актом КРУ у м. Києві від
01.10.2005 № 10-П-0050/628, а на час проведення цієї перевірки, вищеназвані
порушення були усунуті підприємством. Таким чином, в 2003-2004 рр. підприємство
також утримувалось за рахунок бюджетних коштів.

Отже, робити посилання на Закон України «Про державний
бюджет на 2004 рік» в даному випадку є недоцільно, оскільки останній обмежує
пільги по оплаті податку на землю, які визначені Законом України «Про плату за
землю».

Відповідно до частини 3 статті 1
Закону України «Про систему оподаткування» ставки, механізм справляння податків
і зборів (обов'язкових платежів), за винятком особливих видів мита та збору у
вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, і
пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими
законами України, крім законів про оподаткування. Особливі види мита
справляються на підставі рішень про застосування антидемпінгових,
компенсаційних і спеціальних заходів, прийнятих відповідно до законів України.

Статтею 7 Закону України «Про
систему оподаткування», в редакції, яка діяла станом на 01.01.2004 рік, зміна
податкових ставок і механізм справляння податків і зборів (обов'язкових
платежів) не можуть запроваджуватися Законом України про Державний бюджет
України на відповідний рік.

Закон
України про Державний бюджет України не є законом про оподаткування, це визначено у пункті 20 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України закон
про Державний бюджет України - закон, який затверджує повноваження органам
державної влади здійснювати виконання Державного бюджету України протягом
бюджетного періоду.

Крім того, в частині другій статті
95 Конституції України, положення якої конкретизовано у статті 38 Бюджетного
кодексу містяться вимоги щодо змісту закону про Державний бюджет України.

Встановлений частиною другою статті
95 Конституції України, частиною другою статті 38 Бюджетного кодексу перелік
правовідносин, які регулюються законом про Державний бюджет України, є
вичерпним.

Вищевикладене підтверджується рішенням Конституційного суду України у
справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо
відповідності Конституції України (конституційності) положень ст.ст.29, 36, ч.2
ст.56, ч.2 ст.62, ч.1 ст.66, п.п. 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44,
45, 46 ст.71, ст.ст.98, 101. 103, 111 Закону України «Про державний бюджет
України на 2007 рік» від 09.07.07., №6-рп/2007, де зазначено, що оскільки
предмет закону про державний бюджет України чітко визначений у Конституції
України, то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків,
пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України.

Таким чином, відповідно до Статуту КП
«Київський іподром» є закладом спорту, який здійснює експлуатацію спортивних
споруд - іподрому, а тому, відповідно до п.4 ст.12 Закону України «Про плату за
землю» в редакції від 03.07.92., що діяла станом на 01.01.04., та в редакції
від 14.12.04. станом на 01.01.05. звільнений від земельного податку.

Щодо вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 04.07.06. у
кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_1., яка займала посаду головного
бухгалтера КП «Київський іподром» в період з 01.04.03. по 01.10.05.,
необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ч.4 ст.72 КАС України вирок суду в кримінальній справі або
постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної
сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про
правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або
постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією
особою.

Як вбачається з вище зазначеного вироку гр. ОСОБА_1. неправомірно
відобразила пільги на сплату податку за землю КП «Київський іподром» та внесла
їх до офіційних документів - податкового розрахунку земельного податку за
2004-2005 р.р., який подала до ДПІ у Голосіївському районі м. Києва, відобразивши
пільгу в розмірі 100% по категорії земель, на яку надано пільгу.

Отже, в даному випадку вирок Голосіївського районного суду м. Києва,
встановлює лише факт того, що мало місце діяння гр. ОСОБА_1. щодо відображення
в офіційних документах пільг на сплату податку за землю КП «Київський іподром.
Вказаний вирок суду було постановлено на підставі акту перевірки та рішення
податкового органу, яке оспорюється саме в даному судовому процесі. Зі змісту
ч.4 ст.72 КАС України вбачається, що вирок суду встановлює лише факт діяння,
шляхом внесення посадовою особою в офіційні документи певних відомостей і саме
цей факт не підлягає доказуванню.

Колегія
суддів приймає до уваги вирок Голосіївського районного суду м. Києва від
04.07.06. в частині діяння гр. ОСОБА_1. щодо відображення в офіційних
документах пільг на сплату податку за землю КП «Київський іподром», проте з вироку не вбачається, що в судовому засіданні досліджувалось питання наявності, чи відсутності
пільг по платі за землю КП «Київський іподром», що
стало предметом дослідження в цьому судовому засіданні.

Враховуючи викладене, колегія
суддів вважає, що постанова Господарського суду м. Києва не ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають
значення для вирішення спору, не відповідає нормам матеріального та
процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду
першої інстанції, викладені у зазначеній постанові, у зв'язку з чим є підстави
для її скасування.

Згідно зі ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене
судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального
права.

Згідно з п.4 ст.202 Кодексу
адміністративного судочинства підставою для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, порушення норм
матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи або питання.

Згідно п.3 ч.1 ст.198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову
суду.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства
«Київський іподром» на постанову Господарського суду м. Києва від 21 травня
2007 року - задовольнити.

Постанову Господарського суду м. Києва від
21 травня 2007 року - скасувати.

Постановити нове рішення, яким
задовольнити позов Комунального підприємства «Київський іподром» до Державної
податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва.

Визнати нечинним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 12.07.06. №/2 про визнання суми податкового
зобов'язання Комунального підприємства «Київський іподром» за платежем: податок
на землю та застосування штрафних санкцій на загальну суму 2 377 368 грн. 43
коп.

Судові витрати, пов'язані з розглядом
справи, стягнути з відповідача, Державної податкової інспекції у Голосіївському
районі м. Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга протягом одного
місяця безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді:

Постанова виготовлена в повному обсязі 15.08.08.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Справа
№ 22-а-11037/08 Головуючий у 1
інстанції: Євсіков
О.О.

№11/140-А Суддя-доповідач: Малинін В.В.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2008 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого: Малиніна
В.В.,

Суддів: Романчук
О.М., Усенка В.Г.,

при секретарі: Константіновій Н.Б.,

за участю представника апелянта - Бояринцева
О.А.,

представника
ДПІ у Голосіївському районі м. Києва - Мишковець О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального
підприємства «Київський іподром» на постанову Господарського суду м. Києва від
21 травня 2007 року по справі за позовом Комунального підприємства «Київський
іподром» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва про
визнання нечинним рішення, -

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202,
205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Київський іподром» на постанову Господарського суду м. Києва від
21 травня 2007 року - задовольнити.

Постанову Господарського суду м. Києва
від 21 травня 2007 року - скасувати.

Постановити нове рішення, яким
задовольнити позов Комунального підприємства «Київський іподром» до Державної
податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва.

Визнати нечинним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 12.07.06. №/2 про визнання суми податкового
зобов'язання Комунального підприємства «Київський іподром» за платежем: податок
на землю та застосування штрафних санкцій на загальну суму 2 377 368 грн. 43
коп.

Судові витрати, пов'язані з розглядом
справи, стягнути з відповідача, Державної податкової інспекції у Голосіївському
районі м. Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга протягом одного
місяця безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді: