Справа № 22-а-1783/2008
Суддя: Сухарьок М.Г.
Дата ухвалення: 2008-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя 1-ї інстанції Пчолкін С.А. справа № 22-а -
Суддя - доповідач Сухарьок М.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
липня 2008 року м.
Донецький апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:
головуючого судді Сухарька М.Г., суддів Білак С.В. , Гаврищук Т.Г.
за участю сторін: позивач в судове засідання
представника відповідача Лукіна С.Г.
відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного
адміністративного суду апеляційну скаргу Луганського обласного військового
комісаріату на постанову Сватівського районного суду Луганської області від 6
квітня 2007 року по адміністративній справі № 2-а-21/07 за позовом ОСОБА_1 до
Луганського обласного військового комісаріату про визнання заборгованості по
грошовій компенсації замість речового майна , -
В С Т А Н О В И Л А :
В березні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому просив зобов'язати Луганський
обласний військовий комісаріат сплатити компенсаційні
виплати за речове майно, яке не було отримано громадянином під час проходження
військової служби у відповідності до ст. 9 Закону України "Про соціальний
і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Постановою Сватівського
районного суду Луганської області від 6 квітня 2007 року зазначений позов задоволений у повному обсязі, стягнуто з
Луганського обласного військового комісаріату на користь ОСОБА_1 грошову
компенсацію за не отримане речове майно у розмірі 5452 грн. 12 коп.
не погодився з постановою суду, подав апеляційну скаргу, в якій вказав, що
постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням діючого законодавства, а
саме: статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей", тому просив скасувати прийняте
судове рішення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі залишити без задоволення, постанову суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом
апеляційної інстанції при розгляді справи встановлено,
що позивач проходив службу у Луганському обласному військовому
комісаріаті у якості військового комісару, мав військове звання підполковника,
згідно до наказу Луганського ОВК від 19.01.2007 року № 7 був виключений зі
списку особового складу комісаріату з 19.01.2007 року у зв'язку зі звільненням
в запас наказом Головнокомандувача Сухопутних військ Збройних Сил України від
30.10.2006 року № 482 за п. 67 пп. "б" (за станом здоров`я) з правом
носіння військової форми одягу, відповідно до "Положення про проходження
військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами)
Збройних Сил України", затвердженого Указом Президента України від
07.11.2001 року № 1053/2001.

На день
звільнення позивачу не виплачена компенсація замість належних предметів речового
майна у сумі 5236 грн. 38 коп., що підтверджено довідками Луганського ОВК від
09.02.2007 року № 96 та № 97, яка до теперішнього часу не сплачена
відповідачем, не зважаючи на неодноразові усні звернення.

Зазначені
обставини не спростовуються сторонами у справі.

Правовідносини,
які є предметом спору, регулюються Законом України "Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та інших актів
законодавства України.

Відповідно
до п. 2 ст. 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей” військовослужбовці, які проходять
військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі,
мають право на отримання замість належних їм за нормами забезпечення предметів
речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів.

Підпунктом 3 п. 67 розділу ІІ Закону України “Про державний бюджет на 2008 рік” №
107-VI ( 107-17 ) від 28.12.2007 зазначений
п. 2 ст. 9-1 Закону України “Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” було виключено.

Пунктом 2
Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
визнані такими, що не відповідають Конституції України серед інших положення п.
67 розділу ІІ Закону України “Про
Державний бюджет України на 2008 рік”, якими скасовано п.
2 ст. 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей”.

Таким чином, суд
першої інстанції вірно встановив, що
відмова ЛОВК у сплаті грошової компенсації за речове майно не є правомірною, оскільки порушує норми спеціального закону, на користь
позивача треба стягнути недоплачену суму.

Враховуючи
вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення першої інстанції
відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути
скасовано чи змінено з підстав, що наведені в апеляційній скарзі, судом
ретельно перевірено доводи сторін, дано їм вірну оцінку, постанова суду від 6
квітня 2007 року є законною і обґрунтованою.

З урахуванням
викладеного, керуючись статтями 2,11,70,71,159,160,
184,195,196,198-200,205,206,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Луганського
обласного військового комісаріату на постанову Сватівського районного суду
Луганської області від 6 квітня 2007 року по адміністративній справі №
2-а-21/07 за позовом ОСОБА_1 до Луганського обласного військового комісаріату
про визнання заборгованості по грошовій компенсації замість речового майна -
залишити без задоволення.

Постанову Сватівського
районного суду Луганської області від 6 квітня 2007 року по адміністративній
справі № 2-а-21/07 за позовом ОСОБА_1 до Луганського обласного військового
комісаріату про визнання заборгованості по грошовій компенсації замість
речового майна - залишити без змін.

Вступна та резолютивна
частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому
засіданні 23 липня 2008 року. Ухвала у повному обсязі складена у нарадчій
кімнаті 28 липня 2008 року.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий Сухарьок
М.Г.

Судді Білак
С.В.

Гаврищук Т.Г.