Справа № 22-а-2257/2008
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2008-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м.Харків, вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Справа
№22-а-2257/08
інстанції: Тимошенко К.В.
41 Доповідач:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
травня 2008 року

м.Харків

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Шевцової Н.В.,

Суддів Бенедик А.П.,
Кононенко З.О.

за участю
секретаря Маймуліної А.В.

представника відповідача: Орлова М.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду в
м.Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Полтаві на постанову господарського
суду Полтавської області від 28.11.2007р. по справі №9/87

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю
«Яс-Полтава»

до Державної податкової інспекції у м. Полтаві

про визнання
недійсним податкового повідомлення-рішення № /3 від
20.02.2007року-

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Яс-Полтава» (надалі по
тексту позивач, ТОВ «Яс-Полтава» ) звернулося до суду з позовом до Державної
податкової інспекції у м. Полтаві (надалі по тексту відповідач, ДПІ у м. Полтаві), в якому просило суд скасувати податкове
повідомлення - рішення №/3 від
20.02.2007 року .

Постановою
господарського суду Полтавської області
від 28.11.2007 року позовні вимоги
задоволені. Визнано недійсним податкове повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у

м. Полтаві
№/3 від 20.02.2007р.

Відповідач не погодившись з
постановою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, а саме ст. 253
Цивільного кодексу України, п.п. 1.22.1
п.1.22 ст.1, п.п. 4.1.6. п.4.1. ст. 4 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» , п.п. 15.1.1 п.15.1. ст.
5 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язання платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, в яких посилаючись на
прийняття оскаржуваної постанови з додержанням норм матеріального та
процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення,а
постанову - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення представника
відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріли справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що за результатами проведення
позапланової виїзної перевірки підприємства позивача, щодо дотримання
вимог податкового та
валютного законодавства за період з 01.07.2003р. по 01.04.2006р. ДПІ у м. Полтаві складено
акт №367/23-8/24563541 від 21.07.2006р., в
якому зазначено порушення позивачем п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4, п.5.1 та п. 5.9
ст.5 Закону
України "Про оподаткування прибутку підприємств", в наслідок чого
занижено податок на прибуток в сумі
14484грн.

На підставі
вищевказаного акту перевірки ДПІ у м. Полтаві прийнято податкове повідомлення-рішення №/0
від 03.08.2006р. про донарахування позивачем податку на прибуток в сумі 14484грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 3985,20 грн.

За
результатами розгляду скарг позивача, поданих в межах процедури адміністративного
узгодження, визначеному в ст.5 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами», Державною податковою адміністрацією України частково скасоване
податкове повідомлення-рішення №/0 від
03.08.2006р. та Державною податковою інспекцією у м. Полтаві прийняте нове
податкове повідомлення-рішення
№/3 від 20.02.2007р., яким донараховано позивачу податок на прибуток в сумі 13141,30 грн. та
застосовано 3835,44грн. - штрафних санкцій.

Судом
також встановлено, що за висновками відповідача, підлягають віднесенню до
валових доходів та виключенню з валових витрат суми заборгованості, які на час
проведення перевірки ТОВ «Яс-Полтава» мало перед постачальниками товарів та
надавачами послуг, зокрема кредиторська заборгованість перед ПП ОСОБА_1., що
виникла в березні 2003 року в зв'язку з отриманням від останнього взуття згідно
накладної №60 від 03.03.2003 року на суму - 14628 грн та перед ПП ОСОБА_2, яка
виникла у липні 2002 року у зв'язку з отриманням від останнього транспортних
послуг на суму - 24900 грн. Відповідач вважає цю заборгованість безнадійною, посилаючись на
закінчення строку давності, встановленого ст..ст.253, 257 ЦК України.

Суд першої інстанції задовольняючи позов
виходив з того, що відповідачем у зв'язку із не вірним
рахуванням строку позовної давності щодо пред'явлення вимоги до позивача про
виконання зобов'язань за договором купівлі-продажу з ПП ОСОБА_1. по сплаті поставленого товару та
проведення розрахунків з ПП ОСОБА_2 позивачу необґрунтовано донараховано
податок на прибуток та штрафні санкції.

Щодо заборгованості
позивача перед ПП ОСОБА_2
суд першої інстанції вважав, що
розрахунки були проведені в межах
строку позовної давності, а тому кредиторська заборгованість відсутня.

Колегія суддів погоджується з
такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно
з п.п. 5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств"
до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт, послуг, охороною
праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Відповідно до
п.11.2 ст.11 зазначеного Закону датою
збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає
на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата списання коштів
з банківських рахунків
платника податку на оплату товарів (робіт, послуг),
а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника
податку або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг)
- дата фактичного отримання платником податку результатів робіт
(послуг).

Як вбачається з
матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції позивачем отримано від
ПП ОСОБА_1. та ПП ОСОБА_2. товари та послуги, що
підтверджується накладною та актами виконаних робіт, тому
на підставі п.11.2 ст.1 1 т п.5.1 п.п.5.2.1 п. 5.2 ст.5 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" їх вартість була
правомірно віднесена до складу валових витрат у податковому періоді на який
припадала подія, передбачена законом (отримання товару,

отримання послуг), що
не заперечувалася відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо
строк виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має
право вимагати його виконання у будь
який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо
обов'язок негайного виконання не
впливає із договору або актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України
у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач заперечуючи проти
позову, ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній скарзі не довів
обґрунтованість прийнятого ним рішення, оскільки не надав доказів встановлення
між позивачем та його контрагентами - ПП ОСОБА_1. та ПП ОСОБА_2. строків
проведення розрахунків або пред'явлення останніми вимоги до позивача виконати
перед ними свої зобов'язання.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що суд
дійшов обґрунтованого висновку, що ПП ОСОБА_1. не втратив свого права
пред'являти вимоги про оплату поставленого товару, а розрахунки з ПП ОСОБА_2
було проведено в межах строку позовної давності.

Таким чином, колегія суддів, підтверджує, що при прийнятті судового
рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин
сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з
наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205,
ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві -
залишити без задоволення , а постанову господарського
суду Полтавської області від 28.11.2007р. по справі №9/87 -без змін.

Ухвала набирає чинності з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця з дня складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
(підпис) Н.В.
Шевцова

Судді: (підпис) А.П.Бенедик

(підпис)
З.О.Кононенко

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного
суду Н.В.
Шевцова