Справа № 22-а-6185/2008
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2008-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

апеляційний адміністративний суд
У Х В А Л А

Іменем України

18 червня 2008 року справа
№ 22-а-6185/08

приміщення суду за адресою: м.Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суд у складі:

головуючого

Білак С.В.

суддів при
секретарі з участю: позивача представника відповідача

Сухарьок
М.Г., Гаврищук Т.Г. Безруковій
В.М. ОСОБА_1 Лаврушко О.О.

розглянувши
у відкритому апеляційну скаргу відповідача:

судовому
засіданні Микитівського Управління
праці та соціального захисту населення Горлівської міської ради

на
постанову

Микитівського
районного суду м. Горлівка Донецької області

від
02.04.2008 року

по справі

№ 2-а-29/08
/суддя Дубовик Р.Є./

за позовом

ОСОБА_1

до

Микитівського
Управління праці та соціального захисту населення Горлівської міської ради

про

стягнення
недоотриманої суми щомісячної допомоги на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
звернулася до Микитівського районного суду м. Горлівка Донецької області з
адміністративним позовом до Микитівського Управління праці та соціального
захисту населення Горлівської міської ради про стягнення недоотриманої суми
щомісячної допомоги на дитину.

Постановою
Микитівського районного суду м. Горлівка Донецької області від
02.04.2008 р. позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. Визнано
неправомірними дії Микитівського Управління праці та соціального захисту
населення Горлівської міської ради щодо відмови в перерахунку та виплаті на
користь ОСОБА_1 недоотриманої суми щомісячної допомоги на дитину, потерпілу
внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2005 рік та за період липень-грудень
2007 року включно. Стягнуто з Микитівського Управління праці та соціального
захисту населення Горлівської міської ради на користь ОСОБА_1 недоотриману суму разової грошової допомоги
на дитину, потерпілу внаслідок Чорнобильської за 2005 рік та за період липень - грудень 2007 року
включно у розмірі 6035 грн. 20 коп. В задоволенні позову в іншій частині -
відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1
має на утриманні неповнолітню дитину, потерпілу внаслідок Чорнобильської
катастрофи, і відповідачем за 2005-2007
роки була виплачена щомісячна допомога на дитину у наступних розмірах: з
01.01.2005 р. по 25.04.2007 р. - по 6 грн. 40 коп. щомісяця; 25.05.2007 р. - 6 грн. 40 коп. (5,12 грн. за квітень; 1, 28
грн. за травень частково); 23.06.2007
р. - 6 грн. 40 коп. (за травень); 12.07.2007 р. - 6 грн. 40 коп. (за травень); 11.08.2007 р. - 6 грн. 40 коп. (за травень); 25.09.2007 р. - 70 грн. 00 коп. (11 грн. 52 коп. за травень;
32 грн. 00 коп. за червень; 26 грн. 48 коп. за липень частково); 10.10.2007 р. - 101 грн. 52 коп. (за липень-жовтень
включно); 13.11.2007 р. - 32 грн.
00 коп. (за листопад); 21.12.2007
р. - 32 грн. 00 коп. (за грудень).

25.04.2008р. Микитівським Управлінням праці та
соціального захисту населення Горлівської міської ради подана апеляційна
скарга, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити
позивачу в задоволенні його позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що постанова суду першої
інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі
зазначає, що відповідно до рішення
Конституційного суду України № 6-рп від 09.07.2007 р. змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» внесено не було, що не дає
можливості виплат щорічної допомоги на оздоровлення, виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивач в судовому засіданні не
підтримав доводи апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги представника відповідача, заперечення позивача проти доводів апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а судове рішення
таким, що підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 має на
утриманні неповнолітню дитину, потерпілу внаслідок Чорнобильської катастрофи що
підтверджується посвідченням НОМЕР_1 (а.с.6).

Згідно довідки відповідача, позивачу було
сплачено щомісячну допомогу на дитину у наступних розмірах: з 01.01.2005
р. по 25.04.2007 р. - по 6 грн. 40 коп. щомісяця; 25.05.2007 р. - 6 грн. 40 коп. (5,12 грн. за квітень; 1, 28
грн. за травень частково); 23.06.2007
р. - 6 грн. 40 коп. (за травень); 12.07.2007 р. - 6 грн. 40 коп. (за травень); 11.08.2007 р. - 6 грн. 40 коп. (за травень); 25.09.2007 р. - 70 грн. 00 коп. (11 грн. 52 коп. за травень;
32 грн. 00 коп. за червень; 26 грн. 48 коп. за липень частково); 10.10.2007 р. - 101 грн. 52 коп. (за липень-жовтень
включно); 13.11.2007 р. - 32 грн.
00 коп. (за листопад); 21.12.2007
р. - 32 грн. 00 коп. (за грудень)
(а.с.15-16).

Відповідно до п. 8 ст.30 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено, що на кожну дитину шкільного віку, яка стала
інвалідом, або перебуває на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок
Чорнобильської катастрофи, а також дітям
шкільного віку, батьки яких стали інвалідами 1 або 2 групи чи померли внаслідок
Чорнобильської катастрофи, виплачується
щомісячна допомога у розмірі заробітної плати.

Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не передбачено
повноважень Кабінету Міністрів України зменшувати
конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір допомоги на
оздоровлення, встановлений Законом. Положення цього Закону мають пріоритетну
силу над постановами Кабінету Міністрів України як підзаконними
нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 92 Конституції України, виключно законами визначаються. зокрема,
основи соціального захисту, а ст. 75 Конституції України встановлено, що єдиним
органом законодавчої влади в України є
парламент - Верховна Рада. Конституцією України не передбачено права
парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім -
своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів. Верховною Радою
України дія ст. 30 Закону України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи" протягом
2005 року не призупинялась.

Пунктом 37 статті 77 Закону України "Про Державний бюджет України на
2006 рік", а також пунктом 30 статті 71 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2007 рік" було зупинено на 2006 рік та 2007 рік, відповідно, дію в частині
виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно
до мінімальної заробітної плати пунктів 6, 8 частини 1 статті 30 Закону України
"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", стосовно щомісячної виплати на дитину,
потерпілу внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Проте,
рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007р. положення п.30 ст. 71 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2007 рік" визнані такими, що не відповідають Конституції
України ( є неконституційними), але вони втратили чинність лише з дня його
ухвалення Конституційним Судом України, що передбачено у самому рішенні,
відповідно до ст. 152 Конституції України та ст.73 Закону України
"Про Конституційний Суд України".

Таким чином, суд першої
інстанції правильно прийшов до висновку, що дії Микитівського управління праці
та соціального захисту населення Горлівської міської ради по нарахуванню та
виплаті ОСОБА_1 щомісячної допомоги на дитину за 2005 рік та за період
липень-грудень 2007 року включно мали неправомірний характер.

З відрахуванням фактично отриманої позивачкою за 2005 рік та за період липень-грудень 2007 року включно щомісячної допомоги на
дитину в сумі 268,80 грн., розмір недоотриманої
щомісячної допомоги на дитину за цей період часу, який підлягає стягненню з відповідача
Микитівського УПСЗН Горлівської міської ради на користь позивачки ОСОБА_1,
складає 6035.20 грн.

Суд першої
інстанції правильно відмовив позивачці у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання відповідача у наступні роки
нараховувати та виплачувати їй допомогу на дитину з урахуванням мінімальної
заробітної плати, яка встановлюється кожен рік Законом України "Про
державний бюджет України", так як компетенція адміністративних судів не
поширюється на вирішення питань щодо правовідносини, які виникнуть у
сторін у майбутньому.

Доводи і заперечення представника відповідача стосовно того, що позивачкою
пропущений встановлений
ч.2 ст.99 КАС України річний строк звернення до адміністративного суду з
позовом за період 2005-2006 роки, суд
першої інстанції правомірно не прийняв до уваги, так як в розумінні ст. 13
Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплата щомісячної допомоги на дитину
є способом відшкодування шкоди, спричиненої здоров'ю дитини, постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Статтею
268 ЦК України, встановлено, що позовна давність не поширюється на
вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю.

Суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином,
підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1
ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,
-

У
Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Микитівського Управління праці та
соціального захисту населення Горлівської міської ради - залишити без задоволення.

Постанову Микитівського районного суду м. Горлівка від
02.04.2008 р. по справі № 2-а-29/08 за позовом ОСОБА_1 до Микитівського
Управління праці та соціального захисту населення Горлівської міської ради про
стягнення недоотриманої суми щомісячної допомоги на дитину - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали проголошена 18
червня 2008 року, в повному обсязі ухвала складена 23 червня 2008 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з моменту набрання законної сили.

Головуючий суддя С.В.Білак

Судді
Т.Г.Гаврищук

М.Г.Сухарьок