Справа № 22-а-758/2008
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2008-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15"
травня 2008 року
м. Харків

Справа №
22-а-758/08

Категорія: 49
Головуючий 1 інстанції: Музиченко В.О.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія
суддів у складі:

Головуючий
суддя Філатов Ю.М.,

Суддя Водолажська
Н.С., Суддя Шевцова Н.В.

при секретарі Житєньовій
Н.М.

за участю представників:

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Овчаренко О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління
праці та соціального захисту населення Комінтернівської районної в м. Харкові
ради на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від
23.07.2007 року по справі № 2а-19/2007р.

за позовом ОСОБА_1

до Управління
праці та соціального захисту населення Комінтернівської районної в м. Харкові
ради, Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат, Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської
обласної державної адміністрації, Головного управління державного казначейства
в Харківській області, Міністерства фінансів України

про
визнання протиправними дій, стягнення недоплаченої разової щорічної
грошової допомоги в розмірі 7072,50 грн. та зобов'язання здійснити перерахунок
щорічної разової грошової допомоги з урахуванням змін розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленої в Україні,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка,
ОСОБА_1, звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до
відповідачів, Управління праці та соціального захисту населення
Комінтернівської районної в м. Харкові ради, Харківського обласного центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Головного управління праці та
соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації,
Головного управління державного казначейства в Харківській області,
Міністерства фінансів України, в якому просила поновити строк на оскарження дій
Управління праці та соціального захисту населення Комінтернівського району
міста Харкова; визнати неправомірними дії Управління праці та соціального
захисту населення Комінтернівського району міста Харкова по нарахуванню та
виплаті щорічної допомоги, передбаченої Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”; стягнути з Управління праці та соціального захисту
населення Комінтернівського району міста Харкова на користь позивачки
недоплачену разову щорічну допомогу в розмірі 7072,5 грн.; зобов'язати
Управління праці та соціального захисту населення Комінтернівського району
міста Харкова щорічно здійснювати перерахунок щорічної разової грошової допомоги, передбаченої Законом
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, з
урахуванням змін розміру мінімальної пенсії за віком, встановленій в Україні.

Постановою
Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.07.07 р. був поновлений
ОСОБА_1 строк для звернення до суду з даним позовом, а адміністративний позов
був задоволений частково: визнано дії Управління праці та соціального захисту
населення Комінтернівського району міста Харкова, Харківського обласного центру
по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Головного управління праці та
соціального захисту населення протиправними в частині не донарахування ОСОБА_1
разової щорічної допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту»; зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення Комінтернівського району міста Харкова,
Харківський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат,
Головне управління праці та соціального захисту населення, Міністерство
фінансів України виплатити ОСОБА_1 недоплачену разову щорічну допомогу в
розмірі 7072,5 грн. відповідно до вимог Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту».

В задоволенні
позовних вимог щодо зобов'язання Управління праці та соціального захисту
населення Комінтернівського району міста Харкова щорічно здійснювати
перерахунок разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням змін розміру
мінімальної пенсії за віком відмовлено.

В задоволенні
позовних вимог до Головного управління Державного казначейства України в
Харківській області про визнання протиправними дій Управління праці та
соціального захисту населення Комінтернівського району міста Харкова, стягнення
недоплаченої разової щорічної допомоги в розмірі 7072 грн. 50 коп. та
зобов'язання здійснювати перерахунок щорічної грошової допомоги з урахуванням
змін розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої в України, відмовлено.

Управління
праці та соціального захисту населення Комінтернівської районної в м. Харкові
ради не погодилось з зазначеною постановою та подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова
від 23.07.2007 року по справі № 2а-19/2007р. та прийняти нову, відповідно до
вимог чинного законодавства.

В обґрунтування
вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення норм матеріального
та процесуального права, а саме: ч.5 ст.13, ст. 17 Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту”, постанови Кабінету Міністрів України №177 від
18.02.2004 року „Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги,
передбаченої Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту ”, постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002
року «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету», п.3 ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування”, ч.1 ст.23 , ч.8 ст.51 Бюджетного кодексу України.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, постанову суду першої
інстанції, вислухавши осіб, які прибули в судове засідання, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої
інстанції встановлено, що ОСОБА_3 як військовослужбовець строкової служби
збройних сил колишнього СРСР, виконував обов'язок військової служби в
республіці Афганістан у 1982-1984 роках.

Як вбачається з
посвідчення НОМЕР_1, виданого на ім'я ОСОБА_3, він був інвалідом першої групи.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

ОСОБА_3, як
інвалід війни має право на отримання
щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, передбачену Законом
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». В період
з 2003 по 2006 рік позивач отримав 1145 грн. зазначеної допомоги.

Задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з Рішення Конституційного суду
України у справі за конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо
відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 44, 47,
78, 80 Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік" від 01.12.2004р., яким положення
зазначеного закону щодо зменшення сум щорічної разової грошової допомоги до 5
травня інвалідам війни визнано неконституційним. На підставі зазначеного
рішення, суд першої інстанції дійшов до висновку, що Управління
праці та соціального захисту населення Комінтернівської районної в м. Харкові
ради відповідно до ст.13 Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту", Закону України "Про
державний бюджет на 2005 рік", Закону України "Про державний бюджет
на 2006 рік" зобов'язано здійснити позивачу перерахунок щорічної разової
допомоги у зв'язку з її підвищенням.

Колегія суддів
не погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, щодо стягнення
щорічної разової грошової допомоги за 2003 -2006 р.р., виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.19
Конституції України та ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією
та законами України.

Відповідно до
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічно
до 5 травня особам, зазначеним у цьому Законі, виплачується разова грошова
допомога у кратному розмірі до мінімальної пенсії за віком.

Статтею 34 Закону
України «Про державний бюджет на 2005 рік» та пунктом 18 статті 77 Закону
України „Про державний бюджет на 2006 рік” на 2005 та 2006 рік зупинено дію
частин п'ятих статей 12, 13, 14 та 15 Закону України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”, які визначали кратність виплат
щорічної допомоги до 5 травня залежно від розміру мінімальної пенсії за віком.

При цьому,
статтею 34 Закону України «Про державний бюджет на 2005 рік» та статтею 30
Закону України „Про державний бюджет на 2006 рік” встановлений фіксований розмір виплати щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня, відповідно до Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та в Законах України «Про
державний бюджет на 2003 рік», «Про державний бюджет на 2004 рік» встановлений
відповідний розмір виплати щорічної разової грошової допомоги. Так, інвалідам
війни 1 групи у 2003 році встановлено розмір разової грошової допомоги у
розмірі 150 гривень в 2004 році - 195 гривень, в 2005 році - 400 гривень, в
2006 році - 400 гривень.

Сторонами по
справі не заперечувалося, та це підтверджується інформацією Харківського
обласного центру по нарахуванню і виплаті допомог та контролю за призначенням і
виплатою пенсій, ОСОБА_3 було виплачено:

-за 2003 рік -
150 гривень відповідно до ст. 28 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2003 рік»;

-за 2004 рік -
195 гривень відповідно до ст. 44 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2004 рік»;

-за 2005 рік -
400 гривень відповідно до ст. З0 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2005 рік»;

-за 2006 рік -
400 гривень відповідно до ст. З0 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2006рік»;

Таким чином, у
2005 - 2006 р.р., на момент виплати зазначеної допомоги певні положення Закону
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, які
визначають розмір таких виплат не діяли, оскільки були зупинені Законами
України „Про державний бюджет на 2005 рік” та «Про державний бюджет на 2006
рік», якими одночасно встановлено розмір таких виплат на 2005-2006 р.р.

Враховуючи
положення ч.2 ст.19 Конституції України та ч.1 ст.9 КАСУ України дії
відповідачів по справі, не можуть бути визнані неправомірними, оскільки вони
здійснювали виплати на підставі діючих Законів України „Про державний бюджет на
2005 рік”, «Про державний бюджет на 2006 рік» та не мали повноважень
застосовувати зупинені норми Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту”.

Положення Законів
України „Про державний бюджет на 2005 рік” та «Про державний бюджет на 2006
рік» рішеннями Конституційного Суду України неконституційними не визнавались.

Задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо порушення
відповідачами по справі прав позивача та ч.3 ст.22 Конституції України,
оскільки відповідачі по справі виконували норми законів, діючих на момент
здійснення виплат та своїми діями не звужували права позивача щодо отримання
ним разової грошової допомоги до 5 травня у розмірах, встановлених Законом
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.

Отже, колегія
суддів вважає, що при прийнятті рішення в частині задоволення позову щодо
виплати разової щорічної допомоги до 5 травня помилково застосував норми Закону
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, які не
діяли на момент виникнення спірних правовідносин та не застосував Закони
України „Про державний бюджет на 2005 рік” та «Про державний бюджет на 2006
рік», які підлягали застосуванню. Висновки суду щодо порушення відповідачами
прав позивача на отримання разової грошової допомоги до 5 травня у
2005-2006р.р. у розмірах, встановлених Законом України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту” не ґрунтуються на встановлених судом
обставинах справи та нормах права.

Зазначені
порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а також невідповідність
висновків суду обставинам справи, призвели до неправильного вирішення справи в
частині задоволення позову щодо виплати разової щорічної грошової допомоги до 5
травня за 2003-2006 р.р.

Таким чином,
апеляційна скарга відповідача в частині скасування рішення суду підлягає
задоволенню, постанова суду першої інстанції підлягає в зазначеній частині
скасуванню.

Колегія суддів
зауважує, що Рішення
Конституційного Суду України
у справі за конституційним поданням
54 народних депутатів України
щодо відповідності Конституції
України (конституційності) положень статей 44, 47, 78, 80 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2004 рік" від 27.11.2003р., яким
визнано неконституційним ст.44 Закону України "Про державний бюджет на 2004
рік", якою у 2004 році встановлені абсолютні розміри виплати щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня. Таким чином, суд дійшов висновку, що
така допомога у 2004 році позивачеві повинна бути виплачена у розмірах,
встановлених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Відповідно до
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
щорічно до 5 травня особам, зазначеним у цьому Законі, виплачується разова
грошова допомога у кратному розмірі до мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 17
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
фінансування витрат, пов'язаних з
введенням в дію
цього Закону, здійснюється за
рахунок коштів державного
та місцевого бюджетів .

Рішення
Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними.
Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території
України, остаточним і не може бути оскаржене.

Посилання
відповідачів в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм
матеріального права через неврахування законодавче неврегульованість питання
щодо механізму виплати разової грошової допомоги до 5 травня, відповідно до
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
колегія суддів, вважає хибними, з таких підстав.

Стаття 46
Конституції України гарантує громадянам право на соціальний захист.

Відповідно до
статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією
України.

Згідно ч.ч.3 та 4
ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до
адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина
безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється
відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти,
неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні
правовідносини.

Таким чином,
враховуючи ст.ст. 46, 64 Конституції України, ч.ч.3, 4 ст.8 КАС України та
положення ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії Ії
соціального захисту», яка була чинною на
час виникнення між сторонами спірних правовідносин та встановлювала позивачеві
право на соціальний захист щодо отримання щорічної допомоги у розмірі кратному
до мінімальної пенсії за віком, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку щодо задоволення позову в частині стягнення
недоплаченої щорічної допомоги до 5 травня за 2004 рік у розмірі встановленому
зазначеним законом.

Відповідно до п.7
ст.9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні
правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини.

Станом на 05
травня 2004 року, відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2004
рік» мінімальна пенсія за віком становила 92 гривні 45 копійок.

Зі змісту ст. 28
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
вбачається, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Таким чином,
законодавчо визначено лише розмір мінімальної пенсії за віком, які призначені
особам, згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, збільшений на 1%.

Отже, питання
щодо визначення розміру мінімальної пенсії за віком, який застосовується при
обчисленні розміру пенсії, призначеної за іншими законами та при розрахунку
щорічної разової допомоги до 5 травня, законодавчо не визначено.

З урахуванням
положення ч.7 ст.9 КАС України, колегія суддів, вважає, що у зв'язку з
відсутністю закону, який регулює спірні правовідносини, а саме, розмір
мінімальної пенсії за віком, який застосовується при обчисленні розміру
щорічної разової допомоги до 5 травня, необхідно застосувати норми закону, який
регулює подібні правовідносини, а саме Закону України «Про державний бюджет на
2004 рік».

Відповідно до ч.5
ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова
допомога у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч.1
ст.17-1 зазначеного закону такі виплати здійснюють органи праці та соціального
захисту населення.

Таким чином,
позивачу у 2008 році апелянт повинен був сплатити до 5 травня разову грошову
допомогу у розмірі 729 гривень 5 копійок (92,45х10=924,5), а сплатив лише 195
гривень, тобто не виплаченою залишилась сума у розмірі 729,5 гривень
(924,5-195=729,5).

Посилання
відповідачів в апеляційній скарзі, що розрахунок щорічної грошової допомоги до
5 травня, повинен здійснюватися виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком
встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року за №1 на
рівні 19,19 грн., колегія суддів, вважає безпідставними, оскільки зазначена
постанова не передбачає застосування цього розміру пенсії для розрахунку
щорічної допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

Задовольняючи
позовні вимоги в частині стягнення недоплаченої щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня за 2004 рік, суд першої інстанції неправильно застосував
норми матеріального права, а саме Закон України «Про державний бюджет на 2004
рік», що призвело до неправильного вирішення справи, тому рішення суду і в цій
часті підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення
позову, в частині стягнення з апелянта недоплачену позивачу щорічну разову
грошову допомогу до 5 травня за 2004 рік в сумі 729,5 грн.

Колегія суддів
зауважує, що відповідно до положень Закону України «Про державний бюджет на
2003 рік» у 2003 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону
України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
здійснювалась у таких розмірах: інвалідам війни I групи - 150 гривень.

Тобто апелянтом у
2003 році була правомірно виплачена щорічна грошова допомога позивачу у розмірі
150 гривень, що відповідає законодавству, яке діяло на той момент.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів
дійшла до висновку стосовно того, що постанова Комінтернівського районного суду
м. Харкова від 23.07.2007 року по справі № 2а-19/2007р. прийнята з порушенням
норм чинного матеріального права і підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 160, 163, 195, 196, 198, 202, 205, 206,
209, 254 КАС України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення Комінтернівської районної в м. Харкові ради на
постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.07.2007 року по
справі № 2а-19/2007р. - задовольнити.

Постанову
Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.07.2007 року по справі №
2а-19/2007р. - скасувати.

Прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати
неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення
Комінтернівського району міста Харкова по начисленню та виплаті щорічної
допомоги, передбаченої Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” за 2004 рік.

Стягнути з
Управління праці та соціального захисту населення Комінтернівського району
міста Харкова на користь позивача недоплачену разову щорічну допомогу в розмірі
729 грн. 50 коп. (сімсот двадцять дев'ять гривень 50 копійок).

В іншій частині в
задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Комінтернівської районної в м. Харкові ради, Харківського
обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Головного
управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної
державної адміністрації, Головного управління державного казначейства в
Харківській області, Міністерства фінансів України про визнання протиправними
дій, стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги в розмірі
7072,50 грн. та зобов'язання здійснити перерахунок щорічної разової грошової
допомоги з урахуванням змін розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої в
Україні - відмовити.

Постанова набирає чинності негайно з моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної
скарги протягом 30 днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий
Ю.М. Філатов

Судді Н.С. Водолажська

Н.В. Шевцова

Повний текст постанови виготовлений та підписаний
20.05.2008 року.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського
апеляційного

адміністративного
суду Н.С. Водолажська