Справа № 22-а-7374/2008
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2008-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

11 липня 2008
року справа №
22-а-7374/08

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді

Білак С.В.,

суддів: при секретарі з участю: позивача

Сухарька М.Г.,Гаврищук Т.Г. Безруковій В.М. ОСОБА_1

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні Управління праці та соціального
захисту населення Старобешівської районної державної адміністрації Донецької
області

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

16.05.2008 року

по справі

№ 2-а-7267/08
/суддя Могильницький М.С./

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту населення
Старобешівської районної державної адміністрації Донецької області

про

стягнення недоотриманих сум на оздоровлення за 2002,
2003, 2004, 2005 та 2007 роки в розмірі 5 371, 50 грн.,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного
адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління праці та
соціального захисту населення Старобешівської районної державної адміністрації
Донецької області про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення за 2002,
2003, 2004, 2005 та 2007 роки в розмірі 5 371, 50 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду
від 16.05.2008 року позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Старобешівської районної державної адміністрації Донецької області
було задоволено частково. Визнано неправомірною відмову Управління праці та
соціального захисту населення Старобешівської районної державної адміністрації
Донецької області у виплаті ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги на оздоровлення
в розмірі 4-х мінімальних заробітних плат.
Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Старобешівської
районної державної адміністрації Донецької області недоотриману суму щорічної
грошової допомоги на оздоровлення за 2003, 2004, 2005 та 2007 роки в розмірі 4
553 грн. на користь ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що позивач
дійсно є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній
електростанції 1 категорії інвалідом 3 групи та перебуває на обліку у
відповідача.

Позивачеві
фактично нараховано та сплачено щорічна грошова допомога на оздоровлення за
2004 р. у розмірі 90
грн. 00 коп., за 2005 р.
у розмірі 90
грн., за 2006 р. у розмірі 90 грн., за 2007 р. у розмірі 90 грн. Тобто судом було встановлено, що
фактично за період з 2003
по 2007 роки відповідачем було недоплачена позивачеві сума щорічної разової допомоги.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати і в задоволенні
позовних вимог позивачу відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначив, що
судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права.

Посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права, а саме, він здійснював виплати, керуючись постановами
Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 р. “Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та № 562 від
12.07.2005 р. “Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Позивач в судовому засіданні не підтримав доводи
апеляційної скарги.

Представник відповідача до судового
засідання не з»явився, надавс заяву про розгляд апеляційної скарги
без їх участі, відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає, що неприбуття у судове засідання осіб, які були
належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не
перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення
позивача проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи встановив,
що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1
категорії та інвалідом 3-ї групи /а.с.3,
4/.

Згідно довідки відповідача, позивачу було сплачено
компенсаційні суми на оздоровлення за 2004
р. у розмірі 90
грн. 00 коп., за 2005 р.
у розмірі 90
грн., за 2006 р. у розмірі 90 грн., за 2007 р. у розмірі 90 грн./а.с.23/.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ
передбачена щорічна допомога на оздоровлення учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії третьої групи інвалідності -
чотирьох мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно
до ч.4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України
суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Статтею 67 Закону України "Про соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що конкретні розміри всіх видів доплат, пенсій і компенсацій
підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни вартості життя і
зростання мінімальної заробітної плати.

Встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 836
від 26 липня 1996 року порядок "Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розмір щорічної допомоги
на оздоровлення до липня 2005 року не збільшувався, в той час як Законами
України "Про встановлення мінімальної заробітної плати на 2001 рік",
"Про встановлення мінімальної заробітної плати на 2002 рік",
"Про встановлення мінімальної заробітної плати на 2003 рік",
"Про Державний бюджет України на 2004 рік", "Про Державний бюджет
України на 2005 рік", «Про Державний бюджет на 2007 рік» розмір
мінімальної заробітної плати збільшувався неодноразово. Визначені наведеною постановою та
постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12 липня 2005 року "Про
щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" розміри щорічних грошових виплат на
оздоровлення значно нижчі за відповідні, передбачені ст. 48 Закону України
"Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", кратні розміри мінімальної заробітної плати, і тому виходячи
із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами,
до спірних правовідносин суд застосував нормативний акт вищою юридичної сили -
Закон України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХП.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно стягнув з
відповідача недовиплачені суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2003, 2004,
2005, 2007 роки, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати на момент
виплати у загальній сумі - 4553 грн., а
саме: в 2003 році -205 грн. х 4 = 820 грн.30 коп.; в 2004 році -(237 грн. х 4 -
21, 50 грн. = 1423 грн. 30 коп.; в 2005 році - (332 грн. х 4 - 90 грн. = 1 540
грн.), в 2007 році - (420 грн. х 4 - 90 грн. = 1880 грн.).

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Старобешівської
районної державної адміністрації Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову
Донецького окружного адміністративного суду від 16.05.2008 року по справі №
2-а-7267/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Старобешівської районної державної адміністрації Донецької області
про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення за 2003, 2004, 2005, 2007 роки
в сумі 4 553 грн. - залишити без змін.

Вступна
та резолютивна частина ухвали проголошена 11 липня 2008 року, в повному обсязі
складена 16 липня 2008 року.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту набрання законної сили.

Головуючий суддя: С.В.Білак

Судді:
М.Г.Сухарьок

Т.Г.Гаврищук