Справа № 1/115
Суддя: Бачун О.В.
Дата ухвалення: 2008-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м.
Київ

08.09.2008 р.
№ 1/115

За
позовом

ОСОБА_1

До

Державної митної служби України

3-я
особа

Центральна регіональна митниця в особі
ліквідаційної комісії

Про

поновлення на роботі і оплату за час
вимушеного прогулу

Головуючий Суддя
Бачун О.В.

Судді : Блажівська
Н.Є.

Пилипенко О.Є.

Секретар Саратова О.В.

Представники:

Від
позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2 - п/к (дов. від 29.05.08 р.)

Від відповідача: ОСОБА_3
- голов.спец. (дов. від 10.01.08 р. №11/1-21/115)

Від 3-ї особи: Милацька
Н.М. -п/к (дов. № 1-37/10-3237 від 01.07.08)

Обставини справи:

Позовні
вимоги заявлені про поновлення позивача на роботі в системі органів Державної
митної служби України на посаді, що відповідає його досвіду роботи,
персональному званню та рангу державного службовця, стягнення середнього
заробітку з дати звільнення до дати прийняття на роботу.

В
судовому засіданні 08.09.08 р. оголошено резолютивну частину постанови про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Ознайомившись
з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
-ОСОБА_1 -працював в митних органах з 1992 р.

20.01.07
р. згідно наказу Державної митної служби України №60-к від 19.01.07 р. позивача
призначено на посаду І-го заступника начальника Центральної регіональної
митниці -начальника служби координації та контролю діяльності підпорядкованих
митниць.

Згідно
наказу Державної митної служби №673-к від 25.04.08 р. позивача звільнено з
займаної посади з 30.04.08 р. у зв'язку з ліквідацією Центральної регіональної
митниці на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

30.04.08
р. позивачу вручено копію наказу, трудову книжку та проведено повний
розрахунок.

Позивач вважає своє звільнення незаконним та
просить суд поновити його на посаді в органах митної служби з таких підстав.

Згідно
ст.ст. 40, 49-2 КЗпП України при звільненні з роботи з підстав, зазначених у
п.п. 1,2,6 ст. 40 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган одночасно з
попередженням про звільнення повинен запропонувати працівникові іншу роботу, що
зроблено не було.

Центральна
регіональна митниця ліквідована згідно наказу Державної митної служби України
№61 з 01.05.08 р.

Згідно
наказу Державної митної служби України №64 від 29.01.08 р. створено Київську
обласну митницю, яка фактично є правонаступником Центральної регіональної
митниці.

Зокрема,
наказами Держмитслужби від 25.04.08 р. №429, від 11.04.08 р. №359, від 17.04.08
р. №393, від 08.04.08 р. №343 від Центральної регіональної митниці передано
Київській обласній митниці податкових зобов'язань та податкових боргів платників
податку, транспортних засобів, справ про контрабанду, залишків майна.

На
дату звільнення позивача у штатному розкладі новоствореної Київської обласної
митниці були три вакантні посади заступника начальника митниці, начальника
митниці в митних органах Державної митної служби, які позивачу не
пропонувалися.

Відповідач -Державна митна служба України
-проти задоволення позовних вимог заперечила з таких підстав.

Твердження
позивача про те, що фактично ліквідація Центральної регіональної митниці не
відбулася, не відповідають дійсності.

Колегія
Державної митної служби України 27.12.07 р. прийняла основні завдання,
вирішення яких обумовлює реалізацію пріоритетних напрямків діяльності
Держмитслужби у 2008 р., що затверджені наказом Держмитслужби від 03.01.08 р.
№2.

З
метою реалізації заходів, визначених колегією, наказом Держмитслужби від
29.01.08 р. №61 «Про ліквідацію митних органів»з 01.05.08 р. ліквідовується
Південна регіональна митниця, Центральна регіональна митниця, Східна
регіональна митниця, а також Приморська та Магістральна митниці.

Водночас
наказом Держмитслужби від 29.01.08 р. №64 замість ліквідованих митних органів
створено Південну, Київську обласну, Східну, Львівську митниці, а до зон
діяльності Південної та Харківської митниць віднесено зони діяльності
ліквідованих Приморської і Магістральної митниць.

Тобто,
Державною митною службою України вирішено ліквідувати Центральну регіональну
митницю як юридичну особу, що передбачає припинення її як юридичної особи,
наслідком чого є припинення всіх прав і обов'язків юридичної особи.

Київська
регіональна митниця створена як нова юридична особа та пройшла процедуру
державної реєстрації згідно вимог Закону України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», про що отримано свідоцтво про
державну реєстрацію від 27.02.08 р. та присвоєно ідентифікаційний код НОМЕР_1.

На
даний час процедура ліквідації Центральної регіональної митниці триває, подано
документи про виключення її з Єдиного державного реєстру як юридичної особи.

Позивач
у встановленому законом порядку повідомлений про наступне звільнення 05.02.08
р., про що свідчить його підпис.

Норма
ч. 3 ст. 40 КЗпП України не встановлює обмежень щодо звільнення в період
тимчасової непрацездатності у випадку повної ліквідації підприємства, установи,
організації.

Також
відповідач зазначає, що при звільненні з позивачем проведено повний розрахунок,
тому підстав для стягнення коштів за час вимушеного прогулу немає.

Представник
3-ї особи підтримав заперечення відповідача по справі.

Проаналізувавши
матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку
про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з
таких підстав.

Згідно
наказу від 25.04.08 р. №673-к позивача звільнено з займаної посади на підставі
п. 1 ст. 40 КЗпП України у зав'язку з ліквідацією Центральної регіональної
митниці.

Зазначена
підстава не передбачає застосування положень ч. 2 ст. 40 КЗпП України, згідно
якої звільнення з підстав, передбачених у ч. 1, 2 і 6 цієї статті, допускається,
якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

П. 1
ч. 1 ст. 40 КЗпП України передбачає звільнення у випадку змін в організації
виробництва і праці, в тому числі, ліквідації, реорганізації, банкрутства або
перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності
або штату працівників.

Частина
перерахованих підстав, пов'язаних з реорганізацією підприємства, установи або
організації або його структури, передбачає можливість переведення працівника на
іншу роботу, так як безпосередньо працедавець як юридична особа продовжує
існування.

Проте,
така підстава як ліквідація підприємства, установи, організації передбачає
відсутність правонаступників працедавця і, відповідно, можливості переведення
працівника на іншу роботу.

В той
же час, обов'язку працедавця забезпечувати працевлаштування вивільнюваного
робітника на іншому підприємстві, установі, організації законодавством не
передбачено.

При
цьому, працедавцем позивача була саме Центральна регіональна митниця як окрема
юридична особа, а не Державна митна служба України як центральний орган
виконавчої влади, тому звільнення позивача на підставі п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України для Державної митної служби України обов'язку працевлаштування позивача
не створює.

Надані
відповідачем докази підтверджують факт саме ліквідації Центральної регіональної
митниці, а не її реорганізації.

Зокрема,
згідно наказу Держмитслужби від 29.01.08 р. №61 передбачено з 01.05.08 р. саме
ліквідацію митниць, в тому числі, Центральної регіональної митниці.

До
Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 29.01.08
р. внесено інформацію про рішення засновника щодо припинення юридичної особи у
зв'язку з ліквідацією.

Київська
обласна митниця зареєстрована у Єдиному державному реєстрі за ідентифікаційним
кодом НОМЕР_1, тоді як ідентифікаційний код Центральної регіональної митниці
34694883, тобто, зазначені дві юридичні особи зареєстровані в Єдиному
державному реєстрі окремо.

Про
наступне вивільнення позивача повідомлено завчасно 11.02.08 р.

Звіт
про фактичне вивільнення працівників Центральної регіональної митниці подано до
Шевченківського центру зайнятості 08.05.08 р., про що свідчить надана суду
копія звіту з відміткою про отримання.

Зазначене
свідчить про те, що при звільненні дотримано вимоги ст. 49-2 КЗпП України.

Зважаючи
на позицію відповідача, судом зупинялося провадження у справі для вирішення
питання про працевлаштування позивача на посаді заступника начальника
Керченської митниці. Згідно пояснень позивача у зв'язку з видачею 23.07.08 р.
наказу про ліквідацію Керченської митниці він відмовився від роботи на цій
посаді. З пояснень представника відповідача вбачається, що така посада йому
пропонувалася, і до ліквідації митниці він міг би працювати певний час.

Згідно
ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно;
з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Вищевикладене
свідчить про відсутність порушень законодавства при прийнятті рішення про
звільнення позивача, у зв'язку з чим позовні вимоги не можуть бути задоволені.

На
підставі вищевикладеного, ст. 160-163, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позовних вимог про
поновлення ОСОБА_1 на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу -відмовити.

2. Постанова може бути оскаржена в
порядку ст. 186 КАС України.

Головуючий Суддя Бачун
О.В.

Судді Блажівська Н.Є.

Пилипенко О.Є.