Справа № 2а-11/2008
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2008-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2008 р. Харківський окружний адміністративний суд

у
складі: головуючого - судді Присяжнюк
О.В.

суддів: Ральченка
І.М., Спірідонова М.О.,

за участю секретаря Макєєвої
Г.О.,

за
участю позивача - ОСОБА_1, представника третьої особи - Фунікової Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові
адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державного департаменту України з
питань виконання покарань в Харківській області (в подальшому - Управління
Державного департаменту), Державного департаменту України з питань виконання
покарань (в подальшому - Державний департамент), Харківського слідчого ізолятору
- 27 Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в
Харківській області (в подальшому - СІЗО № 27) про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому з
подальшими уточненнями просить: визнати
незаконними дії Державного департаменту в частині зменшення обчислення його
вислуги років; встановити йому вислугу років в обчислення: календарному - 16
років 7 місяців 21 день, пільговому - 24 роки 06 місяців 20 днів; зобов'язати
Управління Державного департаменту перерахувати йому пенсію належним чином;
зобов'язати Державний департамент виплатити йому недовиплачену пенсію за період
з 18 березня 2005 р. по 01 січня 2007 р.; зобов'язати ГУПФУ в Харківській
області виплати недовиплачену пенсію за період з 01 січня 2007 р. по день
вирішення справи по суті; зобов'язати СІЗО № 27 виплатити належну йому вихідну
допомогу.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14 січня 2008 р.
до участі в зазначеній справі залучено у якості співвідповідача - ГУПФУ в
Харківській області.

У ході судового розгляду справи
позивач уточнив позовні вимоги та просив суд: визнати дії Державного
департаменту в частині зменшення обчислення вислуги років незаконними;
відновити його порушене право; зобов'язати Управління Державного департаменту
перерахувати вислугу років в пільговому обчисленні в період з 12 жовтня 1987 р.
по 29 грудня 1993 р. належним чином та видати відповідну довідку до ГУПФУ в
Харківській області; зобов'язати ГУПФУ в Харківській області провести
перерахунок пенсії позивача належним чином; зобов'язати ГУПФУ в Харківській
області виплатити недовиплачену пенсію за період з 01 січня 2007 р. по
теперішній час; зобов'язати Державний
департамент виплатити недовиплачену
пенсію за період з 18 березня 2005 р. по 01 січня 2007 р.; зобов'язати СІЗО №
27 виплатити належну вихідну допомогу.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11 липня 2008 р.
адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог до ГУПФУ в Харківській
області про зобов'язання провести перерахунок пенсії позивача належним чином,
зобов'язання виплатити недовиплачену пенсію за період з 1 січня 2007 р. по
теперішній час та до Державного департаменту про виплату недовиплаченої пенсії
за період з 18 березня 2005 р. по 01 січня 2007 р. залишений без розгляду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій Державного департаменту в частині
зменшення обчислення вислуги років незаконними, відновлення його порушеного
права, зобов'язання Управління Державного департаменту перерахувати вислугу
років в пільговому обчисленні в період з 12 жовтня 1987 р. по 29 грудня 1993 р.
належним чином та видати відповідну довідку до ГУПФУ в Харківській області,
зобов'язання СІЗО № 27 виплатити належну вихідну допомогу обґрунтовуються
наступним.

18 березня 2005 р. ОСОБА_1 був
звільнений в запас Збройних сил за п.64 «Ж» (за власним бажанням), згідно
Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів
внутрішніх справ в званні капітана внутрішньої служби наказом по о/с № 23
управління Державного департаменту України з виконань покарань в Харківській
області.

На думку позивача, при звільненні зі служби йому було не вірно обчислено
вислугу років і не було виплачено вихідну допомогу, передбачену ст. 9 Закону
України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб», у зв'язку з чим він звертався до керівництва СІЗО № 27 та
Управління Державного департаменту.

При звільненні позивачеві
неправильно обчислено вислугу років, оскільки не врахована вислуга років за
період з 30 липня 1982 р. по 29 жовтня 1993 р., яка становить в календарному
обчислення 11 років 2 місяці, а в пільговому обчисленні 17 років 2 місяці, що
підтверджується довідкою, виданою Центральним військово-морським архівом МО
Російської Федерації. Із врахуванням вищезазначеної вислуги років, вислуга
років ОСОБА_1 у кримінально-виконавчій системі становить 24 повних календарних
роки, а не 20 років і 21 рік, які встановлені відповідно висновком № 6192 від
14 червня 2005 р. та висновком № 6192 від 04 квітня 2006 р. Із-за неправильного
визначення вислуги років порушується право позивача на отримання більшого
розміру пенсії.

Крім того, позивач вважає, що в
порушення вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», при звільненні йому не
виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного
грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, у зв'язку з чим
просить зобов'язати СІЗО № 27 виплати зазначену грошову допомогу.

Відповідач Управління Державного департаменту свого представника у судове
засідання не направив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати справу за відсутністю
його представника. Відповідачі Державний департамент і СІЗО № 27 своїх
представників у судове засідання не направили, про дату, час та місце судового
розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному
обсязі та просив їх задовольнити.

У ході судового розгляду справи представник відповідача Управління
Державного департаменту - Ігнатенко О.Д. - заперечував проти задоволення
позовних вимог у повному обсязі та просив відмовити в їх задоволенні.
Представник відповідача СІЗО № 27 - Борисенко І.А. - у ході судового розгляду
справи підтримала позицію представника Управління Державного департаменту. Представники відповідачів вважають, що позов
необґрунтований з наступних підстав.

Нарахування пенсії ОСОБА_1 здійснювалося пенсійним відділом Державного
департаменту, який не погодився з наданим Управлінням Державного департаменту
розрахунком вислуги років в календарному обчисленні 16 років 7 місяців 21 день,
в пільговому 24 роки 06 місяців 20 днів. Крім того, вважає, що надана позивачем
довідка № 6900 підтверджує проходження служби позивачем у віддаленій
місцевості, а не на атомному підводному човні, у зв'язку з чим його вислуга років
не може становити 24 повних роки, а позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання
перерахувати йому вислугу років є безпідставними.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 зобов'язання виплатити належну грошову
допомогу зазначили, що зазначені позовні вимоги не обґрунтовані, оскільки Закон
України № 2505-ІV, яким були внесені зміни до ст. 9 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших
осіб», відповідно з якими грошова допомога виплачується й військовослужбовцям,
які звільнені за власним бажанням, набрав чинності 31 березня 2005 р. Так як
цей закон набрав чинності після звільнення ОСОБА_1, який був звільнений за
власним бажанням 18 березня 2005 р., то його дія не розповсюджується на
позивача.

У ході судового розгляду справи представник відповідача Державного
департаменту - Комаринська М.Й. - щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання
виплати грошової допомоги при звільненні підтримала заперечення представників
відповідачів Управління Державного департаменту та СІЗО № 27. Щодо пільгового
обчислення вислуги років зазначила, що на момент звільнення позивачу
встановлена вислуга років у пільговому обчислення 21 рік 8 місяців, оскільки на
момент розрахунку зазначеної вислуги років були відсутні докази, що період
служби в Армії ОСОБА_1 з 16 січня 1991 р. по 07 грудня 1993 р. зараховується в
пільговому обчисленні з коефіцієнтом 1:2, а не 1:1. У судовому засіданні
представником відповідача визнано, що архівна довідка Центрального
військово-морського архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 27
квітня 2007 р. № 6900 надає право на зарахування вказаного періоду у пільговому
обчисленні з коефіцієнтом 1:2, але з дня подання документів, які дають право на
підвищення пенсії. Таким чином, вважає, що недонарахування пенсії ОСОБА_1 у
зв'язку з неправильним визначенням вислуги років у пільговому обчисленні
сталося не з вини пенсійного департаменту.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи,
установив такі обставини.

Капітан внутрішньої служби ОСОБА_1 служив на посаді інженера з
обслуговування систем тепло та енергопостачання відділу інтендантського та
господарського забезпечення Харківського слідчого ізолятору управління
Держдепартаменту України з питань виконання покарань в Харківській області (№
27), звідки був звільнений на підставі наказу Управління Державного
департаменту № 23 о/с від 18 березня 2005 р. у запас Збройних Сил за п. 64 «Ж»
(за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким
складом органів внутрішніх справ України.

Відповідно із вимогами ч. 2 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за
цим Законом, при звільненні із служби за власним бажанням виплачується грошова
допомога у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби. У зазначеній редакції стаття 9 зазначеного
Закону викладена відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" та деяких інших
законодавчих актів України» від 25 березня 2005 р., який відповідно до ч. 1 ІІ
розділу «Прикінцевих положень» набирає чинності з дня опублікування (Закон
опублікований 31 березня 2005 р. в Урядовому кур'єрі № 58-59).

До прийняття вищезазначених змін
стаття 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших осіб» (чинного станом на 18 березня 2005 р.)
була викладена в наступній редакції, а саме: військовослужбовцям,
особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які звільняються зі служби,
членам сімей відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право
на пенсію за цим Законом, та пенсіонерам з їх числа, які втратили годувальника,
виплачується допомога в порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно п. 10 Постанови КМ № 393 від 17 липня 1992 р. «Про порядок
обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги
особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (чинного станом
на 18 березня 2005 р.), право на грошову допомогу в розмірі 25 відсотків
місячного грошового забезпечення мали військовослужбовці, звільненим з
військової служби або з органів внутрішніх справ через сімейні обставини або
інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.

У Переліку сімейних обставин та інших поважних
причин, що можуть бути підставою для звільнення з військової служби
військовослужбовців, які проходять службу за контрактом, затвердженого
Постановою КМ № 150 від 04 березня 1994 р. (чинного станом на 18 березня 2005
р.) відсутня така сімейна обставина або поважна причина як звільнення за
власним бажанням.

Таким чином, із врахуванням вищевикладених обставин, суд
вважає позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання СІЗО № 27 виплатити належну йому грошову вихідну допомогу необґрунтованими
та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки станом на 18 березня 2005 р.
ОСОБА_1 не мав права на отримання зазначеної грошової допомоги, оскільки Закон,
яким встановлено зазначене право набрав чинності після звільнення ОСОБА_1

Згідно висновку № 6192 від 14 червня 2005 р. про призначення пенсії за
вислугу років ОСОБА_1, при призначенні пенсії враховано, що його вислуга років
становить: в календарному обчисленні - 16, в пільговому обчисленні - 20. Згідно
розрахунку вислуги років, на підставі якого приймалося зазначене рішення, в
друкованому варіанті зазначено пільгову вислугу років 24-06-20, проте,
зазначений напис був закреслений і прописом зазначено 20-8-0.

04 квітня 2006 р. здійснений перерахунок пенсії ОСОБА_1 № 6192, з
урахуванням вислуги років: в календарному обчисленні - 16, в пільговому - 21.
При ознайомлені із розрахунком вислуги років, на підставі якого був проведений
перерахунок пенсії, ОСОБА_1 зазначив, що він не згодний із цим розрахунком
вислуги років. Зазначений розрахунок зроблений з урахуванням даних архівної
довідки № 736 від 23 серпня 2005 р., відповідно з якою ОСОБА_1 з 08 жовтня 1987
р. вважався таким, що прибув у віддалену місцевість, а з 16 січня 1991 р.
таким, що вибув з віддаленої місцевості, у зв'язку з чим пільги встановлені
щодо вислуги років на пенсію один рік служби за два роки закінчені.

Згідно архівної довідки № 6900 від
27 квітня 2007 р., виданої Центральним військово-морським архівом Міністерства
оборони Російської Федерації, вислуга років
за період: 30 липня 1982 р. - 22 серпня 1987 р. - Севастопольське вище
військово-морське інженерне училище; 22 серпня 1987 р. - 12 жовтня 1987 р. -
знаходився в розпорядженні Командуючого Тихоокеанським флотом; 12 жовтня 1987
р. - 04 вересня 1989 р. - інженер групи автоматики дивізіону руху
електромеханічної бойової частини великого підводного човна "К -
247"; 04 вересня 1989 р. - 29 жовтня 1993 р. - командир групи автоматики
дивізіону руху електромеханічної бойової частини великого підводного човна
"К - 247" , що в календарному обчисленні становить 11 років 2 місяці,
а в пільговому обчисленні 17 років 2 місяці.

Згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших осіб», пенсії за вислугу років призначаються
в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і
більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а
звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів
відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад
20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до ст. 17 вищезазначеного Закону, обчислення вислуги років для
призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової
справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом. Перелік документів, що підтверджують окремі періоди
військової служби, які підлягають зарахуванню до вислуги років у календарному
обчисленні або на пільгових умовах, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. п. «б» п. 3 Постанови КМ № 393 від 17 липня 1992 р. «Про порядок
обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги
особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», до вислуги років для призначення пенсій особам,
зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових
умовах, один місяць служби за два місяці: на атомних підводних крейсерах,
атомних підводних човнах.

У судовому засіданні встановлено та визнано відповідачем, що при наявності
зазначеної довідки № 6900 від 27 квітня 2007 р. період служби ОСОБА_1 в Армії в
період з 16 січня 1991 р. по 07 грудня 1993 р. був би порахований не з
коефіцієнтом 1:1, а з коефіцієнтом 1:2, тобто, в судовому засіданні
встановлено, що дійсно Державним департаментом при проведенні розрахунку
вислуги років ОСОБА_1 неправильно обчислено вислугу років, оскільки, на момент
проведення цього обчислення Державним департаментом не встановлено наявність
права на зарахування вказаного періоду у пільговому обчисленні з коефіцієнтом
1:2, у зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання дій Державного
департаменту протиправними щодо зменшення ОСОБА_1 його вислуги років
обґрунтовані та підлягають задоволенню. Із врахуванням вищевикладених обставин,
так як у судовому засіданні встановлено, що неправомірно зменшено ОСОБА_1
обчислення вислуги років, суд також вважає обґрунтованими та такими, що
підлягають частковому задоволенню позовні вимоги позивача щодо зобов'язання
Управління Державного департаменту перерахувати ОСОБА_1 вислуги років в
пільговому обчисленні в період з 16 січня 1991 р. до 07 грудня 1993 р. належним
чином і видати відповідну довідку, оскільки обчислення вислуги років за період
з 08 жовтня 1987 р. по 16 січня 1991 р. з коефіцієнтом 1:2 був проведений
відповідачем при проведенні повторного розрахунку 23 лютого 2006 р.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, 13, 17 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких
інших осіб», ст. ст. 8-14, 71, 72, 159, 160-164, 167, 185, 186 КАС України, суд
-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний
позов ОСОБА_1 до Управління Державного департаменту України з питань виконання
покарань в Харківській області, Державного департаменту України з питань
виконання покарань, Харківського слідчого ізолятору - 27 Управління державного
департаменту України з питань виконання покарань в Харківській області про
визнання дій незаконними та зобов'язання вчинення дій, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державного департаменту України
з питань виконання покарань щодо зменшення ОСОБА_1 його вислуги років.

Зобов'язати Управління Державного департаменту України з
питань виконання покарань в Харківській області перерахувати ОСОБА_1 вислуги
років в пільговому обчисленні в період з 16 січня 1991 р. до 07 грудня 1993 р.
належним чином і видати відповідну довідку.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до
Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в
десятиденний строк з дня складання постанови в повному обсязі та поданням після
цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з одночасної подачею її копії
до суду апеляційної інстанції, або без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження чи
апеляційної скарги.

Постанову в повному обсязі виготовлено 16 липня 2008 р.

Головуючий-суддя О.В.
Присяжнюк

Судді: І.М.
Ральченко

М.О. Спірідонов