Справа № 2"а"-622/2007
Суддя: Запорожченко О.О.
Дата ухвалення: 2007-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 "а
ПОСТАНОВА

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

06 липня 2007
року Ленінський районний суд м.
Луганська в складі:

головуючого
- судді - Запорожченко О.О.

при
секретарі - Лунгу
А.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Луганську адміністративну справу за

позовом ОСОБА_1
до УМВСУ в Луганській області,
Кіровського MB

УМВСУ в
Луганській області про стягнення сум, не
виплачених при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся з даним позовом до відповідачів,
посилаючись на те, що він проходив
службу в ОВС по 29.06.2004 р. При звільненні відповідачами не був призведений з
ним повний розрахунок по існуючих заборгованостях по щорічній матеріальній
допомозі з 1996 року по момент звільнення,
надбавці за особливі умови служби з жовтня 2000 p.,
щомісячній доплаті від суми пенсії у розмірі 25% та
щомісячній премії у розмірі 33, 3%. Просив суд поновити йому строк для
звернення із адміністративним позовом до суду,
як пропущений з поважних причин та стягнути з Кіровського MB
УМВСУ в Луганській області вказані ним заборгованості.

У
судовому засіданні позивач надав уточнений адміністративний позов, згідно з яким просив суд поновити йому строк
для звернення із адміністративним позовом до суду; стягнути з УМВСУ в
Луганській області на його користь заборгованість по компенсації за формене
обмундирування в сумі 2989, 31 грн., з
Кіровського MB УМВСУ в Луганській області - невиплачену матеріальну
допомогу на оздоровлення з 2003 року по момент звільнення, надбавку за особливі умови служби з жовтня
2000 року по момент звільнення,
щомісячну доплату від суми пенсії у розмірі 25%. Також позивач просив
суд зобов'язати посадових осіб Кіровського MB УМВСУ в
Луганській області призвести перерахунок і виплату недовиплаченої йому вихідної
допомоги з урахуванням доплати від суми пенсії у розмірі 25% та зобов'язати
посадових осіб Кіровського MB УМВСУ в Луганській області включити до його грошового
забезпечення доплату від суми пенсії у розмірі 50% з 01.01.2005 р. і
зобов'язати посадових осіб Головного Управління Пенсійного фонду України в
Луганській області призвести перерахунок раніше призначеної пенсії з
урахуванням доплати від суми пенсії у розмірі 50% з 01.01.2007 року із виплатою
недовиплаченої у зв'язку із перерахунком пенсії.

Представник
позивача вимоги уточненого позову підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні пред'явленому позову, просив його задовольнити. В частині вимог щодо
зобов'язання посадових осіб Кіровського MB УМВСУ в
Луганській області включити до грошового забезпечення ОСОБА_1 доплату від суми
пенсії у розмірі 50% з 01.01.2005 р. і зобов'язати посадових осіб Головного
Управління Пенсійного фонду України в Луганській області призвести перерахунок
раніше призначеної пенсії з урахуванням доплати від суми пенсії у розмірі 50% з
01.01.2007 року із виплатою недовиплаченої у зв'язку із перерахунком
пенсії, заявив клопотання про виділення
в самостійне провадження, оскільки
спільний розгляд даних вимог ускладнює вирішення справи. Дане клопотання судом
було задоволено, про що винесено ухвалу
від 06.07.2007 року.

2

Представник
відповідача - УМВСУ в Луганській області у судовому засіданні вимоги позову не
визнав у повному обсязі, надавши суду
докази в обґрунтування своєї позиції,
дав суду відповідні пояснення.

Представник
відповідача - Кіровського MB УМВСУ в Луганській області у судовому засіданні вимоги
позову не визнала у повному обсязі,
надавши суду докази в обґрунтування своєї позиції та відповідні
пояснення.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши і вивчивши матеріали справи в їх
сукупності, вважає вимоги позову
підлягаючими задоволенню частково з наступних підстав.

Як
встановлено судом, позивач дійсно
проходив службу в ОВС і був звільнений на підставі наказу начальника УМВСУ в
Луганській області від 29.06.2004 р. з посади начальника Кіровського міського
відділу MB УМВСУ в Луганській області.

Предметом
судового розгляду є правовідносини, що
пов'язані з проходженням позивачем публічної служби в ОВС України, який підпадає під адміністративну юрисдикцію
і розглядається в порядку адміністративного судочинства згідно ст. 17 КАС України.

Відповідно
до ст. 16 Закону України "Про
міліцію" працівники міліції мають формений одяг, який видається безкоштовно. Постановою КМУ
від 17.11.2001 р. № 1515 "Про формений одяг осіб начальницького і рядового
складу ОВС, військовослужбовців в
спеціальних моторизованих військових частинах міліції, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх
справ і осіб начальницького складу податкової міліції" затверджені опис і
зразки форменого одягу і відзнаки начальницького і рядового складу ОВС. Відповідно до постанови КМУ від 17.11.2001 р.
№ 1515 та з метою впорядкування забезпечення речовим майном осіб начальницького
і рядового складу органів внутрішніх справ військовослужбовців внутрішніх
військ МВС України був виданий наказ МВС України від 05.12.2003 р. № 1489, яким було затверджене Положення про
забезпечення речовим майном осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ і військовослужбовців внутрішніх військ МВС України та форми
обліку речового майна. Згідно п.1.3. вказаного Положення функції речового
постачання здійснюються в УМВС відділом ресурсного забезпечення. Тому суд
вважає, що позивач вірно зазначив
відповідачем в даному позові по вимозі про стягнення грошової компенсації замість
належних предметів форменого обмундирування саме УМВС України в Луганській
області, до складу якого входить як
структурний підрозділ без утворення самостійної юридичної особи відділ
ресурсного забезпечення. Також, згідно
із п. 1.4.13.
вказаного Положення, на речову службу
покладається оформлення розрахунків з особами,
що звільняються з органів внутрішніх справ. Відповідно до п. 4.6.
вказаного Положення особам рядового і начальницького складу ОВС, які звільняються в запас чи відставку
виплачується грошова компенсація. Таким чином,
позивач при звільненні набув права на отримання грошової компенсації
замість належних предметів форменого обмундирування.

Згідно
довідки про виплату грошової компенсації замість належних предметів форменого
обмундирування № 7 від 30.01.2007 p., наданої
УМВС України в Луганській області, до
виплати ОСОБА_1 належить 2989, 31 гривень,
які не виплачені йому при звільненні і тому підлягають стягненню з УМВС
України в Луганській області.

Указом
Президента України № 926/96 від 04.10.1996 р. "Про умови грошового
забезпечення осіб рядового і начальницького складу і оплати труда працівників
ОВС" по місцю проходження служби зобов'язана виплачуватися матеріальна
допомога у розмірі місячного грошового забезпечення на рік (пункт 2, абзац 4).

З
наданої Кіровським MB УМВСУ в Луганській області довідки № 48/23/8 від
15.02.2007 р. вбачається, що матеріальна
допомога позивачу за час проходження служби в

3

Кіровському MB УМВСУ надавалась
у 2003 р. в розмірі
383, 50 грн.

Згідно
п.5 п.п.5.3 ст. 195 Наказу МВС України
від 04.06.2002 року №519 термін зберігання бухгалтерських документів, які є підставою для бухгалтерських записів (у
тому числі рапортів атестованих співробітників про надання їм матеріальної
допомоги) складає З роки, таким чином
встановити факт не отримання ОСОБА_1 матеріальної допомоги за період з 1998 р.
по 2002 р. включно не має можливості,
дані документи знищено після проведення ревізії.

Згідно
довідки Кіровського MB № 48/23/8 від 15.02.2007 p.,
розмір середньомісячного грошового забезпечення позивача
для нарахування матеріальної допомоги складав: у 2003 р. - 1224, 18 грн. та
2004 р. - 1529, 38 грн. З урахуванням виплаченої позивачу матеріальної допомоги
у 2003 р. в сумі 383, 50 грн., розмір
невиплаченої матеріальної допомоги за 2003-2004 р. склав 2370, 06 грн., які підлягають стягненню з Кіровського MB УМВС на
користь позивача.

Згідно
п.3 (а) абз.3 Указу Президента України від 04.10.1996 року №926/96 "Про
умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу і оплати
праці співробітників ОВС" і наказами МВС України №№ 750-96, 570-98,
передбачена надбавка за особливі умови служби, кваліфікацію,
професійний ризик і виконання особливо важливих завдань.

Позивачу
наказом начальника УМВС в Луганської області від 27.06.2002 року №130 була
встановлена надбавка за особливі умови служби у розмірі 50% від окладів
грошового забезпечення, яка йому
безпідставно не виплачувалася Кіровським MB з
01.06.2002 р. по 1.09.02р.

З
01.09.2002 р. по грудень 2003 р. надбавка виплачена позивачу у повному обсязі
згідно вищевказаного наказу. У грудні 2003 року виплата надбавки не
призводилась на підставі наказу УМВСУ № 797 від 01.12.03 р. і суд приходить до
висновку про правомірність дій посадових осіб Кіровського MB
УМВСУ в Луганській області по невиплаті даної надбавки в грудні 2003 р.

У
подальшому позивачу вказана надбавка встановлювалась наказом УМВСУ в Луганській
області №61 від 10.02.2004 р.
у розмірі 30% від окладів грошового забезпечення і виплачувалась у повному
обсязі по момент звільнення.

Таким
чином, суд вважає за необхідне
зобов'язати посадових осіб Кіровського MB УМВСУ в
Луганській області призвести нарахування і виплату позивачеві надбавки за
особливі умови служби у розмірі 50% від окладів грошового забезпечення за період
з 01.06.02 р. по 01.09.02 р.

На
підставі Указу Президента України від 04.10.96 № 926/96 керівникам органів
внутрішніх справ у межах асигнувань, що
виділяються на утримання цих органів,
було надане право встановлювати особам рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, які мають
право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їхньою
згодою та в інтересах справи на службі,
щомісячну доплату в розмірі від 25 до 50 відсотків суми пенсії, яка б могла бути їм нарахована (п.3
"а" Указу) та преміювати осіб рядового і начальницького складу ОВС
(п.3 "б" Указу).

Згідно
довідки Кіровського MB УМВС України в Луганській області № 48/11169 від
24.10.2006 p., яка є в матеріалах справи (а.с. 4), позивачу відповідно до Постанови КМУ від
02.04.1993 р. та наказу МВС від 28.08.1995 р. була встановлена щомісячна
доплата від передбачувальної суми пенсії в розмірі 25%, яка виплачувалась Кривякіну Ю.О. з 01.01.2000

4

р. по 31.12.2000 p. та з 01.01.2001 р.
по 30.09.2001 p.
згідно довідок УРП про виплату щомісячної доплати від суми пенсії. За весь
час виплати, розмір доплати позивачу не
змінювався. Наказами МВС України №779 від 11.09.01 р. і УМВСУ в Луганській
області № 683 від 09.11.01 р. виплата передбачуваної пенсії була тимчасово припинена
через відсутність бюджетних коштів з 01.10.01 р. по 31.12.01 р. Наказ про
відміну або скасування даної доплати відносно позивача надалі посадовими
особами Кіровського MB УМВСУ в Луганській області та УМВСУ в Луганській області
не видавався і суд приходить до висновку щодо неправомірності невиплати йому
передбачувальної пенсії з 01.01.02 р. по момент звільнення та вважає за
необхідне зобов'язати посадових осіб Кіровського MB УМВСУ в
Луганській області призвести нарахування і виплату доплати від суми пенсії, яка могла бути нарахована позивачу за вислугу
років у розмірі 25% за період з 01.01.02 р. по момент звільнення.

Відповідно
до Указу Президента України №926 від 04.10.1996 p., № 463 від 23.06.2001 р. доплата від суми
пенсії входить в додаткові види грошового забезпечення співробітників ОВС і
тому впливає на розмір вихідної допомоги при звільненні з органів МВС. Дана доплата не була врахована в розрахунок
призначеної позивачу вихідної допомоги.

Тому суд
вважає за необхідне зобов'язати посадових осіб Кіровського MB
УМВСУ в Луганській області призвести перерахунок вихідної допомоги ОСОБА_1
з урахуванням доплати до суми пенсії у розмірі 25% місячного грошового
забезпечення і виплату недовиплаченої вихідної допомоги з урахуванням цієї
доплати.

Суд
вважає не підлягаючими задоволенню вимоги позову щодо стягнення на користь
позивача надбавки за особливі умови служби з 2000 р. по червень 2002 p.,
оскільки накази про встановлення надбавки за особливі
умови служби позивачу за вказаний період було знищено.

Також
суд вважає за необхідне поновити позивачу строк на звернення до
адміністративного суду в зв'язку з тим,
що причини пропуску строку вважає поважними. Так, позивач проходив службу в ОВС і був
звільнений з органів МВС 29.06.2004 р.

Порядок
та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженим Кабінетом Міністрів України (
ст. 18 Закону України "Про
міліцію") , а форми і розміри
грошового утримання працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів
України ( ст. 19 Закону України
"Про міліцію"). Відповідно до п.10 Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом ОВС України особи рядового і начальницького
складу ОВС користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і
свободами, виконують всі обов'язки
громадян, передбачені Конституцією
України та іншими законодавчими актами,
а їх права, обов'язки і
відповідальність, що випливають з умов
служби, визначаються законодавством, Присягою,
статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Згідно
із ст.
116 КЗпП України при звільненні робітника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи,
організації, призволяться в день
звільнення і у випадку порушення законодавства про оплату праці співробітник
має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної
плати без обмеження якимось строком ( ст.
233 КЗпП України).

Кодекс
законів про працю України регулює трудові відносини всіх робітників ( ст. 1 КЗпП України) і тільки при наявності
відповідного правового обґрунтування та наявності спеціальних нормативних
актів, що регулюють оплату праці в
деяких інших сферах, можливо уникнути
розповсюдження на співробітника деяких,
чітко визначених іншим правовим актом норм трудового права. В Положенні
про проходження служби рядовим і начальницьким

5

складом органів внутрішніх справ України не вказані випадки, в яких на співробітників міліції не
розповсюджується норми КЗпП України,
також не вказані особливості та строки остаточного розрахунку, тому суд вважає можливим при зверненні
співробітника міліції за остаточним розрахунком не обмежувати такий строк на
звернення, враховуючи при цьому норми
КЗпП України.

Таким
чином, враховуючи вищевказане, суд вважає вимоги уточненого позову
обґрунтованими і підлягаючими задоволенню частково.

У
відповідності ст. 94 КАС України судовий
збір по справі віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.
ст. 8-9, 94,
99, 159-163 КАС, ст. 16 Законом України "Про
міліцію", Указом Президента України
№ 926/96 від 04.10.1996 p., Постановою КМУ від 17.11.2001 р. № 1515, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Уточнені позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити
ОСОБА_1 строк на звернення до суду із адміністративним позовом.

Стягнути
з УМВС України в Луганській області на користь ОСОБА_1 невиплачену компенсацію
за формене обмундирування в сумі 2989, 31 гривень.

Стягнути
з Кіровського MB УМВС України в Луганській області на користь ОСОБА_1
невиплачену щорічну матеріальну допомогу на оздоровлення за період з 2003 р. по
2004 р. у розмірі
2370, 06 гривень.

Зобов'язати
посадових осіб Кіровського MB УМВСУ в Луганській області призвести нарахування і
виплату ОСОБА_1 надбавки за особливі умови служби у розмірі 50% від окладів
грошового забезпечення за період з 01.06.02 р. по 01.09.02 р.

Зобов'язати
посадових осіб Кіровського MB УМВСУ в Луганській області призвести нарахування і
виплату ОСОБА_1 доплати від суми пенсії,
яка могла бути нарахована позивачу за вислугу років у розмірі 25% за
період з 01.01.02 р. по момент звільнення.

Зобов'язати
посадових осіб Кіровського MB УМВСУ в Луганській області призвести перерахунок вихідної
допомоги ОСОБА_1 при звільненні з урахуванням доплати від суми пенсії у розмірі
25% місячного грошового забезпечення і виплату недовиплаченної вихідної
допомоги з урахуванням цієї доплати.

В іншій частині
заявлених позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Судові витрати
по справі віднести за рахунок держави.

Постанова
суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного
адміністративного суду Донецької області через Ленінський районний суд м. Луганська шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги,
з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст.
186 КАС України.