Справа № 2-а-12089/2008
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2008-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2008 р. м.
Житомир

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді Кузьменко Л.В.,

при
секретарі - Дейнеці І.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1до Управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації(м. Овруч) про стягнення невиплачених коштів, передбачених
Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",-

встановив:

У липні 2008 року
позивач звернувся з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що протягом
1996-2007 років йому не було проведено у повному обсязі виплати, передбачені
ст. ст. 37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що призвело до
порушення його прав. Заборгованість по доплаті громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного забруднення (ст. 39) позивач визначив в розмірі
21182,40 грн., по допомозі в зв'язку з обмеженням споживання продуктів
харчування (ст. 37) - в розмірі 10528,0 грн.

Посилався
на те, що отримував відповідні доплати та допомоги у розмірах, передбачених
Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26 липня 1996 року, тоді як
Законом визначені інші, значно більші, їх розміри, кратні мінімальній
заробітній платі у відповідні періоди.

Позивач в судове засідання не з'явився. В позові
зазначив, що просить справу розглядати без його участі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений
належним чином. Заперечення, які б спростовували позовні вимоги, суду не надав.

Дослідивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Встановлено,
що позивач в спірний період часу проживав і проживає на даний час в м.Овручі
Житомирської області, яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.
Позивач є потерпілим від аварії на ЧАЕС 3 категорії, працює в Овруцькій
дистанції колії Південно-Західної залізниці.

Згідно
із ст. 37 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі -Закон),
громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, повинна
виплачуватись щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного
господарства, у зоні гарантованого добровільного відселення -40 процентів від
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 39 Закону в редакції,
чинній на час виникнення спірних правовідносин, громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата. У зоні
гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати
щомісяця.

Проте вказані допомога та доплата
виплачувались у розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України №836
від 26.07.1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не в кратному відношенні до
мінімальної зарплати, тобто в значно меншому розмірі. За ст. 37 Закону він
отримував - 2 грн. 10 коп. щомісячно, по ст.39 Закону - 10 грн. 50 коп.

Згідно
із ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства
права. Закон має пріоритетне значення перед постановою Кабінету Міністрів
України.

Виплатою
доплати і допомоги в твердих сумах, встановлених постановою Кабінету Міністрів
України №836 від 26 липня 1996 року, порушені права позивача.

Заборгованість по ст.39 Закону підлягає
стягненню відповідно до ч.2 ст.233, ст.238 КЗпП України незалежно від часу її
виникнення, оскільки в даному випадку йдеться про виплати, які відповідно до
ст.2 Закону України "Про оплату праці" є складовою структури
заробітної плати.

Стягненню на користь позивача
підлягають виплати за період з 01.01.1997 року по 31.12.2002 року та з
09.07.2007 року по 31.12.2007 року, оскільки, дію абзацу третього частини
першої статті 39 Закону було зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій
і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із
Законом N 3235-ІУ( 3235-15 ) від 20.12.2005 рік. На 2007 рік дію цих норм
зупинено згідно із Законом N 489-У ( 489-16 ) від 19.12.2006 і лише з 9 липня
2007 року їх дію відновлено рішенням Конституційного Суду N 6-рп/2007 (
у0а6р710-07 ) від 09.07.2007.

З врахуванням викладеного вище,
розмірів мінімальної заробітної плати в Україні в спірний період часу, а також
розміру доплати і допомоги, отриманих позивачем за цей час в безспірному
порядку, що підтверджується письмовими доказами, розмір заборгованості перед
ним по виплатах, передбачених ст.39 Закону становить - 16809,00 грн.

Дію абзацу 3 частини 1 статті 37 Закону
України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи на 2006 рік було зупинено згідно Закону № 3235-15 від
2-. 12.2005 року, а на 2007 рік зупинено згідно Закону № 489-16 від 19.12.2006
року і лише з 9 липня 2007 року їх дію відновлено рішенням Конституційного Суду
N 6-рп/2007 від 09.07.2007 року. Позивач же заявляє вимоги щодо виплати
допомоги за ст.37 Закону в період з 01.01.2006 року до 30.04.2007 року. Тому з
врахуванням наведеного вище права на стягнення заборгованості за ст.37 Закону в
зазначений період позивач не має і в задоволенні вимог в цій частині суд
відмовляє.

Керуючись ст. ст. 37, 39 Закону
України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. ст. 94, 158 -163, 167, 254 КАС
України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити
частково.

Стягнути з
Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації(м. Овруч) на
користь ОСОБА_1
заборгованість,передбачену ст. 39
Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в сумі 16809 грн.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної
скарги.

Заява про апеляційне оскарження
подається через Житомирський окружний адміністративний суд до Київського
апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення
постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Л.В.
Кузьменко