Справа № 22-а-1517/2008
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2008-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01"
липня 2008 року
м. Харків

Справа №
22-а-1517/08

Категорія: 49
Головуючий 1 інстанції: Тимощенко О.М.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія
суддів у складі:

Головуючий
суддя Філатов Ю.М.,

Суддя Водолажська
Н.С., Суддя Гуцал М.І.

при секретарі
Житєньовій Н.М.

за участю представників:

представника позивача - Устименко М.Д.

представника відповідача - Даниленко А.Ф.

представника третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною скаргою ТОВ «Фірма НФ ЛТД» на постанову Господарського суду
Полтавської області від 13.11.2007 року по справі № 16/272

за позовом ТОВ «Фірма НФ ЛТД»

до Полтавської
митниці, Державного казначейства України

треті особи СПДФО ОСОБА_1, УДКУ у Полтавській області

про
визнання недійсною вантажної митної декларації та стягнення грошових
коштів ,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ТОВ
«Фірма НФ ЛТД», звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом
до відповідачів, Полтавської митниці, Державного казначейства України, в якому
просив визнати недійсною вантажно-митну декларацію за формою ВМД-2 від 29.12.05
р. на автомобіль "Мерседес-Бенц" 2004 р. випуску; на автомобіль
"Тойота Камрі", 2004 р. випуску; на автомобіль "Тойота
Камрі" 2005 р. випуску, стягнути з Полтавської митниці грошові кошти у
сумі 63953,52 грн., як сплачених в результаті неправильного визначення митної
вартості товарів, ввезених на митну територію України.

Постановою Господарського
суду Полтавської області від 13.11.07 р. в задоволенні адміністративного позову
ТОВ «Фірма НФ ЛТД» до Полтавської митниці, Державного
казначейства України про визнання недійсною вантажної митної декларації
та стягнення грошових коштів було відмовлено.

Позивач не
погодився з зазначеною постановою суду першої інстанції та подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати постанову Господарського суду Полтавської
області від 13.11.07 р. по справі № 16/272 та прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в скарзі.

УДКУ у
Полтавській області та Полтавська митниця надали до
суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просять залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї,
постанову суду першої інстанції, вислухавши осіб, які прибули в судове
засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Судом першої
інстанції було встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що
позивач придбав у Компанії "А.Е.Комес" (США) автомобілі та запчастини
до них згідно контракту № І-ІІ від 01.09.05 р., специфікації від 01.09.05 р.,
додаткових угод від 21.09.05 р. та 17.10.05 р.

ТОВ "Фірма
НФ ЛТД" 26.12.05 р. до митного оформлення подані ВМД № 806000004/5/101296,
№ 806000004/5/101304, № 806000004/5/101305 для оформлення транспортних засобів,
відповідно:

"MERCEDES BENZ"
С240 4МАТІС, кузов № WDBRF81J04F532104, двигун бензиновий, об'єм двигуна 2599 см3 , бувший у використанні, рік випуску
2004, колір чорний, виробник "DAIMLER CHRYSLER AG"
Німеччина, з пошкодженнями;

"ТОYОТА САМRY",
кузов № 4Т1ВЕ32К15U77739, двигун бензиновий, об'єм двигуна 2399
см3, бувший у використанні, рік випуску 2005, колір зелений, виробник "ТОYОТА МОТОR MANUFACTURING"
США, з пошкодженнями;

"ТОYОТА САМRY",
кузов № 4Т1ВF30К74U73354,
двигун бензиновий, об'єм двигуна 2999
см3 , бувший у використанні, рік випуску 2004, колір білий, виробник " ТОYОТА МОТОR MANUFACTURING "
США, з пошкодженнями.

До кожної ВМД
декларантом подані декларації митної вартості форми ДМВ-2 № 806000004/5/101296,
№ 806000004/5/101304, № 806000004/5/101305, в гр. 6 яких визначений резервний
метод (метод 6) та в гр. 7 наведено обґрунтування обраного методу, а саме
"вартість не відповідає висновку спеціаліста автотоварознавця, відсутні
відомості щодо: договору на перевезення та калькуляції транспортних витрат,
страхування, ціни щодо ідентичних товарів, ціни щодо подібних товарів, ціни
ідентичних товарів, які продаються найбільшою партією на території України,
вартості матеріалів та витрат понесених виробником у зв'язку з виробництвом
товарів".

В зазначених ВМД
та ДМВ-2 декларантом визначена митна вартість у відповідності до висновків
спеціаліста - автотоварознавця:

"MERCEDES BENZ"
С240 4МАТІС, кузов № WDBRF81J04F532104, на рівні 41354,0 грн. згідно висновку
№ 488 від 16.12.05 р.;

"ТОYОТА САМRY",
кузов № 4Т1ВЕ32К15U77739, на рівні 32310,0 грн. згідно висновку
№ 487 від 16.12.05 р.;

"ТОYОТА САМRY",
кузов № 4Т1ВF30К74U73354, на
рівні 22868,0 грн.

згідно висновку №
486 від 16.12.05 р.

Полтавська
митниця не погодилась із зазначеною митною вартістю на підставі п. 14, п. 15
Постанови КМУ № 1375 від 28.08.03 р. "Про затвердження Порядку
декларування митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон
України" та просила надати додаткові документи, а саме: експортні
декларації, оформлені в країні відправлення на зазначені автомобілі, та витяг з
цінової інформації (каталогів) на автомобілі.

Полтавська
митниця 29.12.05 р. провела митну оцінку автомобілів, скоригувавши митну
вартість в сторону збільшення.

В подальшому
позивачем 29.12.05 р. до митного оформлення були самостійно заявлені ті ж самі
автомобілі, про що свідчать ВМД № 806000004/5/101323, № 806000004/5/101328, №
806000004/5/101327, подані декларації митної вартості форми ДМВ-2, в яких
визначена митна вартість в розмірі, згідно оцінки, проведеної митницею.

Зазначені ВМД
були належним чином оформлені, а нараховані митні платежі сплачені та
перераховані до Держбюджету.

Позивач просив
суд визнати недійсною вантажно-митну декларацію за формою ВМД-2 від 29.12.05 р.
на вище перелічені автомобілі посилаючись на те, що Полтавська
митниця неправомірно обрала резервний метод (метод 6) визначення митної
вартості, безпідставно відмовила в оформленні товарів за ціною контракту,
внаслідок чого позивач змушений був сплатити митні платежі в більшому розмірі,
ніж збирався на суму, визначену у позовній заяві.

Дослідивши та
оцінивши усі подані докази, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку,
що позовні вимоги необґрунтовані і задоволенню не підлягають, виходячи з того,
що відповідно до ст. 259 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього
Кодексу. Згідно ст. 262 Митного кодексу України митна вартість товарів і метод
її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час
переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації
митної вартості.

Відповідно до ч.
3 ст. 264 Митного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент ввезення
товарів), митний орган має право прийняти рішення про неможливість використання
вибраного декларантом методу митної оцінки. А в ст. 265 передбачено, що митний
орган, який здійснює контроль за правильністю митної оцінки товарів з
урахуванням положень цього Кодексу, має право приймати рішення про правильність
заявленої декларантом митної вартості товарів.

У разі
відсутності даних, що підтверджують правильність визначення заявленої
декларантом митної вартості товарів, або за наявності обґрунтованих сумнівів у
достовірності доданих декларантом відомостей митний орган може самостійно
визначити митну вартість товарів, що декларуються послідовно застосовуючи
методи визначення митної вартості, встановлені цим Кодексом, на підставі
наявних у нього відомостей, у тому числі цінової інформації щодо ідентичних чи
подібних (аналогічних) товарів з коригуванням, що здійснюється згідно з цим
Кодексом.

Митний орган на
письмовий запит декларанта зобов'язаний у термін, що не перевищує 30
календарних днів, надати декларанту письмове роз'яснення причин, за якими
заявлена декларантом митна вартість товарів не може бути прийнята митним
органом як основа для нарахування податків і зборів.

Рішення митного
органу стосовно визначення митної вартості товарів може бути оскаржене в
порядку, встановленому законом.

Таким чином,
зазначеною правовою нормою, чинною на момент ввезення позивачем товару та його
митного оформлення, передбачено обов'язковість прийняття рішення про визначення
митної вартості товарів та можливість його оскарження.

В поясненнях
представника позивача в судовому засіданні було повідомлено, що підприємством
не були оскаржені дії митниці щодо визначення митної вартості, декларування та
сплата митних платежів здійснювалося самостійно з метою запобігання затягування
процесу розмитнення.

Також слід
відмітити, що відшкодування надмірно сплачених податків, передбачене ч. 4 ст.
264 Митного Кодексу України, згідно з якою у випадку сплати декларантом
податків і зборів за митною оцінкою, зробленою митним органом, і прийняття
остаточного рішення митним органом вищого рівня або судом щодо застосування
митної оцінки, зробленої декларантом, митний орган зобов'язаний відшкодувати
декларанту суму надміру сплачених податків і зборів.

Таким чином,
стягнення надмірно сплачених податків можливе у випадку визнання недійсним
рішення щодо митної оцінки, проте вимог стосовно такого рішення позивачем не
заявлялося.

З матеріалів
справи вбачається, що позивачем були заявлені вимоги про визнання недійсною
декларації за формою ДМВ-2. Згідно п. 12 ст. 1 Митного Кодексу України митною
декларацією визнається письмова заява встановленої форми, яка подається митному
органу і містить відомості щодо товарів і транспортних засобів, які
переміщуються через митний кордон держави, необхідні для їх митного оформлення.
З наведеної дефініції видно, що вантажна митна декларація є документом, який
складається декларантом, і не є рішенням суб'єкта владних повноважень (в даному
випадку митниці).

Згідно ст. 2 та
ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на справи
щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції зробив правомірний висновок щодо
безпідставності позовних вимог у цій частині.

Безпосередня
процедура контролю за правильністю визначення митної вартості встановлена
наказом ДМСУ № 685 від 13.10.03 р. "Про затвердження Порядку роботи
відділу контролю митної вартості регіональної митниці, відділу контролю митної
вартості та номенклатури митниці при вирішенні питань визначення митної
вартості товарів, що перемішуються через митний кордон України",
відповідно до п. 2.3 якого при явній невідповідності заявленої митної вартості
товарів та інших предметів вартості, що визначається відповідно до положень ст.
16 Закону України "Про Єдиний митний тариф", постанови Кабінету Міністрів
України № 1598 від 05.10.98 р. "Про затвердження Порядку визначення митної
вартості товарів та інших предметів у разі переміщення їх через митний кордон
України", або в разі неможливості перевірки її обчислення, якщо
рахунок-фактура відсутній, а також якщо за наявності рахунка-фактури відсутні
інші документи, потрібні для здійснення контролю за правильністю визначення
митної вартості, чи буде доведено, що заявлені в них відомості не відповідають
дійсності, або якщо декларант не може документально підтвердити заявлену ним
митну вартість чи відмовляється від надання необхідних додаткових відомостей,
посадові особи Відділу визначають митну вартість самостійно на основі цін на
ідентичні або подібні товари.

В п. 2.5
встановлено, що з метою правильного визначення митної вартості товарів та
предметів, що переміщуються через митний кордон України, посадові особи Відділу
проводять роботу зі збирання, аналізу, оброблення даних про вартість таких
товарів з метою формування бази даних цінової інформації.

Основу бази
даних, що формується, має становити база даних митної статистики. Як додаткові
джерела інформації можуть використовуватися дані експертних,
зовнішньоторговельних, біржових організацій, дані про тарифи на перевезення та
страхування вантажів, про вартість вантажно-розвантажувальних робіт, комісійних
та брокерських послуг, про ліцензійні платежі, торговельні знижки та націнки.

За відсутності в
базі даних цінової інформації відомостей про вартість певного товару
(предмета), на підставі яких визначається його митна вартість, можна поряд з
іншими джерелами інформації, які використовуються митними органами,
користуватися інформацією спеціалізованих експертних організацій, які мають
відповідні повноваження та несуть відповідальність за підготовлені висновки
згідно з чинним законодавством. Висновки експертних організацій щодо вартості
товарів застосовуються як допоміжний матеріал при визначенні митної вартості чи
здійсненні митної оцінки. Крім того, факт заниження митної вартості товару може
бути підтверджений витягом цінової інформації бази даних Державної митної
служби України.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів
дійшла до висновку стосовно того, що постанова Господарського суду Полтавської
області від 13.11.07 р. по справі № 16/272 прийнята з дотриманням норм чинного
процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не
виявлено.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
209, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
ТОВ «Фірма НФ ЛТД» на постанову Господарського
суду Полтавської області від 13.11.07 р. по справі № 16/272 - залишити без
задоволення.

Постанову
Господарського суду Полтавської області від 13.11.07 р. по справі № 16/272 за
позовом ТОВ «Фірма НФ ЛТД» до Полтавської митниці,
Державного казначейства України про визнання недійсною вантажної митної
декларації та стягнення грошових коштів - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно з моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної
скарги протягом 30 днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий
Ю.М. Філатов

Судді Н.С. Водолажська

М.І. Гуцал

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 07.07.2008
року.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного суду
Н.С. Водолажська