Справа № 2а-82/2007
Суддя: Мунько Б.П.
Дата ухвалення: 2007-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2а-82/2007 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2007 року Черкаський
районний суд Черкаської області у складі

головуючого-судді Мунько Б.П.

при секретарі Косенко Л.Г.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси матеріали справи за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини А 3177 про стягнення
грошової компенсації за продовольче забезпечення,-

встановив:

ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини А 3177 про
стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення, мотивуючи свій
позов тим, що він проходив військову службу та перебував на фінансовому і
продовольчому забезпеченні у військовій частині А 3177. Наказом командувача
Повітряних Сил Збройних сил України від 05.09.2005 року № 149 звільнений в
запас та наказом командира військової частини від 19.09.2005 року № 203 він був
виключений зі списків частини та знятий з усіх видів забезпечення, а на
військовій службі перебував з 05 серпня 1980 року.

Згідно до вимог
чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», встановлено, що
військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також
речове майно і продовольчі пайки або, за їх бажанням, грошову компенсацію.
Порядок і розміри грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців і
компенсації замість продовольчих пайків встановлюються постановою КМУ № 316 від
12.03.1996 року «Про норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців
Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до
законодавства та осіб рядового і начальницького складу Міністерства внутрішніх
справ». В результаті невиконання вимог даного законодавства України
відповідачем за період з 11.03.2000 року по 19.09.2005 року він не отримував ні
продовольчого забезпечення, ні компенсації за нього, і на день звільнення з
урахуванням індексу інфляції утворилась заборгованість відповідача перед ним по
виплаті грошової компенсації за продовольче забезпечення в сумі 16944 грн 97
коп.

Оскільки
відповідач в добровільному порядку не бажає виплатити йому вказану
заборгованість, то ОСОБА_1 змушений звернутись до суду з даним адміністративним
позовом і просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по
виплаті грошової компенсації за продовольче забезпечення за період з 11.03.2000
року по 19.09.2005 року в сумі 16944, 97 грн.

У судовому засіданні позивач свій позов підтримав,
просить суд його задоволити.

Представник
відповідача - військової частини А 3177 в судовому засіданні адміністративний
позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні.

Заслухавши
пояснення сторін по справі стосовно заявлених позовних вимог, дослідивши
письмові докази, наявні у справі, суд вважає, що адміністративний позов не
підлягає до задоволення з наступних підставах.

Одержання
військовослужбовцями за рахунок держави продовольчих пайків або за їх бажанням
грошової компенсації за них було передбачено ч. 2 ст. 9 Закону України»Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20
грудня 1991 року.

Законом України
від 17 лютого 2000 року «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» дія
ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів
їх сімей» призупинена в
частині одержання

2

військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової
компенсації замість них.

З листопада 2006 року Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено ст. 91,
яка знову надала право військовослужбовцям отримувати продовольче та речове забезпечення, але
оскільки позивач звільнений з військової служби з 19.09.2005 року то дія ст. 91,
Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»
на нього не поширюється.

Таким чином, згідно чинного законодавства України за період з 11.03.2000
року по день звільнення зі служби позивач не мав права на
отримання продовольчого забезпечення або
грошової компенсації замість нього, а тому його позовні вимоги не можуть
бути задоволені.

Крім того, необхідно врахувати, що позивач звільнений в запас 19 вересня
2005 року, до суду звернувся 02 квітня 2007
року, в той час як частиною другою статті 99 КАС України передбачено, що для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не
встановлюється інше обчислюється з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

В судовому засіданні позивач пояснив, що дізнався про порушення своїх прав
у вересні 2005 року.

Таким чином, позивач також пропустив строк звернення до суду без поважних причин. Позивач не звертався до будь-якого суду за
вирішенням спору та не надав суду і інших доказів про поважність
пропуску строку звернення до суду.

Судові витрати у справі підлягають компенсації за рахунок Державного
бюджету України.

Керуючись
Законами України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року; «Про
деякі заходи щодо економії бюджетних
коштів» від 17 лютого 2000 року, ст.ст. 99,100,159-163 КАС України суд,-

постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини А 3177 про стягнення грошової компенсації за продовольче
забезпечення - відмовити.

Судові витрати у справі
компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Заяву про апеляційне оскарження постанови може бути подано протягом 10 днів
з дня закінчення розгляду справи. Апеляційна скарга на
постанову суду подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.