Справа № 2-а-3502/2008
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2008-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3502/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2008 року 17 год.
32 хв. м.
Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд під головуванням судді Шевчук
С.М за участю секретаря судового
засідання Василевич І.І. та сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивач: адвокат
Пузирко О.О. (довіреність в матеріалах справи);

відповідач:
представники Бухта Н. А., Козачок Н.В. (копія довіреності в матеріалах справи);

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом Приватного підприємства «Промкомплектторг» до Державної податкової
інспекції у м.Рівне про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення
-рішення №2/0/23-121 від 26.06.2008року, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Приватне підприємство
«Промкомплектторг» - звернулося з
позовом до Державної податкової інспекції у м.Рівне про визнання протиправним
та скасування податкового повідомлення -рішення №2/0/23-121 від
26.06.2008року.

Відповідач проти позову
заперечує, про що подав письмові заперечення. В обґрунтування своїх заперечень
вказує на те, що відповідач правомірно
виніс обумовлене податкове повідомлення- рішення, обставини щодо виявленого
порушення зафіксовані в акті перевірки позивача. Представники
відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували,
просили суд в його задоволенні відмовити, обґрунтовуючи свою позицію
обставинами, викладеними у запереченнях на позов.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін,
дослідивши подані суду письмові докази,
оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин
справи в їх сукупності, суд вважає,
адміністративний позов слід задоволити
повністю.

При цьому, суд виходив з наступного.

12.06.2008 року працівником ДПІ у
м.Рівне - ГДПР -інспектором відділу
податкового аудиту Козачок Н.В. проведено невиїзну позапланову документальну
перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при
визначенні податкового зобов'язання в декларації з податку на додану вартість
за березень 2008року. За наслідками
вказаної перевірки складено акт від
18.06.2008року №842/23-400/21099497. Названою перевіркою було встановлено
порушення підпункту 7.2.4 п. 7.2 ст. 7, підпункту 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану
вартість», в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість за
березень 2008року на суму 82 118грн.

На підставі висновків викладених в названому акті перевірки та п.п. 17.1.3
п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про
порядок погашення податкових зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (ділі Закон № 2181), відповідачем винесено
податкове повідомлення -рішення №4/0/23-121 від 26.06.2008року про
визначення позивачу податкового зобов'язання з податку на додану вартість, а
зокрема 82118грн.-основний платіж,
24635,0грн. -фінансова санкція.

В судовому засіданні представник
позивача пояснив, що при поданні декларації з ПДВ за березень 2008року до ДПІ у
м.Рівне, позивач допустив описку в графі індивідуальний податковий номер
постачальника розділу ІІ додатку № 5 до
вказаної декларації зазначивши номер 51. Під час документальної
перевірки позивач підтвердив задекларовану ним суму податкового кредиту в
розмірі 82118,48грн. податковими покладними виданими ПП «Макметбрухт»
(індивідуальний податковий номер платника ПДВ 23). Розрахунки з
вказаним постачальником, за поставлені позивачу товарно- матеріальні цінності,
здійснені шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за ініціативою
позивача. Господарських правовідносин з
платником податку індивідуальний податковий номер, якого 51,
позивач в січні- березні 2008року не
здійснював, названий платник не надавав
позивачу податкових накладних.

Представник відповідача Козачок Н.В. пояснила, що
обумовлена перевірка позивача здійснювалась нею. В ході проведення перевірки позивач надав договір купівлі
-продажу, видаткові та податкові накладні виписані ПП «Макметбрухт» всього на загальну
суму 492710,92 грн., в тому числі ПДВ в розмірі 82118,48грн. Відображену суму
податкового кредиту в розмірі
82118,48грн., позивач в ході перевірки підтвердив податковими накладними
виданими ПП «Макметбрухт». Будь-яких документів, що посвідчують проведення
господарської діяльності позивача з платником податку, індивідуальний
податковий номер, якого 51, позивач їй не надавав. В документах
бухгалтерського обліку, а зокрема оборотно - сальдових відомостях та головній книзі також були відсутні
будь-які дані про проведення позивачем
будь-яких господарських операцій з платником податку, індивідуальний
податковий номер, якого 51.
Платник податків з таким індивідуальним
податковим номером має назву - ТзОВ
«Торговий Дім ТПК «Україна».
Згідно бази даних, витягу з реєстру платників податків, свідоцтво
вказаному платнику податків було видано 29.04.04 року, а анульовано
06.12.2006року, по причині неподання звітності протягом року. При цьому,
представник відповідача Козачок Н.В. зазначила, що
надані їй податкові накладні на
суму податку 82118,48грн. видані ПП «Макметбрухт» вона була б прийняла в ході перевірки, як би свідоцтво платника ПДВ ПП «Макметбрухт» не було
анульовано 31.01.2008року по причині неподання звітності більше
року.

Судом встановлено, що 03.01.2008року позивач уклав з ПП «Макметбрухт»
договір купівлі -продажу продукції №01/01-08, з умовами поставки товарів на
склад покупця. В січні 2008року ПП «Макметбрухт» поставило позивачу будівельні
матеріали на суму 492710,92 грн., в тому числі ПДВ в розмірі 82118,48грн. та
видало йому відповідно податкові накладні. Вказані обставини підтверджуються
договором купівлі -продажу продукції №01/01-08, видатковими накладними № АІ
-00009 від 02.01.2008р., №АІ -0000011 від 03.01.2008р., №АІ -000015 від
04.01.2008р., №АІ -0000016 від 05.01.2006р., №АІ -0000018 від 09.01.2008р., №АІ-
0000021 від 10.01.2008р., № АІ -0000022 від 11.01.2008р., податковими
накладними № 9 від 02.01.2008р., №11 від 03.01.2008р., №15 від 04.01.2008р.,
№16 від 05.01.2006р., №18 від 09.01.2008р., №21 від 10.01.2008р., № 22 від
11.01.2008р.. Обумовлені податкові накладні внесені до реєстру отриманих
податкових накладних, який в ході проведення перевірки надавався представнику
відповідача Козачок Н.В. На момент поставки вказаних товарів позивачу, ПП «Макметбрухт»
було платником податку на додану вартість з індивідуальним податковим номером
23, про що йому було 12.01.2005року видано свідоцтво платника податку на додану вартість №8863972.

Вказані обставини не заперечуються сторонами та підтверджуються витягом
реєстру платників податків наданого представниками відповідача (а.с.59).

В подальшому отримані від ПП
«Макметбрухт» товарно-матеріальні
цінності, позивач реалізував ТзОВ «Свіспан Лімітед», ЗАТ «Завод «Технопривод»,
ТзОВ «Укртехнофос», приватному підприємцю ОСОБА_1, ППФ «Альбіон», ПП «Рівне -Спецбуд»,
ТзОВ «НПП Каскад». Обумовлені обставини підтверджуються видатковими накладними
за березень 2008року (а.с.80-88).

Наведені дані свідчать про фактичні
обставини щодо здійснення позивачем та
ПП «Макметбрухт» господарської
операції з поставки (обумовлених в вище перелічених накладних)
товарів позивачу, сума ПДВ з якої складає 82118,48грн.. З наведеного також вбачається, що позивач не
здійснював господарських операцій з платником податку, індивідуальний податковий
номер якого 51. При поданні декларації з ПДВ в графі індивідуальний
податковий номер постачальника розділу ІІ додатку № 5 допустив описку зазначивши номер 51
замість № 23 ПП «Макметбрухт». Наведена описка не призводить до заниження
податкового зобов'язання обумовленого звітного періоду. Отже на зазначену
описку не поширюється положення п. 17.2 ст. 17 Закону України №2181, щодо
необхідності подання платником податків уточнюючого розрахунку у випадку
виявлення платником податків факту заниження податкового зобов'язання минулих
податкових періодів.

Разом із зазначеним, судом
встановлено, що поряд з поставками товарів
для позивача, останній здійснював
поставку товарно-матеріальних цінностей для ПП «Макметбрухт». Так, впродовж січня - березня 2008року позивач по видатковим накладним №РР -0000001 від
31.01.2008року, № РР-0000002 від 20.02.2008року, №РР -0000003 від 22.02.2008р.,
№РР -0000005 від 14.03.2008р, №РР -0000007 від 31.03.2008р., поставив названому
платнику податків товарів на суму 527 620 грн. в тому числі ПДВ в розмірі 87
936,67грн..

Згідно до ст.601 Цивільного Кодексу України зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також
вимог, строк виконання яких не встановлений. Зарахування вимог може здійснюватись
за заявою однієї із сторін. А відтак, зарахування зустрічних однорідних вимог,
за ініціативою (заявою) позивача, що виникли внаслідок поставок товарів між позивачем та ПП «Макметбрухт» не
суперечить діючому цивільному
законодавству України.

31.01.2008року начальником Макіївської ОДПІ затверджено акт про анулювання реєстрації ПП
«Макметбрухт», як платника податку на додану вартість у зв'язку з ненаданням
декларацій більше року.

Відповідно до п. 35 Положення про реєстрацію платників
податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової
адміністрації України від 01.03.2000 р. N 79 та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 03.04.2000 р. за N 208/4429 (із змінами), для інформування
платників податку Державна податкова адміністрація України щомісяця у термін до
12 числа місяця оприлюднює на web-сайті Державної податкової адміністрації
України (www.sta.gov.ua
) інформацію про осіб, позбавлених
реєстрації як платників податку на додану вартість за заявою платника податку
або з ініціативи органів державної податкової служби чи рішенням суду, а саме:
про анульовані Свідоцтва та про причини анулювання.

Однак, станом
на дату проведення господарської
операції з поставки товарів позивачу, обумовлений суб'єкт господарювання був в
установленому порядку зареєстрований, як
платник податку на додану вартість. В реєстрі платників податків була відсутня інформація про анулювання реєстрації ПП«Макметбрухт», як платника податку на
додану вартість. Анулювання такої реєстрації
здійснено після поставки ним товарів позивачу та видачі податкових
накладних. Обумовлені обставини сторонами не заперечуються.

Відповідно до підпунктів 7.2.3,
7.2.4 пункту 7.2 та підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 Закону «Про ПДВ» податкова
накладна складається в момент виникнення податкових зобов'язань продавця, яким
вважається або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський
рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають
поставці або дата відвантаження товарів платником податку. Оригінал податкової
накладної надається покупцю. Податкова накладна є звітним податковим документом
і одночасно розрахунковим документом. Податкова накладна виписується на кожну
повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як платники податку.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається
дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку
платника податку в оплату товарів (робіт, послуг); або дата отримання
податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів
(робіт, послуг) (п.п.7.5.1. п. 7.5 ст. 7
Закону «Про ПДВ»).

З наведеного вище слідує, що на дату
проведення названих господарських
операцій ПП «Макметбрухт» було
наділене відповідними повноваженнями щодо складання та видачі позивачу податкових накладних, а позивач в свою чергу
відповідно був наділений повноваженнями щодо віднесення до складу податкового
кредиту сум нарахованого (сплаченого) ПДВ
у складі ціни прибаного товару.

Закон
України «Про податок на додану вартість» передбачає ряд випадків за
яких платник податку позбавлений права на включення до податкового
кредиту сум сплаченого (нарахованого)
ПДВ у зв'язку з придбанням товарів, а зокрема це: якщо
податкова накладна не містить
реквізитів обумовлених в п. 7.2.1
Закону «Про ПДВ» або якщо на дату
здійснення податковим органом перевірки платника податку включені ним суми до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими податковими накладними (п. 7.4.5.
ст. 7 названого Закону).

Сторони
не заперечують, що під час
перевірки позивач надав
перевіряючим податкові накладні на суму
задекларованого ним податкового кредиту. Надані податкові накладні містили всі необхідні реквізити обумовлені в п. 7.2.1 Закону «Про ПДВ».

З огляду
на обумовлене вище, позивач наділений правом на включення до складу податкового
кредиту сум сплаченого (нарахованого)
ПДВ у зв'язку з придбанням товарів у ПП «Макметбрухт», як
особи, яка на день поставки товарів
позивачу та видачі йому податкових
накладних була в установленому порядку
зареєстрованою платником податку на додану вартість.

Стосовно
ж незвітування ПП «Макметбрухт» до податкового органу, то відповідно
до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер. Відповідальність
за правильність обчислення, своєчасність сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів) і додержання законів про оподаткування несуть безпосередньо платники
податків (ст. 11 Закону «Про систему оподаткування»).

А відтак,
позивач не повинен нести
відповідальність за порушення
іншим платником податків законів про оподаткування. Крім того, ст. 17 Закону 2181 передбачає, що у разі неподання
платником податків декларацій, несплати ним податків, зборів, інших
обов'язкових платежів, до такого
платника податків податковим органом застосовуються фінансові санкції.
Відповідач не надав жодних доказів щодо застосування податковим органом до ПП
«Макметбрухт» або до його посадових осіб
будь-яких заходів впливу (відповідальності) з приводу не оподаткування здійснених
господарських операцій з поставки позивачу товару.

Відсторновуючи з податкового кредиту позивача суми сплаченого (нарахованого) ПДВ у зв'язку з придбанням товарів у ПП «Макметбрухт», податковий орган фактично
перекладає відповідальність на позивача
порушуючи при цьому приписи основного
закону - Конституції України (ст.61).

При цьому, відповідач також
перекладає на позивача
виконання обов'язків, що покладені
на податковий орган згідно п. 1, 3 ст. 10, Закону України «Про державну
податкову службу в Україні. Відповідно до яких
податковий орган зобов'язаний здійснювати контроль: за своєчасністю подання платниками
податків податкових декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з
обчисленням податків, інших платежів; за додержанням податкового законодавства,
правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних
цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів). З названих
обставин слідує, що відповідач фактично
переклав на позивача (покупця) не тільки відповідальність, але й обов'язки, щодо контролю за подання звітності та сплатою
постачальником товарів податків, що є
фактично недопустимим, адже чинним законодавством України не надано покупцям
товарів таких повноважень.

Враховуючи вищевикладене суд
вважає, що спірним податковим повідомленням-рішенням відповідач порушує право
позивача щодо віднесення до складу податкового кредиту сум нарахованого (сплаченого) ПДВ у
складі ціни прибаного товару.

За наведених обставин, суд вважає, що
адміністративний позов слід задоволити повністю.

Керуючись статтями 160-163
Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Приватного підприємства «Промкомплектторг»
задоволити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення -рішення №2/0/23-121
від 26.06.2008року.

3.Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про
апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у
встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Постанова
може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через
суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
С.М.Шевчук

Повний текст постанови складено 12.08.2008року