Справа № 22-а-3127/2008
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2008-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 22-а-3127/07 Головуючий у І інстанції: Маценко Н.П.
Суддя-доповідач: Межевич
П О С Т А Н О В А

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

1 липня
2008 року
м.
Київ

Колегія
Київський апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого - судді
Межевича М.В., суддів Бабенка К.А. та Глущенко Я.Б., при секретарі Кірієнко
І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою Військової частини А 2299 на постанову Броварського
міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Військової частини А
2299 про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2007 року ОСОБА_1 (далі - позивач,
ОСОБА_1) звернувся до суду з позовом до Військової частини А 2299 (далі -
відповідач, в/ч А 2299) про зобов'язання вчинити дії. Обґрунтовував тим, що
згідно з Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» №
2232-12 від 24.03.1992 року (далі - Закон № 2232-12) йому підлягає до зарахування строку
військової служби час навчання в Чернігівському ліцеї з посиленою
військово-фізичною підготовкою та відповідно він має право на перерахунок
розміру щомісячної надбавки за вислугу років і безперервну військову службу.

Постановою Броварського міськрайонного суду
Київської області від 16.06.2007 року позов задоволено та зобов»язано командира
в/ч А 2299:

встановити початком військової служби день
зарахування ОСОБА_1 до Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною
підготовкою - 20.08.1994 року;

зарахувати ОСОБА_1 строк навчання у цьому
ліцеї у загальний строк військової служби та у строк безперервної військової
служби в ЗС України, провести перерахунок вислуги років, вважаючи початком
військової служби день зарахування до цього ліцею з 20.08.1994 року, про що
внести відповідні зміни до його особової справи та інших облікових документів;

провести перерахунок розміру належної ОСОБА_1
щомісячної надбавки за вислугу років на військовій службі до окладів за
військовим званням і основною чи таємною займаною посадою, встановленою п. 13.1
Положення про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗС
України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 05.03.2001 року №
75;

провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячної
надбавки за безперервну військову службу, встановлену п. 1.2 Інструкції про
порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в
ЗС України, затверджену наказом Міністра оборони України від 26.05.2003 року №
149. Рішення вмотивовано тим, що на час зарахування позивача до вказаного ліцею
та закінченням там навчання норма ст. 24 Закону № 2232-12, надавала йому право
на встановлення початком військової служби день зарахування до вказаного
військового ліцею.

В
апеляційній скарзі в/ч А 2299 просила скасувати постанову Броварського
міськрайонного суду Київської області від 16.06.2007 року та прийняти нову
постанову про відмову в задоволенні позову, посилаючись порушенням норм
матеріального права. Зокрема вказав, що суд першої інстанції застосував норму
Закону № 2232-12, яка не поширюється на спірні відносини і на коло осіб
визначених у цьому Законі, які у ст. 24 не визначені.

Позивач
надав заперечення, в яких просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а
рішення суду без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість судового
рішення.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника апелянта та позивача, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення у справі з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3 та 202
ч. 1 п. 4 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову
суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального
або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що наказом начальника Чернігівського ліцею з посиленою
військово-фізичною підготовкою від 20.08.1994 року № 127 позивач був
зарахований до списку ліцеїстів 1-го курсу, що по завершенню навчання йому було
видано атестат про повну загальну середню освіту, що в подальшому був
направлений на навчання до Київського військового інституту управління зв'язку,
а з 1999 року, у зв'язку з реорганізацією вказаного інституту був переведений
для продовження навчання до Житомирського військового інституту
радіоелектроніки. Після цього проходив військову службу в Військових частинах
А0515 та А2299 і при оформленні особової справи співробітниками кадрового органу
було зазначено початком військової служби саме день зарахування до інституту.

Дійсно, статтею 24 Закон № 2232-12 передбачалось, що початком перебування
на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військового
навчального закладу (військового ліцею) вказаний у приписі, виданому військовим
комісаріатом, - для призовників, призовників і військовозобов'язаних.

Військовий ліцей, відповідно до п.1 Положення про військовий ліцей, є
загальноосвітнім навчальним закладом 3 ступеня з військово-професійною
спрямованістю навчання та допрофесійної підготовки, що передбачає проведення
поглибленої допризовної та посиленої фізичної підготовки і виховання у юнаків
готовності до військової служби. А ліцей з посиленою військово-фізичною
підготовкою, відповідно до п.2 Положення про ліцей з посиленою
військово-фізичною підготовкою, є середнім загальноосвітнім навчальним закладом
з військово-професійною спрямованістю навчання та виховання і належить до
середньої загальноосвітньої школи третього ступеня з поглибленим вивченням
програми допризовної підготовки юнаків. Тобто поняття військового ліцею і ліцею
з посиленою військово-фізичною підготовкою не є тотожними поняттями.

Колегія суддів рахує також зазначити, що при зарахуванні на навчання в ліцеї з посиленою військово-фізичною
підготовкою позивача не було призначено на посаду курсанта військового
навчального закладу, а лише після закінчення навчання було видано атестат про
повну загальну середню освіту.

До того ж, як слідує з пп. 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від
19.08.1992р. № 490, вказані ліцеї не входять в систему учбових закладів
військової освіти, а створені лише з метою якісної підготовки кандидатів для
вступу до військових навчальних закладів.

Про те, що положення ст. 24 Закону № 2232-12 не поширюється на спірні
відносини позивача і відповідача, свідчить і той факт, в цьому Законі
визначений саме військовий ліцей, а не ліцей з посиленою військово-фізичною
підготовкою, в якому навчався позивач.

До того ж, як слідує з пп. 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від
19.08.1992 р. № 490, вказані ліцеї не входять в систему учбових закладів
військової освіти, а створені лише з метою якісної підготовки кандидатів для
вступу до військових навчальних закладів.

Також, суд першої інстанції не врахував
п. 13.2 «Положення про порядок виплати грошового забезпечення
військовослужбовцям Збройних Сил України», затвердженого наказом Міноборони
України від 05.03.01 № 75, яким визначені періоди військової служби, які
зараховуються до вислуги років для виплати відсоткової надбавки та згідно з
яким, навчання громадян у ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою не
зараховуються до вислуги років для виплати відсоткової надбавки.

Крім того, судом першої інстанції безпідставно застосовано для нарахування
позивачу щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних силах
України «Інструкцію про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за
безперервну військову службу в Збройних Силах України, затверджену наказом
Міністра оборони України від 26 травня 2003 року № 149, т.я. навчання громадян
у ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою не визначений у вказаній
Інструкції як період, що міг би зараховуватися
до стажу безперервної військової служби для виплати даної надбавки, а
вказаний період перебування в розпорядженні та на навчанні у військових
навчальних закладах.

Отже, відповідач, відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні рапорту щодо
зарахування строку навчання в Чернігівському ліцеї з посиленою
військово-фізичною військовою підготовкою для загального строку військової
служби і строку безперервної військової служби у ЗС України та проведені
перерахунку грошового забезпечення з урахуванням нових строків військової
служби діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Оскільки
постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 16.06.2007
року не відповідає вимогам ст. 159 КАС України. то відповідно до вимог ст. 202
КАС України підлягає скасуванню з постановленням нової постанови про відмову в
задоволенні позовних вимог. ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну
скаргу Військової частини А 2299
задовольнити.

Постанову
Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2007 року
скасувати.

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини А 2299 про зобов'язання
вчинити дії, відмовити.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді: