Справа № 22-а-9058/2008
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2008-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя - доповідач Білак С.В.
Суддя - доповідач 1-ї інстанції Шальєва В.А.
апеляційний адміністративний суд
У Х В А Л А

Іменем України

29 серпня 2008 року справа № 22-а-9058/08

приміщення суду за адресою: м.
Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суд у складі:

головуючого

Білак С.В.

Суддів при секретарі за участю представника відповідача розглянувши у відкритому апеляційну скаргу відповідача:

Сухарьок М.Г., Гаврищук Т.Г. Безруковій В.М. Якименко Д.Г. судовому засіданні Управління Пенсійного фонду України в
Ворошиловському районі м.Донецька

на постанову
від по справі

Донецького окружного адміністративного суду 25.06.2008 року /у повному обсязі
виготовлена - 27.06.2008 року/ № 2-а-11503/08

за позовом до

ОСОБА_1 Управління Пенсійного фонду України в
Ворошиловському районі м.Донецька

про

зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в Ворошиловському районі м.Донецька про
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду
від 25.06.2008р. позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені. Зобов»язано Управління Пенсійного фонду України в
Ворошиловському районі м.Донецька призначити ОСОБА_1 з 01.12.2007 р. пенсію у
зв»язку з втратою годувальника в розмірі 50 відсотків щомісячного довічного
грошового утримання померлого годувальника ОСОБА_2. Стягнуто з Державного бюджету України на
користь ОСОБА_1 3 грн. 40 коп.

22.07.2008
р. Управлінням Пенсійного фонду України в Ворошиловському районі м.Донецька на
рішення суду першої інстанції подана
апеляційна скарга, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та
відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.

Апеляційну
скаргу мотивує тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального права.

В
апеляційній скарзі відповідач зазначає, що
Законом України «Про державне загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» передбачає порядок та строки
нарахування пенсії, а перелік необхідних документів передбачений в Порядку
подання та оформлення та подання документів для призначення пенсії. В п.37
Порядку подання та оформлення та подання документів для призначення
пенсії відповідно до Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» зазначено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення
пенсії, відстрочку часу її призначення, перерахунок та відновлення виплати
раніше призначеної пенсії, а також про проведення з одного виду пенсії на інший
при зверненні особи з відповідною заявою. Суд першої інстанції не взяв до
уваги, що 18.03.2008 р. позивач звернувся до Управління Пенсійного Фонду
України у Ворошиловському районі м. Донецька з заявою на відповідному бланку та
додатками необхідними для призначення пенсії у зв»язку зі смертю годувальника,
саме з цього моменту позивачці має бути призначений даний вид пенсії. Так як
спеціальна норма, а саме Закон України «Про статус суддів» містить посилання до
Закону України «Про державну службу», то до спірних правовідносин повинні бути
застосовані саме норми Закону України «Про державну службу», а не Закону
України «Про загальнообов»язкове
державне пенсійне страхування».

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав
доводи апеляційної скарги.

Позивач до судового засідання не з'явився, надав
клопотання про розгляд справи за його відсутністю, про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає, що неприбуття у судове засідання
особи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду
справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги представника відповідача,
перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а судове рішення таким, що
підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України,
судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

З
матеріалів справи вбачається, що позивач позивач ОСОБА_1 з 01.02.1953 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, про що
свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.11). ОСОБА_2 працював суддею судової колегії з кримінальних
справ Донецького обласного суду
(а.с. 9).

Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька
від 20.02.2008 р. встановлений факт перебування ОСОБА_1 на
утриманні ОСОБА_2 з 01.11.1960 р. по
ІНФОРМАЦІЯ_1 і рішення суду набрало законної сили /а.с.5/.

Таким чином, не підлягає доказуванню факт
знаходження позивача ОСОБА_1 на утриманні
чоловіка ОСОБА_2, який на час смерті отримував щомісячне довічне грошове утримання відповідно до
Закону України „Про статус суддів".

З березня 1994 р. ОСОБА_2 перебуває у відставці,
отримував щомісячне довічне грошове утримання,
розмір якого, згідно довідки, становив 6519,01 гр. (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с. 10).

01.12.2007 р. ОСОБА_1 звернулась до УПФУ у
Ворошиловському районі м. Донецька
із заявою про призначення їй пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Позивачу було відмовлено у призначенні
такого виду пенсії.

Суд першої інстанції встановив, що управлінням
Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька протиправно було відмовлено позивачу у
призначенні пенсії.

Умови призначення пенсії у зв'язку з втратою
годувальника визначені ст. 36 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті
страхового стажу, який був би
необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій
статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його
утриманні, мають право на пенсію у зв'язку
з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника,
для яких його допомога була постійним і основним джерелом
засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою
годувальника.

Відповідно до ст.37 зазначеного
Закону пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50
відсотків пенсії за віком померлого
годувальника.

Чоловік позивача ОСОБА_2 як суддя у
відставці отримував щомісячне довічне грошове утримання, призначене відповідно
до Закону України „Про статус суддів", а не пенсію, призначену відповідно до Закону України
„Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" чи Закону України „Про державну службу".

У відповідності до ч. 4 ст. 43 Закону України „Про статус
суддів" судді, який пішов у відставку,
за наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про
державну службу". Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його
вибором пенсія або звільнене від
сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи понад
20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не
більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.
Судді у відставці, який має стаж
роботи на посаді судді менше 20 років і досяг 55-річного віку (для жінок - 50
років), розмір щомісячного грошового утримання обчислюється пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді.
При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового
утримання в зазначеному розмірі, або, за його вибором, призначається пенсія на
умовах, передбачених статтею 37
Закону України „Про державну службу".

Статтею 45 Закону України „Про статус суддів" врегульоване питання
соціального захисту суддів. Так, згідно ч. 4 цієї статті,
у разі загибелі (смерті) судді, в тому числі судді у відставці, внаслідок
тілесного ушкодження чи іншого ушкодження здоров'я, пов'язаного з виконанням
відповідно до закону службових обов'язків, непрацездатним членам сім'ї, що перебували на його утриманні, щомісячно
виплачується компенсація в розмірі різниці між частиною заробітку
загиблого, що припадала на їх частку, і призначеною пенсією у зв'язку з втратою годувальника без урахування одноразової
допомоги.

Отже, Законом України „Про статус суддів" не
врегульоване питання про соціальний захист осіб,
які перебували на утриманні судді, у разі смерті судді, який отримував щомісячне довічне грошове утримання.

Частиною 7 статті 9 КАС України
встановлено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує
закон, що регулює подібні правовідносини
(аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і
загальних засад права (аналогія права).

Судом першої інстанції вірно
зроблено висновок, що до спірних правовідносин можуть бути застосовані
положення Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині призначення пенсії у зв'язку з втратою
годувальника (аналогію закону).

Відповідно до ст. ст. 36, 37 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ОСОБА_1, яка перебувала
на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2,
має право на отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника в розмірі 50 відсотків пенсії за віком
померлого годувальника.

Визначаючи період, за який
необхідно провести перерахунок пенсії, суд першої інстанції вірно прийняв до
уваги положення п.3 ч.1 та ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов»язкове
державне пенсійне страхування» відповідно до яких пенсія у зв»язку з втратою
годувальника призначається з дня, що настає
за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду
пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника. Переведення з
одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання заяви з усіма необхідними
документами.

Оскільки позивач звернулась до
відповідача з заявою про перевід з одного виду пенсії на інший, то в даному
випадку перевід з одного виду пенсії на інший повинен проводитися з дня
звернення, а саме, з 01.12.2007 р.

З урахуванням наявних в
адміністративній справі матеріалів, судом першої інстанції вірно зроблено висновок щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування
постанови суду не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.
200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ворошиловському
районі м.Донецька - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 25.06.2008 р. по справі № 2-а-11503/08 за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ворошиловському районі
м.Донецька про зобов»язання вчинити певні дії- залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали проголошена 29 серпня 2008 року, в
повному обсязі ухвала складена 2 вересня 2008 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту набрання законної сили.

Головуючий суддя С.В.Білак

Судді
Т.Г.Гаврищук

М.Г.Сухарьок