Справа № к-31435/06
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2008-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
Колегія суддів Вищого адміністративного
суду України в складі:
Суддів
- Смоковича М.І.
Мироненка О.В. (суддя - доповідач)
провівши попередній розгляд
адміністративної справи
до Державної виконавчої служби у Михайлівському районі
про визнання неправомірними дії державного виконавця
за касаційною скаргою ОСОБА_1
ухвалу Апеляційного
суду Запорізької області від 12 липня 2006 року,-
В С Т А Н О В И ЛА :
У липні 2005 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до
Державної виконавчої служби у Михайлівському районі Запорізької області про
визнання неправомірними дії державного виконавця, посилаючись на те, що
відповідачем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на все його майно,
розташоване у АДРЕСА_1. зазначені вище дії державного виконавця вважає
незаконними та просив суд скасувати постанову від 6 квітня 2005 року про
накладання арешту на все його майно і змінити спосіб стягнення з нього
Постановою Михайлівського районного суду Запорізької області від 25 травня
2006 року відмовлено у задоволенні позову.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 12 липня 2006 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову суду першої інстанції
скасовано та закрито провадження у справі.
Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції позивач звернувся з
касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить
скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, справу повернути на новий судовий
розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню.
При розгляді справи суд апеляційної інстанції в ухвалі правильно зазначив,
що відповідно до ст. 157 КАС України суд
закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства, оскільки цей спір потрібно розглядати в порядку
цивільного судочинства.
Судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами щодо
визнання неправомірними дії державного виконавця щодо винесення постанови про
арешт майна та зміну способу стягнення з нього аліментів. Пізніше він уточнив
позовні вимоги і просив зобов'язати відповідача зробити перерахунок нарахування
та виплати аліментів та заборонити проводити будь - які дії по відчуженню
З цих підстав суд прийшов до обґрунтованого висновку, що спір слід
вирішувати в порядку цивільного судочинства.
Доводи касаційної скарги висновку суду не спростовують.
З огляду на викладене, ухвала суду відповідає обставинам справи, наданим
доказам та нормам матеріального і процесуального закону.
Підстав для перегляду судового рішення з мотивів, викладених в касаційні
скарзі, не вбачається.
За правилами частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили порушень норм матеріального і процесуального
права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, то суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.
Керуючись статтями 210, 220, 220¹, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 12
липня 2006 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст.237 КАС
України.

Судді:

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

справа № к-31435/06

У Х В А
Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

19 лютого 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в складі:

Суддів
- Смоковича М.І.

Весельської
Т.Ф.

Сороки
М.О.

Чумаченко Т.А.

Мироненка О.В. (суддя -
доповідач)

провівши попередній розгляд
адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до Державної виконавчої служби у Михайлівському районі
Запорізької області

про визнання неправомірними дії державного виконавця

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на
ухвалу Апеляційного
суду Запорізької області від 12 липня 2006 року,-

В С Т А Н О В И ЛА :

У липні 2005 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до
Державної виконавчої служби у Михайлівському районі Запорізької області про
визнання неправомірними дії державного виконавця, посилаючись на те, що
відповідачем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на все його майно,
розташоване у АДРЕСА_1. зазначені вище дії державного виконавця вважає
незаконними та просив суд скасувати постанову від 6 квітня 2005 року про
накладання арешту на все його майно і змінити спосіб стягнення з нього
аліментів.

Постановою Михайлівського районного суду Запорізької області від 25 травня
2006 року відмовлено у задоволенні позову.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 12 липня 2006 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову суду першої інстанції
скасовано та закрито провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції позивач звернувся з
касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить
скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, справу повернути на новий судовий
розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню.

При розгляді справи суд апеляційної інстанції в ухвалі правильно зазначив,
що відповідно до ст. 157 КАС України суд
закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства, оскільки цей спір потрібно розглядати в порядку
цивільного судочинства.

Судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами щодо
визнання неправомірними дії державного виконавця щодо винесення постанови про
арешт майна та зміну способу стягнення з нього аліментів. Пізніше він уточнив
позовні вимоги і просив зобов'язати відповідача зробити перерахунок нарахування
та виплати аліментів та заборонити проводити будь - які дії по відчуженню
магазину.

З цих підстав суд прийшов до обґрунтованого висновку, що спір слід
вирішувати в порядку цивільного судочинства.

Доводи касаційної скарги висновку суду не спростовують.

З огляду на викладене, ухвала суду відповідає обставинам справи, наданим
доказам та нормам матеріального і процесуального закону.

Підстав для перегляду судового рішення з мотивів, викладених в касаційні
скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили порушень норм матеріального і процесуального
права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, то суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220¹, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 12
липня 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст.237 КАС
України.

Судді (підписи)

З оригіналом згідно

Відповідальний секретар
Марушевський А.А.