Справа № 22а-763/2008
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2008-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-ій інст. Березяк
Н.Є. рядок статзвіту № 70
Господарський суд Львівської
області № 3/197А справа № 22а-763/08
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2008 року м.
Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Носа
С.П.,

суддів: Любашевського
В.П.,

Яворського І.О.

при секретарі : Поворознику
Д.Б.,

з
участю представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Галицькому районі міста Львова на постанову
Господарського суду Львівської області від 31 липня 2007 року у справі за
адміністративним позовом суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи
ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Галицькому районі міста Львова про
скасування податкових повідомлень-рішень № /0, № /0, №
/0, № /0 від 25.06.2007 р. ,-

в с т а
н о в и л а :

В липні
2007 року позивач звернувся до господарського суду Львівської області із
зазначеним вище адміністративним позовом про скасування податкових повідомлень
- рішень від 25.06.2007р.

Позовні
вимоги обґрунтовувалися тим, що ДПІ у Галицькому районі м. Львова на підставі
акта перевірки від 19.06.2007р. №1427/17-215 необгрунтовано визнала, що фізична
особа - підприємець ОСОБА_1 порушила п.п. 7.7.2 п. 7.2 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» і незаконно застосувала штрафні санкції
відповідно до податкових повідомлень - рішень від 25.06.2007р. за прострочення
граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобовязання.

Постановою
господарського суду Львівської області від 31.07.2007р. адміністративний позов
задоволено, податкові повідомлення -
рішення ДПІ у Галицькому районі м. Львова від 25.06.2007р. скасовано.

Постанову
суду першої інстанції оскаржила ДПІ у Галицькому районі м. Львова, просить
постанову суду від 31.07.2007р. скасувати, оскільки така прийнята за неповного
зясування обставин справи, що мають значення для справи та з порушенням норм
матеріального права та прийняти нову постанову, якою в задоволенні
адміністративного позову відмовити повністю, покликаючись на обставини, які
викладені в апеляційній скарзі.

Заслухавши
суддю - доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що
підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Колегія суддів погоджується з висновком
суду першої інстанції про те, що
висновки ДПІ у Галицькому районі м. Львова про порушення позивачем
граничних строків сплати узгодженої суми податкових зобов'язань не відповідають
фактичним обставинам справи і спростовуються матеріалами справи, оскільки судом
першої інстанції встановлено, що за деклараціями №2501944 та №2543798 позивачем
ще до закінчення граничного строку сплачено ПДВ, що підтверджується платіжними
дорученнями №7 і №13 (а.с.30, 33), тобто позивачем жодним чином не порушено
вимоги п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами».

Що стосується
доводів апелянта про порушення позивачем порядку сплати податкових зобов'язань
згідно платіжних доручень №7 від 27.12.2005 року на суму 630,00 грн. та № 13
від 24.01.2006 року на суму 56106,00 грн., а саме - сплата до державного
бюджету Галицького району ( замість Сихівського району), то слід зазначити
наступне:

відповідно до п.3.5. Порядку виконання державного бюджету
за доходами затвердженого наказом Державного казначейства України N 131 від
19.12.2000р. розрахункові документи про сплату платежів до бюджету, отримані
установами банків або органами Державного казначейства, виконуються у порядку,
установленому Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній
валюті. Враховуючи відсутність будь-яких документів, які б свідчили про
незарахування коштів на аналітичний рахунок, відкритий у Галицькому районі чи
повернення сплачених коштів з державного бюджету, усі суми, які підлягали
сплаті до державного бюджету, були зараховані в повному обсязі.

Статтею 50 Бюджетного кодексу України, передбачено
обов'язок Державного казначейства України вести бухгалтерський облік всіх
надходжень, що належать Державному бюджету України, та за поданням органів
стягнення здійснювати повернення коштів, що були помилково або надмірно
зараховані до бюджету. Податки зараховуються безпосередньо на єдиний
казначейський рахунок Державного бюджету України і не можуть акумулюватися на
рахунках органів стягнення. Податки, збори (обов'язкові платежі) та інші доходи
державного бюджету визнаються зарахованими в доход державного бюджету з моменту
зарахування на єдиний казначейський рахунок державного бюджету.

В силу п.4.1. Порядку виконання державного бюджету за
доходами платежі до бюджету, які відповідно до закону України про Державний
бюджет України на відповідний рік є доходами до загального фонду бюджету,
зараховуються безпосередньо на аналітичні рахунки, відкриті в управліннях
Державного казначейства за балансовим рахунком 3111 "Надходження до
загального фонду державного бюджету". Законами України «Про державний
бюджет України на 2006 рік» та «Про державний бюджет України на 2007 рік»
встановлено, що податок на додану вартість належить до доходів загального фонду
Державного бюджету України на відповідні роки (розділ II ст.2). У платіжних документах, згідно яких
Позивач здійснював сплату ПДВ вказано
вірний аналітичний рахунок і решту платіжних реквізитів. Зважаючи на вказані у
платіжних дорученнях дати проведення банком платежів, Позивачем дотримано
терміну сплати податкових зобов'язань, визначеного Законом України «Про податок
на додану вартість».

Відповідно до п.1.5 ст.1 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань

платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» штрафна

санкція (штраф) - плата у фіксованій сумі або у вигляді
відсотків від суми податкового

зобов'язання (без урахування пені та штрафних санкцій),
яка справляється з платника

податків у зв'язку з порушенням ним правил оподаткування,
визначених відповідними

законами. Оскільки в діях Позивача порушення Законів
України, якими визначаються

правила сплати податку на додану вартість відсутні, то
суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підстави для застосування
штрафних санкцій відсутні.

З врахуванням наведеного вище,
колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків
суду першої інстанції, який повно й правильно встановив обставини справи,
обґрунтовано і підставно задовольнив позовні вимоги та прийняв судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 196, п.1 ч.1 ст. 198 , ст.
200, ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів , -

у
х в а
л и л
а :

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Галицькому районі міста Львова залишити без задоволення.

Постанову
Господарського суду Львівської області від 31 липня 2007 року у справі за
адміністративним позовом суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи
ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Галицькому районі міста Львова про
скасування податкових повідомлень-рішень № /0, № /0, №
/0, № /0 від 25.06.2007 р. залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може
бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом одного місяця з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя С.П.
Нос

Судді В.П.
Любашевський

І.О.
Яворський