Справа № 2«а»-443/2007
Суддя: Попова О.М.
Дата ухвалення: 2007-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 «а»-443/2007р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2007 року
Ленінський районний суд м. Луганська в
складі: головуючого судді: Поповій О.М. ,
при секретарі: Шестакові В.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Луганську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України у Ленінському районі м. Луганська про визнання дій УПФУ у Ленінському
районі м. Луганська неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду із даним позовом до Управління Пенсійного Фонду України у
Ленінському районі м. Луганська про
визнання дій неправомірними, в
обґрунтування якого вказав наступне.

Позивач
є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС І категорії, інвалідом II групи
захворювання, яке пов'язане з
ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС.

Згідно
положень ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
пенсія яка повинна призначатися позивачу не може бути нижчою ніж 8
мінімальних пенсій за віком.

Згідно
положень ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
позивачеві повинна бути призначена додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% від мінімальної пенсії за
віком. Розмір мінімальної пенсії за
віком встановлюється згідно положень Закону України «Про прожитковий мінімум»
та Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік.

Відповідно
до ст.
28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Згідно
до Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік», розмір прожиткового мінімуму та відповідно
розмір мінімальної пенсії за віком до 01.04.06. складав 359 грн, після 01.04.06 та до 01.01.07 складав 380
грн. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», розмір прожиткового мінімуму та відповідно
розмір мінімальної пенсії за віком з 01.01.07. складає 380 грн.

У
відповідності до п. 4 Порядку нарахування пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою КМУ № 523 від
30.05.1997р., в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів 2 групи інвалідності,
щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими за 8 мінімальних
пенсій за віком.

В
вересні 2006р. позивач звернувся на адресу відповідача з вимогою призвести
перерахунок його пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком 366 грн.
в сумі 3202, 50 грн., що встановлена
чинним законодавством України, а також з
вимогою виплачувати додаткову пенсію за шкоду,
спричинену здоров"ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, тобто 274, 50 грн..

Відповідач
повідомив позивачу про необхідність застосування у розрахунках його пенсії
розміру мінімальної пенсії, що встановлений
Постановою КМУ «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат
окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» № 1
від 03.01.2002р. на рівні 19, 91 грн. та вказав на недоцільність виплати пенсії
у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Позивач
вважає, що вказаним вище
повідомленням, відповідач залишив без
задоволення його вимогу щодо перерахунку пенсії та порушив його право на
пенсійне забезпечення у встановленому законом розмірі, що передбачене ст. 8
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та є
складовою конституційного права на соціальний захист, що передбачене ст. 46
Конституції України.

Позивач
вважає неможливим застосування до правовідносин, що розглядаються положень Постанови КМУ «Про
підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» № 1 від 03.01.2002р., тому як вказаний підзаконний нормативно-правовий
акт звужує зміст та обсяг його прав. Зазначає,
що згідно Рішення Конституційного Суду України по справі № 1-21/2005 від
11.10.2005р. № 8-рп/2005, є неприпустимим
обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень. У
вказаному рішенні сформульована правова позиція, згідно з якою Конституція та закони України
видокремлюють певні категорії громадян України,
що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними
законами. Пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і
необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права
шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею
22 Конституції України не допускається. Позивач вважає, що пенсія йому повина виплачуватися у розмірі
3325 грн. з 1.01.2007 р.

Представник
позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надав пояснення по
справі.

Представник
відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала посилаючись на
наступне.

Згідно ст. 54
Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» розмір мінімальної пенсії за віком встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Згідно
Постанови КМУ «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат
окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» № 1
від 03.01.2002р. розмір мінімальної пенсії за віком встановлений на рівні 19,
91 грн.

Згідно
Постанови КМУ «Про підвищення розмірів пенсій призначених у відповідності до ч.
4 ст.
54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» вказаний вище розмір мінімальної пенсії за віком підвищений на 12%.

Представник
відповідача вважає, що застосування
розміру прожиткового мінімуму для розрахунку розміру мінімальної пенсії за
віком не припустимо, оскільки таку
вимогу встановлює ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». Правовідносини,
що розглядаються врегульовані іншим спеціальним законом, а саме Законом України «Про статус та
соціальний захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
який не передбачає вимогу застосовувати при визначенні розміру
мінімальної пенсії за віком розміру прожиткового мінімуму.

Посилаючись
на вказане, представник відповідача
вказує на безпідставність заявленого позову та невірність наведених позивачем
розрахунків. Просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Вислухавши
пояснення сторін та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Предметом
судового розгляду є правовідносини, що
пов'язані з забезпеченням соціального захисту громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Вказані
правовідносини врегульовані положеннями Конституції України, Закону України «Про статус та соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Закону України «Про
прожитковий мінімум», а також іншими
нормативно-правовими актами чинного законодавства України.

Судом
встановлено, що позивач є учасником
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС 1 категорії, інвалідом II групи
захворювання, яке пов'язане з
ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС.

Згідно
положень ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
пенсія яка повинна призначатися позивачу не може бути нижчою ніж 8
мінімальних пенсій за віком.

Згідно положень ст. 50
Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», позивачеві повинна бути
призначена додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75%
від мінімальної пенсії за віком.

Розмір
мінімальної пенсії за віком встановлюється згідно положень Закону України «Про
прожитковий мінімум» та Законом України «Про державний бюджет України» на
відповідний рік.

Відповідно
до ст.
28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно
до Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік», розмір прожиткового мінімуму та відповідно
розмір мінімальної пенсії за віком до 01.04.06. складав 359 грн, після 01.04.06 та до 01.01.07 складав 380
грн.

Згідно
Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», розмір прожиткового мінімуму та відповідно
розмір мінімальної пенсії за віком з 01.01.07. складає 380 грн.

У
відповідності до п. 4 Порядку нарахування пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою КМУ № 523 від
30.05.1997р., в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів 2 групи інвалідності,
щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими за 8 мінімальних
пенсій за віком.

В
вересні 2006р. позивач звернувся на адресу відповідача з вимогою виконати
перерахунок його пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, що встановлена чинним законодавством України.

Відповідач
повідомив позивача про необхідність застосування у розрахунках його пенсії
розміру мінімальної пенсії, що
встановлений Постановою КМУ «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування
яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» № 1 від 03.01.2002р. на
рівні 19, 91 грн. та вказав на недоцільність виплати пенсії у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком.

Таким
чином, вказаним вище листом, відповідач залишив без задоволення вимогу
позивача щодо перерахунку пенсії.

Згідно
ч.3 ст.
22 Конституції України, при
прийнятті нових законів або внесення змін в діючі закони є неприпустимим
звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Враховуючи
те, що застосування відповідачем
положень Постанови КМУ «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» № 1
від 03.01.2002р. звужує обсяг прав відповідача,
суд визнає протиправним залишення відповідачем без задоволення звернення
позивача від 01.08.2006р. щодо перерахунку розміру його пенсії.

Розглядаючи
позовні вимоги в цій частині, суд також
керується висновками рішень Конституційного Суду України по справі № 1-21/2005
від 11.10.2005р. № 8-рп/2005, № 8-рп/99
від 06.07.99р., № 5-рп/2002 від
20.03.2002р., № 7-рп/2004 від
17.03.2004р., № 20-рп/2004р. від
01.12.2004р., в яких Конституційний Суд
України неодноразово розглядав проблему пов'язану з реалізацією права на
соціальний захист, неприпустимістю
обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України
виокремлюють певні категорії громадян України,
що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними
законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги,
компенсації, гарантії є видом
соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній
життєвий рівень, тому звуження змісту та
обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних
законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Таким
чином, судом встановлено, що протиправними діями відповідача було
порушено право позивача на пенсійне забезпечення у встановленому законом
розмірі, яке є складовою конституційного
права позивача на соціальний захист, що
передбачене ст. 46 Конституції України.

Виходячи
з вказаного, суд не приймає до уваги
доводи представника відповідача та визнає уточнені позовні вимоги позивача
обґрунтованими та такими, що підлягають
задоволенню.

4

Відповідно
до ст. 94 КАС
України судовий збір у справі слід віднести за рахунок держави.

На
підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 22, 46
Конституції України, положеннями Закону
України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про прожитковий
мінімум», ст. ст.
2, 4, 5,
17, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Ленінському районі
м. Луганська про визнання дій УПФУ у
Ленінському районі м. Луганська
неправомірними задовольнити у повному обсязі.

Визнати
неправомірними дії посадових осіб УПФУ в Ленінському районі м. Луганська щодо виплати та нарахуванню ОСОБА_1
пенсії.

Зобов'язати
Управління Пенсійного Фонду України у Ленінському районі м. Луганська прозвести перерахунок та виплату
державної пенсії з 26.10.2006 p., з моменту
звернення із заявою до суду, ОСОБА_1
пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком,
а також прозвести перерахунок щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, спричинену здоров"ю у
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком,
згідно з встановленним Законом України мінімальним розміром пенсії за
віком в сумі:

з 26.10.2006 р.
з розрахунку мінімальної пенсії за віком в 366 грн.; 1.01.2007 р. з розрахунку
мінімальної пенсії за віком в 380 грн.

Судовий збір у
справі віднести за рахунок держави.

Постанова
суду може бути оскаржена в апеляційному порядку в Донецький апеляційний
адміністративний суд через Ленінський районний суд м. Луганська шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги,
з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст.
186 КАС України.

Суддя: О.М.
ПОПОВА