Справа № 22-а-8815/2008
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2008-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - суддя
Суддя-доповідач - Яманко В. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

3 вересня 2008 року справа № 22-а-8815/08

зал судового
засідання № 2 у приміщенні суду за адресою:
м. Донецьк, бул. Шевченка, 26, 3 корпус

Колегія суддів Донецького апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Яманко В. Г.

суддів: при секретарі
судового засідання

Малашкевич С. А. Горбенко К.
П. Білоус К. І.

за участю представників:

від позивача:

ОСОБА_1- особисто,

від відповідача:

ОСОБА_2-за довНОМЕР_1 від 1 серпня 2008
р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Шахтарську на
постанову Донецького окружного адміністративного суду від 9 липня 2008 року (постанова виготовлена
в повному обсязі 14 липня 2008
року) по адміністративній справі №
2-а-11785/08 (суддя Могильницький М. С.) за позовом ОСОБА_1, м.
Шахтарськ до Управління Пенсійного фонду України в м. Шахтарську про визнання
неправомірною відмови в перерахунку
пенсії, зобов'язання провести перерахунок пенсії

ВСТАНОВИЛА:

Позивач 7 квітня 2008 року звернувся до Шахтарського міського районного
суду Донецької області з позовною заявою (арк. справи 1-4) до Управління Пенсійного
фонду України в м. Шахтарську (далі по
тексту - УПФУ в м. Шахтарську) про визнання неправомірною відмову УПФУ в м.
Шахтарську про перерахунок пенсії по інвалідності згідно статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком,
зобов'язання УПФУ в м. Шахтарську провести перерахунок пенсії по інвалідності з
1 листопада 2006 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

Ухвалою від 5 травня 2008 року (арк. справи
19) Шахтарським міським районним судом Донецької області адміністративна справа
за позовом ОСОБА_1. була передана на розгляд до Донецького окружного
адміністративного суду.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 9 липня 2008 року по справі № 2-а-11785/08 (арк.
справи 33-36) позовні вимоги ОСОБА_1. були задоволені частково. Суд першої
інстанції (з врахуванням ухвали про виправлення описки в судовому рішенні від
18 серпня 2008 року (арк. справи 57-58) визнав неправомірною відмову УПФУ в м. Шахтарську
у перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1. у відповідності зі статями 50, 54
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за
віком, яка дорівнює прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність; зобов'язав УПФУ в м. Шахтарську здійснити ОСОБА_1. перерахунок
пенсії по інвалідності згідно зі статями 49, 50, 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 1 вересня 2007 року з розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком,
яка дорівнює прожитковому мінімуму для непрацездатних громадян, в решті
позовних вимог - відмовив.

В апеляційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову суду першої інстанції як прийняту з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Позивач під час судового розгляду проти
апеляційної скарги заперечував та просив залишити постанову суду першої
інстанції без змін.

Відповідач підтримав апеляційну скаргу.

Колегія суддів, заслухавши представників
сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,
заперечення на скаргу, встановила наступне.

ОСОБА_1віднесений до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_2 (арк. справи 8). Позивачу була встановлена 3 група
інвалідності, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 (арк. справи 9),
довідками МСЕК (арк. справи 10-11).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1.
посилається на те, що УПФУ в м. Шахтарську неправомірно недоплачує йому пенсію,
як інваліду 3 групи внаслідок захворювання пов'язаного з ліквідацією наслідків
Чорнобильської катастрофи, оскільки згідно статей 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсія повинна виплачуватися виходячи з 6 мінімальних пенсій за
віком, додаткова пенсії - 50% мінімальної пенсії за віком.

Відповідач в апеляційній скарзі (арк.
справи 39-41) посилався на те, що виплата пенсії ОСОБА_1. відбувалася на
підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та відповідно до розмірів
встановлених постановами Кабінету Міністрів України, які є обов'язковими для
виконання державними пенсійними органами.

Право вибору пенсійних виплат передбачене
статтею 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003 року і означає, що особі, яка має
одночасне право на різні види пенсії: за віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника, призначається один із цих видів пенсії за її
вибором. Пунктом 13 розділу XV вказаного
закону, у разі якщо особа має право на отримання пенсії, "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором.

ОСОБА_1. була призначена за його вибором
пенсія за 3 групою інвалідності, як особі що постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та виплачувалася УПФУ в м. Шахтарську.

Закон України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ
від 28 лютого 1991 року в редакції Закону України № 2001-ХІІ від 19 грудня 1991
року зі змінами та доповненнями станом на час існування спірних
правовідносин визначає основні положення
щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний
порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов
проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого
населення.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до 1 категорії встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну пенсію.

Абзацом 4 частини 1 статті 50
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції на день звернення позивача за
перерахунком) визначено, що особам, віднесеним до 1 категорії, інвалідам 3
групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Стаття 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» згідно з підпунктом 12 пункту 28 розділу II Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року N 107-VI, який набрав
чинності з 1 січня 2008 року, була викладена в новій редакції в частині того, що
особам, віднесеним до 1 категорії, інвалідам 3 групи призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15 % прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Частиною 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в
редакції на день звернення позивача за перерахунком)передбачено, що розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими, по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

Стаття 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» згідно з підпунктом 15 пункту 28 розділу II Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» була викладена в новій редакції, за якою розмір
пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою по 3 групі інвалідності, складає 110 % прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного суду України від
22 травня 2008 року N 10-рп/2008
у справі N 1-28/2008 щодо предмету та змісту закону про Державний бюджет
України на 2008 рік були визнанні такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними), положення пункту 28 розділу II
"Внесення змін до деяких законодавчих актів України". У вказаному
рішенні Конституційного суду України було зазначено, що положення Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення
Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України", визнаних неконституційними.

Рішення Конституційного Суду України є
обов'язковими для виконання на території України, остаточними, не можуть бути
оскаржені та мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії
положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Згідно частини 4 статті 45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної
пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії
- з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії,
якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа
включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними
документами подано ним після 15 числа. За частиною 5 статті 45 цього закону
документи про перерахунок пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного
фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про
перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії.

ОСОБА_1. звернувся з заявою про перерахунок
пенсії (арк. справи 6) до УПФУ в м. Шахтарську 22 серпня 2007 року, а 28 серпня
2007 року УПФУ в м. Шахтарську листом № 34/03 (арк. справи 7) відмовив в
перерахунку пенсії з вже досліджених у цій постанові підстав, тому відповідно
до вимог наведеної частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» позивач має право на перерахунок пенсії з 1
вересня 2007 року, як і було визначено судом першої інстанції.

За приписами абзацу 1 частини 5, частини 3
статті 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» №
489-V від 19 грудня 2006 року (у редакції Закону України від 15 березня 2007 року N 749-V,
який набрав чинності 28 березня 2007 року) для визначення мінімального розміру
пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для
осіб, які втратили працездатність затверджений прожитковий мінімум на одну
особу в такому розмірі: з 1 січня 2007 року - 380 грн., з 1 квітня 2007 року -
410 грн. 06 коп. (406 грн. + 1%), з 1 жовтня 2007 року - 415 грн. 11 коп. (410 грн. 06 коп. + 1%).

Статтею 58 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України» від 28 грудня 2007 року N 107-VI
затверджений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність:
з 1 січня - 470 грн., з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня - 482 грн., з 1 жовтня -
498 грн.

Колегія суддів враховує, що в дійсний час,
крім вищенаведених законів, діє Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою
годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року N 523 із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 17
травня 2002 року N 666, від 4 березня
2004 року N 268, від 22 вересня 2004 року N 1240, за яким пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання завдяки
Чорнобильської катастрофи нараховуються відповідно до статей 54 і 57 Закону
України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та в усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не
можуть бути нижчими по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком
(пункти 1, 4 Порядку).

Порядок обчислення пенсій по інвалідності,
що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою
годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року № 523. Ця постанова є чинною
і її положення стосовно критеріїв обчислення розміру пенсій відповідають
положенням статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Постановами № 1 від 3 січня 2002 року «Про підвищення розмірів пенсій та інших
соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» та № 1293 від 27 грудня 2005
року «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» всупереч положень статей 50,
54 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" Кабінетом Міністрів України були
встановлені розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, при тому що ці
суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Відповідач наполягає на тому, що за
частиною 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим
частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Колегія суддів з цього приводу зазначає, що
стаття 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
була доповнена частиною третьою згідно із
Законом України від 25 березня 2005 року N 2505-IV, який набрав чинності
з 31 березня 2005 року, в той час як до
частини третьої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зміни, за якими
- обчислення і призначення пенсій по інвалідності провадиться на загальних
підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", були внесені згідно із Законом України від 17
листопада 2005 року N 3108-IV, що набрав чинності з 13 грудня 2005 року, тобто
в даному випадку застосовується принцип дії законів у часі, за яким до спірних
правовідносин повинні застосовуватися норми закону прийнятого та набравшого чинності
пізніше. Крім того, частиною 1 статті 2 Закону України «Про прожитковий
мінімум» № 966-ХІV від 15 липня 1999 року передбачено застосування прожиткового
мінімуму для встановлення розмірів
мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритетності
законів над підзаконними актами, вирішуючи даний спір суди першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про те, що при розрахунку державної та
додаткової пенсій передбачених статтями 50 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет
України відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за
віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на думку
колегії суддів, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального
розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановленого
іншого, крім передбаченого частиною 1
цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Загальний аналіз вищенаведених норм
доводить, що ОСОБА_1., як особі постраждалій від аварії на Чорнобильській АЕС
та віднесеній до 1 категорії, інваліду 3 групи, повинна була призначатися та
виплачуватися УПФУ в м. Шахтарську
щомісячно з 1 вересня 2007 року пенсія у складі державної пенсії в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком згідно статті 49, абзацу 4 частини 1 статті 50, частини 4
статті 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

При вирішенні цього спору, колегією суду
було враховано, що відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року зі змінами
внесеними Законом України від 9 лютого 2006 року N 3436-IV, кожна фізична особа має право мирно володіти
своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами
міжнародного права.

У параграфі 22 рішення Європейського суду з
прав людини по справі "Кечко проти України" (заява № 63134/00) від 8 листопада 2005 року визначено, що
поняття “власності”, яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу № 1, має
автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від
формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та
інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як
“майнові права”, і, таким чином, як “власність” в цілях вказаного положення.
Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин
справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений
статтею 1 Протоколу № 1. В параграфі 23 цього ж рішення Європейський суд з прав
людини зауважує, що в межах свободи дій
держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного
бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок,
вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення
передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для
цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки
відповідні положення є чинними.

Згідно частини 1 статті 195 Кодексу
адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, тобто він
повинен з'ясовувати ті обставини чи порушення закону, у яких на думку особи, що
подала скаргу, суд першої інстанції допустив помилки, однак якщо при такому
з'ясуванні буде встановлено порушення закону, що призвели до неправильного
вирішення справи, поза межами оскарження, суд апеляційної інстанції може вийти
за ці межі.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом
першої інстанції спір по суті вирішений правильно, проте в резолютивній частині
постанови вказано про зобов'язання УПФУ в м. Шахтарську здійснити ОСОБА_1.
перерахунок пенсії по інвалідності згідно зі статями 49, 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 1 вересня 2007 року з розрахунку 6 мінімальних
пенсій за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму для непрацездатних
громадян, без визначенням додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в
розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком, що відповідно до приписів частини
1 статті 201 Кодексу адміністративного судочинства України, обумовлює зміну постанови
суду першої інстанції шляхом викладення абзацу 3 резолютивної частини постанови
в новій редакції.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195,
196, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.
Шахтарську на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 9 липня
2008 року по адміністративній справі № 2-а-11785/08 задовольнити
частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного
суду від 9 липня 2008 року по адміністративній справі № 2-а-11785/08 -
змінити.

Викласти абзац 3 резолютивної частини
постанови Донецького окружного адміністративного суду від 9 липня 2008 року по
адміністративній справі № 2-а-11785/08 в наступній редакції:

«Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Шахтарську здійснити ОСОБА_1 м. Шахтарськ перерахунок
державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії
за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком з 1
вересня 2007 року, виходячи з встановленого відповідними законами розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність».

В іншій частині постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 9 липня 2008 року по адміністративній
справі № 2-а-11785/08 залишити без змін.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України відкласти з дня закінчення судового
розгляду справи на строк п'ять днів складання постанови у повному обсязі.

Вступна та резолютивна частини постанови
складені, підписані колегією суддів у нарадчій кімнаті та проголошені в
судовому засіданні 3 вересня 2008 року.

Постанова набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення
постанови в повному обсязі.

Постанова складена в повному
обсязі та підписана колегією суддів 5 вересня 2008 року.

Головуючий: В.Г.Яманко

Судді С.А.Малашкевич

К.П.Горбенко

З
оригіналом згідно:

Суддя
В.Г.Яманко