Справа № 22-а-2707/2008
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2008-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-2707/08 Головуючий
1 інстанції: Гетьман В.В.
Категорія: 47 Доповідач:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2008 року

м.Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Шевцової Н.В.

Суддів Кононенко З.О., Калиновського А.В.

за участю секретаря Маймуліної А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за
апеляційною скаргою Міністерства фінансів України на
постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області
від 27.12.2007 року по справі №2-а-502/07

за
позовом ОСОБА_1

до Конотопського міського управління праці та
соціального захисту населення

Міністерства праці та соціальної політики України

Державного
казначейства України

Міністерства фінансів України

3 особа: Конотопське
управління Державного казначейства Головного управління Державного казначейства
України в Сумській області.

про стягнення
недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій в
розмірі 1770 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (надалі по
тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Конотопського міського
управління праці та соціального захисту населення (надалі по тексту,
перший відповідач), Міністерства праці та соціальної політики
України (надалі по тексту, другий відповідач), Державного казначейства України
(надалі по тексту, третій відповідач
ДКУ), Міністерства фінансів України (надалі по тексту, четвертий відповідач),
Конотопське управління Державного казначейства Головного управління Державного
казначейства України в Сумській області (третя особа), в якому просив суд:

- стягнути з першого відповідача на його користь недоплачену щорічну
одноразову грошову допомогу, як учаснику бойових дій в розмірі 1770 грн.

- зобов'язати
Міністерство праці та соціальної політики України, Державне казначейство України, Міністерство фінансів України перерахувати
кошти на вказані виплати.

В судовому засіданні суду першої
інстанції позивач свої позовні вимоги підтримав
та просив суд визначити йому суму одноразової
грошової допомоги, виходячи із розміру кратному мінімальній пенсій за віком, встановленої Законом та
стягнути з першого відповідача недоплачену щорічну одноразову грошову допомогу,
як учаснику бойових дій, в розмірі 1770 грн.

Представник Конотопського міського управління праці та
соціального захисту населення позовні
вимоги не визнала та пояснила, що позивачу,
як учаснику бойових дій в квітні
2007 року була нарахована і виплачена разова грошова допомога до 05
травня в розмірі 280 грн. відповідно до
норми Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яка зменшувала виплати
учасникам бойових дій в порівнянні із виплатами, визначеними Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», вважала, що
проведення відповідної виплати можливе
при наявності коштів на ці цілі.

Відповідачі - Міністерство праці та
соціальної політики України, Міністерство фінансів України, Державне казначейство України в судове засідання суду першої
інстанції не з'явилися, про день та час
розгляду справи були повідомлені.

Постановою Конотопського міськрайонного суду
Сумської області від 27.12.2007 року позовні вимоги
задоволено. Стягнено з Конотопського міського управління праці та соціального
захисту населення на користь позивача 1770
грн. недоплаченої щорічної разової допомоги за 2007 рік., як учаснику
бойових дій та зобов'язано Міністерство фінансів, Міністерства праці та
соціальної політики України, Державне
казначейство України перерахувати 1770
грн. Конотопському міському управлінню праці та соціального захисту
населення для виплати позивачу.

Міністерство фінансів України, не погодившись з
постановою суду першої інстанції подало
апеляційну скаргу, в якій посилаючись на прийняття оскаржуваної постанови з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а саме: ст.95 Конституції України, п.8 ч.1 ст.7; ч.1-2 ст. 23 Бюджетного кодексу
України, ст.ст.12; 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» ,
просить, оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та
доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є
учасником бойових дій та має право на отримання щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». В 2007 році на його особистий рахунок була
перерахована разова грошова допомога в сумі 280 гривень, розмір якої
обраховувався не із розрахунку мінімальної пенсії за віком, яка з 01 квітня
2007 року становила 410 грн. 06 коп.,а відповідно до розміру, встановленому ст.
29 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», оскільки п. 13
ст. 71 Закону України «Про державний бюджет
України на 2007 рік» було зупинено дію частини п'ятої ст.ст. 12,13,14 та 15
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в
частині визначення розміру щорічної разової виплати ветеранам війни.

Задовольняючи позовні вимоги, щодо стягнення щорічної разової грошової допомоги до 5
травня за 2007 рік, суд першої інстанції виходив з Рішення Конституційного Суду
України у справі
за конституційним поданням 46
народних депутатів України
щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень
статей 29, 36, ч.2 ст. 62, ч.1 ст. 66, п.п.7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30,
39, 41, 43, 44, 45, 46 ст. 71, ст.ст. 98, 101, 103, 111 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2007
рік" від 09.07.2007р., яким визнано неконституційним ст.29 Закону України "Про державний бюджет на 2007
рік", якою у 2007 році встановлені абсолютні розміри виплати щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня. Таким чином, суд дійшов висновку, що
така допомога у 2007 році позивачеві повинна бути виплачена у розмірах,
встановлених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», а саме:

410грн.06коп.x5=2050грн. 30 коп. - 280 грн. = 1770 грн.
30 коп.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду,
виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” щорічно до 5 травня особам, зазначеним у цьому
Законі, виплачується разова грошова допомога у кратному розмірі до мінімальної
пенсії за віком.

Згідно ст. 17 Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту”, фінансування витрат, пов'язаних
з введенням в
дію цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів
державного та місцевого бюджетів
.

Відповідно до ст.
29 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», зупинено дію частин п'ятих статей 12, 13, 14
та 15 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”, які визначали кратність виплат щорічної допомоги до 5 травня залежно
від розміру мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року у справі за поданням
46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст.
66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст.
98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
(справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є неконституційним)
ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено
дію ч.5 ст.ст.12-15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має
преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції
при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок
дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними.
Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території
України, остаточним і не може бути оскаржене.

Колегія суддів, вважає бездіяльність відповідача
незаконною та неправомірною, оскільки з
моменту прийняття Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності
положення ст.29 Закону України „Про Державний бюджет на 2007 рік”, ця норма
Закону втратила чинність, а тому розмір разової грошової допомоги до 5 травня
за 2007 рік має бути встановлений відповідно до чинних частин п'ятих статей 12,
13, 14 та 15 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на порушення
судом першої інстанції норм матеріального права через неврахування законодавчу
неврегульованість питання щодо механізму виплати разової грошової допомоги до 5
травня , відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, колегія суддів, вважає хибними, з таких підстав.

Стаття 46 Конституції України гарантує громадянам право
на соціальний захист.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні
права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків,
передбачених Конституцією України.

Згідно ч.ч.3 та 4 ст.8 Кодексу адміністративного
судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і
свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України
гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної
справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства,
яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, враховуючи ст.ст. 46, 64 Конституції
України, ч.ч.3, 4 ст.8 КАС України та положення ч.5 ст.13 Закону України «Про
статус ветеранів війни та гарантії Ії соціального захисту», яка була чинною на час виникнення між
сторонами спірних правовідносин та
встановлювала позивачеві право на соціальний захист щодо отримання щорічної
допомоги у розмірі кратному до мінімальної пенсії за віком, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку щодо задоволення
позову в частині стягнення недоплаченої щорічної допомоги до 5 травня за 2007
рік у розмірі встановленому зазначеним законом та не мав права відмовляти
позивачу у задоволенні позову з підстав не визначення в законодавстві України
розміру мінімальної пенсії за віком,
який підлягає застосуванню при розрахунку разової щорічної допомоги до 5
травня відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії Ії
соціального захисту».

Відповідно до п.7 ст.9 КАС України у разі відсутності
закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює
подібні правовідносини.

Згідно ст. 62 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік»
встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно
до абзацу першого ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з 01 квітня та з 01 жовтня 2007 застосовується
прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом
п'ятим частини першої ст. 62 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік»,
збільшений на 1%.

Станом на 05 травня 2007 року, відповідно до
ст..62 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» мінімальна пенсія за
віком становила 410 гривень (406х1:100=4,06; 406+4,06=410).

Зі змісту ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вбачається, що мінімальний
розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом.

Таким чином, законодавчо визначено
лише розмір мінімальної пенсії за віком, які призначені особам, згідно із
Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на
рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, збільшений
на 1%.

Отже, питання щодо визначення
розміру мінімальної пенсії за віком, який застосовується при обчисленні розміру
пенсії, призначеної за іншими законами та при розрахунку щорічної разової
допомоги до 5 травня, законодавчо не визначено.

З урахуванням положення ч.7 ст.9 КАС України, колегія
суддів, вважає, що у зв'язку з відсутністю закону, який регулює спірні
правовідносини, а саме, розмір мінімальної пенсії за віком, який застосовується
при обчисленні розміру щорічної разової
допомоги до 5 травня, необхідно застосувати норми закону, який регулює подібні
правовідносини, а саме ст..62 Закону України «Про державний бюджет на 2007
рік».

Відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових
дій виплачується разова грошова допомога у розмірі 5 мінімальних пенсій за
віком.

Згідно ч.1
ст.17-1 зазначеного закону такі виплати здійснюють органи праці та соціального
захисту населення.

Таким
чином, позивачу у 2007 році Конотопське міське управління праці та соціального
захисту населення мало сплатити до 5 травня разову грошову допомогу у розмірі
2050 гривень 30 коп. (410,06х5=2050 гривень 30 коп.), а сплатило лише 280
гривень, тобто не виплаченою залишилась сума у розмірі 1770 гривень.

Проте, колегія суддів не
погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо зобов'язання
Міністерства фінансів України перевести 1770 грн. Конотопському міському
управлінню праці та соціального захисту населення для виплати ОСОБА_1, з
наступних підстав.

Відповідно до статті 17-1 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту»
виплати щорічної разової грошової
допомоги до 5
травня здійснюють органи праці
та соціального захисту населення через відділення зв'язку
або через установи
банків (шляхом перерахування на особовий
рахунок отримувача) пенсіонерам
- за місцем отримання пенсії, а
особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового
утримання.

Отже в даному випадку, головним розпорядником коштів для виплати щорічної разової грошової
допомоги є Міністерство праці та соціальної політики України.

Також Положенням про Міністерство фінансів України,
затвердженого Указом
Президента України від 26 серпня 1999
року N 1081/99 не надано повноважень,
щодо перерахування коштів переведення коштів органам соціального захисту
населення, для проведення виплат щорічної грошової допомоги.

Виходячи
з наведеного колегія суддів, вважає, що вимоги позивача щодо зобов'язання
Міністерства фінансів України перевести 1770 грн. Конотопському міському
управлінню праці та соціального захисту населення для виплати ОСОБА_1 не
підлягають задоволенню.

Таким
чином, колегія суддів, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню
в частині скасування постанови суду щодо задоволення позовних вимог про зобов'язання Міністерства фінансів України
перевести 1770 грн. Конотопському міському управлінню праці та соціального
захисту населення для виплати ОСОБА_1 з
прийняттям в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись
ст.ст. 160, 195, ч.3 ст. 198, ч.4 ст. 202, ч.2 ст. 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Міністерства
фінансів України - задовольнити частково.

Постанову
Конотопського міськрайонного суду Сумської
області від 27.12.2007 року по
справі №2-а-502/07 - скасувати в частині
покладання зобов'язання на Міністерство
фінансів України перевести 1770 грн. Конотопському міському управлінню праці та
соціального захисту населення для виплати ОСОБА_1 та прийняти нову постанову,
якою у задоволенні позову в цій частині - відмовити.

В іншій частині залишити
без змін.

Постанова набирає
чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку
протягом місяця з дня складання постанови у повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено 01.07.2008 року.

Головуючий (підпис) Н.В. Шевцова

Судді: (підпис) В.А.Калиновський

(підпис)
З.О.Кононенко

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного суду Н.В.
Шевцова