Справа № 10/155
Суддя: Ковзель П.О.
Дата ухвалення: 2008-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м.
Київ

30.07.2008 р.
№ 10/155

За
позовом

ОСОБА_1

до

Державної
податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва

про

скасування
податкових повідомлень-рішень

Суддя
П.О. Ковзель

Секретар
Сулім А.В.

Обставини справи:

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати податкові
повідомлення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва від
14.06.2007 №/0, від 26.09.2007 №/1 та від 17.12.2007
№/2.

В
обґрунтування своїх вимог позивач наводить Методичні рекомендації Міністерства
сільського господарства і продовольства України про порядок отримання майнового
паю при виході із колективного сільськогосподарського підприємства його членів
від 01.01.1996 та Постанову Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 №177 «Про
врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі
реформування аграрного сектору економіки», вважаючи, що майновий пай не є
часткою (паєм) у статутному фонді юридичної особи, а є часткою у майні
юридичної особи і тому не належить до корпоративних прав чи цінних паперів та
не може оподатковуватися за правилами п. 9.6 ст. 9 Закону України «Про податок
з доходів фізичних осіб». Крім того позивач посилається на положення п. 4.3 ст.
4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Представник
відповідача надав заперечення на позов, у якому проти задоволення позовних
вимог заперечив, посилаючись на те, що при донарахуванні позивачу податкового
зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб податковим органом було
враховано частку вартості внесеного приватизаційного майнового сертифікату у
загальній вартості корпоративних прав.

На
підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 30.07.2008 проголошено
вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено на 05.08.2008.

Розглянувши
подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
до ДПІ у Дарницькому районі м. Києва було подано декларацію про доходи,
одержані з 1 січня по 31 грудня 2006 року. В декларації позивачем було
задекларовано дохід від продажу майнових прав у вигляді паю Колективного
підприємства «Київський колективний завод безалкогольних напоїв «Росинка»,
отриманого в процесі приватизації, згідно договору від 06.06.2006 № 07/06 в
розмірі 416346,40 грн. та від продажу майнових прав у вигляді паю Колективного
підприємства «Київський колективний завод безалкогольних напоїв «Росинка»,
отриманого в процесі приватизації, згідно договору від 23.06.2006 № 581/06 в розмірі
27788,20 грн., на загальну суму 29320,15 грн.

14.06.2007
ДПІ у Дарницькому районі м. Києва винесено податкове повідомлення №
/0, яким позивачу донараховано податкове зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб у розмірі 57936,46 грн.

За наслідками
адміністративного оскарження ДПІ у Дарницькому районі м. Києва прийнято рішення
від 21.09.2007 №41018/М/25-012, яким податкове повідомлення від 14.06.2007 №
/0 частково скасовано на суму 3082,04 грн. ДПІ у Дарницькому районі
м. Києва винесено податкове повідомлення від 26.09.2007 № /1 на суму
54854,42 грн.

Рішенням
ДПА у м. Києві від 12.12.2007 № 465/М/25-214 податкове повідомлення від
14.06.2007 № /0 залишено без
змін з урахуванням рішення ДПІ у Дарницькому районі м. Києва від 21.09.2007, а
скарга позивача - без задоволення. ДПІ у Дарницькому районі м. Києва винесено
податкове повідомлення від 17.12.2007 № /2 на суму 54854,42 грн.

12.01.2008
ДПА України за результатами розгляду скарги позивача винесено рішення №
533/М/25-0315, яким залишено без змін
податкове повідомлення ДПІ у Дарницькому районі м. Києва від 14.06.2007 №
/0 з урахуванням рішення ДПІ у Дарницькому районі м. Києва від
30.11.2007 № 4837/Т/25-033.

Відповідно
до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

3гідно
п.п. 4.1, 4.2 ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних
осіб»загальний річний оподатковуваний дохід складається з суми загальних
місячних оподатковуваних доходів звітного року, а також іноземних доходів,
одержаних протягом такого звітного року. До складу загального місячного
оподатковуваного доходу включається, зокрема, інвестиційний прибуток від
здійснення платником податку операцій з цінними паперами та корпоративними
правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від
операцій, зазначених у підпунктах 4.3.3 та 4.3.17 цієї статті (пп. 4.2.13).

Проаналізувавши
положення ст.ст. 6, 8 Закону України «Про підприємництво»та ст.ст. 1, 2, 5, 6
Закону України «Про підприємства в Україні»(що регулювали правовідносини в
момент створення Колективного підприємства «Київський колективний завод
безалкогольних напоїв «Росинка»), суд приходить до висновку, що майнові права у
вигляді паю Колективного підприємства «Київський колективний завод
безалкогольних напоїв «Росинка», продані позивачем, повністю відповідають
поняттю корпоративних прав в розумінні Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб»(далі -Закон).

Поряд
з цим, судом не приймаються до уваги посилання позивача на Методичні
рекомендації Міністерства сільського господарства і продовольства України про
порядок отримання майнового паю при виході із колективного
сільськогосподарського підприємства його членів від 01.01.1996 та Постанову
Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 №177 Про врегулювання питань щодо
забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного
сектору економіки, в яких дано визначення поняття майновий пай, оскільки
вказані акти не стосуються спірних правовідносин.

Відповідно
до пп. 9.6.2 ст. 9 Закону інвестиційний прибуток розраховується як позитивна
різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного
активу, та його вартістю, що розраховується виходячи з суми витрат, понесених у
зв'язку з придбанням такого активу, з урахуванням норм підпункту 9.6.4 цього
пункту.

Підпунктом
9.6.6 ст. 9 Закону передбачено, що до складу загального річного оподатковуваного
доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового
результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного
року. Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами
визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку
протягом звітного року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених
платником податку протягом такого року.

Згідно
пп. 9.6.7 ст. 9 Закону для цілей цього пункту: а) під терміном
"інвестиційний актив" розуміється пакет цінних паперів чи
корпоративні права, виражені в інших, ніж цінні папери, формах, випущені одним
емітентом, а також банківські метали, придбані у банку, незалежно від місця їх
подальшого продажу; б) під терміном "пакет цінних паперів"
розуміється окремий цінний папір чи сукупність ідентичних цінних паперів; в)
під терміном "ідентичний цінний папір" розуміються цінні папери,
випущені одним емітентом за тотожними умовами емісії, виплати доходу, викупу чи
погашення.

Пунктом
4.3 ст. 4 Закону визначено, що до складу загального місячного або річного
оподатковуваного доходу платника податку не включаються, зокрема, сума доходу,
отриманого платником податку внаслідок відчуження акцій (інших корпоративних
прав), одержаних ним у власність в процесі приватизації в обмін на
приватизаційні компенсаційні сертифікати, безпосередньо отримані ним як
компенсація суми його внеску до установ Ощадного банку СРСР або до установ
державного страхування СРСР, або в обмін на приватизаційні сертифікати, отримані
ним відповідно до закону, а також сума доходу, отриманого таким платником
податку внаслідок відчуження земельних ділянок сільськогосподарського
призначення, земельних часток (паїв), майнових паїв, безпосередньо отриманих
ним у власність у процесі приватизації згідно з нормами земельного
законодавства (пп. 4.3.18).

Як
видно з матеріалів справи, вартість корпоративних прав ОСОБА_1 у вигляді
персонального паю Колективного підприємства «Київський колективний завод
безалкогольних напоїв «Росинка» на момент продажу становила 89133,31 грн. і
була сформована за рахунок різних джерел, зокрема, вартості внесеного
приватизаційного майнового сертифікату, частка якого у загальній вартості
корпоративних прав за розрахунками податкового органу складає 5,32% або 23709,46
грн. Цю частку податковим органом було враховано при донарахуванні позивачу
податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб, що знайшло своє
відображення у рішенні ДПІ у Дарницькому районі м. Києва 21.09.2007
№41018/М/25-012, яким податкове повідомлення від 14.06.2007 № /0
частково скасовано на суму 3082,04 грн. та при винесенні податкових повідомлень
від 26.09.2007 №/1 та від 17.12.2007 №/2 на суму 54854,42
грн.

Згідно
ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач
достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються
його позовні вимоги, та на спростування обставин, викладених відповідачем, суду
не надав.

Враховуючи
викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись
ст.ст. 9, 69-71, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні
позову відмовити повністю.

Постанова
відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом,
якщо таку заяву не було подано.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її
складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС
України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне
оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

П.О. Ковзель