Справа № 2-а-4/2008
Суддя: Литвиненко В.М.
Дата ухвалення: 2008-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2008 року
Павлоградский міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого
судді Литвиненко В.М,

при секретарі Гармаш Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Павлограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в м.Павлограді про стягнення недоплаченої пенсії,

В С Т А Н О В И В:

13 березня
2008 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про стягнення
недоплаченої пенсії.

В обґрунтування
заявленого позову ОСОБА_1 зазначає, що він є пенсіонером з 2001 року, не
працює, має більше 26 років трудового стажу. В період з 19.07.86р по 31.07.86р
він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, отримав
дозу опромінення, в зв'язку з чим йому встановлено інвалідність третьої групи,
а 13.03.03р йому була встановлена інвалідність другої групи - втрата
працездатності на 70%. Також йому повинна виплачуватись щомісячна додаткова
пенсія як інваліду другої групи Чорнобильської катастрофи і підвищення до
пенсії як інваліду війни другої групи.

Згідно статті
54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір пенсії інваліда, щодо якого
встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, повинен бути не нижчим 8
мінімальних пенсій за віком. Але відповідач відмовляється перерахувати його
пенсію згідно названого закону з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, встановленого змінами до статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», Законами України «Про прожитковий мінімум на
2005 рік», «Про Державний бюджет на 2006 рік». Тому він просить стягнути з
відповідача недоплачену пенсію за период з 01.01.05р по 31.07.06р в розмірі
58998,55 грн.

У судовому
засіданні позивач підтримав позовні вимоги, представник відповідача позов не
визнав.

Суд,
вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх
доказами, яким сторони обґрунтовували свої позиції по справі, вважає що позовні
вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Розмір мінімальної пенсії за
віком, встановлений Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно з частиною 3 статті 28
вказаного Закону, застосовується
виключно для визначення розмірів пенсій, призначених
згідно з цим Законом.

Дійсно частиною четвертою
статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими
по 11 групі інвалідності -- 8 мінімальних пенсій за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається Кабінетом
Міністрів України. Кабінетом Міністрів
України 3 січня 2002 року прийнято постанову № 1
«Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів,фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету».
Пунктом 2 цієї постанови передбачалося, що пенсії, призначені відповідно до
частини четвертої статті 54
Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" розраховуються виходячи із розміру 19
грн 91 коп., тобто за зазначений період з 01.01.2005р. по 31.12.2005р.
мінімальний розмір пенсії по інвалідності за Законом України "Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" розраховувався у
відповідності до постанови КМУ від
03.01.2002р. № 1 та збільшувався у відповідності до постанови КМУ від 13.07.2004р. на 12% і становив 178 грн 39коп
(19 грн 91 коп х 8 х 1,12).

Постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2005р. № 1293 "Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 1 січня 2006 року було збільшено
розмір пенсій, призначених відповідно до ст.
54 Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та установлено, що мінімальний розмір пенсії, передбачений частиною
четвертою статті 54 Закону не може бути нижчим для інвалідів з числа учасників ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлений
причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою II групи -500 грн. Саме в такому розмірі на
сьогоднішній день визначається мінімальний розмір
пенсії., передбачений ч.4 ст.54 Закону, іншого чинним пенсійним законодавством не передбачено.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 отримував з 01.01.2005р. 476грн
15коп, з 01.01.2006р.- 1666грн 54коп, а з 01.04.2006р.- 1666 грн 54коп, можна
зробити висновок, що весь час позивач отримував пенсію, значно більше
встановленого мінімального розміру пенсії для інвалідів II групи, щодо яких встановлений причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою.

Позивач в своїй позовній заяві посилається на ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильскої
катастрофи", згідно якої особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірах 75 процентів мінімальної пенсії за віком
(інвалідам II групи) та на підставі
вищезазначеного проводить розрахунок бажаної суми встановленого йому
підвищення.

Розрахунок вказаної додаткової пенсії як інваліду II групи внаслідок
Чорнобильскої катастрофи за шкоду, заподіяну здоровію
згідно ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої
катастрофи", проводиться, виходячи з розміру 16 грн 62 коп, який
передбачений Постановою Кабінету Міністрів
України № 831 від 26,07.1996р (це стосується тих розмірів пенсій, які призначені з урахуванням заробітної плати за
період роботи в зоні відчудження і їх
розміри перевищують мінімальний розмір пенсії, встановлений для
відповідної групи інвалідності): 16 грн 62
коп х 75% = 12грн 47коп (інвалідам II групи).

Позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що
статтею 15 Закону України
"Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького
і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" інвалідам
війни II групи пенсії за
вислугу років підвищуються на 350 % міниальної пенсії за віком, але, оскільки позивачеві призначено пенсію по
інвалідності згідно Закону України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" і права на вислугу років як особа
офіцерського складу, прапорщик, мічман, військовослужбовець надстрокової служби та військової служби за
контраком ОСОБА_1 не має, йому встановлено підвишення як інваліду II групи, прирівняному
до інвалідів війни (ст.7), згідно
статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Відповідно
до вказаного Закону інвалідам війни та
прирівняним до них особам (ст.7) пенсії або щомісячне довічне грошове утримання, що виплачується замість
пенсії, підвищуються: інвалідам І групи у
розмірі 400 процентів мінімальної пенсії за віком, інвалідам ІІ групи - у
розмірі 350 процентів мінімальної пенсії за віком, інвалідам ІІІ групи - у
розмірі 200 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.13 ч.4 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", в редакції від
22.10.1993р, дійсно розрахунок підвищення до пенсії
інвалідам II групи проводився виходячи з 350 процентів мінімальної пенсії за віком. Але
розмір підвищення як інваліду війни обчислювався у
відповідності до положень статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" з мінімального розміру пенсії за
віком також у відповідності до постанови КМУ від 26.07.1996р. № 831, - тобто виходячи з 16 грн 62 коп.

16грн 62 коп х 350% = 58грн 17коп (з
01.01.2005р. по 31.12.2005р.)

Починаючи з 1 січня 2006р, пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання, що
виплачується замість пенсії, почали підвищуватися для інвалідів II групи з розрахунку
40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (на підставі Закону України
"Про внесення змін до Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 05.10.2005р).

З
01.01.2006р. управлінням ПФУ в м. Павлограді Дніпропетровської області проводиться розрахунок підвищення
інвалідам війни та прирівняним до них
інвалідам на підставі ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в
новій редакції, тобто виходячи з 40 процентів
(для інвалідів ІІ групи) прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Розрахунок підвищення
до пенсії згідно ч.4 ст.13 Закону України "Про
статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального
захисту" підвищення інвалідам
війни та прирівняним до них інвалідам II групи:

з 01.01.2006р.

350 грн (прожитковий
мінімум з 1 січня 2006 року на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність) х 40 % =
140грн

з 01.04.2006р.

359 грн (прожитковий
мінімум з 1 квітня 2006р. для осіб, які втратили працездатність ) х 40 % = 143грн 60коп.

Надалі всі перерахунки підвищення як інваліду війни II групи проводились у зв'язку зі зміною розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, наприклад, з 01.10.2006р. - 366 грн х 40% -
146грн 40коп, з 01.01.2007р.
- 380грн х 40% = 152 грн.

Таким чином
відповідач вірно призначив та виплачує підвищення, основну та додаткову пенсію
ОСОБА_1 як інваліду другої групи внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи вищевикладене,
керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 69, 94, 104,
159, 160, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити
повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в
м.Павлограді про стягнення недоплаченої пенсії.

Постанова може
бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про
апеляційне оскарження постанови суд першої інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя В.М. Литвиненко