Справа № 22-а-2040/2008
Суддя: Усенко В.Г.
Дата ухвалення: 2008-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2008 р. Справа № 22-а-2040/08

Київський апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів: головуючого: Бєлової Л.В.,

суддів: Малиніна В.В.

Усенка
В. Г.

при секретарі: Джуринській Н. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від
23 травня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1
до військової частини А-1910 про стягнення грошової компенсації замість
продовольчих пайків та надбавки за безперервну службу, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2007 року ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини А-1910 з
проханням стягнути з відповідача суму невиплаченої грошової компенсації замість
продовольчих пайків у розмірі 12 807 грн. 53 коп. та суму невиплаченої надбавки
за безперервну службу у розмірі 4 258 грн. 55 коп.

В подальшому позивач доповнив свої
позовні вимоги та просив додатково стягнути з відповідача індексацію в розмірі
4 645, 56 грн.

Постановою Корольовського районного
суду м. Житомира від 23 травня 2007 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини А-1910 про
стягнення грошової компенсації замість продовольчих пайків та надбавки за
безперервну службу відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, позивачем - ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції, в якій апелянт просить скасувати постанову Корольовського
районного суду м. Житомира від 23 травня 2007 року та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на те, що постанова
незаконна, прийнята з порушенням норм матеріального права при неповному
зясуванні обставин справи.

В обгрунтування своїх вимог
зазначає, що відповідно до норм Бюджетного Кодексу України призупинення дії
Законів в сфері соціального захисту, гарантій, пільг та компенсацій може
призупинятись лише при прийнятті Законів України «Про Державний бюджет» на
відповідні роки, а в жодному Законі України «Про Державний бюджет» починаючи з
2001 року дія ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей» не призупинялись.

Заслухавши суддю - доповідача, ((пояснення учасників процесу, що зявилися в судове засідання)),
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду прешої
інстанції - без змін з наступних підстав.

Суддя-доповідач -
Бєлова Л.В.

Справа в
апеляційній інстанції № 22-а-5121/07 перереєстровано на № 22-а-2040/08

Головуючий в першій
інстанції - Драч Ю. І.

Справа в першій
інстанції № 2а-179/07

Згідно зі ст. 198 ч. 1 п. 1 КАС
України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Судом першої інстанції встановлено,
що обмеження права позивача на отримання грошової компенсації замість
продовольчих пайків здійснене Законом України «Про деякі заходи щодо економії
бюджетних коштів», № 1459-III від 17.02.2000 року, який набирає чинності з дня його
опублікування.

З таким висновком не можливо не
погодитись з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
що відповідно до наказу від 31.12.05 позивач був звільнений з військової служби
в запас за станом здоровя.

Згідно розрахунку компенсації за
продовольче забезпечення з 11.03.2000 року по 31.12.2005 року ОСОБА_1 нарахована грошова компенсація, що
підлягає видачі замість продовольчих пайків, на загальну суму 12 807 грн. 53
коп. (а.с. 9).

Водночас, приписами ч. 2 ст. 9
Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей» передбачено, що військовослужбовці отримують за рахунок держави
грошове забезпечення, а також грошове майно та продовольчі пайки, або за
бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

Однак,
дію ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей» згідно з Законом України «Про деякі
заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000 року № 1459-III призупинено в частині одержання військовосліжбовцями
продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та
замість речового майна (за винятком військовослужбовців Міністерства оборони
України, Служби безпеки україни, Державної прикордонної служби україни,
Управління державної охорони та Головного управління внутрішніх військ
Міністерства внутрішніх справ України, що використовують цивільний одяг, який
зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців).

Виходячи з наведеного, колегія
суддів Київського апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками
суду першої інстанції з приводу неможливості застосувати до спірних прововідносин
норми ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей», яка передбачає можливість отримання
грошової компенсації замість продовольчих пайків, оскільки у зазначений період
вона не діє.

З приводу надбавки за безперервну
службу, то згідно Указу Президента України від 05.05.03 № 389 «Про надбавки
військовосліжбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ
України, Адміністрації Державної прикордонної служби країни та Управління
державної охорони України за безперервну службу» право встановлювати
військовослужбовцям Збройних Сил України щомісячні надбавки за безперервну
службу в Збройних Силах України залежно від стажу служби надано тільки Міністру
оборони України. Вони встановлуються в таких розмірах: понад 5 років - до 10;,
понад 10 років - до 30; понад 15 років - до 50; понад 20 років - до 70; понад
25 років - до 90 відсотків. При цьому мінімальні та максимальні розміри в межах
конкретної вислуги років Указом не визначені.

Пунктом 2 зазначеного Указу
встановлено здійснювати виплату надбавок з 1 травня 2003 року за рахунок
коштів, передбачених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил
України.

Згідно з пунктом 2 наказу Міністра
оборони України «Про затвердження Інструкції про порядок і умови виплати
щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України»
від 26.05.03 № 149, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.05.03 за
№ 411/7732, розміри надбавки встановлюються виходячи з наявного фонду грошового
забезпечення за рішенням Міністра оборони України.

Таким чином, з анлізу даних норм
вбачається, що такий вид доплати є правом керівника, а не його обов'язком, а також встановлення надбавки можливе лише при
наявності відповідних бюджетних асигнувань та затвердженого кошторису
військової частини.

З довідки про отримання надбавки за
безперервну службу в Збройних Силах України виданій ОСОБА_1 вбачається, що йому
протягом травня 2003 року по грудень 2005 року буда нарахована та виплачена
надбавка в розмірі 577 грн. 72 коп. (а.с. 6).

Отже, позивач отримував під час
проходження військової служби надбавку за безперервну службу у визначених
розмірах в межах затвердженого кошторису військової частини.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Тому, згідно ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно ватсновив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що постанова грунтується на всебічному, повному
та об'єктивному
розгляді всіх обставни справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає
нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скраги не
спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній
постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196,
200, 205, 206, 206, 212, 254 КАС України, Законом України «Про деякі заходи
щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000 року № 1459-III, колегія суддів -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 23 травня 2007
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, та може бути оскаржена протягом
одного місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
суддя

Судді: