Справа № К-2359/06
Суддя: Панченко О.Н.
Дата ухвалення: 2008-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у
складі:

Головуючого, судді - Панченка
О. Н.,

Суддів - Смоковича
М. І.,

Весельської Т.Ф.,

Мироненка
О. В.,

Чумаченко Т. А.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд
адміністративної справи

за скаргою ОСОБА_1 на
дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління юстиції,

касаційне провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограду від 3 лютого 2005 року
та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 червня 2005 року, -

у с т а н о в и л а:

У жовтні 2004 року ОСОБА_1, у порядку провадження у справах, що виникають з
адміністративно-правових відносин, звернувся до суду зі скаргою на дії
державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління юстиції щодо закриття виконавчого
провадження.

Вказував, що державний виконавець, за відсутності для цього законних
підстав, закрив виконавче провадження за виконавчим листом № 2-286/01, виданим
Ленінським районним судом міста Кіровограду, з примусового виконання рішення
цього суду від 12 квітня 2001 року.

Просив визнати указані дії державного виконавця незаконними та зобов'язати
його, відповідно до статті 41 Закону України “Про виконавче провадження”,
відкрити виконавче провадження з примусового виконання зазначеного рішення
суду.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограду від 3 лютого 2005
року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від
29 червня 2005 року, у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, заявник
звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду України, який передав її у
порядку, визначеному пунктом 10 “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу
адміністративного судочинства України для вирішення до Вищого адміністративного
суду України.

У касаційній скарзі, з посиланням на порушення норм матеріального і
процесуального права, ставиться питання про скасування зазначених судових
рішень.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Справа розглянута судами попередніх інстанцій до набрання чинності Кодексом
адміністративного судочинства України, а тому суд касаційної інстанції
перевіряє додержання норм матеріального і процесуального права, що діяли на час
розгляду справи.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судами встановлено, що рішенням Ленінського районного суду міста
Кіровограду від 12 квітня 2001 року позовні вимогиОСОБА_1 задоволено частково -
визнано недійсним Державний акт на право індивідуальної власності на земельну
ділянку за АДРЕСА_1, виданий ОСОБА_2на підставі рішення виконавчого комітету
Кіровської міської ради народних депутатів № 796 від 28 листопада 1996 року; у задоволенні позовних
вимог щодо зобов'язання прийняти рішення по оформленню документів на
приватизацію вказаної земельної ділянки, відповідно до рішення виконавчого
комітету Кіровоградської міської ради № 971 від 1 жовтня 1981 року відмовлено.

22 серпня 2001 року державним
виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції Яременко Н. М. відкрито виконавче провадження з
примусового виконання зазначеного рішення та запропоновано відповідачу (у
виконавчому провадженні - боржнику), яким є виконавчий комітет Кіровоградської
міської ради, у строк до 29 серпня 2001
року виконати його добровільно.

Листом від 28 серпня 2001 року за № 2769/11 виконавчий комітет
Кіровоградської міської ради повідомив, що на виконання вказаної постанови
державного виконавця, ним анульовано вказаний у рішенні суду державний акт на
право індивідуальної власності на земельну ділянку (а. с. 8).

Оскільки рішення суду згідно з виконавчим документом було виконано,
державний виконавець 29 серпня 2001 року прийняв постанову про закінчення
виконавчого провадження (а. с. 46), відповідно до вимог статті 37 Закону
України “Про виконавче провадження”, якою передбачено, що виконавче провадження
підлягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з
виконавчим документом, про що державний виконавець виносить постанову, яка
затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби,
якому він безпосередньо підпорядкований.

З матеріалів справи вбачається, що у подальшому рішенням виконавчого
комітету Кіровоградської міської ради від 24 жовтня 2001 року за № 1415,
міському управлінню земельних ресурсів доручено внести необхідні зміни до
земельно-кадастрової документації.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що, приймаючи
постанову про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець Ленінського відділу
державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції
Яременко Н. М. діяв відповідно до закону, у межах наданих йому повноважень і
права або свободи заявника не порушив.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки суди, всебічно
перевіривши обставини справи, вірно застосували закон, що регулює
правовідносини заявника та суб'єкта оскарження; у судових рішеннях повно відображені
обставини, що мають значення для даної справи, висновки судів про встановлені
обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку,
що при розгляді справи судами неправильно застосовано норми матеріального чи
порушено норми процесуального права, а тому, за правилом частини 1 статті 224
КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення,
а оскаржувані судові рішення - без змін.

З огляду на викладене, керуючись статтями 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ленінського
районного суду міста Кіровограду від 3 лютого 2005 року та ухвалу Апеляційного
суду Кіровоградської області від 29 червня 2005 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає, крім як з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий, суддя О.
Н. Панченко

Судді М.
І. Смокович

Т. Ф. Весельська

О. В. Мироненко

Т. А. Чумаченко