Справа № 2а-159/2007
Суддя: ОЛЕКСІЄНКО М.Ю.
Дата ухвалення: 2007-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-159
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2007
року Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючої -
судді -
ОЛЕКСІЄНКО М.Ю.

при
секретарі - ТУРЧИН Н.Ю.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Львова справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини А 3955 з участю третьої
особи - Міністерства оборони України про визнання бездіяльності посадових осіб
неправомірною та стягнення грошової суми,

встановив :

ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом
на бездіяльність службових осіб військової частини А 3955 та про стягнення
грошової суми з відповідача.

В
обґрунтування заявленого позову покликається на те, що проходив службу у військовій частині А
1533 (правонаступником якої є військова частина А 3955) з 28 листопада 2003
року та згідно з наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувачем
Збройних Сил України №67 від 31 березня 2006 року, наказом командира військової частини А 1533 №
88 від 28 квітня 2006 року звільнений з посади юрисконсульта в запас за
п.63„г" (у зв'язку зі скороченням штатів) „Положення про проходження
військової служби особами офіцерського складу". Під час проходження
військової служби грошове забезпечення його,
відповідно до ч.3 ст.9 Закону України „Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей",
визначалось залежно від посади,
військового звання,
кваліфікації, наукового ступеня і
вченого звання, тривалості та умов
військової служби. Проте в період з 28 листопада 2003 року до 30 березня 2006
року позивачу не було нараховано і не виплачено надбавок та доплат, введених Указом Президента України від 11
грудня 2001 року №1207/2001 „Про деякі заходи щодо зміцнення юридичних служб
державних органів", внаслідок чого
він недоотримав до свого грошового забезпечення 27.022 грн. 61 коп. Вважає дії
службових осіб військової частини А 3955 по невиплаті належних йому сум
неправомірними, просить стягнути ці суми
та задовольнити позов.

Позивач
в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та дав пояснення, аналогічні фабулі позовної заяви. Уточнивши
суму позову просить такий задовольнити.

Представники
відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явились, заяви про розгляд справи у їх відсутності не
подали, хоча належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду справи. На

2

підставі ст.128 КАС України суд вважає, що справу слід слухати у їх відсутності, оскільки їх неявка не є перешкодою для
розгляду справи.

Командуванням
військової частини А 3955 2 6 січня 2007 року надіслано пояснення, в яких вимоги позовної заяви не
визнавало, посилаючись на
рекомендаційний характер, а не обов'язковість
норм Указу Президента України від 11 грудня 2001 року №1207/2001 „Про деякі
заходи щодо зміцнення юридичних служб державних органів" відповідно до п.2
цього Указу.

Заслухавши
пояснення позивача, вивчивши матеріали
справи, перевіривши їх доказами, суд вважає,
що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як
вбачається з наказу № 88 від 28 квітня 2006 року командира військової частини А
1533 позивач проходив службу в військовій частині А 1533 та був звільнений з
посади юрисконсульта э виключенням
зі списків особового складу частини за п.63„г" (у зв'язку зі скороченням
штатів) „Положення про проходження військової служби особами офіцерського
складу".

Згідно з
ч.3 ст.9 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей" грошове забезпечення військовослужбовців визначається
залежно від посади, військового звання, кваліфікації,
наукового ступеня і вченого звання,
тривалості та умов військової служби.

Відповідно
до п.1.1 Положення про порядок виплати грошового забезпечення
військовослужбовцям Збройних Сил України,
затвердженого Наказом Міністра оборони України від 05 березня 2001 року
№ 75, грошове забезпечення
військовослужбовців складається з окладів грошового утримання та додаткових
видів грошового забезпечення. До окладів грошового утримання відносяться оклади
за військовим званням та посадові оклади. Додаткові види грошового забезпечення
включають підвищення посадового окладу,
надбавки, доплати, одноразові й щомісячні винагороди, морське грошове забезпечення, матеріальні та грошові допомоги і премію.

Пунктом
2 Указу Президента України від 11 грудня 2001 року №1207/2001 „Про деякі заходи
щодо зміцнення юридичних служб державних органів" визначено, що керівники державних органів, виходячи із рівня кваліфікації, ступеня завантаженості та якості виконуваної
роботи могли встановлювати з 1 грудня 2001 року працівникам юридичних
служб, до службових обов'язків яких
входить здійснення правової експертизи нормативно-правових актів і проектів
таких актів, підготовка і редагування
нормативно-правових актів та їх візування як юриста чи як виконавця:

посадові оклади, збільшені на 50 відсотків;

щомісячну
надбавку за особливі умови проходження державної служби, складність,
напруженість роботи - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу;

щомісячну
надбавку за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи - у
розмірі до 80 відсотків посадового окладу;

розмір
премій, збільшений на 20 відсотків
середнього розміру, що виплачується у
відповідному державному органі.

3

Указ №1207/2001 був
скасований Указом Президента України від 30 березня 2006 року №272/2006.

Відповідно
до п.п. 2, 3 ст.100 Закону України „Про
Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24 березня 1999 року
юрисконсульт полку зобов'язаний перевіряти відповідність вимогам законодавства
проектів наказів, інших документів
правового характеру, що подаються на
підпис командирові полку, та візувати їх
після погодження з відповідними службовими особами; надавати письмовий висновок
командирові полку з роз'ясненням та пропозиціями щодо юридично обґрунтованого
вирішення відповідних питань у разі невідповідності проекту наказу чи іншого
документа правового характеру вимогам законодавства.

Отже, судом встановлено, що під час проходження служби в військовій
частині А 1533 ОСОБА_1 не нараховувались та не виплачувались щомісячні
надбавки, премії, не був збільшений розмір посадового окладу.

Зі
змісту згаданих вище документів вбачається,
що їх постановлено з метою підвищення рівня соціального захисту
військовослужбовців, зокрема працівників юридичних служб, у вигляді
встановлення надбавок за особливі умови проходження державної служби,
складність, напруженість роботи, за високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи.

Суд
прийшов до висновку, що неприйняття
рішення щодо встановлення надбавок,
премії, збільшення посадового
окладу суперечить положенням Указу Президента України від 11 грудня 2001 року
№1207/2001 „Про деякі заходи щодо зміцнення юридичних служб державних
органів", Положення про порядок
виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого Наказом Міністра оборони
України від 05 березня 2001 року № 75,
Закону України „Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України"
від 24 березня 1999 року, оскільки
позивач мав право на встановлення надбавок,
премії, збільшення посадового і
підстав не призначати їх ОСОБА_1 не було,
як вбачається зі службової характеристики на ОСОБА_1 від 23 грудня 2005
року. До ОСОБА_1 не застосовувались заходи стягнення, а лише заходи заохочення за високі показники
в професійній діяльності. Крім того, як
вбачається з матеріалів справи, пояснень
позивача, останній виконував обов'язки
юрисконсульта частини ще з листопада 2003 року.

З огляду
на встановлені судом обставини, суд
вважає доведеним, що позивачу не з його
вини не були встановлені вище вказані надбавки,
премія та збільшення посадового окладу,
встановлення яких покладається на службових осіб відповідачів, що свідчить про неправомірність дій службових
осіб відповідачів, що потягло порушення
прав позивача, тому позов слід
задовольнити.

Розрахунок
заборгованості позивачем подано належно. Сума недоплаченого грошового
забезпечення складає 27.02 6 грн. 99 коп.

Керуючись
ст. ст.
7-12, 86, 161,
162, 167 КАС України, на підставі
ст.9 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей", п.1.1
Положення про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних
Сил України, затвердженого

4

Наказом Міністра
оборони України від 05 березня 2001 року № 75,
Указу Президента України від 11 грудня 2001 року №1207/2001 „Про деякі
заходи щодо зміцнення юридичних служб державних органів", ст.100 Закону України „Про Статут
внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24 березня 1999 року(зі змінами), ст. ст.3,
17 Конституції України, суд -

постановив :

Адміністративний
позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
бездіяльність посадових осіб військової частини А 1533 щодо не нарахування та
невиплати ОСОБА_1 надбавок та доплат,
введених Указом Президента України № 1207/2001 „Про деякі заходи щодо зміцнення
юридичних служб державних органів",
неправомірною.

Стягнути
з Військової частини А 3955 в користь ОСОБА_1 27.026 грн. 99 коп. недоплаченого
грошового забезпечення за період з 28 листопада 2003 року по 30 березня 2006
року.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її
проголошення, а в разі складання
постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня
складення в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції, або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.