Справа № 2-а-681/2007
Суддя: Баранов В.І.
Дата ухвалення: 2007-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-681 2007 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2007 року

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі
головуючого-судді Баранова
В.І., при секретарі Калюжній І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
М.Мелітополі адміністративний позов ОСОБА_1до управління праці, соціального захисту населення та житлових субсидій
Мелітопольської міської ради про стягнення недоплаченої одноразової щорічної
допомоги члену сім'ї загиблого та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до
управління праці, соціального захисту населення та житлових субсидій
Мелітопольської міської ради про стягнення недоплаченої одноразової щорічної
грошової допомоги як члену сім'ї загиблого за 2007 рік та моральної шкоди і
зазначає, що вона визнана членом сім'ї загиблого та відповідно до ст.15 Закону
України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту", має право на щорічну, до 5-го травня,
одноразову грошову допомогу в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.
Статтею 17 Закону України "Про державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 р. встановлено, що мінімальний
розмір пенсії за віком включається до числа державних соціальних гарантій і він
не може бути нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. З
урахуванням вимог цього закону, а також відповідно до чинного законодавства,
розмір разової грошової допомоги позивачці
повинен був складати у 2007 р. 1230 грн. 18 коп.. Але, всупереч вимогам законодавства,
призначена їй грошова допомога за 2007 рік виплачена не в повному обсязі -
тільки 150 грн. Загальна сума недоплати становить 1080 грн. 18 коп., яку
вона і просить стягнути. Крім того, зазначає, що неправомірними діями
відповідача їй завдано також моральну шкоду, яку оцінює в 2000 грн.

В судовому засіданні позивачка повністю підтримала
позовні вимоги, наведені у заяві.

Представник відповідача позов не визнала, пояснивши, що управління виконує
функцію виплати допомоги, а не встановлює розміри цих виплат або виділяє
цільові кошти. При виплаті одноразової грошової допомоги в даному випадку слід
керуватися Законом України "Про державний бюджет України на 2007
рік", яким встановлений розмір одноразової грошової допомоги, а саме 150
грн., яка позивачці виплачена. Крім того, п.13 ст.71 зазначеного Закону
України, з метою приведення окремих норм законів у відповідність з цим законом
зупинено на 2007 рік дію ст. 15 Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" в частині визначення розміру
виплат щорічної разової грошової допомоги.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, які є в матеріалах
справах, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

ОСОБА_1є членом сім'ї померлого ветерана війни, що
підтверджується копією посвідчення серії ГНОМЕР_1,
виданого 25.04.2000 року Мелітопольським УСЗН /а.с.5/.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії та соціального захисту", позивачка, як член сім'ї загиблого, має
право на щорічну до 5 травня одноразову грошову допомогу в розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком.

Вимогами ст.171 Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" передбачено, що щорічну грошову виплату
разової грошової допомоги до 5 травня, в розмірах передбачених ст.12-16 цього
Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Одночасно, Законом України від 25.12.1998 р. "Про внесення змін до
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
визначено, що порядок виплати разової грошової допомоги ветеранам війни
визначається Кабінетом Міністрів України, який має щорічно у проекті Державного
бюджету України передбачати цільові кошти, необхідні для виплати разової
грошової допомоги ветеранам війни.

Постановою Кабінету Міністрів України № 177 від 18.02.2004 р. "Про
забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом
України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
зазначено, що метою реалізації положень ст. 17-1 вказаного Закону Міністерство
фінансів України і Державне казначейство України забезпечують щороку до 10
квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати
цієї разової грошової

2

допомоги у
розмірах, установлених законом про
державний бюджет на відповідний рік, і
для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та соціального захисту
населення.

Відповідно
до ст.21 Бюджетного Кодексу України органи соціального захисту не мають власних
коштів, а є лише розпорядниками
бюджетних коштів. Кошти бюджету, які
отримують фізичні особи, надаються їм
тільки через розпорядника бюджетних коштів.

Згідно
ст.87, ст.89 Бюджетного Кодексу України
до видатків, які здійснюються з
Державного бюджету України, належать державні
програми соціальної допомоги, зокрема
щорічна разова грошова допомога ветеранам війни.

Крім
того, відповідно до п.13 ст.71 Закону
України "Про державний бюджет України на 2007 рік", на цей рік зупинено дію ст.15 Закону України
"Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" в частині визначення розміру
виплат щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій.

Статтею
29 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік"
встановлено, що у 2007 році виплата
щорічної разової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" членам сім'ї загиблих здійснюється у розмірі 150 грн.

Зазначена сума
позивачці повністю виплачена, що вона не
заперечує.

Таким
чином, судом встановлено, що органи соціального захисту при виплаті
щорічної разової грошової допомоги діяли відповідно до законодавства, протиправності та незаконності дій
відповідача, як суб'єкта владних
повноважень не встановлено, а тому
підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частини стягнення недоплаченої
грошової допомоги в розмірі 1080 грн. 18 коп. за 2007 р. немає.

Посилання
позивачки на порушення ст. 22 Конституції України є помилковим, оскільки дана норма Конституції стосується
прав, свобод та обов'язків людини і
громадянина (розділ 2-й Конституції), до
яких, зокрема відноситься і право на
соціальний захист. Право на соціальний захист включає право на забезпечення громадян
у разі втрати працездатності, безробіття
у старості, це пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування (ст.46
Конституції України). Щорічна разова грошова допомога, щодо якої виник спір, не є основним джерелом існування і не
належить до Конституційних прав людини та громадянина в сенсі положень розділу
2-го Конституції України.

Крім
того, суд вважає безпідставними вимоги
позивачки про відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 грн., оскільки діюче законодавство в даному випадку
не передбачає відшкодування моральної шкоди,
тому в задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

Керуючись
ст. 11, 17, 159,
161 Кодексу Адміністративного судочинства України, Законом України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту", ст.ст.21, 87, 89
Бюджетного кодексу України, Законом України
"Про державний бюджет України на 2007 рік", суд

ПОСТАНОВИВ:

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до управління праці, соціального захисту населення та житлових
субсидій Мелітопольської міської ради про стягнення недоплаченої одноразової
щорічної допомоги члену сім'ї загиблого та моральної шкоди відмовити цілком.

Постанова
може бути оскаржена в Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд шляхом
подачі в Мелітопольський міськрайонний суд заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня її проголошення,
та апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, або у
десятиденний строк без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не подана після цього в
двадцятиденний строк, постанова суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
її розгляду апеляційним судом.