Справа № 2-а-462/2008
Суддя: Верба І.О.
Дата ухвалення: 2008-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Категорія статобліку 47 Справа
№ 2-а-462/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2008 року 16-20 м. Дніпропетровськ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Верба І.О.

при секретарі Ромасько
Є.В.

за участю

позивача ОСОБА_3.

представників:

позивача ОСОБА_1.,
довіреність 05.10.07 р. №3401

ОСОБА_2.,
довіреність від 05.10.07 р.

відповідача повторно не
з'явився, належним чином повідомлений

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, м. Дніпропетровськ

до Головного Київського міського
управління у справах захисту прав споживачів, м. Київ

про скасування постанови №002593, -

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до
адміністративного суду з позовною заявою до Головного Київського міського
управління у справах захисту прав споживачів про скасування постанови №002593
про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист
прав споживачів» від 21.12.2007 р.

В обґрунтування позову зазначено, що
відповідачем застосовано штраф у розмірі 100% вартості замовлення, що становить
13 100 грн., у той час як вартість робіт з виготовлення та встановлення меблів
відповідно до пункту 3.1.1. договору складає 300 грн. та 150 грн. відповідно.

У судовому засіданні позивач,
представники позивача просили позов задовольнити із посиланням на порушення
відповідачем статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідач
у судове засідання повторно не з'явився, заперечень проти позову не надав.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників
позивача, суд приходить до висновку що позовна заява підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
здійснює підприємницьку діяльність на підставі свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця, проведеної виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради 08.12.05 р. номер запису про держану реєстрацію
2 024723.

26 липня 2007 року між позивачем
(виконавець) та ОСОБА_4 (замовник) складений договір №2049 (далі - договір) ,
відповідно до якого виконавець приймає не себе обов'язки організувати
(забезпечити) виготовлення та встановлення за письмовими вказівками замовника
кладочку та стелаж (далі - вироби), а замовник зобов'язується сплатити певну
грошову суму та прийняти вироби на умовах цього договору.

Відповідно до пункту 2.1. договору
вироби виготовляються та встановлюються
згідно з ескізами та замовленням №__________ від ____________________
року (Форма ПО-В1), погодженими (підписаними й скріпленими печаткою, у випадку
її наявності) із замовником, які додаються до цього Договору та є його
невід'ємними частинами.

Згідно умов договору:

«2.3. Дата технологічного виміру: «____»____________ 200__р. Про
неможливість надання приміщення для проведення технологічного виміру у строк,
зазначений вище, замовник зобов'язаний повідомити про це виконавця письмово
(поштою) або по факсу, і в цьому випадку нова дата технологічного виміру
погоджується Сторонами додатково.

2.4. Замовник зобов'язаний надати повністю закінчене оздобленням приміщення
(об'єкт) для проведення технологічного виміру не пізніше зазначеного в п.2.3
строку. Після проведення технологічного виміру підписується погоджений лист
технологічного виміру у якому фіксуються остаточні розміри Виробів та
приміщення (об'єкта), у якому вони будуть встановлені.

2.5. Строк виготовлення виробів становить від 3 до 15 робочих днів (в
залежності від кількості виробів та рівня складності замовлення) від дати
проведення технологічного виміру та за умови сплати передоплати.

2.5.1. Строк проведення робіт зі встановленням виробів становить від 1 до
15 робочих днів (в залежності від кількості виробів та рівня складності
замовлення) з моменту надання замовником приміщення для проведення робіт зі
встановлення виробів та відсутності діянь замовником, які перешкоджають
провести такі роботи. За письмовим погодженням Сторін додатково може складатися
графік поетапного проведення робіт.

2.6. Після закінчення виготовлення виробів виконавець (або, за його,-
виробник) узгоджує із замовником дату початку робіт зі встановлення виробів.
Замовник зобов'язується надати приміщення для проведення робіт зі встановлення
виробів впродовж двох робочих днів з
моменту отримання повідомлення про закінчення виготовлення виробів. У випадку
порушення Замовником пункту 2.4 цього Договору, дата початку робіт з
виготовлення Виробів автоматично переноситься на ту кількість днів, на яку
Замовник прострочив виконання свого зобов'язання».

Згідно пункту 8.2. договору №2049 від 26 липня 2007 року будь-які зміни та
доповнення (додатки) за цим Договором є його невід'ємною частиною та мають
юридичну силу лише у випадку їх письмового оформлення та скріплення підписами
належним чином уповноважених осіб і печатками (у випадку їх наявності).

До договору №2049 від 26 липня 2007 року додані:

- погоджене із замовником замовлення №1215, в якому вказано термін
виконання 20.08.07 р., дата видачі 20.08.07 р.;

- маршрутний лист, із підписом менеджера, підпис та печатка позивача
відсутні;

- специфікація замовлення (рахунок), проставлений підпис замовника, підпис
та печатка позивача відсутні;

- загальний вид замовлення, ескіз якого погоджений із замовником, підпис та
печатка позивача відсутні.

Судом встановлено, що строки виконання зобов'язань за договором пов'язані
із датою технологічного виміру, встановленою договором. Дата технологічного
виміру в договорі не визначена. Лист технологічного виміру не заповнений.

Головним Київським міським управлінням у справах захисту прав споживачів 05
жовтня 2007 року проведено перевірку дотримання законодавства про захист прав
споживачів за результатами якої складено акт №000463.

Згідно акту перевіркою встановлено
наступне. Перевірка проводилася на підставі ст. 26 Закону України «про захист
прав споживачів» та відповідно до заяви № 872 від 24.09.2007 ОСОБА_4 щодо
невиконання умов договору на виготовлення та встановлення меблів СПД ОСОБА_3.
Встановлено, що між ФОП ОСОБА_3., який є офіційним представником торгівельної
марки «БРАУН» на підставі дилерського договору від 19.03.2007 р. №2707/18 та
ОСОБА_4. укладено договір від 26.07.2007р. №2049 надалі (договір). Згідно
п.1.1. Договору ФОП ОСОБА_3. прийняв на себе зобов'язаний організувати
(забезпечити) виготовлення та встановлення коадовки і стелажів. Згідно
замовлення від 26.07.07 р. ФОП ОСОБА_3. отримано від ОСОБА_4. під час приймання
замовлення 13000 грн. про, що свідчить підпис представника господарюючого
суб'єкта. Згідно вищезазначеного замовлення термін виконання 20.08.2007р. На сьогоднішній акт прийому
передачі виконаних робіт не підписано. Встановлення порушення п.2.5 Договору
№2049 від 26.07.07, а саме прострочено строк проведення робіт встановлення
Виробів - більше 15 днів. Порушення вимог п.2.5 та п. 2.5.1. є порушенням ст.10
Закону України «Про захист прав споживачів». Порушення ст. 10 Закону України
«Про захист прав споживачів» тягне за собою відповідальність згідно ст. 23
Закону України «Про захист прав споживачів».

На підставі акту перевірки, за
порушення умов пунктів 2.5., 2.5.1.
договору №2049 від 26.06.07 р. між споживачем та виконавцем, чим
порушено вимоги статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів»,
відповідачем прийнято постанову про накладення стягнень передбачених статтею 23
Закону України «Про захист прав споживачів» та до позивача застосовано штраф у
розмірі 13 100 грн.

При цьому, які саме вимоги статті 10
Закону України «Про захист прав споживачів» порушив позивач, в чому полягає їх
порушення відповідачем ні в акті перевірки на і оскаржуваній постанові не
зазначено. Посилання на порушення пунктів 2.5., 2.5.1. договору в акті не є
визначенням змісту порушення.

Відповідно до пункту 11 частини 1
статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі порушення
законодавства про захист прав споживачів
суб'єкти господарювання сфери
торговельного та інших
видів обслуговування несуть
відповідальність за порушення умов
договору між споживачем і
виконавцем про виконання роботи,
надання послуги - у розмірі
ста відсотків вартості виконаної
роботи (наданої послуги).

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є
умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку що між замовником та виконавцем,
не були погоджені всі суттєві умови договору, зокрема дата технологічного
виміру в договорі не визначена, а саме із такою датою, пов'язаний строк
виготовлення виробів визначений пунктом 2.5. договору, отже договір є
неукладеним.

Строк проведення робіт зі встановленням виробів пов'язаний із наданням
замовником приміщення для проведення робіт зі встановлення виробів (п.2.5.1.
договору), однак вирахування таких строків також не враховано відповідачем.

Суд дійшов висновку, що застосовуючи статтю 23 Закону України «Про захист
прав споживачів» та приймаючі постанову про накладення стягнень у розмірі 13 100 грн. відповідач також
порушив вказану норму закону у формі неправильного її застосування, прийнявши
вартість замовлення за вартість робіт. Згідно умов пункту 3.1. договору -
вартість виготовлення виробів складає 300 грн., а вартість робіт із їх
встановлення 150 грн. Пункти 2.5. та 2.5.1. договору містять два строки
виконання - з виготовлення виробів та проведення робіт з їх встановлення тощо.

З матеріалів справи та пояснень позивача та його представників виходить, що
останній вчиняв всі дії щоб уникнути спірної ситуації, пропонував прийняти
неустойку, передбачену статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів»,
просив замовника погодити дату
встановлення виробів, прийняти результат робіт, 03 жовтня 2007 року фактично
встановив вироби (затримка на 44 дні),
від підписання акту приймання - передачі замовник відмовився. З листування
виконавця із замовником та пояснень позивача виходить, що затримка встановлення виробу у приміщенні була також
пов'язана із знаходженням замовника у відпустці, неможливістю виконавця
потрапити до приміщення замовника.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це
повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом,
запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу
між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі
прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд дійшов висновку, що під час прийняття оскаржуваного
рішення відповідач діяв не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України, застосувавши санкцію за порушення
умов неукладеного договору, не обґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), не врахувавши фактичне
виконання робіт позивачем, затримку на 44 дні, неможливість виконання обов'язку
позивачем у зв'язку із відпусткою замовника, відсутністю допуску позивача до
приміщення замовника, не добросовісно,
не перевіривши чинність договору та можливість виконання зобов'язань по
ньому, не пропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи -
стягнення штрафу у розмірі 13100 грн. і цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення - вирушення суб'єкта господарювання виконувати умови договорів із
споживачами, що є підставою для визнання оскаржуваного рішення протиправним та
його скасування.

На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення стягнень,
передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» №002593 від
21 грудня 2007 року Головного Київського міського управління у справах захисту
прав споживачів.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне
оскарження відповідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному
обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України -
з дня складення в повному обсязі, та подальшої подачі апеляційної скарги
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку статті 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
(підпис)
І.О. Верба

Постанову складено у повному обсязі
29.07.08 р.

З оригіналом згідно
Суддя І.О.Верба

Постанова не набрала законної сили
станом на 29.07.08 р.
Суддя І.О. Верба