Справа № 22-а-7292/2008
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2008-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18
липня 2008 року справа
№ 22-а-7292/08

Колегія суддів Донецького апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого судді Суддів

Міронової Г.М. Горбенко К.П.,
Яманко В.Г.

при секретарі

Білоус К.І.

розглянувши у відкритому
апеляційну скаргу

судовому засіданні Стахановського управління праці та соціального захисту
населення Стахановської міської
ради Луганської області

на постанову

Стахановського міського суду
Луганської області

Від

18 квітня 2008 року

у адміністративній справі

№ 2
«а»-376/08

за позовом

ОСОБА_1

До

Стахановського управління праці
та соціального захисту населення
Стахановської міської ради
Луганської області

Про

стягнення недоотриманої щорічної
разової грошової допомоги до 9 травня,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
до відповідача про визнання
бездіяльності останнього неправомірною та стягнення недоплаченої щорічної
разової грошової допомоги учаснику війни за 2004-2007 роки.

Постановою Стахановського міського суду Луганської
області від 18 квітня 2008 року позов ОСОБА_1 до Стахановського управління
праці та соціального захисту населення Стахановської міської ради
Луганської області задоволено повністю,
з відповідача стягнуто недоплачену одноразову щорічну грошову допомогу за
період 2004-2007 р.р. в сумі 4002,21 грн. і на відповідача покладено зобов'язання в подальшому проводити виплату з
урахуванням підвищення мінімальної пенсії за віком.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом
норм матеріального права, а саме, керуючись ст. 6 Конституції України
Стахановське управління праці та соціального захисту населення Стахановської
міської ради Луганської області
здійснювало свої повноваження у межах і відповідно до законів України: “Про
державний бюджет України на 2004 рік”, “Про державний бюджет України на 2005
рік”, “Про державний бюджет України на 2006 рік”, “Про державний бюджет України
на 2007 рік”, тобто виплати грошової допомоги ОСОБА_1 становили: у 2005 року - 50 грн.; у 2006 року - 50
гривень, у 2007 року - 55 гривень. у 2004 року - виплата не здійснювалась;

В судове засідання сторони не прибули, були повідомлені
належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає за можливе апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову
суду першої інстанції скасувати.

Так, при розгляді справи встановлено, що позивач дійсно є
учасником війни, що дає їй право на пільги, встановлені Законом України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” (а.с.7).

Суд першої інстанції правильно визнав дії відповідача
щодо виплати разової грошової допомоги за 2004 та 2007 роки неправомірними,
однак зробив помилку при розрахунку цих виплат, так як розмір мінімальної
пенсії за віком за станом на 05 травня відповідного року складав:

- у 2004 році - 92 грн.45 коп., - згідно Закону
України «Про державний бюджет України на 2004 рік» № 1344-ІV від 27.11.2003 р.
та ст. 28 Закону України “Про
загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ХIV від 09.07.2003
р.;

- у 2007 році -
410,06 грн., - згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»
№ 489-V від 19.12.2006 р.;

Таким чином, позивач щорічно повинен був отримувати від відповідача
разову грошову допомогу у таких розмірах: у 2004 році - 92,45 х 3 = 277, 35
грн.; у 2007 році - 410,06 х 3= 1230,18 грн., а всього - 1507,53 грн.
Але фактично позивач отримав у 2007 р. - 55 грн, у 2004 році виплата не здійснювалась. При
цьому відповідач керувався положеннями
Закону України "Про Державний бюджет України” на відповідний рік.

Таким чином, виходячи з наведених розрахунків встановлено, що фактично за 2004, 2007 роки відповідачем було недоплачено
позивачу сума щорічної разової допомоги у розмірі: 1507,53 - 55 = 1452,53 грн.

У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» № 1344-ІV від
27.11.2003 р. та ст. 28 Закону України “ Про загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування ” № 1058-ХIV від 09.07.2003
р. мінімальний розмір пенсії за віком станом на
01.01.2004 р. складав 92.45 грн.

Відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік», мінімальна
пенсія за віком станом на 01.04.2007 року встановлена в розмірі 406 грн. При цьому, ст. 62 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено, що для визначення
мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини
першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий
мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим
частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток.

Отже, мінімальний розмір
пенсії за віком станом на 01.04.2007 рік складав 410 грн. 06 коп.

Відповідно до ст. 17, 19 Закону України «Про
державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», основні соціальні державні гарантії, які є
основним джерелом існування, не могуть бути нижчими ніж прожитковий мінімум, розмір якого встановлений
законом; мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється лише Законами України та є виключно обов'язковим для всіх державних
органів влади, органів місцевого самоврядування, та інших.

Згідно рішення
Конституційного Суду України у справі № 1-27/2004 від 01.12.04 року, положення статті 44 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2004 рік», які обмежували розмір щорічної разової допомоги
відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - визнані такими,
що не відповідають Конституції України (неконституційними), у зв'язку з тим, що
вони суперечать конституційному припису,
згідно з яким при прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22 Конституції України).

Рішенням Конституційного Суду
України від 09.07.2007 р. за № 6-рп ст. 29 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якою встановлювався
розмір щорічної разової допомоги до 05 травня у розмірах менших, ніж
передбачено Законом, визнано такою, що не відповідає Конституції України.

Відповідно до ст. 152 ч. 2
Конституції України закони, інші правові
акти або їх окремі положення, визнані
неконституційними, втрачають силу з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Але
частиною 3 цієї статті
передбачено, що матеріальна або
моральна шкода, спричинена фізичним або юридичним особам актами або діями, визнаними
неконституційними, відшкодовується в
установленому законом порядку.

Враховуючи, що у відповідності до
Законів України про Державний бюджет України на 2004, 2007 р.р. позивачу
сплачена грошова допомога у розмірі меншому, ніж передбачено Законом України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку щодо визнання дій
Управління неправомірними та стягнення з останнього на
користь позивача недоплаченої суми щорічної
грошової допомоги до 05 травня, як учаснику війни за 2004, 2007 роки.

Проте, суд першої інстанції
необґрунтовано визнав дії відповідача неправомірними при нарахуванні та виплаті
позивачу сум щорічної допомоги до 05 травня,
як учаснику війни за 2005, 2006 роки, не врахувавши, що
ст. 34 Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік" та ст.
30 Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік" до
теперішнього часу не визнані неконституційними Конституційним Судом України. За
таких обставин твердження про їх
невідповідність Конституції України є передчасними, бо це є прерогативою саме
Конституційного Суду України. Тому не можна стверджувати, що дії відповідача в
цій частини були протиправними.

Разом з тим, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про
законність вимог позивача в частині подальшого нарахуванні щорічної допомоги
відповідно до збільшення мінімальної пенсії за віком, оскільки відповідно до
вимог ст.ст. 2, 6 КАС України в порядку
адміністративного судочинства захисту підлягають тільки порушені права, а не
ті, які можуть бути порушені в майбутньому.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що суд першої інстанції частково порушив норми матеріального права,
що призвело до частково неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова
суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195-196, п.п. 1,3 ч. 1 ст. 198, ст. 200,
ст. 202, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 207 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

П
О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту
населення Стахановської міської
ради Луганської області - задовольнити частково.

Постанову Стахановського міського суду Луганської області від 18 квітня
2008 року у справі № 2«а»-376/08 за
позовом ОСОБА_1 до Стахановського
управління праці та соціального
захисту населення Стахановської міської ради Луганської
області про стягнення щорічної грошової допомоги до п'ятого травня за
2004-2007 роки скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Стахановського управління праці та соціального захисту
населення Стахановської міської ради щодо нарахування і виплати позивачеві
щорічної допомоги до 9 травня за 2004 та 2007 роки в розмірах, невідповідних
вимогам ч. 5 ст. 14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” неправомірними.

Зобов'язати Стахановське управління праці та соціального захисту населення
Стахановської міської ради нарахувати та сплатити за рахунок державного бюджету
ОСОБА_1 недоплачену суму щорічної грошової допомоги ветерану війни - учаснику
війни за 2004 та 2007 роки в розмірі 1452 гривень 53 копійки.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Стахановського управління
праці та соціального захисту населення Стаханівської міської ради
Луганської області в частині
стягнення щорічної грошової допомоги до п'ятого травня за 2005, 2006 роки.

Постанова набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий:
Г.М.Міронова

Судді: К.П.Горбенко

В.Г.Яманко