Справа № 22-а-3767/2008
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2008-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м.Харків, вул.Володарського, 46 (1 корпус)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2008 року

м. Харків

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Шевцової Н.В.

суддів: Бенедик А.П.

Кононенко З.О.

за участю секретаря судового
засідання Маймуліної А.В.

позивача:
ОСОБА_1

представника відповідача: Переяславець В.М.

представника відповідача: Сіроштан О.А.

представника відповідача: Онищенко В.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного
адміністративного суду у м. Харкові
адміністративну справу за апеляційною скаргою
Миргородської
об'єднаної державної податкової інспекції Полтавської області на постанову
господарського суду Полтавської області від 27.02.2008 року по справі № 3/253

за позовом приватного підприємця ОСОБА_1

до Миргородської об'єднаної
державної податкової інспекції

про скасування податкового
повідомлення-рішення Миргородської ОДПІ від 12.02.2007 року про застосування
штрафних фінансових санкцій,

ВСТАНОВИЛА:

Приватний підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому
просила скасувати податкове повідомлення-рішення Миргородської об'єднаної
державної податкової інспекції від 12.02.2007р. №/0 про застосування
штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму в 866, 49 грн.

Обґрунтовуючи свої
вимоги, позивач зазначає, що з 19.01.2007 року по 30.01.2007 року на підставі
направлення № 1 від 19.01.2007 р. проведена планова виїзна перевірка
своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів
(обов'язкових платежів) за період з 01.10.03 р. по 30.09.06 р., за результатами
якої, згідно акту

№ 12-170- від 02.02.2007 р. ст..6, п.6.3, п. 6.3.3 встановлені
порушення ПП ОСОБА_1 Закону України "Про податок з доходів фізичних
осіб" щодо недоотримання за 2004 - 9 місяців 2006 р. в сумі 288,83 грн. та
донарахованого податку з доходів фізичних осіб найманих працівників в сумі 288,
83 грн. В грудні 2006 року нею, як податковим агентом, проведена перевірка та перерахунок податку з доходів найманих працівників за період з 2004 року по
листопад 2006 року на особовому рахунку
фізичної особи найманого працівника ОСОБА_2 на суму 312 грн. 75 коп., що
знайшло своє

відображення у відомості про нарахування заробітної плати за грудень 2006
року та сум утриманого податку, та у формі № 1 ДФ за IV квартал
звітного податкового 2006 року,

---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Справа№22-а-3767/2008
Головуючий 1 інстанції: Бунякіна Г.І.

Категорія: 41
Доповідач: Бенедик А.П.

тобто до початку документальної
перевірки, яка почалася 19.01.2007 року.
Донарахована сума податку з
доходів фізичної особи, ОСОБА_2, в сумі 312 грн. 75 коп. перераховані до
бюджету 25.01.2007 року платіжним дорученням № 8 на суму 480 грн. 80 коп. таким
чином, донарахування перерахованих сум мало місце в грудні 2006 року, а
перерахування коштів в донарахованій
сумі відбулося під час проведення
перевірки. Крім того, позивач зазначає, що законом не встановлені конкретно терміни проведення перерахунків, а
тому вона, суб'єкт підприємницької діяльності,
як податковий агент, вважає за потрібне провести дані перерахування 25
січня 2007 року.

Представник відповідача,
Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції, заперечував проти
позову, вважаючи позовні вимоги безпідставними, оскільки спірне податкове
повідомлення-рішення прийнято на підставі чинного законодавства України.

Постановою господарського суду Полтавської області від 27.02.2008 року
позов задоволено. Скасовано податкове
повідомлення-рішення Миргородської ОДПІ від 12.02.2007р. №/0
про застосування до приватного підприємця ОСОБА_1, штрафних фінансових санкцій
на загальну суму 866, 49 грн.

Відповідач, Миргородська
об'єднана державна податкова інспекція, не погодившись із судовим рішенням, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати постанову господарського суду Полтавської
області від 27.02.2008 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам
справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального
права, а саме: Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» № 889-IV від
22.05.2003 року, що призвело до неправильного вирішення справи.

Позивач, приватний
підприємець ОСОБА_1, надала письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких,
посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції,
просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача,
представників сторін, перевіривши
рішення суду та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що з 19.01.2007 року по 30.01.2007 року проведена планова виїзна
перевірка своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків,
зборів (обов'язкових платежів) ПП ОСОБА_1 за період з 01.10.03 р. по 30.09.06
р.

За результатами
планової виїзної перевірки складений акт № 12-170- від 02.02.2007 р.

Згідно акту № 12-170-
від 02.02.2007 р. в ході проведення перевірки встановлені порушення ПП ОСОБА_1
норм Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", а саме:
безпідставне застосування податкової соціальної пільги до доходів найманого
працівника - ОСОБА_2

На підставі висновків акту
перевірки відповідачем прийнято рішення про визначення позивачу податкового
зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 288,83 грн. та
застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 577,66 грн.

Задовольняючи позов, суд
першої інстанції, виходячи із норм Зп.п.6.3.5
п.6.3 ст.6 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" від
22.05.2003 р. № 889-ІV, дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність
свого рішення.

Вирішуючи
спір, суд першої інстанції виходив із наступного.

Висновки Миргородської об'єднаної державної податкової
інспекції щодо порушення ПП ОСОБА_1 вимог Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб" ґрунтуються на тому, що найманий працівник позивача
- ОСОБА_2, отримує дохід від зайняття підприємницькою діяльністю одночасно з
отриманням доходу від позивача.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 Закону України "Про
податок з доходів фізичних осіб" від 22.05.2003 р. № 889-ІV, платник
податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного
доходу, отримуваного з джерел на території України від одного працедавця у
вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у відповідних
розмірах.

Згідно із пп. 6.3.1 п. 6.3 ст. 6
цього Закону податкова соціальна пільга застосовується до нарахованого
місячного доходу платнику податку у вигляді заробітної плати виключно за одним місцем його нарахування (виплати); платник податку
подає працедавцю заяву про самостійне обрання місця застосування податкової
соціальної пільги (далі - заява про застосування пільги) за формою, визначеною
центральним податковим органом (пп. 6.3.2 цього Закону). Податкова соціальна
пільга починає застосовуватися до нарахованих доходів у вигляді заробітної плати
з дня отримання працедавцем заяви платника податку про застосування пільги.

ОСОБА_2 надала
працедавцю, приватному підприємцю ОСОБА_1, заяву від 10.02.2004 р. про
застосування податкової соціальної пільги.

Згідно свідоцтва про держану реєстрацію, виданого
05.03.2003 р., ОСОБА_2 є суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною
особою; перебуває на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності.

Згідно із ч. "е" пп. 6.3.3 п. 6.3 ст. 6 Закону
України "Про податок з доходів фізичних осіб" від 22.05.2003 р. №
889-ІV податкова соціальна пільга не може бути застосована до
інших доходів платника податку, якщо він отримує протягом звітного податкового
місяця одночасно такі доходи, як доходи самозайнятої особи від підприємницької
діяльності, а також іншої незалежної професійної діяльності.

Отже, виходячи з
зазначеної норми Закону, ОСОБА_2 при отриманні доходів від позивача у вигляді
заробітної плати, не мала права на застосування соціальної пільги.

Однак, п.п. 6.3.5 п. 6.3 ст. 6
вищевказаного Закону передбачено, що
працедавець, який на підставі належним чином отриманої заяви платника
податку про застосування пільги, застосовує таку пільгу,
не несе будь-якої
відповідальності за порушення
таким

платником податку вимог підпункту
6.3.1 цього пункту, за винятком, коли
такий працедавець і
такий платник податку є пов'язаними особами або коли суд
встановлює факт змови між таким працедавцем і таким платником податку,
спрямованої на ухилення від оподаткування цим податком.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На
підставі викладеного колегія судів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано
дійшов висновку, що відповідач ні документально, ні нормативно не довів
правомірність прийнятих ним спірних рішень.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно та повно встановив всі обставини справи та ухвалив постанову з
додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п.1
ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Миргородської об'єднаної державної податкової
інспекції Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Полтавської області від 27.02.2008 року по
справі № 3/253 за позовом приватного
підприємця ОСОБА_1 до Миргородської
об'єднаної державної податкової інспекції про скасування податкового
повідомлення-рішення Миргородської ОДПІ від 12.02.2007 року про застосування
штрафних фінансових санкцій залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з дня
складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий підпис Н.В. Шевцова

Судді: підпис А.П. Бенедик

підпис
З.О. Кононенко

З ОРИГІНАЛОМ
ЗГІДНО:

Суддя

Харківського
апеляційного

адміністративного суду
А.П. Бенедик