Справа № 2а-2092/2008
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2008-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-2092/08
окружний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27"
червня 2008 р. м.Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Перцової Т.С.

при секретарі - Ульященко Л.М.

за участю сторін :

позивача - ОСОБА_1.

першого відповідача - не з'явився

другого відповідача - не з'явився

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1до Управління соціального захисту населення та
праці Московської районної в м. Харкові ради, Головного управління праці та
соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про
визнання дій незаконними, стягнення щорічної допомоги на оздоровлення за 2007
рік та недоплаченої щорічної разової допомоги до 5 травня за 2007-2008 роки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду
з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог
просить суд визнати незаконними дії Управління соціального захисту населення та
праці Московської районної в м. Харкові ради по виплаті йому щорічної допомоги
на оздоровлення та щорічної разової допомоги до 5 травня в частинах недоплати
цих коштів, визнати незаконними дії Головного Управління праці та соціального захисту
населення Харківської обласної державної адміністрації по перерахуванню коштів
Управлінню соціального захисту населення та праці Московської районної в м.
Харкові ради на виплати йому щорічної допомоги на оздоровлення та щорічної
разової допомоги до 5 травня в частинах недоплати цих коштів, стягнути з Управління праці та соціального
захисту населення Московського району м.Харкова недоплачену йому у 2007 році
щорічну разову допомоги до 5 травня, передбачену ч.5 ст.13 Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” у розмірі 2920,48
грн., стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Московського
району м.Харкова недоплачену йому у 2007 році щорічну допомогу на оздоровлення,
передбачену абзацом 2 ч.4 ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” у розмірі 2180 грн., визнати незаконними дії
Управління соціального захисту населення та праці Московської районної в м.
Харкові ради по виплаті йому у 2008 році щорічної грошової допомоги як інваліду
війни 2-ї групи у розмірі 3848 грн. в частині недоплати цієї допомоги та стягнути недоплачену щорічну
разову допомоги до 5 травня за 2008 рік у розмірі 3448 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав уточненні позовні вимоги та просив
суд їх задовольнити. В обґрунтування позову, зазначив, що має статус особи, яка постраждала внаслідок
чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом II групи, а тому відповідачами йому повинна виплачуватися
щорічна допомога на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, згідно ч.4 ст.
48 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” та щорічна разова грошова допомога у розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком,
згідно ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», оскільки у
передбаченому законами розмірі допомога виплачена йому не в повному обсязі, а
тому просив суд стягнути недоплачені суми щорічної одноразової грошової
допомоги на оздоровлення за 2007 рік та щорічної разової допомоги до 5 травня
за 2007-2008 роки.

Перший відповідач - Управління праці та соціального захисту населення
Московської районної в м. Харкові ради в судове засідання не з'явився, про час
та місце розгляду справи повідомлявся повістками з поштовими повідомленнями.
Перший відповідач надав до суду заперечення на позов, вказавши, що усі виплати
щорічної допомоги на оздоровлення та щорічної разової допомоги до 5 травня за
2007 рік ОСОБА_1. були нараховані та виплачені у відповідності до вимог чинного
законодавства. Фінансування зазначених витрат здійснюється за рахунок
державного бюджету, відповідач як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня
бере бюджетні зобов'язання тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених
кошторисами.

У відповідності до ст. 35 КАС України
перший відповідач є належно повідомленим про дату, час та місце
судового засідання.

Таким чином, суд вважає, що перший відповідач
є належно повідомленими про дату, час та місце судового засідання, його
відсутність в судовому засіданні не перешкоджає розгляду справи, слід
розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Представник другого відповідача - Головного управління праці та соціального
захисту населення Харківської обласної державної адміністрації в судове
засідання не з'явився, надав до суду заперечення на позов, обґрунтовуючи їх
аналогічно запереченням першого відповідача та вказавши про розгляд справи без
його участі.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_1, має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії, інвалід II групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для
ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченнями серії
НОМЕР_1від 23.07.1998 року, серії Є № 024288 від 25.05.2006 року.

Відповідно до абз. 2 ч.4 ст.48
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, віднесеним до 1 категорії, інвалідам ІІ групи
щорічна допомога на оздоровлення виплачується у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат. Згідно із ч. 7 ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент
виплати.

Відповідно із ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи - десять мінімальних
пенсій за віком; ІІ групи - вісім мінімальних пенсій за віком; ІІІ групи - сім
мінімальних пенсій за віком.

Згідно п.п. 13, 30 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на
2007 рік», з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим
Законом, дію зазначених норм зупинено на 2007 рік.

Пунктом 20 розділу 2 Закону України „Про державний бюджет на 2008 рік”,
визначено, що ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» викладена у такій редакції "Щорічно до 5 травня
інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які
визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених
законом про Державний бюджет України".

Пунктом 28 розділу 2 Закону України „Про державний бюджет на 2008 рік”,
визначено, що ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» викладена у такій редакції "Одноразова
компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які
стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою,
щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів України".

Статтею 76 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» були встановлені
наступні розміри мінімальної заробітної плати на відповідні періоди 2007 року,
а саме: 400 гривень - з 01 січня по 31 березня 2007 року; 420 гривень - з 01
квітня по 30 червня 2007 року; 440 гривень - з 01 липня по 30 вересня 2007
року; 460 гривень - з 01 жовтня 2007 р. Зі змісту вимог законів України про
встановлення розмірів мінімальних заробітних плат, законів України про
Державний бюджет України, якими визначалися мінімальні розміри заробітних плат,
не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру
мінімальної заробітної плати з метою реалізації ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
установлено, що у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до
законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань" здійснюється
у таких розмірах: інвалідам I групи - 450 гривень,
інвалідам II групи - 360 гривень, інвалідам III групи - 300
гривень; учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім в'язням
концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також
дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, -
280 гривень; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 450
гривень; членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни
та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни і жертв
нацистських переслідувань, визнаних за життя інвалідами, - 150 гривень;
учасникам війни та колишнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць
примусового тримання, особам, які були насильно вивезені на примусові роботи,
дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з
націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 55 гривень.

Постановою КМ України від 12.03.2008 № 183 установлено, що у 2008 році
виплата разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про
жертви нацистських переслідувань" (далі - разова грошова допомога),
здійснюється у таких розмірах: інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на
момент ув'язнення не виповнилося 14 років) в'язням концентраційних таборів,
гетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами від загального
захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: інвалідам війни I групи -
500 гривень; інвалідам війни II групи - 400 гривень; інвалідам війни III групи
- 350 гривень; учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім в'язням
концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також
дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, -
310 гривень; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 500
гривень; членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих інвалідів
війни, дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни і
жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя інвалідами, які не
одружилися вдруге, - 170 гривень; учасникам війни та колишнім в'язням
концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, які
були насильно вивезені на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників,
інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 65
гривень.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 р. по
справі «Про соціальні гарантії громадян» визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є неконституційними), положення статті 29, пункту 13
статті 71, пункту 30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на
2007 рік». Також встановлено, що це рішення має преюдиціальне значення для
судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані
неконституційними. Конституційний Суд України дійшов висновку, що зупинення
законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання
пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України,
встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж
передбачено законами України, не відповідає статтям 1, 3, частині другій статті
8, частині другій статті 19, статтям 21, 22, пункту 1 частини другої статті 92,
частинам першій, другій, третій статті 95 Конституції України.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 р. по справі
«щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України » визнано такими,
що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті
67 розділу 1, пунктів 20-22, пунктів 24-34 розділу 2 „Внесення змін до деяких
законодавчих актів України” Закону України «Про Державний бюджет України на
2008 рік. Положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, визнані
неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення. Також встановлено, що це рішення має преюдиціальне значення
для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів,
що визнані неконституційними.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Встановлений у 2005 році Постановою
КМУ № 562 розмір щорічної допомоги на
оздоровлення не змінювався і не відповідав розміру, встановленому іншими
Законами України. При цьому відповідні закони не містили обмежень щодо
застосування ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному
будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад
пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні даного спору
застосуванню підлягає саме ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і норма
відповідного закону України про визначення мінімальної заробітної плати на
момент виплати, а не Постанова № 562.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 92 Конституції України , виключно законами
визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а статтею 75 Конституції
встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент -
Верховна Рада України. Конституція не надавала права парламенту делегувати свої
повноваження іншим державним органам, а останнім - своїми нормативно-правовими
актами змінювати положення законів. Верховною Радою України дія ст.. 48 «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням
Рішення Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 р. на 2008
рік окремим законом не зупинялась та зміни в неї не вносились. З урахуванням
викладеного та виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними
актами при вирішенні даного спору застосуванню підлягає саме ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» і норма відповідного закону України про визначення
мінімальної пенсії за віком на момент виплати, а не Постанова № 183 від
12.03.2008 р.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позивач має право на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік відповідно до абзацу 2 частини 4
статті 48 Закону № 796-ХІІ у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат. При цьому, розмір мінімальної заробітної
плати визначається на момент виплати (частина 7 статті 48 Закону № 796-ХІІ).

За 2007 рік щорічна допомога на
оздоровлення позивачу, згідно довідки
від 29.05.2008 року Харківського обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту
населення Харківської обласної державної адміністрації, була виплачена у
грудні 2007 року в розмірі 120 грн.

Таким чином, розрахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік на
момент її виплати становить: 460Х5=2300 грн. Стягненню підлягає сума з
відрахуванням фактично отриманої, тобто 2300-120= 21800 грн.

Зазначена сума щорічної допомоги підлягає стягненню з відповідача -
Управління праці та соціального захисту населення Московської районної в м.
Харкові ради. Відповідно до вимог ч.5 ст.48 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” обов'язок виплати щорічної допомоги на оздоровлення громадянам
покладений на органи соціального захисту населення за місцем проживання
громадян.

За 2007 рік разова допомога до 5 травня позивачу, як інваліду ІІ групи,
була виплачена у квітні 2007 року в розмірі 360 грн., що підтверджується
довідкою від 23.06.2008 року Харківського обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту
населення Харківської обласної державної адміністрації.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007
рік» прожитковий мінімум на одну особу для осіб, які
втратили працездатність становить: з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406
гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. Розміри державних соціальних гарантій на
2007 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються
відповідними законами, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету
Міністрів України. Крім того, зазначеною нормою встановлено, що для визначення
мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини
першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий
мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини
першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, таким чином мінімальний розмір
пенсії за віком з 1 квітня 2007 рік становить 410,06 грн.

Таким чином, розрахунок щорічної разової допомоги до 5 травня за 2007 рік
на момент її виплати становить: 410,06 Х8=3280,48 грн. Стягненню підлягає сума
з відрахуванням фактично отриманої: 3280,48-360=2920,48 грн.

За 2008 рік разова допомога до 5 травня позивачу, як інваліду ІІ групи,
була виплачена у травні 2007 року в розмірі 400,00 грн., що підтверджується
довідкою від 23.06.2008 року Харківського обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту
населення Харківської обласної державної адміністрації.

Згідно з ст.. 58 Закону України „Про державний бюджет на 2008 рік”
прожитковий мінімум на одну особу для осіб, які втратили працездатність: з 1
січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 482 гривні, з 1
жовтня - 498 гривень. Розміри державних соціальних гарантій на 2008 рік, що
визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними
законами, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів
України.

Таким чином, розрахунок щорічної разової допомоги до 5 травня за 2008 рік
на момент її виплати становить: 481Х8=3848 грн. Стягненню підлягає сума з
відрахуванням фактично отриманої: 3848-400=3448 грн.

Сума щорічної разової допомоги до 5 травня підлягає стягненню з відповідача
- Управління праці та соціального захисту населення Московської районної в м.
Харкові ради, оскільки відповідно до вимог ст.17-1 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічну
виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями
12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення
через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а
особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового
утримання.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що Управління соціального захисту населення та праці
Московської районної в м. Харкові ради при виплаті ОСОБА_1. щорічної допомоги
на оздоровлення за 2007 рік та щорічної разової допомоги до 5 травня за
2007-2008 роки в частинах недоплати цих коштів та Головне Управління праці та
соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації при
перерахуванні коштів Управлінню соціального захисту населення та праці
Московської районної в м. Харкові ради на виплату ОСОБА_1. щорічної допомоги на оздоровлення та
щорічної разової допомоги до 5 травня в частинах недоплати цих коштів діяли з
порушенням ч.3 ст.2 КАС України.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку що, позовні вимоги
ОСОБА_1до Управління соціального захисту населення та праці Московської
районної в м. Харкові ради, Головного управління праці та соціального захисту
населення Харківської обласної державної адміністрації про визнання дій
незаконними, стягнення щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік та
недоплаченої щорічної разової допомоги до 5 травня за 2007-2008 роки,
документально та нормативно обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 8, 17,
86, 87, 94, 138, 143, ч.1 ст.158, 161, 162, 163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1до Управління соціального захисту населення
та праці Московської районної в м. Харкові ради, Головного управління праці та
соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про
визнання дій незаконними, стягнення щорічної допомоги на оздоровлення за 2007
рік та недоплаченої щорічної разової допомоги до 5 травня за 2007-2008 роки -
задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконними дії Управління соціального захисту населення та праці
Московської районної в м. Харкові ради по виплаті ОСОБА_1. щорічної допомоги на
оздоровлення за 2007 рік та щорічної разової допомоги до 5 травня за 2007-2008
роки в частинах недоплати цих коштів.

Визнати незаконними дії Головного Управління праці та соціального захисту
населення Харківської обласної державної адміністрації по перерахуванню коштів
Управління соціального захисту населення та праці Московської районної в м.
Харкові ради на виплату ОСОБА_1. щорічної
допомоги на оздоровлення та щорічної разової допомоги до 5 травня в частинах
недоплати цих коштів.

Стягнути з Управління соціального захисту населення та праці Московської
районної в м. Харкові ради на користь ОСОБА_1щорічну допомогу на оздоровлення відповідно
до частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2007 рік у розмірі
2180,00 грн.

Стягнути з Управління соціального захисту населення та праці Московської
районної в м. Харкові ради на користь ОСОБА_1щорічну разову допомогу до 5
травня, відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» за 2007 рік в розмірі 2920,48 грн. та
за 2008 рік в розмірі 3448 грн.

На постанову через суд першої
інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів
з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 01.07.2008 року.

Суддя (підпис) Т.С.
Перцова