Справа № 22ас-173/2007
Суддя: Єфімова В.О.
Дата ухвалення: 2007-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №
у першій інстанції Лугвіщик A.M.
Категорія 19 Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2007
року колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду міста
Севастополя в складі: головуючого -
Єфімової В.О.

суддів - Водяхіної Л.М., Сундукова В.М.,

при секретарі -
Маткової С.Г.

за участю
представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 26 грудня
2006р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Севастопольського
міського управління юстиції про визнання бездіяльності посадових осіб незаконною
та відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні
2006р. ОСОБА_1звернувся
до суду з адміністративним позовом до Севастопольського міського управління
юстиції (далі - СМУЮ) та просив визнати незаконною бездіяльність посадових осіб
відповідача та стягнути у відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2875,50грн.,
3% річних та моральну шкоду в розмірі 500000грн..

Вимоги
мотивовані тим, що рішенням суду від 06.05.1999р. з ОСОБА_2на його користь
стягнена страхова сума в розмірі 1500грн. та рішенням від 01.11.2005р. з
ОСОБА_2на його користь стягнено суму за затримку виконання рішення. Вказує, що
оскільки ОСОБА_2 мешкає у інший республіці, матеріали по виконанню вказаних
рішень суду були направлені СМУЮ для подальшого направлення до компетентного
суду Республіки Казахстан для виконання. Вказує, що відповідачем на прийнято
відповідних заходів для виконання вказаних рішень відповідно до Мінської
конвенції від 22.01.1993р. Вважає, що бездіяльністю СМУЮ йому заподіяні
матеріальні збитки та моральну шкоду у вказаній сумі.

Постановою
місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 26.12.2006р. в
задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1просить
скасувати постанову суду та задовольнити його позов, мотивуючи свої вимоги тим.
що судом порушені норми матеріального права. Вважає, що суд дійшов помилкового
висновку про відсутність вини відповідача у невиконанні рішень суду.

Судова
колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких
підстав.

Відмовляючи
в задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не допущено порушень щодо вирішення питань про виконання судових
рішень.

З такими
висновками суду погоджується судова колегія, оскільки вони зроблені на підставі
правильно встановлених обставин справи та з додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Судом першої
інстанції встановлено, підтверджується матеріалами

справи та
наданими сторонами доказами, що рішеннями Гагарінського райсуду від 06.05.1999р.
та від 01.11.2005р. з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 стягнена страхова сума в
розмірі 1500грн. та сума за затримку виконання рішення в розмірі 357,50
грн.(арк. справи 4,31).

Оскільки
боржник ОСОБА_2 мешкає у Республіці Казахстан, клопотання ОСОБА_1 про визнання
та виконання на території Республіки Казахстан вказаних рішень, відповідно до
Мінської Конвенції "Про правову допомогу і правові відносини по цивільних,
сімейних і кримінальних справах" від 22.01.1993р., були надіслані
Гагарінським райсудом М.Севастополя
до Севастопольського міського управління юстиції за вих.№№27208,20275 (арк.
справи 16,17).

11.06.2004р.
та 06.07.2004р. Севастопольським міським управлінням юстиції клопотання ОСОБА_1
про визнання та виконання вказаних рішень було направлено до Міністерства
Юстиції України для подальшого направлення до відповідної установи Республіці
Казахстан (арк. справи 38,41).

Відповідно
до п.22 ст.4 "Положення про головні управління юстиції в АР Крим,
областях, мм. Києві і Севастополі" , якій діяв на момент направлення
клопотання ОСОБА_1, управління юстиції відповідно до покладених на нього
завдань за дорученням Мін'юсту України організовує, забезпечує та контролює
виконання міжнародних договорів України з питань правової допомоги в цивільних,
сімейних, кримінальних справах, а також конвенцій і угод щодо діяльності судів
та установ юстиції.

На
виконання вказаного Положення, відповідач направляв до Міністерства Юстиції
України відповідні запити щодо подальшого виконання клопотання ОСОБА_1, про що
стягувача було повідомлено належним чином(арк. справи 42,43,48,49).

Дані обставини
ОСОБА_4 не оспорюються та визнаються.

Таким
чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність у
відповідача компетенції на вжиття заходів щодо виконання судових рішень України
на території іноземної держави, та про те, що відповідачем не допущено порушень
щодо вирішення питань про виконання судових рішень.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, яке б призвело до неправильного вирішення справи.

За таких
обставин судова колегія приходить до висновку, що постанова суду скасуванню не
підлягає, а апеляційна скарга, відповідно до ст.200 КАС України, підлягає
залишенню без задоволення.

Керуючись
ст.ст.199,200,205,206 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову
місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 26 грудня 2006р. -
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого Адміністративного Суду
України протягом одного місяця.