Справа № 22-а-2249/2008
Суддя: Попович О.В.
Дата ухвалення: 2008-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-2249/08 Головуючий
1-ої інстанції - Волошина І.А.
Суддя-доповідач - Попович О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2008 р. м.
Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

Головуючого судді Попович
О.В.

Суддів:
Бистрик А.М.

Бєлової
Л.В.

при секретарі Романовій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 на Постанову Тростянецького
районного суду Вінницької області від 13 червня 2007 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про встановлення факту
бездіяльності, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2006 року позивач звернувся до Бершадського
районного суду Вінницької області з позовом до Міністерства
внутрішніх справ України, в якому просив суд визнати факт бездіяльності
відповідача; стягнення матеріальних збитків, нанесених бездіяльністю
працівників відповідача та винести відповідну ухвалу.

Вказана справа була передана на розгляд до Тростянецького
районного суду Вінницької області.

Постановою Тростянецького районного суду Вінницької
області від 13.04.2007 року справу розглянуто та в задоволенні позову -
відмовлено.

Не погоджуючись з
вищезазначеною Постановою, позивач подав апеляційну скаргу до Київського
апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати Постанову суду
першої інстанції та винести нову постанову, в якій
визнати факт бездіяльності відповідача по фактам викладеним в позовній заяві,
відшкодувати за рахунок державного бюджету збитки нанесені бездіяльністю
працівниками відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які
з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно зі ст.ст.198 ч.1 п.1, 200 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув
справу, правильно встановив обставини, яким та наданим доказам дав правильну
правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних
вимог.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач
не надав суду доказів того, що внаслідок невиконання МВС України, вказаних ним
положень Закону України «Про міліцію», настали негативні наслідки для ПСП
«Війтівське».

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Відповідно до пп. 1 п. 3 Положення про Міністерство внутрішніх справ України,
затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 2006 року №
1383, основними завданнями МВС є організація
і координація діяльності органів внутрішніх справ щодо
забезпечення захисту прав і свобод людини та громадянина, інтересів суспільства
і держави від протиправних посягань, охорони громадського порядку, забезпечення
громадської безпеки.

МВС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в
установленому порядку головні управління, управління МВС в Автономній Республіці
Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, управління і відділи МВС на
транспорті, районні, районні у містах, міські управління і відділи (п. 6
Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затверджене постановою
Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 2006 року № 1383), які, в свою чергу,
є самостійними юридичними особами.

Діяльність органів внутрішніх справ у сфері виявлення, розкриття злочинів
та захист власності від злочинних посягань регулюється Кримінальним кодексом
України та Кримінально-процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кримінального кодексу України злочином є
передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння, що має три
обов'язкових ознаки: протиправне діяння (дія або бездіяльність), шкідливі
наслідки та причинний зв'язок між діянням та наслідками.

ОСОБА_1. не довів суду, які негативні наслідки наступили для ПСП
«Війтівське» особами, вказаними у його заявах, направлених до Бершадського РВ
УМВС України в Вінницькій області та УМВС України в Вінницькій області.

Крім того, ОСОБА_1 звернувся до суду безпосередньо на бездіяльність МВС
України, що виразилося у невжитті заходів по фактам, викладеним у заявах, не
забезпечило порушення кримінальної справи за фактом вчинення злочину та його
розслідування.

Стаття 98 КПК України закріплює чіткий порядок порушення
кримінальної справи. Як вбачається із матеріалів справи ППП «Війтівське»
знаходиться у Бершадському районі Вінницької області. Так, протягом трьох років
позивач неодноразово звертався з заявами до Бершадського РВ УМВС України у
Вінницькій області, на підставі яких працівниками зазначеного підрозділу
проводилися перевірки та за результатами приймалися, у відповідності з чинним
законодавством України, рішення.

Статтею 27 Закону України «Про міліції» передбачає, що
нагляд за додержанням законності у діяльності міліції здійснюють Генеральний
прокурор України і підлеглі йому прокурори.

Таким чином, неналежне виконання службових обов'язків посадовими особами
структурних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, а саме,
працівниками Бершадського РВ УМВС України у Вінницькій області, що виразилося у
винесенні постанов про відмову у порушенні кримінальних справ, які в
послідуючому були скасовані не є свідченнями бездіяльності відповідача.

Відповідно до ст. 97 КПК України приймати заяви і
повідомлення про вчинені або підготовлювані злочини зобов'язані прокурор,
слідчий, орган дізнання або суддя.

Міністр внутрішніх справ України Луценко Ю.В. не є
особою, зазначеною у ст. 97 КПК України, а тому позивачу слід було звертатись
до визначеного у ст. 97 КПК України кола осіб, а не до Міністра МВС України.

Сам апелянт в суді апеляційної інстанції пояснив, що він
отримував від відповідача відповіді, але його ці відповіді не влаштовували.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних
вимог.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1
на Постанову Тростянецького районного суду Вінницької області від 13 червня
2007 року - залишити без
задоволення.

Постанову Тростянецького
районного суду Вінницької області від 13 червня 2007 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, але може
бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України у порядок і строки,
визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя

Судді: