Справа № 22-а-4173/2008
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2008-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2008 року
м. Львів

Обрізко
І.М. Улицького В.З. Шавеля Р.М.

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого:

суддів:

за участю
секретаря - Гідей К.М.

представника
відповідача - Виш А.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підприємця ОСОБА_1 на
постанову господарського суду Волинської області від 11 грудня 2007 року по
адміністративній справі №2/100-2А/07 за позовом підприємця ОСОБА_1 до
Ковельської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання нечинним
рішення,-

в с т а н о в и л а :

Підприємець ОСОБА_1 звернулась в місцевий суд з позовом до Ковельської міжрайонної державної
податкової інспекції про визнання нечинним рішення
від 29.05.2007 року за № /0 про застосування штрафних санкцій в сумі
143890,30 грн. за порушення законодавства про застосування реєстраторів
розрахункових операцій.

Вимоги мотивовано тим, що означене рішення відповідачем прийнято із
порушенням вимог діючого законодавства України та на підставі акту, у який
внесено неправдиві дані.

Так, при проведенні перевірки стороною відповідача порушено ст. 11 ч.15,
11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», а саме у
проведенні такої приймали незаконно участь працівники податкової міліції та
вона проведена в порушення порядку і процедури.

Внесені до акту перевірки дані щодо господарських стосунків позивача з
підприємцем ОСОБА_2 є неправдиві та спростовуються реєстром податкових
накладних на відпуск товару отримувачам, прибутковими накладними на отримані
товари від постачальників та видаткові накладні на відпуск товарів зі складу.

Також, на специфікаціях які лягли в основу акту перевірки позивача від
21.05.2007 року за №103/17-1522-, зазначені прізвища
осіб-експедиторів, які у неї ніколи не працювали і не працюють.

Крім цього, постановою Ковельського міськрайонного суду від 11.06.2007 року
у справі № 3-8644/04 підприємця ОСОБА_1 звільнено від адміністративної
відповідальності у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1
КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, а у відповідності
до ч. 4 ст. 72 КАС України така є обов'язковою для адміністративного суду.

Головуючий 1-ї інст. Черняк Л.О.
Рядок
статзвіту № 41 Господарський суд Волинської області.
Справа №22-а-4173/08 Доповідач
: Обрізко І.М.

Постановою господарського
суду Волинської області від 11 грудня 2007 року позовні вимоги задоволено
частково. Суд виходив з того, що планова виїзна
документальна перевірка підприємця ОСОБА_1 розпочата із дотриманням всіх вимог
Закону України «Про державну податкову службу в Україні». Під час проведення
даної перевірки Ковельською МДПІ було встановлено порушення порядку ведення
податкового обліку, в зв'язку з чим виникла необхідність для проведення
зустрічних перевірок. Так як необхідна інформація та матеріали зустрічної
перевірки не надійшли у встановлені законодавством терміни проведення планових
виїзних документальних перевірок, Ковельська МДПІ продовжила термін проведення
планової виїзної перевірки позивача на 5 робочих днів.

Разом з тим, рішення МДПІ в частині 1360 грн. визнано нечинним, оскільки
при розгляді скарги підприємця ДПА у Волинській області було встановлено, що
штрафна санкція в сумі 1360 грн. застосована зайво, що стверджується рішенням
про результати розгляду скарги від 17.07.2007 року № 12207/25-006.

Позивач не погодившись із
вказаним судовим рішенням, подала апеляцію в якій із-за порушення судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків
суду обставинам справи та неповного їх з'ясування, просить його скасувати та
позов в цілому задоволити.

Покликання окрім на обставини
викладені в позовній заяві маються на те, що місцевим судом покладено в основу
судового рішення пояснення свідків, які не склали присяги, не з'ясовано
наявність оригіналів специфікацій та копії останніх не відповідають вимогам ч.
2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в
Україні». Також судом не дано належної оцінки тому, що за судовим рішенням в її
діях встановлено відсутність будь-які порушення ведення розрахункових операцій,
тому незаконно застосовано до неї штрафна санкція.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її
задоволити.

Відповідно до ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення
для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Судом
встановлено, підтверджено матеріалами справи, що рішенням
Ковельської МДПІ від 29.05.2007 року за №/0 до приватного підприємця
ОСОБА_1 застосовано фінансову санкцію в розмірі 143890,30 грн. за порушення
вимог п. 1,2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Означене рішення
прийнято за наслідками перевірки дотримання вимог податкового та іншого
законодавства підприємця за період з 28.12.2005 по 31.12.2006 року, про що
складено акт перевірки від 21.05.2007 року за №103/17-1522-.

Фактично Ковельська МДПІ вбачає порушення порядку ведення податкового
обліку підприємцем ОСОБА_1 в тому, що остання здійснюючи господарські операції
з підприємцем ОСОБА_2 по реалізації їй пива «Чернігівське» різних видів,
отримала від неї кошти в сумі 28778, 06 грн. готівкою через експедиторів але не
провела означену загальну суму через РРО.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»,
суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові
операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані,
опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи
реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових
документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках,
передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар,
отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої
форми на повну суму проведеної операції.

Фінансова санкція податковою інспекцією до підприємця застосована на
підставі п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»,
яка передбачає, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за
рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються
фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих
послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових
операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі
не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій,
у разі не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує
виконання розрахункової операції, або проведення її без використання
розрахункової книжки.

З огляду на п.2 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в
Україні», органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та
у порядку, встановлених Законами України, мають право здійснювати контроль за
додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у
встановленому законом порядку.

Разом з тим, у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається у відповідності
до ч.2 ст.71 КАС України, на відповідача, якщо він заперечує проти такого позову.

В матеріалах справи відсутня переконлива доказова база, що між підприємцями
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існували господарські стосунки, позаяк копії специфікацій
використані Ковельською МДПІ не підтверджені наявністю їх оригіналів та вони за
формою і змістом не є первинними документами, оскільки не відповідають вимогам
ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в
Україні», а саме не містять назви документа та підприємства від імені якого
складено документ, зміст господарської операції, посади і особистого підпису чи
інших даних особи, яка брала участь у господарській операції.

Зазначені специфікації спростовуються первинними документами
бухгалтерського обліку надані позивачем в ході проведення перевірки та
додатками №4, 7 до акту перевірки.

Також з'ясовано, що викладені в специфікаціях прізвища осіб - експедиторів,
не значаться в представлених позивачем копіях трудових договорів, а отже такі в
останньої не працювали.

Пояснення свідків відібрані судом першої інстанції апеляційним судом до
уваги не приймаються відповідно до ч.3 ст.70 КАС України, позаяк вони одержані
з порушенням закону, а саме їх не було під розписку попереджено про кримінальну
відповідальність за завідомо неправдиві показання та не приведено до присяги з
особистим підписом такого тексту.

Поряд з наведеним, мається в матеріалах справи чинна постанова Ковельського
міськрайонного суду від 11 червня 2007 року про звільнення від адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КпАП України та встановлено, що
остання не здійснювала операції з продажу та надання послуг, а тому й не
провела їх через РРО.

З огляду на ч.4 ст.72 КАС України, постанова суду у справі про
адміністративний проступок, яка набрала законної сили, є обов'язковою для
адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи
бездіяльності особи, щодо якої ухвалено постанову суду, лише в питаннях чи мало
місце діяння та чи вчинено цією особою.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Судова
колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими та складають
підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення
справи, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи, які
в повній мірі не були досліджені.

Розподіл
судових витрат слід провести у відповідності до ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись
статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

п о с т а н о
в и л а :

Апеляційну
скаргу підприємця ОСОБА_1 задоволити.

Постанову
господарського суду Волинської області від 11 грудня 2007 року скасувати та
прийняти нову, якою позов підприємця ОСОБА_1 задоволити.

Визнати
протиправним і скасувати рішення Ковельської міжрайонної державної податкової
інспекції від 29.05.2007 року за №/0 про застосування (штрафних)
фінансових санкцій відносно підприємця ОСОБА_1 в сумі 143890, 30 грн.

Стягнути в
користь підприємця ОСОБА_1 понесені судові витрати з Державного бюджету України
в сумі 06,80 грн.

Постанова
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця після
набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Обрізко І.М.
Улицький
В.З. Шавель Р.М.

Головуючий суддя:

судді колегії:

Повний текст постанови виготовлено

та підписано 30.07.2008 року.