Справа № 22-а-2523/2008
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2008-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2008 року

м.Харків

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Шевцової Н.В.,

Суддів Бенедик А.П.,
Кононенко З.О.

за участю секретаря Маймуліної А.В.

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Лебединська З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду в м. Харкові
адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства
«Жилкомсервіс» на постанову Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2007
р. по справі № 2-а-571/07

за позовом ОСОБА_1

до Комунального
підприємства «Жилкомсервіс»

про визнання дій неправомірними та надання пільг -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
(надалі по тексту позивач) звернувся до
суду з позовом до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» (надалі по тексту відповідач), в якому просив
суд:

- дії
Московської філії КП «Жилкомсервіс» - відмову в наданні пільг за користування
житлом - квартироюАДРЕСА_1визнати неправомірними;

-
зобов'язати Московську філію КП «Жилкомсервіс» надати позивачу 75 % знижку
плати за користування житлом - квартирою АДРЕСА_1та провести перерахунок з
вересня 2006 року;

-
стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

В судовому засіданні позивач уточнив
позовні вимоги, відмовившись від відшкодування моральної шкоди.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2007 року дії КП «Жилкомсервіс» - в особі Московської філії про
відмову ОСОБА_1. в наданні пільг за користування житлом визнано неправомірним.
Зобов'язано КП «Жилкомсервіс» надати ОСОБА_1. пільгу - 75 % знижку за
користування житлом -АДРЕСА_1 та провести перерахунок з вересня 2006 року.

Не погодившись з постановою
суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
відповідач просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.

В
обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення
судом першої інстанції при прийнятті постанови ст. 6 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», постанови
Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 року за №117 та ст..ст. 3, 17 КАС
України щодо визначення юрисдикції справи, що призвело до неправильного
вирішення спору.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення представників сторін та
дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що позивач є учасник бойових дій, що
підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданого Орджонікідзевського
районним військовим комісаріатом м. Харкова 13.03.1997 року.

Позивачу на праві власності
належитьАДРЕСА_1 про що свідчить договір купівлі - продажу від 12.05.2004 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського округа.

_______________________________________________________________________________________

Справа №22-а-2523/08 Головуючий
1 інстанції: Оксененко В.А.

Категорія: 79 Доповідач: Шевцова Н.В.

Рішенням Московського районного
суду м. Харкова від 20.03.2006 р. за №2-0-135/06 встановлено юридичний факт, що
ОСОБА_1. з 21.09.2001р. постійно проживає на
України та є резидентом України. Рішення суду набрало чинності.

Постановою Московського районного
суду м. Харкова від 18.10.2007 р.
ВГІРФО Московського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області зобов'язаний
зареєструвати позивача за місцем проживання у АДРЕСА_1. Постанова набрала чинності.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим рішенням у цивільної або адміністративної
справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Таким чином суд дійшов висновку, що відмова КП „Жилкомсервис" в наданні
пільги резиденту України ОСОБА_1., який є громадянином держави Україна та
постійно проживає на її території, є учасником бойових дій, суперечить
законодавству, порушує конституційні та цивільні права позивача.

При цьому, розглядаючи справу, суд
першої інстанції виходив з того, що спір, який виник між сторонами підлягає
вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Проте, колегія суддів не може
погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Кодексу
адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому
хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень.

Відповідач по справі - КП
«Жилкомсервіс» не є органом виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування.

Згідно статуту відповідача, КП
«Жилкомсервіс» є комунальним підприємством та належить до комунальної власності
територіальної громади м.Харкова.

З позовної заяви вбачається, що
предметом позову є оскарження дій відповідача щодо відмови в наданні позивачеві
пільг за користування житлом та покладення на відповідача зобов'язань надати
позивачу такі пільги.

При цьому, позивачем не наведено на
підставі якого законодавчого акту відповідач здійснює владні управлінські
функції у спірних правовідносинах щодо надання пільг за користування житлом або
щодо делегування відповідачу таких повноважень.

Таким чином, враховуючи, що
відповідач по справі не є суб'єктом владних повноважень, який здійснює у
спірних правовідносинах владні управлінські функції, колегія суддів дійшла
висновку, що даний спір не є справою адміністративної юрисдикції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства
України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в
порядку адміністративного судочинства.

За правилами ч.1 ст.203 Кодексу
адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції скасовує
рішення суду першої інстанції і залишає позовну заяву без розгляду або закриває
провадження у справі з підстав, встановлених ст.ст. 155, 157 цього Кодексу.

Отже, на підставі наведеного,
апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям
ухвали про закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п.4 ч.1
ст.198, ч.1 ст.203, п.4 ч.1 ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жилкомсервіс» - задовольнити
частково.

Постанову Московського районного
суду м. Харкова від 17.12.2007 р. по справі № 2-а-571/07 - скасувати та
прийняти ухвалу, якою провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Жилкомсервіс»
про визнання дій неправомірними та надання пільг - закрити.

Роз'яснити позивачу, що даний
спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом місяця з дня складання ухвали у повному обсязі,
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Повний текст виготовлено 21.07.2008 року.

Головуючий (підпис) Н.В.
Шевцова

Судді: (підпис) А.П.Бенедик

(підпис)
З.О.Кононенко

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного суду Н.В.
Шевцова