Справа № К-1305/07
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2008-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

Іменем України

4 червня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у
складі:

Головуючого, судді - Смоковича
М.І.,

Суддів - Весельської
Т.Ф.,

Горбатюка
С. А.,

Мироненка О. В.,

Чумаченко
Т.А.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд
адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Сімферопольської міської ради, Управління містобудування і
архітектури Сімферопольської міської ради, Сімферопольської міської ради, треті
особи: ГОСОБА_2, виконавчий комітет Центральної районної ради міста Сімферополя
про визнання протиправним рішення,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 13 грудня 2006 року, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2005 року ОСОБА_1 звернулася до виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради, Управління містобудування і архітектури
Сімферопольської міської ради з позовом про визнання нечинним та скасування
рішення виконавчого комітету Сімферопольської міської ради № 2275 від 26 листопада 2004 року,
яким ОСОБА_2 надано дозвіл на реконструкцію квартир АДРЕСА_1і та дозволу
інспекції державного архітектурного будівельного контролю Управління
містобудування і архітектури Сімферопольської міської ради № 467 від 11 травня 2005 року щодо надання
дозволу на виконання зазначених будівельних робіт.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вказаним рішенням та
дозволом порушуються її права, як іншого власника квартири цього ж будинку, на
користування прибудинковою територією. Окрім того, проведення будівельних робіт
у квартирах, належних ОСОБА_2, ставить під загрозу цілісність стіни, спільної з
її квартирою, а реконструкція проводиться з порушенням санітарних та
будівельних норм.

Постановою Залізничного районного суду міста Сімферополя Автономної
Республіки Крим від 04 жовтня 2006 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних
вимог.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 13 грудня 2006 року
постанову Залізничного районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 04 жовтня 2006 року скасовано та закрито провадження у справі у
порядку адміністративного судочинства.

У поданій касаційній скарзі, з посиланням на порушення норм матеріального
та процесуального права, ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду
апеляційної інстанції та направлення справи на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду,
колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Стаття 17 КАС України встановлює категорії спорів, на які поширюється
компетенція адміністративних судів.

Зокрема, пунктом 1 частини 1 зазначеної статті визначено, що до компетенції
адміністративних судів України належать спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових
актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України справою адміністративної юрисдикції є переданий на
вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією
зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські
функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства
України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового
вирішення.

З матеріалів справи вбачається, що вимога ОСОБА_1 пов'язана з захистом
права користування прибудинковою територією. Окрім того, внаслідок проведеної
ОСОБА_2 реконструкції квартири, вона буде позбавлена можливості покращити свої
житлові умови.

Отже, у справі відсутній публічно-правовий спір, оскільки вимога позивача
не стосується захисту її прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів державної влади.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку
про те, що справу не належить вирішувати у порядку адміністративного
судочинства.

Оскільки ж суд першої інстанції безпідставно розглянув справу як
адміністративну, вирішивши по суті заявлені у ній вимоги, апеляційний суд
обгрунтовано скасував прийняте ним рішення та закрив провадження у справі на
підставі пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України.

Наведені позивачем у касаційній скарзі доводи такого висновку не
спростовують та не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції
порушено норми процесуального права або невірно застосовано норми матеріального
права.

За таких обставин, відповідно до частини 2 статті 224 КАС України, суд
касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване
судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 13 грудня 2006 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає, крім як у порядку та з підстав, передбачених статтями 237-239 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Головуючий, суддя М. І. Смокович

Судді Т.
Ф. Весельська

С.
А. Горбатюк

О.
В. Мироненко

Т.
А. Чумаченко