Справа № 2-а-41/2008
Суддя: Бліщ О.Б.
Дата ухвалення: 2008-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-41/2008 Вх.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

12 червня 2008 року Рахівський районний
суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Бліщ О.Б.

при секретарі - Павлюк А.В.

з участю: представника
позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Тимчак
Ю.Ю.

представника третьої особи - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Рахів справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 в
інтересах

ОСОБА_2

до Кобилецько -
Полянської селищної ради

третя особа без
самостійних вимог: ОСОБА_3

про скасування
рішення органу місцевого самоврядування

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2
звернувся в суд з адміністративним позовом до Кобилецько - Полянської селищної
ради, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 про скасування рішення органу
місцевого самоврядування.

Позов мотивовано тим, що відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 січня 1994 року ОСОБА_2 на
праві приватної власності належить в цілій частині житловий будинок АДРЕСА_1,
після смерті заповідача ОСОБА_4, який був власником вказаного будинку на
підставі свідоцтва про право власності. За даним дворогосподарством, на день
смерті ОСОБА_4, рахувалося 0,26 га.
землі. 12 травня 1994 року, ОСОБА_2 будучи змушена
виїхати в м. Електросталь, по місцю
свого постійного проживання, написала згоду про дачу дозволу ОСОБА_3, мешканцю
смт. Коб. Поляна на користування 0,10
га з зареєстрованої за нею земельної ділянки.

У вересні 2007 року, ОСОБА_2 стало
відомо, з архівного витягу, що рішенням Кобилецько-Полянської селищної ради
вирішено відвести і передати у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га. ОСОБА_3, по АДРЕСА_1, для ведення
особистого підсобного господарства.
Згоди на вилучення та передачу у приватну власність земельної ділянки
ОСОБА_3, ОСОБА_2 не давала. Тому приймаючи таке рішення селищна рада перевищила
свої повноваження та винесла рішення в
порушення ст. 31 ЗК України (в редакції 1992 року).

Враховуючи, що про існування спірного
рішення ОСОБА_2 стало відомо в вересні
2007 року то у відповідності до ст.102 КАС України просить поновити
процесуальний строк для звернення до суду, та визнати протиправним рішення
десятої сесії ХХІІІ скликання Кобилецько-Полянської селищної ради від 22 грудня
1999 року про відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для
ведення особистого підсобного господарства
ОСОБА_3, площею 0,10 га по
АДРЕСА_1, зобов'язати Кобилецько-Полянську селищну раду передати ОСОБА_2 у
власність земельну ділянку площею 0,10
га. як належну до присадибної ділянки АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_1, діючи по довіреності, позов підтримав, покликаючись на доводи наведені в
позовній заяві, просить позовну заяву задовольнити.

Представник відповідача - Тимчак Ю.Ю.
позовні вимоги не визнав, та показав суду, що станом на 1994 рік за
дворогосподарством належним батькові позивачки ОСОБА_4 рахувалося 0,26 га
землі, з них за згодою самої позивачки у 1999 році 10 сотин було відведено й
передано у власність ОСОБА_3, а решта 0,16 га. залишилося за ОСОБА_2. Із тої решти 0,09 га., на підставі
рішення Кобилецько-Полянської селищної Ради від 22.04.1997 року було передано у
приватну власність позивачці для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1. На сьогоднішній день вказана
кількість землі числиться за позивачкою. Передача 10 сотин третій особі
відбулася за письмової згоди позивачки, яка була належним чином завірена в
селищній раді, наслідки передачі вона усвідомлювала. Крім того, позивачка
являється іноземною громадянкою, і згідно діючого земельного законодавства
України, навіть якщо це рішення буде скасоване, сільська рада не має права ці
10 сотин передати їй у власність, оскільки існують обмеження, щодо володіння
земельними ділянками в Україні іноземними громадянами, кількість дозволену їй
земельним законодавством вона саме має згідно рішення від 22.04.1997 року.
Просить у позові відмовити як у безпідставному і такому що не грунтується на
вимогах діючого законодавства.

Представник третьої особи - ОСОБА_5
пояснила суду, що позивачка являється тіткою третьої особи - ОСОБА_3, якому у 1994 році вона особисто відпустила
10 сотин землі. Весь цей період часу ОСОБА_2 та її діти приїздили до них щороку
в гості, відпочивали, тому позивачка
явно знала про рішення, яким цю частину земельної ділянки передано
ОСОБА_3. Останній раз у неї в гостях вона була влітку 2007 року і ніяких
претензій щодо земельної ділянки не висловлювала, натомість вони ще раз з
участю представника сільської ради, та позивачки відміряли ці 10 сотин, які
відійшли до Івана, щоб визначитися з межею, поскільки дочка позивачки мала
намір після одруження проживати в смт. Коб.Поляна. Чому вона так поступає зі своїм племінником, їй не відомо,
однак з впевненістю може сказати, що земельна ділянка була вилучена від ОСОБА_2
та передана ОСОБА_3 за згоди позивачки, з дотриманням діючого порядку вилучення
та передачі земельних ділянок і позивачці про це було відомо ще у 1994 році.
Просить у позові відмовити як у безпідставному та поданому з пропущенням строку
позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В ході судового засідання достовірно
встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від
27 січня 1994 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належить в цілій
частині житловий будинок АДРЕСА_1, після смерті заповідача ОСОБА_4 (а.с.4). За
даним дворогосподарством, на день смерті ОСОБА_4, рахувалося
0,26 га землі (а.с.5).

12 травня 1994 року, ОСОБА_2 виїхала в м. Електросталь,
по місцю свого постійного проживання. Перед виїздом написала згоду в сільську раду про надання
дозволу на вилучення від неї в користь ОСОБА_3 (племінника позивачки), мешканця
смт. Кобилецька Поляна 0,10 га. з зареєстрованої за нею земельної ділянки, для
передачі йому в індивідуальне користування. У своїй заяві також вказує, що у
подальшому не матиме претензій з приводу
вилучення ділянки та не вимагатиме в майбутньому за неї компенсації. Дана заява
була зареєстрована у сільській раді та скріплена печаткою (а.с.15).

Рішенням X сесії XXIII скликання
Кобилецько-Полянської селищної ради від 28.12.1999 року було вирішено вилучити
земельні ділянки (по згоді), надані для будівництва індивідуальних житлових
будинків і господарських споруд від ряду осіб, в тому числі, за згодою ОСОБА_2,
0,10 га.АДРЕСА_1, було вирішено відвести
і передати у приватну власність ОСОБА_3.

Твердження позивачки про те, що вона згоди на вилучення та передачу у
приватну власність земельної ділянки ОСОБА_3 не давала спростовано в ході
судового дослідження показами сторін, а також її власноручною згодою.

Відповідно до ч.2 ст. 81 Земельного Кодексу України Іноземні громадяни та
особи без громадянства можуть набувати
права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в
межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського
призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об'єкти нерухомого
майна, що належать їм на праві приватної власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 належить 0,9 га. землі для обслуговування
належного їй на праві приватної власності житлового будинку. Таким чином, як
громадянка іноземної держави, вона повністю вичерпала обсяг належного їй права
на володіння та користування землею в Україні, встановленого чинним
законодавством. Оскільки на підставі ст. 121 ЗК України для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських
будівель та споруд, в селищах, надається не більше 0, 15 гектара.

Суд не може погодитися з твердженням позивачки про те, що приймаючи рішення селищна рада перевищила свої
повноваження, оскільки рішення про вилучення за згодою землекористувача земельної
ділянки віднесена до компетенції сільських, селищних рад, так само, як і
повноваження по виділенню земельних ділянок у користування, передачу їх у
власність, тощо.

Окрім того, позивачкою пропущено процесуальний строк для звернення до суду
з даним позовом і не надано (не доведено) та не встановлено судом підстав для
його поновлення чи продовження. Таким чином в позові слід відмовити.

Виходячи з
вищенаведеного, керуючись ст.ст. 9, 71,
86, 100,158-163, 186 КАС України, ст. 12, 81 Земельного Кодексу України, ст.ст.
25, 26, 33 ЗУ «Про місцеве самоврядування» суд,
-

П О
С Т А Н О В И В :

В позові ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 до Кобилецько - Полянської селищної ради, третя особа без самостійних
вимог: ОСОБА_3 про скасування рішення органу місцевого самоврядування -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
адміністративного суду апеляційної інстанції через Рахівський районний суд
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня складення постанови суду в повному
обсязі, заяви про апеляційне оскарження та поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги.

Суддя: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно:

Суддя Рахівського районного
суду: Бліщ О.Б.