Справа № 22-а-1487/2008
Суддя: Усенко В.Г.
Дата ухвалення: 2008-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 22-а-1487/08 Головуючий у І інстанції: Євсіков О.О.
Суддя-доповідач: Усенко В.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

«26»
серпня 2008 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Усенка В.Г,

суддів Бєлової Л.В.
та Малиніна В.В.,

при секретарі Літоміній
Н.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі м.Києва на постанову господарського суду м.Києва від 27
березня 2007 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі м.Києва до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сетор Крон» та Приватного підприємства «Торговий дім «Союз»,
третя особа - Державна податкова інспекція у Подільському районі м.Києва, про
визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою
господарського суду м.Києва від 27 березня 2007 року у адміністративний позов
Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м.Києва задоволено
частково: визнано недійсним договір №20/09-1 від 20.09.2004р., укладений між
Товариством з обмеженою відповідальністю «Сетор Крон» та Приватним
підприємством «Торговий дім «Союз». В решті позову відмовлено (а.с.134-146).

Судове рішення мотивоване тим, що
позивачем не доведено факту наявності
суб'єктивного чинника правопорушення, а відповідно і умислу у відповідачів, чи
одного з них, на укладення спірної угоди з метою приховування від оподаткування
доходів.

Однак, на думку суду першої
інстанції, фактично спірну угоду укладало не TOB «Сетор Крон», а невстановлені особи, котрі не маючи легалізованих у
належний законний спосіб повноважень на її підписання, використовуючи реквізити
та печатку підприємства, фактично вчинили неправомірні дії стосовно
добросовісної сторони - ПП «Торговий
дім «Союз».

В
апеляційній скарзі Державна податкова інспекція у Голосіївському районі м.Києва
(далі - «ДПІ у Голосіївському районі м.Києва») просить скасувати оскаржувану
постанову в частині відмови у застосуванні до ТОВ «Сетор Крон» ст.208
Господарського кодексу України та прийняти нову постанову, якою повністю
задовольнити вимоги позивача
(а.с.155-160).

Зазначає,
що спірна угода укладена з метою, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства. Тому суд
першої інстанції мав визнати угоду недійсною на підставі ч.1 ст.207
Господарського кодексу України та застосувати наслідки, передбачені ч.1 ст.208 Господарського кодексу України.

Апеляційний
розгляд справи здійснюється за відсутності представників відповідачів, які
належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання.

Заслухавши
пояснення учасників процесу, які з'явились в судове засідання, дослідивши
матеріали справи, апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно
зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 4, 203 ч. 1 КАС
України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її і закриває провадження у справі
з підстав, встановлених ст. 157 КАС України.

Задовольняючи
частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано
доказів на підтвердження того, що укладаючи угоду, відповідачі діяли з метою,
яка суперечить інтересам держави і суспільства, а тому із зазначеної підстави
її не може бути визнано недійсною. Разом з тим, суд дійшов висновку, що спірний договір підлягає визнанню недійсним
як такий, що укладений ТОВ «Сетор Крон», а точніше, особами, що діяли від імені
товариства без належних на те повноважень, з порушенням господарської
компетенції (спеціальної правосуб'єктності). У застосуванні до відповідачів
адміністративної санкції, передбаченої ч.1 ст.208 ГК України, суд відмовив у
зв'язку з непричетністю осіб, що діяли від його імені, до діяльності ТОВ «Сетор
Крон».

Колегія
суддів, встановивши фактичні обставини справи та проаналізувавши правові норми,
якими регулюються спірні правовідносини, дійшла висновку, що судом першої
інстанції зроблено правильний висновок про недоведеність направленості
оскаржуваного договору на досягнення мети, що завідомо суперечить інтересам
держави та суспільства, з огляду на наступне.

Як
свідчать матеріали справи, 20.09.2004р. між ТОВ «Сетор Крон» та ПП «Торговий
дім «Союз» укладено договір купівлі-продажу №20/09-1 (далі
- «Договір»),
на виконання умов якого ТОВ «Сетор Крон» (Постачальник) зобов'язалося
систематично постачати і передати у власність ПП «Торговий дім «Союз» (Покупець) певний товар, а останній
зобов'язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на
умовах Договору (а.с.7,8,9,10,11).

ТОВ
«Сетор Крон» реалізувало ПП «Торговий дім «Союз» товар на загальну суму 30000грн., у тому
числі податок на додану вартість у сумі 5000грн.

В обґрунтування
позовних вимог про визнання договору недійсним податкова інспекція зазначає, що
спірне господарське зобов'язання вчинено з метою, завідомо суперечною інтересам
держави та суспільства, оскільки ТОВ «Сетор Крон» діяло з умислом на ухилення
від сплати податків. При цьому позивач зазначає, що вироком Голосіївського
районного суду м.Києва від 16.01.2006р. ОСОБА_1 - співзасновника ТОВ «Сетор
Крон» та ОСОБА_2 - директора та співзасновника TOB «Сетор Крон» визнано винними в

скоєнні
злочину, передбаченого ст.ст. 27 п. 2, 205 ч. 1 КК України - фіктивне

підприємництво,
тобто створення або
придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою
прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є
заборона, за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька
осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися
про спільне його вчинення.

Крім
цього позивач посилається на те, що рішенням Подільського районного суду
м.Києва від 13.06.2005р. у справі №2-1598 визнано недійсними установчі
документи TOB «Сетор Крон» з моменту складання
-20.02.2004р., свідоцтво про реєстрацію платника податків на додану вартість TOB «Сетор Крон» №37080693 з моменту внесення в реєстр
платників податку на додану вартість - 22.04.2004р.; первинні бухгалтерські
документи, податкові накладні TOB «Сетор
Крон» з моменту їх складення.

Між
тим, зазначені позивачем обставини, не є такими, з огляду на які закон пов'язує
можливість дійти висновку щодо укладення сторонами спірного договору з метою,
яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства. Оскільки, у даному
вироку йдеться про фіктивне

підприємництво,
тобто створення або
придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою
прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є
заборона, а не про наявність умислу на вчинення господарського зобов'язання з
метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства. Слід зазначити, що
факт несплати податків однією зі сторін договору не є тим правопорушенням, за
вчинення якого можна застосовувати передбачені ч.1 ст.208 ГК України санкції.
Для стягнення цих санкцій є необхідною наявність умислу на укладення угоди з
метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад з
метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування
податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Таким
чином, висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав вважати укладену
відповідачами угоду нікчемною є правильним.

Водночас,
задовольняючи частково позов, суд першої інстанції не врахував того, що вимоги
про визнання недійсною угоди, яка завідомо суперечить інтересам держави і
суспільства, не можуть бути предметом позову.

Питання
недійсності господарських зобов'язань та застосування відповідних санкцій
врегульовані Господарським кодексом України.

Відповідно
до 207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону,
або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства,
або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них
господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на
вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині.

Наведену
норму слід застосовувати з урахуванням того, що відповідно до ст. 228
Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин, учинений з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, водночас є таким, що
порушує публічний порядок, а отже, - нікчемним. Як зазначено у ч. 2 ст. 215 ЦК
України визнання судом такого правочину недійсним не вимагається. Тому позови
податкових органів про визнання такого правочину недійсним судовому розгляду не
підлягають.

У таких випадках органи державної податкової
служби на підставі п. 11 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в
Україні» вправі звертатись до судів із позовами про стягнення в доход держави
коштів, одержаних за правочинами, вчиненими з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, посилаючись на їхню нікчемність.

Отже, відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 КАС
України, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного
судочинства, суд закриває провадження у ній.

Суд першої інстанції правильно не застосував
санкції, встановлені за вчинення угод з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, оскільки дані санкції є похідними від учинення
нікчемного правочину, у даному випадку вони не можуть бути застосовані через
недоведеність направленості оскаржуваного договору на досягнення мети, що
суперечить інтересам держави та суспільства. Разом з тим, помилковість мотивів
відмови у позові не може бути підставою для скасування правильного по суті
рішення у цій частині.

Таким
чином, судова колегія скасовує рішення суду першої інстанції та закриває
провадження у справі в частині позовних вимог ДПІ у Голосіївському районі
м.Києва щодо визнання укладеного відповідачами договору недійсним.

В решті
постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись
ст.ст. 157, 160, 195, 196, 198, 200, 203, 205, 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Київського апеляційного
адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі м.Києва задовольнити частково.

Постанову
господарського суду м.Києва від 27 березня 2007 року в частині задоволення
позовних вимог про визнання правочину недійсним скасувати. Провадження у справі закрити в зазначеній частині.

В решті
постанову Господарського суду м. Києва від 27 березня 2007 року залишити без
змін

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну
скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий-суддя:
Усенко В.Г.,

судді:
Бєлова
Л.В.,

Малинін
В.В.