Справа № 10/141
Суддя: Ковзель П.О.
Дата ухвалення: 2008-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м.
Київ

25.06.2008 р.
№
10/141

За
позовом

ОСОБА_1

до

1.
Міністерства оборони України

2.
Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

3.
Київського міського військового комісаріату

про

перерахунок
пенсії з урахуванням грошової компенсації на продовольче забезпечення

Судова
колегія у складі: Головуючий
суддя Ковзель П.О., судді Арсірій Р.О., Вовк П.В.

Секретар
Сулім А.В.

Обставини справи:

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною
бездіяльність Департаменту фінансів Міністерства оборони України щодо
перерахунку пенсії за минулий час з урахуванням грошової компенсації за
продовольчий пайок, зобов'язати Департамент фінансів Міністерства оборони
України провести перерахунок пенсії з 20.05.1997 з урахуванням грошової
компенсації замість продовольчого пайка та надати необхідні документи про
зроблений перерахунок Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві.

В
подальшому позивач уточнив позовні вимоги і просить суд визнати протиправною
бездіяльність Міністерства оборони України щодо перерахунку пенсії за минулий
час з урахуванням грошової компенсації за продовольчий пайок, зобов'язати
Міністерство оборони України провести перерахунок пенсії з 20.05.1997 з
урахуванням грошової компенсації замість продовольчого пайка та надати
необхідні документи про зроблений перерахунок Головному управлінню Пенсійного
фонду України в м. Києві.

В
обґрунтування своїх вимог позивач посилається на Закон України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб»та Постанову Кабінету Міністрів України від
17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати
пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх
сімей»в частині включення до розміру грошового забезпечення, з якого
обчислюється пенсія військовослужбовцям, грошової компенсації за продовольчий
пайок, Конституцію України. Додатково зазначив, що Конституційним Судом України
сформульовано правову позицію, відповідно до якої зупинення пільг, компенсацій
і гарантій для військовослужбовців є порушенням права на їх соціальний захист.

Судом
за клопотанням позивача змінено відповідача Департамент фінансів Міністерства
оборони України на належного відповідача Міністерство оборони України, а також
залучено співвідповідачів Головне управління Пенсійного фонду України в м.
Києві та Київський міський військовий комісаріат.

Представники
відповідачів проти позову заперечили, посилаючись на те, що Законом України
«Про Державний бюджет України на 1995 рік»внесено зміни до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших
осіб»грошова компенсації замість продовольчого пайка виключена зі складу
грошового забезпечення, з якого обчислюються пенсії військовослужбовцям. Крім
того, представники відповідачів зазначили, що законодавством України надано
право Кабінету Міністрів України визначати порядок і розмір забезпечення
військовослужбовців та компенсації замість продовольчих пайків, в зв'язку з чим
Кабінет Міністрів України постановою від 28.06.1995 №463 вніс зміни до п. 7
постанови Кабінету Міністрів України та виключено абзац п'ятий вказаного
пункту, яким передбачалось включення до розміру грошового забезпечення, з якого
обчислюється пенсія військовослужбовцям, грошової компенсації за продовольчий
пайок. Також представники відповідачів наполягали на відмові позивачу в
задоволенні позовних вимог в зв'язку з закінченням на момент подачі позову
строку звернення до адміністративного суду.

На
підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 25.06.2008 проголошено
вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено на 01.07.2008, про що повідомлено сторонам після проголошення
вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням
вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

Розглянувши
подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
1948 р.н. проходив військову службу на посаді начальника групи 3
(міжнародно-договірного) відділу управління зовнішніх зв'язків Генерального
штабу Збройних Сил України.

22.04.1997
Наказом Міністра оборони України №174 позивача звільнено з військової служби у
запас за станом здоров'я та з 19.05.1997 виключено зі списків особового складу.

На
свої звернення до Пенсійного фонду України та Департаменту фінансів
Міністерства оборони України щодо перерахунку пенсії з урахуванням грошової
компенсації за продовольчий пайок позивач отримав листи відповідно від
17.09.2007 №13751/к-11 та від 18.09.2007 №248/6/П/6651/1528, яким позивачу
відмовлено в проведенні перерахунку пенсії.

Відповідно
до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Згідно
ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» (в редакції,
зміненій Законом України «Про Державний бюджет України на 1995 рік», що діяла
на момент виходу позивача на пенсію) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам
і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та
членам їх сімей обчислюються з грошового забезпечення цих військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу. При цьому для обчислення їм пенсій
враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним званням,
процентна надбавка за вислугу років, надбавки за вчене звання і вчену ступінь,
кваліфікацію і умови служби у порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно
до п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок
обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги
особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей»(в редакції,
зміненій постановою Кабінету Міністрів України від 28.06.1995 №463 «Про
внесення змін до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992
№393», що діяла на момент виходу позивача на пенсію) пенсії обчислюються з
таких видів грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою,
займаною перед звільненням; окладу за військове або спеціальне звання;
процентної надбавки за вислугу років; додаткових видів грошового забезпечення,
що надаються щомісячно (надбавки за вчене звання і науковий ступінь,
кваліфікацію та умови служби).

З
аналізу вказаних норм Закону та Постанови Кабінету Міністрів України видно, що
грошова компенсація за продовольчий пайок до розміру грошового забезпечення, з
якого обчислюється пенсія військовослужбовцям, не включається.

Посилання
позивача на норми ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ» в редакції, що діяла до внесення змін Законом України «Про Державний
бюджет України на 1995 рік», а також на норми п. 7 Постанови Кабінету Міністрів
України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення
та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та
членам їхніх сімей», в редакції, що діяла до внесення змін постановою Кабінету
Міністрів України від 28.06.1995 №463, судом до уваги не приймаються, оскільки
вказані норми на момент виходу позивача на пенсію втратили свою юридичну силу.

На
час розгляду справи судом Закон України «Про Державний бюджет України на 1995
рік»та постанова Кабінету Міністрів України від 28.06.1995 №463 у встановленому
діючим законодавством порядку не скасовані і відповідно є чинними та
обов'язковими до виконання.

Згідно
ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Позивач
достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються
його позовні вимоги, та на спростування обставин, викладених відповідачем, суду
не надав.

Враховуючи
викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Крім
того, в процесі розгляду справи відповідачі звернулись до суду з заявами, в
яких просять відмовити позивачу в задоволенні позовних в зв'язку з закінченням
на момент подачі позову строку звернення до адміністративного суду.

Як
видно з матеріалів справи, позовну заяву подано до Окружного адміністративного
суду міста Києва 03.10.2007.

Згідно
ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах
строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або
іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав,
свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поряд
з цим, згідно ст. 71 Цивільного кодексу УРСР, що діяв на момент прийняття
оскаржуваного рішення, строк для захисту права (позовна давність) складає три
роки. Такий же строк визначений чинними Цивільним кодексом та Цивільним
процесуальним кодексом України.

Судом
відхиляється клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до
адміністративного суду, оскільки останнім не надано достатніх беззаперечних
доказів щодо поважності причин пропущення строків звернення до
адміністративного суду.

Відповідно
до ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного
суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Враховуючи
викладене, в частині позовних вимог щодо перерахунку та виплати пенсії з
урахуванням грошової компенсації за продовольчий пайок за 1997-2003 роки та
2006 рік суд відмовляє також з мотивів пропущення строків позовної давності та
строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись
ст.ст. 9, 69-71, 94, 97, 99, 100, 158-163 КАС України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У
задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова
відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом,
якщо таку заяву не було подано.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її
складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС
України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне
оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви
про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя

П.О.
Ковзель

суддіР.О.
Арсірій

П.В.
Вовк