Справа № 10/299
Суддя: Ковзель П.О.
Дата ухвалення: 2008-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м.
Київ

18.07.2008 р.
№
10/299

За
позовом

ОСОБА_1

до

1.
Головного управління соціального захисту населення Київської міської
державної адміністрації

2.
Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат

3.
Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про

перерахунок
та виплату щорічної до 5 травня разової грошової допомоги

Суддя
Ковзель П.О.

Секретар
Сулім А.В.

Обставини справи:

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати неправомірними дії
Головного управління соціального захисту населення виконавчого органу Київради
(Київської міської державної адміністрації) щодо виплати щорічної до 5 травня
разової грошової допомоги як учаснику бойових дій виходячи з її розміру,
меншого ніж п'ять фактичних розмірів мінімальної пенсії за віком, зобов'язати
Головне управління соціального захисту населення Київської міської державної
адміністрації у відповідності з рішеннями Конституційного суду України провести
перерахунок щорічної до 5 травня разової грошової допомоги, яка надавалася
позивачу як учаснику бойових дій у 2004-2007 роках, виходячи з п'яти фактичних
розмірів мінімальної пенсії за віком, і виплатити різницю за минулі роки та
виплачувати в подальшому щорічну до 5 травня разову грошову допомогу як
учаснику бойових дій в розмірі п'яти фактичних розмірів мінімальних пенсій за
віком, який встановлюється законодавством України на відповідний рік.

В
процесі розгляду справи судом залучено співвідповідачів Головне управління
Пенсійного фонду в м. Києві та Київський міський військовий комісаріат,
останнього з яких в подальшому замінено належним відповідачем - Київським
міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

01.07.2008
позивач звернувся до суду з заявою про зміну позовних вимог, в якій просив
визнати неправомірними дії Головного управління соціального захисту населення
виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) та
Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо
відмови в здійсненні перерахування та виплати щорічної до 5 травня разової
грошової допомоги як учаснику бойових дій виходячи з її розміру, меншого ніж
п'ять фактичних розмірів мінімальної пенсії за віком, зобов'язати Київський міський
центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити
позивачу як учаснику бойових дій різницю між фактично отриманою та належною до
сплати суму щорічної до 5 травня разової грошової допомоги за 2007-2008 роки,
виходячи з п'яти фактичних розмірів мінімальної пенсії за віком.

В
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представники
відповідачів заперечили позов з підстав зазначених у запереченнях.

На
підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 18.07.2008 проголошено
вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено на 24.07.2008, про що повідомлено сторонам після проголошення
вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням
вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

Розглянувши
подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
є пенсіонером Міністерства оборони України, учасником бойових дій, згідно
посвідчення НОМЕР_1 від 06.04.2001, виданого Київським міським військовим
комісаріатом, прослужив у Збройних Силах 21 рік у 1997 був звільнений з
військової служби.

Відповідно
до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 2 Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” права та пільги
для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством
України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх
рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни,
передбачені цим Законом, є недійсними.

Таким
чином, обмеження прав позивача щодо розміру одноразової грошової допомоги є
протиправним, а її виплату необхідно здійснювати у розмірі, визначеному Законом
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” без
обмежень, встановлених іншими законами.

Згідно
ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова
допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

У ст.
17-1 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” зазначено, що щорічна виплата разової грошової допомоги до 5 травня в
розмірах, передбачених ст.ст. 12-16 цього Закону, здійснюється органами праці
та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи
банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам -за
місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх
проживання чи одержання грошового утримання.

Також,
у абзаці першому пункту п'ятого Рішення Конституційного Суду України №6-рп/2007
від 09.07.2007 вказано, що проаналізувавши зазначені положення Конституції
України, Кодексу, практику зупинення законом про державний бюджет України дії
інших законів України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що зупинення
законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання
пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України,
встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж
передбачено законами України, не відповідає статтям 1, 3, частини другої статті
8, частини другої статті 19, статтям 21, 22, пункту 1 частини другої статті 92,
частинам першій, другій, третій статті 95 Конституції України.

Як
вбачається із витягів з журналів Ощадбанку, позивачем з 2007 та 2008 роки
отримана щорічна разова грошова допомога до 5 травня у розмірі відповідно
280,00 грн. та 310,00 грн.

Поряд
з цим, на 2007 рік Кабінет Міністрів України своєю постановою визначив
мінімальну пенсію за віком у розмірі 410,06 грн., а на квітень 2008 року
Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік»мінімальна пенсія за
віком встановлена у розмірі 481,00 грн.

Згідно
п.п.3.3 п.3 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від
25.04.2006 № 147 „Про затвердження Типового положення про центр по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат” (далі - Положення), головним завданням центру є здійснення
контролю за правильністю призначення, перерахунку, нарахування і виплати всіх
видів соціальної допомоги, інших грошових виплат.

Крім
того, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.01.2007
№65 «Про заходи щодо впорядкування діяльності Київського центру по нарахуванню
та виплаті пенсій і допомоги»затверджено Положення про Київський міський центр
по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, відповідно до змісту якого
головними завданнями центру є забезпечення реалізації державної політики у
сфері соціального захисту та обслуговування населення, надання соціальної
допомоги громадянам, які потребують підтримки з боку держави; підготовка
документів на виплату всіх видів соціальної допомоги, житлових субсидій у
готівковій формі на придбання твердого і рідкого пічного палива та скрапленого
газу, компенсаційних виплат інвалідам, виплат громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших грошових виплат; здійснення контролю
за правильністю призначення, перерахунку, нарахування і виплати всіх видів
соціальної допомоги, інших грошових виплат.

Отже,
Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат має розрахувати
та виплатити позивачу як учаснику бойових дій різницю між фактично отриманою та
належною до сплати суму щорічної до 5 травня разової грошової допомоги за 2007
та 2008 роки.

Статтею
22 Конституції України передбачено що, при прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав
та свобод.

Стаття
95 Конституції України визначає, що виключно законом про Державний бюджет
України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове спрямування цих видатків.

Тому,
суд вважає необґрунтованими доводи відповідачів, що відповідно до законів про
державний бюджет за 2007-2008 роки розміри щорічної разової грошової допомоги
до Дня Перемоги ветеранам війни установлюються виходячи з обсягу видатків,
встановлених на цю мету при формуванні показників державного бюджету на
відповідні роки, оскільки позивачу була призначена та виплачувалася щорічна до
5 травня разова грошова допомога, виходячи не з розміру восьми мінімальних пенсій
за віком, встановленого ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту”, а з розмірів, встановлених іншими
нормативно-правовими документами.

Згідно
ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням
принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь
у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно
до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею
72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач
не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності
своїх дій та бездіяльності.

Дослідивши
обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню
частково.

Керуючись
ст.ст. 9, 69-71, 94, 97, 99, 100, 158-163 КАС України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Позов задовольнити повністю.

2.
Визнати дії Головного управління соціального захисту населення Київської
міської державної адміністрації та Київського міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат щодо відмови ОСОБА_1 в здійсненні перерахування та
виплати різниці між фактично отриманою та належною до сплати суму щорічної до 5
травня разової грошової допомоги протиправними.

3.
Зобов'язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат виплатити ОСОБА_1 як учаснику бойових дій різницю між фактично отриманою
та належною до сплати сумою щорічної до 5 травня разової грошової допомоги за
2007 та 2008 роки, виходячи з п'яти розмірів мінімальної пенсії за віком.

Постанова
відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом,
якщо таку заяву не було подано.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її
складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС
України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне
оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

П.О.
Ковзель