Справа № 22-а-1653/2008
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2008-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді-доповідача - Довгополова О.М.,

суддів: Носа С.П., Любашевського В.П.

при секретарі судового засідання - Каблак Т.П.,

за участю осіб:

від позивача - ОСОБА_4

від відповідачів - не з»явилися

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові справу

за апеляційною скаргою - Товариства з обмеженою відповідальністю “Галицький нафтовий холдинг”

на постанову господарського суду Львівської області від 27.06.2007 року у справі №
5/894-13/145 А

за позовом Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Галицький нафтовий холдинг” та
Товариства з обмеженою відповідальністю “Галичина-РЕМБУД”

про визнання недійсним генерального договору, -

В С Т А Н О В И Л А :

Суддя у І-й інст. - Станько Л.Л. Господарський суд Львівської області
Суддя-доповідач - Довгополов О.М.

22-а-1653_08.doc Реєстр . .08

Справа № 22-а-1653/08 Рядок статзвіту № 69

Постановою
Господарського суду Львівської області від 27.06.2007 року частково задоволено
позовні вимоги Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова
до Товариства з обмеженою
відповідальністю “Галицький нафтовий холдинг” та Товариства з обмеженою
відповідальністю “Галичина-РЕМБУД” ; визнано недійсним генеральний договір від
01.08.06 №1/08, укладений між ТзОВ “Галицький нафтовий холдинг” та ТзОВ
“Галичина-РЕМБУД”, відмовлено у задоволенні позову в частині застосування
юридичних наслідків недійсності правочину, передбачених ст.208 Господарського
кодексу України, за якими все одержане за спірним зобов'язанням підлягає
стягненню в дохід державного бюджету.

Задовольняючи
позовні вимоги в частині визнання недійсним господарського зобов'язання, суд
першої інстанції виходив з наявності фактичних даних, що вказують на умисел
посадових осіб відповідачів на укладення договору з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і суспільства.

Відмовляючи у
задоволенні позовних вимог в частині застосування наслідків визнання
господарського зобов'язання недійсним, судом враховано закінчення строків
застосування адміністративно-господарських санкцій, передбачених ст. 250 ГК
України.

Постанову
оскаржило ТзОВ «Галицький нафтовий холдинг», просить її скасувати та прийняти
нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Так, апелянт
вважає, що чинним законодавством не передбачено обов'язку покупця та не надано
йому право перевіряти достовірність даних, які вказуються покупцем в його
первинних документах, а також контролювати показники податкової звітності та
вказує на порушення ст. 19 Конституції України.

Заслухавши в судовому
засіданні суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що
між ТзОВ „Галичина - Рембуд " (продавець) в особі директора ОСОБА_1., з
однієї сторони та ТзОВ „Галицький нафтовий холдинг" (покупець) в особі
директора ОСОБА_2., 01 серпня 2006 року укладено договір купівлі-продажу
нафтопродуктів на загальну суму 3 844 000 грн.

Факт виконання договору
підтверджується податковою накладною №14 від 04.08.2006 р. - на суму 2581456,36
грн.

29 січня 2007 року
старшим оперуповноваженим СПНВ ПДДВ Дрогобицького ВПМ УПМ ДПА у Львівській
області було відібрано пояснення у головного бухгалтера ТзОВ „Галичина-Рембуд" - ОСОБА_3, згідно якого
вона повідомила, що на ТзОВ „Галичина-Рембуд" працювало лише двоє
працівників - директор ОСОБА_1 та вона - на посаді головного бухгалтера за
сумісництвом, відповідно право підпису та ставити печатку на бухгалтерських
документах мав лише директор.

В ході судового
розгляду судом встановлено, що свідоцтво платника ПДВ ТзОВ “Галичини-Рембуд”
анульовано за заявою від 26.05.2006 року у зв'язку із ліквідацією підприємства
за власним бажанням, що відповідає абз.4 та абз.8 п.25.2 "Положення про
реєстр платників податку на додану вартість", затвердженого Наказом ДПА
України від 01.03.00р. №79 та зареєстрованого у Мін'юсті України 03.04.00р. за
№208/4429. Датою виключення із реєстру є відповідна дата прийняття рішення чи
події.

Судом першої
інстанції обґрунтовано встановлено порушення ТзОВ “Галичини-Рембуд” під час укладення договору п.2 "Порядку
заповнення податкової накладної", затвердженого наказом ДПА України від
30.05.97р. №165 та зареєстрованого в Мін'юсті України 23.06.97р. за №233/2037,
відповідно до якого податкову накладну
складає особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі
і якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану
вартість. Якщо особа, яка зобов'язана
зареєструватися як платник податку, не здійснила такої реєстрації протягом
термінів, визначених законодавством, здійснює оподатковувані операції з
продажу товарів (робіт, послуг) з нарахуванням податку на додану вартість і
видачею податкової накладної без внесення
суми податку до бюджету, то така податкова накладна не може бути
підставою для формування податкового кредиту покупцем.

Колегія суддів
погоджується з висновком суду першої інстанції, що ТзОВ „Галичина-Рембуд"
не мала права виписувати податкову накладну для ТзОВ „Галицький нафтовий
холдинг" від 04 серпня 2006 року, оскільки в травні було анульовано
свідоцтво платника ПДВ ТзОВ „Галичина-Рембуд".

Відповідно до ст.
67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку
і в розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст.
207 Господарського кодексу України - господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з
метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної
правосуб'єктності), може бути на вимогу
однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині.

Відповідно до ст.
208 Господарського кодексу України - якщо господарське зобов'язання визнано
недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності
наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход
держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у
разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а
також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У
разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а
одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за
рішенням суду в доход держави.

Враховуючи
викладене, господарське зобов'язання між відповідачами є таким, що вчинене з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави та суспільства, та підлягає визнанню недійсним з
підстав, визначених ст.207 Господарського кодексу України.

Оскільки, на
відповідачів покладено обов'язок згідно законодавства, згідно з ст.3, ст.7 Закону України "Про податок на додану
вартість" від 03.04.1997 року № 168/97-ВР, нараховувати та сплачувати податки, податкові зобов'язання з ПДВ повинні були бути відображені у
деклараціях по податку на додану вартість та відповідна сума податку
повинна бути сплачена у встановлений Законом термін до Державного бюджету
України, то при невчиненні таких дій, в
зв'язку із фіктивною підприємницькою діяльністю посадові особи
відповідачів ухиляються від оподаткування, внаслідок чого діють з метою, яка за
відомо суперечить інтересам держави та суспільства.

Що стосується
застосування адміністративно-господарських санкцій, передбачених ч.1 ст. 208 ГК
України в разі визнання недійсним господарського зобов'язання як такого, що
вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, то
суд першої інстанції з урахуванням можливості їх застосування згідно ст. 250 ГК
України не пізніше як через один рік з дня порушення ТзОВ “Галичина -
Рембуд” встановлених законодавством
правил здійснення господарської діяльності, правомірно відмовив у задоволенні
цієї позовної вимоги, оскільки податкова накладна виписана 04.08.2006р., тобто
встановлений законом строк давності застосування санкцій минув.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Галицький нафтовий холдинг”
залишити без задоволення, постанову Господарського суду Львівської області від
27.06.2007 року - без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду
касаційної інстанції.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
С.П. Нос

В.П. Любашевський