Справа № 2-а-22/2008
Суддя: Демчик Р.В.
Дата ухвалення: 2008-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2- а-22/2008 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2008 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в
складі:

головуючого - судді Демчика
Р.В.

при секретарі Воропай О.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в
м. Сміла справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Смілянської об'єднаної державної податкової
інспекції, головного управління Державного казначейства України в Черкаській
області про визнання нечинним податкового повідомлення та стягнення
безпідставно набутого майна, -

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 - мати позивачки. Після її
смерті відкрилась спадщина на право на пайовий фонд майна КСП «30-річчя ВЛКСМ» СТОВ «Телепино» с.
Телепино Кам'янського району на суму 17474 грн.

Спадщину після її смерті прийняла ОСОБА_1, якій 8
листопада 2005 року було видане
свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства.

21 квітня 2006 року Смілянською об'єднаною податковою
інспекцію на адресу позивачки було направлене податкове повідомлення №
5676/17-012 з вимогою сплатити податок з доходів фізичних осіб в сумі 2271 грн.
62 коп. та 74 грн. відсотків за відстрочення його сплати, який нею був
сплачений протягом червня-грудня 2006 року.

Посилаючись на ці обставини, позивачка звернулася до суду
з позовом до Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання
нечинним податкового повідомлення та стягнення безпідставно набутого майна,
вказуючи на те, що відповідачем неправомірно була нарахована відсоткова ставка податку з доходу фізичних осіб в зв'язку з
отриманням в спадщину майнового паю в
розмірі 13 %. Просила винести рішення, яким визнати нечинним податкове
повідомлення та стягнути на її користь 2271 грн. 62 коп. надмірно сплаченого
податку та 74 грн. відсотків.

Вимагаючи визнання такого повідомлення нечинним,
позивачка посилася на те, що вона є спадкоємцем першого ступеню споріднення
звільнена від сплати податку в разі отримання спадщини у вигляді права на
майнову частку (пай), оскільки така спадщина оподатковується за нульовою

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала.

Ухвалою суду від 27 лютого 2008 року до справи в якості
співвідповідача було залучене Головне управління державного казначейства в
Черкаській області.

Представник Смілянської ОДПІ в судовому засіданні позов
не визнав, посилаючись на те, що отримане в спадщину право на майновий пай, є
корпоративним правом, яке відповідно до Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» ( станом на 2005-2006 роки) оподатковувалося за ставкою 13 %.

Представник головного управління Державного казначейства
України в Черкаській області проти задоволення позову заперечує, посилаючись на
те, що позивачка пропустила річний строк
звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення.

21 квітня 2006 року Смілянською об'єднаною державною
податковою інспекцією було прийняте рішення оформлене податковим повідомленням
№ 5676/17-012 про нарахування податку в сумі 2271 грн. 62 коп. (13 %) на дохід
отриманий позивачкою у спадщину у вигляді
права на пайовий фонд майна КСП
«30-річчя ВЛКСМ» СТОВ «Телепино» с. Телепино Кам'янського району на суму 17474
грн.

Позивачка погодила податкове повідомлення і нею, 23
квітня 2006 року був укладений договір про розстрочення податкових зобов'язань.

В період з червня по грудень 2006 року позивачкою був
сплачений нарахований податок в сумі 2271 грн. 62 коп. та 74 грн. відсотків,
нарахованих за розстрочення платежу.

Відповідно до
п.18.1 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до
корпоративних прав належить право власності на статутний фонд (капітал)
юридичної особи або його частку (пай) включно з правом на управління, отримання
відповідної частки прибутку такої юридичної особи, а також її активів у разі її
ліквідації згідно із чинним законодавством, незалежно від того, створена така
юридична особа у формі господарського товариства, підприємства, заснованого на
власності однієї юридичної або фізичної
особи, чи в інших організаційно-правових формах.

Правовий режим майнової частки (паю) визначений Законом
України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14 лютого 2002
року, відповідно до якого об'єктами
права колективної власності такого підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва,
грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані
прибутки, майно, придбане на законних підставах. Статтею 22 закону визначено,
що члени сільськогосподарського підприємства мають право брати участь у вирішенні всіх питань його діяльності,
виборності та підзвітності виконавчо-розпорядчих органів. Крім того, член
КСП мав право вийти з нього й
отримати свою частку майна господарства
(майновий пай) грошима, цінними паперами чи іншим майном.

Тому на той
час існували достатні правові
підстави для визнання права на
майнову частку (пай) корпоративним
правом.

Відповідно до
Указу Президента від 3 грудня 1999 року «Про невідкладні заходи щодо
прискорення реформування аграрного сектору економіки» всі КСП протягом 2000-2002року були
реорганізовані в юридичні особи
ринкового типу - приватні підприємства, товариства з обмеженою відповідальністю.

Згідно Указу Президента
від 29 січня 2001 року «Про заходи щодо забезпечення майнових прав селян у процесі реформування
аграрного сектору економіки» постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого
2001 року «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав
селян у процесі реформування аграрного
сектору економіки», майно пайового фонду КСП, що реорганізувалося,
перейшло не до підприємства -
правонаступника КСП, а до спільної часткової власності фізичних осіб - колишніх
членів КСП. Право на майновий пай колишнього члена КСП документально
підтверджується Свідоцтвом про право
власності на майновий пай члена підприємства (майновим сертифікатом).

Таким чином, після завершення реформування КСП
право на майновий пай не можна вважати корпоративним правом, оскільки
суб'єкти цих прав не перебувають у корпоративних відносинах ані з КСП якого не
існує, ні з його правонаступником. В
даних умовах зазначені права є звичайними майновими правами і тому при успадкуванні цих прав громадянами
- спадкоємцями, оподаткування такої спадщини не може здійснюватися як
спадкування об'єктів комерційної власності за ставкою 13% від вартості цієї
отриманої власності, а тому Смілянська ОДПІ неправомірно нарахувала позивачці
податок на прибуток в розмірі 13% в сумі
2271 грн. 62 коп.

Суд не приймає до уваги твердження представника головного
управління Державного казначейства України в Черкаській області щодо пропуску
позивачкою строку звернення до суду, оскільки позивачка дізналася про порушення
свого права в вересні 2007 року, про що повідомила в судовому засіданні.

Оскільки Смілянська ОДПІ є державним органом, стягнення
надмірно сплаченого податку слід здійснити з головного управління Державного
казначейства України в Черкаській області, яке здійснює повернення надмірно
сплачених коштів - 2271 грн. 62 коп. надмірно сплаченого податку та 74 грн.
відсотків сплачених за його відстрочення.

Відповідно до ст. 94 КАС України з Державного бюджету
України на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати - 3
грн. 40 коп. судового збору та 550 грн.
витрат на правову допомогу

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати нечинним податкове повідомлення Смілянської
об'єднаної державної податкової інспекції від 21 квітня 2006 року № 5676/17-012
про нарахування ОСОБА_1 податку з
доходів фізичних осіб на суму 2271 грн. 62 коп.

Стягнути з місцевого бюджету м. Сміла через головне
управління Державного казначейства України в Черкаській області на користь
ОСОБА_1 2271 грн. 62 коп. сплаченого податку з доходів фізичних осіб та 74 грн.
відсотків, а всього 2345 грн. 62 коп.

Судові витрати в сумі 553 грн. 40 коп. стягнути з
державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в
Київський адміністративний апеляційний суд через міськрайонний суд шляхом
подання протягом 10 днів з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження
та протягом 20 днів після цього апеляційної скарги ( з копією скарги і додатків
до неї відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі). Апеляційна скарга
може бути подана протягом 10 днів
з дня проголошення постанови без подання
заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги особою, яка її
подасть, одночасно має бути надіслана в Київський адміністративний апеляційний
суд.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а разі
оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не буде
скасовано.

Головуючий: