Справа № 2а-4149/2008
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2008-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2а-4149/08
Харківський окружний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 серпня 2008 року м. Харків

Харківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -
Перцової Т.С.

при секретарі - Ульященко Л.М.

за участю представників сторін :

позивача - Білоус О.М. (дов. від
20.11.2006 р., № 008/02-4806);

відповідача - Барсукової І.В. (дор.
від 30.07.2008 року № 11674/10/10-027), Полякової Е.Є. (дор. від 27.12.2007
року № 2510/10/10-017)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу
за адміністративним позовом Державного підприємства „Харківський завод
електроапаратури” до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.Харкові про визнання недійсним та скасування
рішення начальника СДПІ ВПП у м.Харкові про застосування штрафних (фінансових)
санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки від 10.05.2007 року №
на суму 29 792,10 грн., -

ВСТАНОВИВ :

Позивач, Державне підприємство „Харківський завод електроапаратури” (далі - ДП „ХЗЕА”), звернувся
до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої
державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у
м.Харкові, в якому з урахуванням доповнень, які були прийняті судом, просить
суд визнати недійсним та скасувати рішення начальника СДПІ ВПП у м.Харкові про
застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм з регулювання
обігу готівки від 10.05.2007 року № на суму 29 792,10 грн., прийняте
на підставі Акту виїзної планової перевірки ДП „ХЗЕА” з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2004 року по
31.12.2006 року № 1102/40-018/14308262 від 24.04.2007 року.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та
просив суд їх задовольнити. В обґрунтування позову вказує, що 14.05.2007 року
позивач отримав рішення відповідача від 10.05.2007 року № на суму
29792,10 грн. та почав процедуру адміністративного оскарження шляхом подання
первинної скарги до ДПА у Харківській області та повторної скарги до ДПА
України. Рішенням ДПА у Харківській області первинна скарга залишена без
задоволення, а оскаржуване рішення без змін, рішенням ДПА України повторну
скаргу позивача було залишено без розгляду. Представник позивача зауважує, що
ДПА України неправомірно залишивши скаргу без розгляду згідно п.5.2.2. ст.. 5
Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” фактично задовольнила скаргу
платника податків. Крім того, представник позивача посилається на те, що по
працівникам, зазначеним в додатках авансова звітність була проведена вчасно,
відповідач не обґрунтовано застосував до позивача абз. 5 п. 1 Указу Президента
„Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу
готівки” щодо працівників, які використали взяту під звіт готівку в встановлені
терміни, але несвоєчасно здали її, за що штрафні санкції законодавством не
передбачені. Представник позивача зазначає, що фахівці СПДІ по роботі з ВПП в
м. Харкові при переносі інформації з документів в акт зробили помилки у
встановлені дати затвердження звіту, приймаючи дату затвердження звіту як дату
його складання. Крім того, зазначає, що у всіх випадках використання коштів
ніби-то понад встановлені строки мала місце заборгованість підприємства перед
працівниками, яка перевищує суму коштів використаних понад встановлені терміни,
у зв'язку з чим відсутній факт використання авансової готівки, а має місце
витрата власних коштів працівниками підприємства з послідуючим їх поверненням.
Підсумовуючи викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач, Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з
великими платниками податків у м.Харкові (далі - СПДІ по роботі з ВПП у м.
Харкові) в своїх запереченнях на позов та її представники в судовому засіданні
проти позову заперечують з посиланням на п.п. 2.8., 2.11., 2.15., 5.2.
Положення про порядок ведення касових операцій в національній валюті в Україні,
ст. 1 Указу Президента України „Про застосування штрафних санкцій за порушення
норм з регулювання обігу готівки” та зазначають, що відповідачем була проведена виїзна планова перевірка ДП
„ХЗЕА” з питань
дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з
01.01.2004 року по 31.12.2006 року та складено акт № 1102/40-018/14308262 від
24.04.2007р. Перевіркою дотримання порядку видачі готівки під звіт працівникам ДП
"ХЗЕА" встановлено факт перевищення строків
використання виданої під звіт готівки та видача готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо
раніше виданих коштів протягом
перевіряємого періоду. За вказаний період підприємством у 223-х випадках було перевищено строки використання
готівкових коштів. виданих під звіт працівникам підприємства на відрядження на загальну суму 109012,67
гри. та в одному випадку готівка
видавалась під звіт без повного звітування щодо раніше, отриманих коштів на
суму 1457.00 гри., що є
порушенням п. 2.11.,
п. 2.15. вказаного Положення. Як вбачається з матеріалів справи, встановлений ліміт каси підприємства
складає 8256,00 грн.,
фактичні залишки готівки в касі станом на 13.09.05 року складають 9343,34 грн. Таким чином, підприємством 13 вересня 2005 року було
допущено перевищення ліміту каси у розмірі 1087,34 грн., чим порушено п.2.8 Положення. Враховуючи викладене начальником СДПІ по роботі з ВПП в м.
Харкові було винесено
рішення № від 14.07.2006р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм
регулювання обігу готівки на загальну суму 29 792,10грн. Як зазначає представники
відповідача, всі викладені у другому розділі
позовній заяві факти не відповідають дійсності, тому що стосуються видачі під звіт готівки на господарські потреби,
які видаються на строк не більше двох робочих днів, включаючи день отримання
готівкових коштів під звіт. Щодо посилань позивача на те, що відповідач дату затвердження звіту сприймає
як дату його складання представники відповідача зазначають, що законодавцем на
затвердження звіту про використання коштів не виділено ніяких додаткових
термінів та зважаючи на те, що на наданих до перевірки документах не було інших
дат - тому дата, яка вказана на документі є датою його складання. Крім того,
представники відповідача зазначають, що перенос з документів до акту інформації
по використаним коштам, наданих на відрядження ОСОБА_1. у сумі 398,00 грн.,
дійсно могло бути опискою. Просять суд відмовити в задоволенні позовних
вимог

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши
матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Державне підприємство „Харківський
завод електроапаратури” зареєстроване
16.08.1999 року № 2016660.

Матеріалами справи підтверджено, що фахівцями СДПІ по роботі з ВПП у м.
Харкові було проведено виїзну планову перевірку Державного підприємства
„Харківський завод електроапаратури” з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2004 року по 31.12.2006
року, про що складено акт від 24.04.2007 року № 1102/40-018/14308262.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 1.3., п. 1.9., п. 1.13., п.
1.15. ст.. 1, п. 3.4. ст. 3, п.п. 4.2.9.
п. 4.2., п.п. 4.3.20. п. 4.3. ст. 4 , п. 7.1. ст. 7, п.п. 19.2. ст.. 19, п.
22.3. ст.. 22 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб”.

На підставі висновків перевірки щодо порушення норм з регулювання обігу
готівки начальником СПДІ по роботі з ВПП у м. Харкові було прийнято оскаржуване
рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від
10.05.2007р.

Не погодившись з винесеним рішенням № від 10.05.2007р.
позивач почав процедуру адміністративного оскарження шляхом подання первинної
скарги до ДПА у Харківській області, яка своїм рішенням № 9862/7/25-203 від
23.07.2007 року залишила скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване рішення
без змін. Рішенням ДПА України № 20865/7/25-0415 від 12.10.2007 року скаргу
позивача було залишено без розгляду.

Суд вважає за необхідне зазначити, що предметом розгляду справи є
правомірність винесення рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій
№ від 10.05.2007р., а не правомірність прийняття ДПА України
рішення № 20865/7/25-0415 від 12.10.2007 року про залишення скарги без
розгляду, у зв'язку з чим, суд не приймає посилання представника позивача на п.
3, п. 16 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків
органами державної податкової служби та п. 5.2.2. ст.. 5 Закону України „Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” щодо помилкового застосування ДПА України строків для
подання скарги та прийняття відповідного рішення.

Судом при дослідженні письмових доказів встановлене наступне.

24.04.2007 року СДПІ ВПП у м. Харкові була проведена виїзна планова
перевірка ДП «ХЗЕА» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2004 по
З1.12.2006, за результатами якої було складено акт №
1102/40-018/14308262. Перевіркою дотримання
порядку видачі готівки під звіт працівникам ДП "ХЗЕА" за
період з 01.01.2004 по 31.12.2006 встановлено
факт перевищення строків використання виданої під звіт готівки та видача готівкових
коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів протягом перевіряємого періоду. За вказаний період
підприємством у 223-х випадках було
перевищено строки використання готівкових коштів, виданих під звіт працівникам підприємства на відрядження на
загальну суму 109012,67 грн. та в
одному випадку готівка видавалась під звіт
без повного звітування щодо раніше, отриманих коштів на суму 1457,00 грн., що є порушенням п. 2.11 Положення про порядок ведення касових операцій в
національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного Банку України від 15.12.2004 № 637 та пункту
2.15 Положення про порядок ведення
касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного Банку
України від 19.02.2001 № 72.

Як вбачається
з матеріалів справи, установлений ліміт каси підприємства - 8256,00 грн., фактичні залишки готівки в касі станом на
13.09.2005 року складають 9343,34 грн. Таким чином, підприємством 13 вересня 2005 року було допущено
перевищення ліміту каси у розмірі
1087,34 грн., чим порушено п.2.8 Положення від 15.12.2004 № 637.

Відповідальність за такі порушення встановлена абз. 2,5 ст. 1 Указу
Президента України “Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки” від
12.06.1995 р. N 436/95 із змінами та доповненнями (далі - Указ Президента № 436/95).

Ст. 2 Указу Президента України N 436/95, органам державної податкової
служби надано право на застосування штрафних санкцій, передбачених статтею 1
цього Указу на підставі матеріалів проведених ними перевірок і подань державної
контрольно-ревізійної служби, фінансових органів та органів Міністерства
внутрішніх справ України в установленому законодавством порядку та в розмірах,
чинних на день завершення перевірок або на день одержання органами державної
податкової служби зазначених подань.

Згідно з пунктом 2.8 Положення про ведення касових операцій в національній
валюті в Україні, затвердженого постановою Національного Банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України 13 січня 2005 року за N
40/10320, набрала чинності - 14.02.2005 року (далі - Положення), підприємства
можуть тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) в
межах, що не перевищують установлений ліміт каси.

Готівкова виручка (готівка), що перевищує встановлений
ліміт каси, обов'язково здається до банків для її зарахування на банківські рахунки.
Підпунктом 5.2 пункту 5 Положення визначено, що установлення ліміту каси
проводиться підприємствами самостійно на підставі розрахунку встановлення
ліміту залишку готівки в касі (додаток 2),
що підписується головним (старшим) бухгалтером та керівником підприємства (або уповноваженою ним особою). До розрахунку
приймається строк здавання
підприємством готівкової виручки (готівки) для її зарахування на рахунки в банках, визначений
відповідним договором банківського рахунку. Для кожного підприємства та
його відокремленого підрозділу складається окремий
розрахунок встановлення ліміту залишку готівки в касі. Установлений ліміт каси
затверджується внутрішніми наказами (розпорядженнями) підприємства. Для відокремлених підрозділів ліміт каси
встановлюється і доводиться до їх відома відповідними внутрішніми наказами (розпорядженнями) підприємства -
юридичної особи.

Згідно з п.п.2.15 п.2 Постанови Правління НБУ “Про затвердження Положення
про ведення касових операцій у національній валюті України" від
19.02.2001р. № 72 із змінами та доповненнями видача готівкових коштів під звіт
з каси підприємства на закупівлю сільськогосподарської продукції, продуктів її
переробки та заготівлю вторинної сировини, крім металобрухту (далі - закупівля
сільгосппродукції та заготівля вторсировини), дозволяється на строк не більше
10 робочих днів від дня видачі готівкових коштів під звіт, а на всі інші
виробничі (господарські) потреби на строк не більше двох робочих днів,
уключаючи день отримання готівкових коштів під звіт. Якщо з каси підприємства
підзвітній особі одночасно видана готівка як на відрядження, так і для
вирішення в цьому відрядженні виробничих (господарських) питань (у тому числі й
для закупівлі в населення сільгосппродукції та заготівлі вторсировини), то
строк, на який видана готівка під звіт на ці цілі, може бути продовжено до
завершення терміну відрядження.

Відповідно до п.2.11 ст.2 Постанови Правління НБУ „Про затвердження
Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні"
від 15.12.2004 р. №637, із змінами і доповненнями, видача готівкових коштів під
звіт на закупівлю сільськогосподарської продукції та заготівлю вторинної сировини,
крім металобрухту, дозволяється на строк не більше 10 робочих днів від дня
видачі готівкових коштів під звіт, а на всі інші виробничі (господарські)
потреби на строк не більше двох робочих днів, уключаючи день отримання
готівкових коштів під звіт. Якщо підзвітній особі одночасно видана готівка як
на відрядження, так і для вирішення в цьому відрядженні виробничих
(господарських) питань (у тому числі для закупівлі сільськогосподарської
продукції у населення та заготівлі вторинної сировини), то строк, на який
видана готівка під звіт на ці завдання, може бути продовжено до завершення
терміну відрядження.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що СДПІ ВПП у м.
Харкові при переносі інформації з документів підприємства в акт роблять описки,
які стали основою нарахування штрафів.

Судом при досліджені надані
позивачем копії звітів про використання коштів, наданих на відрядження або під
звіт, посвідчення на відрядження, робочі календарі підприємства за перевіряємий
період встановлено, що всі викладені у розділі 2 позовної заяви факти не
відповідають дійсності, тому, що стосуються видачі під звіт готівки на
господарські потреби, які видаються на строк не більше двох робочих днів,
уключаючи день отримання готівкових коштів під звіт.

Суд зауважує, що при складанні акту
перевірки фахівцями СДПІ ВПП у м. Харкові були враховані всі терміни при видачі
під звіт готівки, у тому числі і при вирішенні господарських потреб у
відрядженнях.

Суд вказує на те, що позивач при викладенні своїх доводів суду щодо правомірності
своїх вимог не враховує положення Постанови Правління НБУ „Про затвердження
Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні” від
15.12.2004 р. №637, із змінами і доповненнями, в яких зазначається, що «…Видача
готівкових коштів під звіт на закупівлю сільськогосподарської продукції та
заготівлю вторинної сировини, крім металобрухту, дозволяється на строк не
більше 10 робочих днів від дня видачі готівкових коштів під звіт, а на всі інші
виробничі (господарські) потреби на строк не більше двох робочих днів,
уключаючи день отримання готівкових коштів під звіт. Якщо підзвітній особі
одночасно видана готівка як на відрядження, так і для вирішення в цьому
відрядженні виробничих (господарських) питань (у тому числі для закупівлі сільськогосподарської
продукції у населення та заготівлі вторинної сировини), то строк, на який
видана готівка під звіт на ці завдання, може бути продовжено до завершення
терміну відрядження...»

Судом при дослідженні письмових доказів по справі встановлено, що видача
коштів на господарські потреби підтверджується самими звітами працівників
підприємства, де є помітка «хоз. расходы». Усі строки з приводу
яких виник спір по справі, що розглядається фахівцями відповідача рахувалися
при перевірці на робочих календарях підприємства з врахуванням вихідних та
святкових днів.

Таким чином, СДПІ ВПП у м. Харкові
фіксувала в акті дані з наданих підприємством первинних документів з
врахуванням Постанови Національного Банку
України від 19.022001 № 72 та Постанови Правління НБУ „Про затвердження
Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні” від
15.12.2004 р. №637.

Також відповідачем у судовому засіданні було зазначено, що при розрахунку штрафної санкції по працівнику
ОСОБА_1. (порядковий №206 по розрахунку) було зроблено технічну помилку при
наборі на комп'ютері: замість суми - 398,0 грн. набрано 3998,0 грн., що
призвело до помилкового нарахування штрафних санкцій у розмірі 900,0 грн.

Крім того, позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на безпідставне
застосування СДПІ ВПП у м.Харкові до підприємства абз. 5 ст. 1 Указу Президента
України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу
готівки” від 12.06.19995р. № 436/95 щодо працівників, які використали взяту під
звіт готівку.

Так, відповідно до абз. 5 ст. 1 Указу № 436 за перевищення
встановлених строків використання виданої під звіт готівки, а також за видачу
готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів
встановлена штрафна санкція у розмірі 25 відсотків виданих під звіт сум.

При перевірці встановлено, що було перевищено строки використання готівкових коштів, виданих під звіт
працівникам підприємства на відрядження на загальну суму 109012.67 грн. та в
одному випадку готівка видавалась під звіт без повного звітування щодо раніше, отриманих
коштів на суму 1457,00 гри.

Судом враховано, що позивач у позовній заяві та при
наданні пояснень суду під час судового розгляду справи підтверджує факт
невчасного звітування працівників підприємства, а те, що в одному випадку готівка видавалась під
звіт без повного звітування щодо
раніше, отриманих коштів позивачем не заперечується ні в позовній заяві, ні в
судовому засіданні.

Суд вважає за
необхідне зазначити, що строк, на який працівникові видається готівка під звіт
встановлений Постановою праління НБУ від 15.12.2004
N 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні». П. 2.11 Цього Положення говорить саме про
готівкові кошти, видані під звіт. Тобто, особа повинна прозвітувати про
витрачені кошти у встановлений строк і саме звіт є підтверджуючим документом
витрачених коштів. Позивач у позовній
заяві зазначає також, що працівниками були ще й залучені власні кошти, але оскільки звіти були здані
невчасно, невчасно були долучені кошти до каси, то такі дії є перевищенням
строків використання наданої під звіт
готівки.

Позивач також обґрунтовує свої вимоги тим, що СДПІ ВПП у м. Харкові при складані акту
перевірки робить помилку, оскільки дату затвердження звіту сприймає як дату
його складання.

Суд зазначає, що на затвердження звіту про використання коштів законодавцем
не виділено ніяких додаткових термінів та бере до уваги твердження СДПІ ВПП у
м. Харкові про те, що на наданих до перевірки документах не було інших дат -
тому дата, яка вказана па документі (звіті про
використання коштів) є датою його складання.

Суд не враховує доводи позивача про те, що у всіх випадках використання
коштів нібито понад встановлені строки мала місце заборгованість підприємства
перед працівником, яка перевищує суму коштів використаних понад встановлені
терміни, тому штрафні санкції за перевищення строків використання готівки в
даних випадках не застосовуються, що
коли сума витрачених коштів перевищує суму одержану під звіт.

Суд зазначає, що нормативними актами України передбачені строки
використання виданої під звіт готівки та строки звітування. А саме, п.2.15 п.2
Постанови Правління НБУ “Про затвердження Положення про ведення касових
операцій у національній валюті України” від 19.02.2001р. № 72 із змінами та доповненнями та п.2.11 ст.2 Постанови Правління НБУ „Про
затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в
Україні” від 15.12.2004 р. №637. Беручи до уваги наведені норми права,
попередня заборгованість підприємства перед працівниками по розрахункам за інші
відрядження не звільняє останніх від обов'язку прозвітувати у встановлені
терміни про витрачені кошти та вчасно повернути залишок невитрачених коштів до
каси підприємства. Тим більше, що позивач підтверджує у позові факти невчасного
повернення коштів до каси підприємства. Так, на стор. 22 позову у п 5 вказано,
що ОСОБА_2. 14.12.2006р. не вчасно повернула 2,30 грн. та приведено ще п'ять
випадків невчасного повернення готівкових коштів.

Указ Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення
норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 від 12.06.1995 року, із змінами та
доповненнями, на підставі якого здійснюється нарахування штрафних санкцій, також не передбачає випадку звільнення від
відповідальності за перевищення строків використання готівки, коли сума
витрачених коштів перевищує суму, одержану під звіт. Тобто, в даному випадку
при застосуванні штрафних санкцій до підприємства СДПІ ВПП у м. Харкові також
діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом з
дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Таким чином, суд доходить висновку, що СДПІ ВПП у м.
Харкові обгрунтованно та правомірно застосувало до ДП «ХЗЕА» норми абз. 5 ст. 1 Указу
Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм
регулювання обігу готівки» від 12.06.19995р. № 436/95.

Судом взято до уваги, що при розрахунку штрафної санкції по працівнику ОСОБА_1. (порядковий №206 по розрахунку) відповідачем було зроблено технічну помилку
при наборі на комп'ютері: замість суми - 398,0 грн. набрано 3998,0 грн., що
призвело до помилкового нарахування штрафних санкцій у розмірі 900,0 грн.

В зв'язку з чим, в частині
застосування до ДП «ХЗЕА» суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 900 грн.
суд вважає безпідставним, тому рішення СДПІ ВПП у м.Харкові від 10.05.2007 року
№ в цій частині визнає недійсним та скасовує.

В іншій частині рішення СДПІ ВПП у м.Харкові від 10.05.2007 року №
про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 28
892,10 грн. суд залишає без змін, і відмовляє в задоволенні в цій частині
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 8, 19 Конституції України, ст.ст. 4, 7, 8, 17, 71,
161-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний
позов Державного підприємства „Харківський завод електроапаратури” до
Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками
податків у м.Харкові про визнання недійсним та скасування рішення начальника
СДПІ ВПП у м.Харкові про застосування штрафних (фінансових) санкцій за
порушення норм з регулювання обігу готівки від 10.05.2007 року № на
суму 29 792,10 грн. - задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати рішення СДПІ ВПП у м.Харкові від 10.05.2007
року № в частині застосування суми штрафних (фінансових) санкцій у
розмірі 900 грн.

В іншій частині рішення СДПІ ВПП у м.Харкові від 10.05.2007 року №
про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 28
892,10 грн. залишити без змін, а в задоволенні в цій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Державного підприємства
„Харківський завод електроапаратури”, код 143082262, державне мито у розмірі
0,34 грн.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний
суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження постанови суду в десятиденний строк з дня її проголошення
та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву
про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова в повному обсязі виготовлена та підписана 05.08.2008 року.

Суддя (підпис)
Т.С. Перцова