Справа № 2-а-2462/2008
Суддя: Юрчук М.І.
Дата ухвалення: 2008-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а- 2462/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«1» липня 2008
року

13год. 15хв.

м. Рівне

Рівненський
окружний адміністративний суд у складі колегії суддів Юрчука М.І. (головуючий),
суддів Шевчук С.М., Боймиструка С.В., за участю секретаря судового засідання
Шульги О.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1

відповідача1:
представник Савченко Н. В.

відповідача2:
представник не з'явився

відповідача3:
представник не з'явився

відповідача4:
представник не з'явився

розглянувши у
відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до
відповідача1 Управління праці та соціального захисту населення Корецької
райдержадміністрації; до відповідача2 Міністерства фінансів України; до
відповідача3 Державного казначейства України; до відповідача4 Міністерства
праці та соціальної політики України про стягнення недоплаченої одноразової
щорічної грошової допомоги учасникам бойових дій в сумі 3315 грн.

В С Т А Н О В И
В :

ОСОБА_1
звернувся з позовною заявою до відповідача1 Управління праці та соціального
захисту населення Корецької райдержадміністрації; до відповідача2 Міністерства
фінансів України; до відповідача3 Державного казначейства України; до
відповідача4 Міністерства праці та соціальної політики України про стягнення
недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги учасникам бойових дій в
сумі 3315 грн.

Відповідач1
подав заперечення на адміністративний позов, проти позову заперечує, в
задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю.

Відповідач2
подав заперечення на адміністративний позов, проти позову заперечує, в
задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. Просить справу
розглядати без участі представника.

Відповідач3
заперечень на адміністративний позов не подав, у судове засідання не з'явився,
про день, час, місце судового засідання повідомлений належним чином, що
підтверджується повідомленням органу поштового зв'язку.

Відповідач4
заперечень на адміністративний позов не подав, у судове засідання не з'явився,
про день, час, місце судового засідання повідомлений належним чином, що
підтверджується повідомленням органу поштового зв'язку.

По даній справі
здійснено технічну фіксацію судового процесу на комплексі "Камертон",
інвентарний номер SN125327. Для створення архівної копії фонограми надано
компакт-диск, серійний номер C0509TMBI80UG.

Судом досліджені
письмові докази, наявні у матеріалах справи, які подані позивачем одночасно із
позовною заявою. Нових доказів позивач суду не надав.

Заслухавши у
відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані
сторонами письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивачу в
позові слід відмовити

Суд виходив з
такого.

Позивач -
ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів
війни - учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення НОМЕР_1
(а.с.3).

Відповідно до
статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» (в редакції станом на 9 липня 2007 року), щорічно до 5 травня
учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком.

Мінімальна
пенсія за віком у 2004 році - 74грн. 54 коп., у 2005 році - 332грн.00коп., у
2006 році (станом на травень місяць) - 359грн.00коп., у 2007 році - (станом на
01.04.07р.) - 410грн.06коп.

Як вбачається із
матеріалів справи органами управління праці та соціального захисту населення
позивачу виплачено за 2006 рік - 250грн., за 2007 рік - 280грн.

На думку
позивача грошова допомога до 9 травня за
2006 та 2007 року виплачувалась не в повному обсязі, заборгованість
держави у виплаті разової грошової допомоги за вказаний період становить
3315грн. Просить таку заборгованість стягнути на його користь.

Постановою
Кабінету Міністрів України № 177 від 18.02.2004р. “Про забезпечення щорічної
виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” визначено, що
Міністерство фінансів України і Державне казначейство України забезпечують
щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики
України для виплати вказаної допомоги у розмірах, установлених законом про
державний бюджет на відповідний рік, для подальшого їх перерахування місцевим
органам праці та соціального захисту населення, які, в свою чергу, здійснюють
фізичну виплату цієї допомоги ветеранам війни.

Згідно
Бюджетного кодексу України та Конституції України видатки державного бюджету,
за якими виплачується допомога до 9 травня, здійснюються тільки у відповідному
році і лише в межах державного бюджету України відповідного року.

Проведеним
правовим аналізом норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та Законів України «Про Державний бюджет України на 2006
рік», «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Рішення Конституційного суду
України №6-рп/2007 від 09.07.07р. встановлено таке.

Законом України
«Про Державний бюджет України на 2006 рік» (стаття 30) установлено, що у 2006
році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” здійснюється у таких
розмірах: інвалідам війни I групи - 400 гривень, інвалідам війни II групи - 330
гривень, інвалідам війни III групи - 270 гривень, учасникам бойових дій - 250
гривень, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 400 гривень,
членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій і
учасників війни, визнаних за життя інвалідами, - 130 гривень, учасникам війни -
50 гривень. Одночасно, вказаним Законом (ч.18 ст.77) дію частини п'ятої статті
14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
зупинено на 2006 рік в частині визначення розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги ветеранам війни.

Дані норми
Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» не змінювалися,
неконституційними не визнавалися, а відтак є чинними для застосування та
виконання відповідно до статті 68 Конституції України.

В цій частині
позивачу у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Законом України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» (стаття 29) установлено, що у 2007
році виплата щорічної разової допомоги відповідно до законів України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та “Про жертви
нацистських переслідувань” здійснюється у таких розмірах: інвалідам I групи -
450 гривень, інвалідам II групи - 360 гривень, інвалідам III групи - 300
гривень; учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім в'язням
концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям,
які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 280
гривень; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 450 гривень;
членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни та
дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни і жертв
нацистських переслідувань, визнаних за життя інвалідами, - 150 гривень;
учасникам війни та колишнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць
примусового тримання, особам, які були насильно вивезені на примусові роботи,
дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з
націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 55 гривень.

Цим же Законом
(п. 13 ст. 71) дію частини п'ятої статті 14 Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” зупинено на 2007 рік в
частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги.

Рішенням
Конституційного суду України №6-рп/2007 від 09.07.07р. положення статті 29,
пункту 13 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до
пункту 3 резолютивної частини Рішення Конституційного суду України №6-рп/2007
від 09.07.07р. положення статей 29, 36, абзацу третього частини другої статті
56, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43,
44, 45, 46 статті 71, статей 98, 103, 111 Закону України “Про Державний бюджет
України на 2007 рік”, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 9 липня 2007
року.

Відповідно до
ст.8 Конституції України вона має найвищу юридичну силу. Закони та інші
нормативно - правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні
відповідати їй.

Згідно ч. 2
ст.95 Конституції України, виключно законом про Державний бюджет України
визначаються будь - які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.

Як вбачається з
Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» видатки держави на
фінансування виплат в розмірах зазначених в Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - не передбачено.

Хоч рішенням Конституційного суду від 9 липня
2007 року № 6-рп/2007 положення ст. 29 Закону України «Про державний бюджет на
2007 рік», якою обмежувались зазначені вище виплати, визнано таким, що не
відповідає Конституції України, однак на думку суду, це не тягне за собою
автоматичне здійснення таких виплат, оскільки в бюджеті не має відповідного
фінансування.

Відповідно до
ч.2 ст. 4 Бюджетного Кодексу України, при
здійсненні бюджетного процесу
в Україні положення
нормативно-правових актів застосовуються лише в
частині, в якій вони
не суперечать положенням Конституції України, цього Кодексу та закону про Державний бюджет
України.

Змін до Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» в частині видатків на
загальносуспільні потреби передбачені Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» не внесено.

Отже, оскільки,
таких коштів на адресу відповідачів з Державного бюджету України не надійшло, то підстав стягувати з них зазначеної позивачем суми -
не має.

В цій частині
позивачу у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Таким чином дії відповідачів
відповідали вимогам чинного законодавства України на момент виплати позивачу
разової грошової допомоги і правомірними не можуть бути визнані. В цій частині
позовні вимоги позивача є необґрунтованими.

За таких
обставин суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід
відмовити повністю.

Керуючись
статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позивачу -
ОСОБА_1 - в позові відмовити повністю.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне
оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду справи. Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції,
який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10
днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя М.І.Юрчук

Суддя С.М.Шевчук

Суддя С.В.Боймиструк

Постанова
законної сили не набрала Суддя М.І.Юрчук