Справа № К-31643/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2008-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

і м е н е м У к р
а ї н и

02 липня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, судді Смоковича М.І.,

суддів
Весельської Т.Ф.

Горбатюка С.А.

Мироненка О.В.

Чумаченко Т.А.

секретар судового засідання Мартинко Н.М.,

за участі ОСОБА_1,

розглянувши
у касаційному порядку у відкритому судовому засіданні у залі суду
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби
у Бобровицькому районі Чернігівської області
(далі - ДВС у Бобровицькому районі) про визнання неправомірними дій та
рішень за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бобровицького
районного суду Чернігівської області від 16 травня 2006 року та ухвали
апеляційного суду Чернігівської області від 22 серпня 2006 року та від 30
серпня 2006 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ДВС у Бобровицькому районі про визнання неправомірними дій та рішень.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що згідно
з рішенням Бобровицького райсуду від 19 квітня 2001 року він зобов'язаний до
сплати аліментів на утримання дитини на користь ОСОБА_2

Державним
виконавцем ДВС у Бобровицькому районі станом на 01 січня 2006 року йому була
неправомірно нарахована заборгованість по аліментам в сумі 4330 грн., якої він
не допускав.

Постановою від 27 лютого 2006 року державний виконавець
Лола Л.В. для погашення заборгованості по аліментам наклала арешт на його
особисте майно, зокрема, автомобіль ВАЗ - 21013.

Акт опису і арешту майна від 03 березня 2006 року
державним виконавцем був складений без понятих, дані про понятих є вигаданими, з
актом його ніхто не знайомив, копія акту не видавалась, його підпис підроблено.
Вважає, що внаслідок цього він позбавлений права подати зауваження.

На його утриманні перебуває мати - ОСОБА_3, яка є
інвалідом другої групи. Автомобіль, на який накладено арешт, йому потрібен у
зв'язку з доглядом за хворою матір'ю для
поїдок у лікарню, за продуктами та ліками.

Крім того йому не були надані копії документів, що
знаходяться в виконавчому провадженні, зокрема, копії виконавчого листа,
постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про примусовий
привід його до ДВС.

Просив скасувати постанову серії АА № 276396 про арешт
майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20 лютого 2006
року та зобов'язати видати йому копії виконавчого листа № 2-130, постанови про
відкриття виконавчого провадження та постанови про примусовий привід.

Постановою Бобровицького районного суду Чернігівської
області від 16 травня 2006 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено у
зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 22
серпня 2006 року заяву ОСОБА_1 про доповнення позовних вимог та їх
обґрунтування від 16 серпня 2006 року залишено без розгляду та повернуто
позивачеві, а ухвалою від 30 серпня 2006 року апеляційний суд Чернігівської
області апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення та постанову
Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16 травня 2006 року -
без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що рішення
судами попередніх інстанцій прийняті з порушенням вимог матеріального та
процесуального законодавства, просить їх скасувати та прийняти нове рішення про
задоволення його позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_1, а апеляційний суд залишаючи таке рішення без зміни, правильно виходили
з того, що позивач оскаржує всі дії державного виконавця по виконанню
виконавчого листа від 19 квітня 2001 року про стягнення аліментів на утримання
дитини, і зокрема: постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 20 лютого 2006 року, акт опису та арешту майна від 03
березня 2006 року, нарахування заборгованості по аліментам, про яке він взнав
21 січня 2006 року з попередження про кримінальну відповідальність, але в
порушення вимог статті 181 КАС України, він звернувся до суду з позовом лише 22
березня 2006 року, не навівши жодних поважних причин пропуску строку на
оскарження дій і рішень державного виконавця.

Колегія суддів погоджується з висновками судів про
відсутність підстав для поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку на звернення до
адміністративного суду, оскільки він ґрунтується на фактичних обставинах
справи та відповідає вимогам чинного
законодавства.

Також апеляційний суд з дотримання вимог діючого
законодавства вірно залишив без розгляду заяву ОСОБА_1 про доповнення позовних
вимог та їх обґрунтування, які не були предметом розгляду судом першої
інстанції, оскільки це суперечить вимогам статті 195 КАС України.

Доводи касаційної скарги правильність висновків судів
попередніх інстанції не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень
чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки судами першої та
апеляційної інстанції не допущено порушень норм матеріального і процесуального
права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, підстав для їх скасування чи
зміни немає.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 210, 220, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л
а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
оскаржувані постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16
травня 2006 року та ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 22
серпня 2006 року та від 30 серпня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної виконавчої
служби у Бобровицькому районі Чернігівської області про визнання неправомірними дій та рішень -
без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як у
випадку та з підстав, передбачених статтями 236, 237 Кодексу адміністративного
судочинства України до Верховного Суду України лише за винятковими обставинами,
протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

Судді Смокович М.І.

Весельська Т.Ф.

Горбатюк С.А.

Мироненко О.В.

Чумаченко Т.А.