Справа № 22-а-3954/2008
Суддя: Шаптала Н.К.
Дата ухвалення: 2008-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
22-а-3954/08 Суддя
доповідач: Шаптала Н.К.
у 1-ій інстанції: Дюбін В.В.
апеляційний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 вересня 2008 року місто Донецьк

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді: Шаптала Н.К.

суддів апеляційного
суду:
Бадахової Т.П., Горбенко К.П.

при секретарі судового засідання: Чуріковій Я.О.

З участю сторін: сторони або їх представники у судове засідання не
з'явились, про час та місце слухання справи сторони були належно
повідомлені належним чином;

розглянувши
апеляційну скаргу

Управління праці
та соціального захисту населення виконкому Краснодонської міської ради
Луганської області

на постанову

Краснодонського міськрайонного суду Луганської області

від

17 січня 2008
року

у справі за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці
та соціального захисту населення виконкому Краснодонської міської ради
Луганської області

про

Стягнення
щорічної допомоги на оздоровлення;

ВСТАНОВИВ:

Постановою
Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 17 січня 2008 року
були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1. до Управління праці та соціального
захисту населення виконкому Краснодонської міської ради Луганської області про
стягнення щорічної допомоги на оздоровлення за період з 1996 року по 2003 рік
та з Управління праці та соціального захисту населення виконкому Краснодонської
міської ради Луганської області на користь ОСОБА_1. було стягнуто щорічну
допомогу на оздоровлення у розмірі 6388 грн.

Відповідач з вказаною постановою суду
не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої
інстанції скасувати та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1. в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а постанова суду
першої інстанції - скасуванню, із частковим задоволенням позовних вимог
ОСОБА_1., а саме, щодо стягнення з Управління праці та соціального захисту
населення виконкому Краснодонської міської ради Луганської області недоплаченої
суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2003 рік, та відмовою у задоволенні
позовних вимог щодо стягнення недоплачених сум щорічної разової грошової
допомоги на оздоровлення за 1996-2002 роки.

До такого
висновку колегія суддів прийшла з огляду на наступне:

Як
встановлено судом першої інстанції та як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1. є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, якому
встановлена 3-тя група інвалідності, та йому відповідно до норм ст. 48 Закону
України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 року підлягають сплаті одноразові щорічні компенсації на
оздоровлення у розмірі 4-х мінімальних розмірів заробітної плати, встановленої
на момент її виплати.

Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, задовольнивши позовні
вимоги ОСОБА_1. в частині стягнення суми щорічної разової грошової допомоги за
1996-2002 роки припустився помилки, оскільки
не врахував тих обставин, що органи соціального захисту населення
здійснюють виплату щорічної допомоги на
оздоровлення, громадянам, які постраждали внаслідок ліквідації Чорнобильської
катастрофи, починаючи лише з 29 жовтня 2003 року, відповідно до п. 2
Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального
захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою КМУ від 04.03.2002 року №
256 (із змінами та доповненнями).

Крім того, як вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_1., як інвалід 3-ої групи по захворюванню внаслідок
ліквідації аварії на ЧАЕС, знаходиться на обліку в Управлінні праці та
соціального захисту населення виконкому Краснодонської міської ради Луганської
області саме з 21.07.2003 року та у грудні 2003 року Управлінням йому було
виплачено суму щорічної разової допомоги на оздоровлення, як особі постраждалій
внаслідок ліквідації Чорнобильської катастрофи, у розмірі 21,50 грн.

Про те, частково задовольняючи позов
ОСОБА_1., колегія суддів, вважає, що в даному випадку при розгляді справи, суду
необхідно було виходити саме з вимог закону, який має вищу юридичну силу
відносно постанов Кабінету Міністрів України, якими керувався відповідач,
сплачуючи позивачу щорічну допомогу на оздоровлення у зменшених розмірах,
замість встановлених за нормами ст. 48 Закону України № 796- XII від 28.02.1991
року, - тобто з розміру чотирьох мінімальних заробітних плат, розмір яких не
може бути меншим за прожитковий мінімум для непрацездатних осіб.

До такого висновку колегія прийшла враховуючи і норми
ст.ст. 46, 48 Конституції України відповідно до яких, громадяни України мають
право на достатній життєвий рівень та соціальний захист, що включає в себе і
право громадянина на пенсійне забезпечення в старості. Більш того,
пенсії та інші соціальні виплати та
допомоги мають забезпечувати рівень життя громадянина не нижчий від
прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом
України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі ЗУ №2017 від 05.10.2000р.),
визначаються правові засади формування та застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією
України та законами України - основних соціальних гарантій.

Відповідно
до норм ст.ст. 5,6 ЗУ № 2017 від 05.12.2000 року, основним державним соціальним
стандартом є прожитковий мінімум, на підставі якого встановлюються та
визначаються державні гарантії та стандарти в усіх сферах життєдіяльності
населення, в тому числі й щодо дотримання соціальних гарантій та стандартів підтримки інвалідів, осіб
похилого віку.

Відповідно до
ст.17 ЗУ № 2017 основні державні
соціальні гарантії встановлюються
законами України з метою забезпечення конституційних прав громадян на достатній
життєвий рівень - до таких гарантій віднесено і
мінімальний розмір пенсії за віком та мінімальний розмір заробітної
плати, - які не можуть бути меншими від прожиткового мінімуму встановленого
законом.

Законом України
№ 380-IV від 26.12.2002 року з 01.12.2003 року було встановлено
мінімальну заробітну плату у розмірі - 205 грн., тобто, на користь ОСОБА_1. за
2003 рік підлягає стягненню сума щорічної разової грошової допомоги на
оздоровлення у розмірі 798,50 грн., що складається з наступного: (205 грн. х 4)
- 21,50 грн. (сума вже отриманої допомоги).

Враховуючи
наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління
праці та соціального захисту населення виконкому Краснодонської міської ради
Луганської області підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої
інстанції - скасуванню, із частковим задоволенням позовних вимог ОСОБА_1., а
саме, щодо стягнення з Управління праці та соціального захисту населення
виконкому Краснодонської міської ради Луганської області суми щорічної допомоги
на оздоровлення за 2003 рік та зобов'язанням відповідача сплатити на користь
ОСОБА_1. суму щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 798,50 грн., та з
відмовою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. щодо стягнення з Управління
праці та соціального захисту населення виконкому Краснодонської міської ради
Луганської області суми щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення за
1996-2002 роки, оскільки в даному випадку позов заявлено до неналежного
відповідача.

На підставі
викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 195, п.3 ч.1 ст.198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія;-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення
виконкому Краснодонської міської ради Луганської області - задовольнити
частково.

Постанову
Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 17 січня 2008 року
- скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1-
задовольнити частково.

Стягнути з
Управління праці та соціального захисту населення виконкому Краснодонської
міської ради Луганської області на користь ОСОБА_1суму недоплаченої щорічної разової грошової допомоги на
оздоровлення за 2003 рік у розмірі 798 грн. 50 коп.

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1. щодо стягнення з Управління праці та соціального
захисту населення виконкому Краснодонської міської ради Луганської області суми
щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення за період 1996-2002 роки -
відмовити.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом місяця безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України, з дня її проголошення.

Колегія суддів: Н.К.Шаптала

Т.П.Бадахова

К.П.Горбенко