Справа № 2-а-403/2008
Суддя: Болотін С.М.
Дата ухвалення: 2008-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а-403/2008р.
Шепетівський міськрайонний суд
Хмельницької області в колегіальному складі:
головуючого-судді: Болотіна
суддів: Борисова
секретаря: Панасюк
у відкритому судовому засіданні в м. Шепетівка справу за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального захисту населення Шепетівської районної
державної адміністрації, Міністерства фінансів України, Державного казначейства
України, Міністерства праці та соціальної політики України про стягнення
недоплаченої разової щорічної допомоги до Дня Перемоги,-
звернувся в суд з позовом до Міністерства фінансів України (далі - Мінфін),
Державного казначейства України (далі - Казначейство), Міністерства праці та
соціальної політики України (далі - Мінпраці), управління праці та соціального
захисту населення Шепетівської районної державної адміністрації (далі - соцбез)
про стягнення недоплаченої разової щорічної допомоги учаснику бойових дій.
обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що на протязі останнього року
відповідачі в порушення вимог ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” (далі - Закон) не виплачують йому гарантовані державою
виплати, а тому просить позов задовольнити в повному обсязі.
судове засіданні позивач та його представник не з'явилися, хоча про день та час розгляду справи були
попередженні в установленому законом порядку. Надали суду заяви відповідно до
яких просять справу слухати у їх відсутність, позов підтримали повністю.
відповідачів управління праці та соціального захисту населення Шепетівської
райдержадміністрації та Мінфіну в судове засідання не з'явились, надали суду
заяви відповідно до яких позов не визнали, просять відмовити в його задоволені,
посилаючись на відповідність проведених виплат вимогам закону. Не заперечують
проти розгляду справи у їх відсутність.
Представники відповідачів Державного казначейства України та Міністерства праці та
соціальної політики України в судове засідання повторно не з'явились і причини
неявки суду не повідомили, хоча про день та час розгляду справи були
попередженні в установленому законом порядку. Заяви про відкладення слухання справи
суду не надали.
Суд
дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає до
задоволення частково виходячи з таких підстав.
Судом
встановлено, що ОСОБА_1. є учасником бойових дій, що стверджується
посвідченнями позивача НОМЕР_1.
факти суд вважає встановленими і останні сторонами не оспорюється.
Головуючий: Судді:
до ст. 12 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від
22.10.1993 року № 3551-Х11 із змінами та доповненнями, щорічно до 5 травня
учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком.
з ч. 1 ст. 28 ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV
мінімальний розмір пенсії встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
І кварталі 2007 році - час проведення виплати позивачу, мінімальна пенсія за
віком становила 410грн. 06коп., що є встановленим фактом і суд вважає, що
додаткового доказування не потребує.
ОСОБА_1. має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів
- учасників бойових дій.
встановлено судом та сторонами не оспорюється, позивачу в 2007 році повинні
були бути проведенні гарантовані державою виплати, як учаснику бойових дій. На
виконання своїх зобов'язань, держава, ОСОБА_1. в 2007 році виплатила 280грн.,
що складає значну різницю від взятих на себе зобов'язань.
незважаючи на те, що п'ять мінімальних пенсій за віком у І кварталі 2007 року -
період проведення виплат позивачу, становили 2050грн. 30коп. (410грн. 06коп. х
5), ОСОБА_1. у 2007 році, в
порушення норм Закону було виплачено 280грн.
недоплаченої разової грошової допомоги у 2007 році ОСОБА_1. становить 1770грн.
30коп. (2050грн. 30коп. - 280грн.).
Таким чином, не дивлячись на те, що порядок
виплати щорічної грошової допомоги учасникам бойових дій, її розмір були
встановлені ст. 12 Закону, щорічно, починаючи з 2004 року розмір цієї допомоги
в значно меншому розмірі встановлювався Законами України „Про державний бюджет
на 2004-2007 роки” і розпорядники бюджетних коштів її виплачували в межах
бюджетних видатків на відповідний рік, тобто в значно меншому розмірі ніж
гарантовано державою.
відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права та свободи
гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав та свобод.
цьому відповідно до ст. 2 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22.10.1993 року із змінами та доповненнями, права та
пільги ветеранів війни, членів їх сімей, встановленні раніше законодавством
України не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти
органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права
і пільги учасників бойових дій, передбачені Законом, є недійсними.
наведених вище обставин суд відхиляє твердження представників відповідачів
викладених в письмових запереченнях на позов, в тій частині, що гарантовані
позивачу виплати були проведенні в межах коштів передбачених бюджетом на
поточний рік, в зв'язку з чим законні підстави для задоволення позову відсутні.
крім вищеназваних нормативних актів, які прямо забороняють звуження
гарантованих державою прав позивача, що є в даному випадку, Конституційний Суд
України в межах наданих йому повноважень неодноразово розглядав питання
конституційності положень законів України про Державний бюджет України в
частині обмеження пільг, компенсацій та гарантій на які мають право певні
рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року визнано такими,
що не
відповідають Конституції України,
тобто є неконституційними
положення ст. 29 ЗУ

«Про державний бюджет України на
2007 рік», якими було обмежено щорічну допомогу учасникам бойових дій.

Жодним
чином не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню твердження
представників відповідачів, на які вони
посилаються як на підставу своїх
заперечень, щодо

Головуючий: Судді:

- 3 -

відсутності коштів для здійснення
встановлених Законом виплат. Оскільки відповідно до рішення Європейського Суду
від 8 листопада 2005 року справа «Кечко проти України» встановлено, що органи
державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань.

За
таких обставин, посилання представників відповідачів на ст. 29 ЗУ «Про
державний бюджет України на 2007 рік», якими встановлена виплата разової
грошової допомоги у визначеній сумі, яка є значно меншою встановлених Законом є
безпідставними.

Аналізуючи
всі дослідженні в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд
вважає, що оскільки положення ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22.10.1993 року із змінами та доповненнями, які
передбачають виплату разової щорічної допомоги учасникам бойових дій до Дня
Перемоги є чинними, позивач має право на її отримання, а органи державної влади не
можуть свідомо зменшувати ці виплати.

А тому
вимоги позивача в частині стягнення недоплаченої суми за 2007 рік є законними,
обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно
до ст. 17 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від
22.10.1993 року із змінами та доповненнями, виплату разової грошової допомоги
здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

За
таких обставин, законні підстави для задоволення позову в частині вимог ОСОБА_1. до Казначейства, Мінфіну,
Мінпраці відсутні, оскільки чинним законодавством обов'язок по проведенню
виплат на стягненні яких наполягає позивач покладені виключно на соцбез.

Судові
витрати по справі у вигляді сплати судового збору слід покласти на рахунок
держави, оскільки саме неправомірні дії центральних державних органів призвели
до порушення законних прав позивача.

Виходячи
з наведеного, на підставі ч. 3 ст. 22 Конституції України, рішення
Європейського Суду від 8 листопада 2005 року справа «Кечко проти України», ст.
ст. 2, 12, 17-1, 22 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту' від 22.10.1993 року
із змінами та доповненнями, ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове
державне страхування” від 09.07.2003 року із змінами і доповненнями, рішення Конституційного
Суду України від 09.07.2007 року №
6-рп/2007 по справі № 1-29/2007, керуючись ст. ст. 10, 11, 70, 71, 86, 94, 100,
162 КАС України, суд,-

п о с т
а н о в и в:

Позов
задовольнити частково.

Визнати
неправомірною бездіяльність управління праці та соціального захисту населення
Шепетівської районної державної адміністрації відносно невиплати ОСОБА_1
гарантованої державою разової щорічної допомоги до Дня Перемоги.

Зобов'язати
управління праці та соціального захисту населення Шепетівської районної
державної адміністрації виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову
допомогу за 2007 рік, як учаснику бойових дій, у розмірі 1770грн. 30коп. (одну
тисячу сімсот сімдесят гривень 30 копійок).

В позові
ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України, Державного казначейства України,
Міністерства праці та соціальної політики України про стягнення недоплаченої
разової щорічної допомоги до Дня Перемоги - відмовити.

Судові
витрати по справі у вигляді сплати судового збору покласти на рахунок держави.

Заяву
про апеляційне оскарження постанови може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення постанови,
а апеляційну скаргу
протягом двадцяти днів
після подання

Головуючий: Судді:

- 4 -

заяви про апеляційне оскарження
через Шепетівський міськрайонний суд з одночасним направленням копії
апеляційної скарги в Львівський апеляційний адміністративний суд.

Головуючий : Судді :