Справа № 22а-1674/2008
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2008-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД______
1-й інстанції Запотічняк О.Д.
Справа № 22а-1674/08
суд Львівської області
Ряд. стат.звіту №69
Справа
№12/172А
Доповідач: В.З. Улицький
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого: Улицького В.З.

суддів:
Багрія В.М., Любашевського В.П.

секретаря: Неміш О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ДПІ у Стрийському районі Львівської області на постанову
господарського суду Львівської області від 30.08.2007 року у справі за позовом
ДПІ у Стрийському районі Львівської області до ПП ОСОБА_1, ТзОВ «Благопрофільне
підприємство Авангард» про визнання угоди недійсною, -

встановила:

У червні 2007 року ДПІ у Стрийському районі
Львівської області звернулося з позовом до ПП ОСОБА_1, ТзОВ «Благопрофільне
підприємство Авангард» про визнання угоди недійсною.

Позивач свої позовні вимоги мотивував тим,
що ними проведено планову виїзну документальну перевірку ПП ОСОБА_1, в
результаті якої встановлено факт взаєморозрахунків ПП ОСОБА_1 з ТзОВ «БП
Авангард».

Позивач вважаючи, що господарське операції
між відповідачами вчинене з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і
суспільству позивач звернувся до суду.

Зокрема в обґрунтування своїх доводів
посилався на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від
17.04.2006 року визнано недійсними установчі документи ТзОВ «БП Авангард» з
моменту державної реєстрації.

Постановою господарського суду Львівської
області від 30.08.2007 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постанову суду оскаржила ДПІ у Стрийському
районі Львівської області. Вважає, що постанова суду є незаконною, прийнятою з
порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням
всіх обстави, що мають значення для справи та підлягає скасуванню з підстав
викладених в апеляційній скарзі.

Перевіривши матеріали справи колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу ДПІ у Стрийському районі Львівської області
залишити без задоволення з наступних підстав :

Судом встановлено, що 01.08.2005 р між ПП ОСОБА_1 та ТзОВ «БП Авангард» укладено
договір поставки нафтопродуктів
№ 134. На виконання договору ТзОВ «БП Авангард» поставило
по накладній № 176 від 08.09.2005 р ПП ОСОБА_1 нафтопродукти
(бензин) на загальну суму 270520,59 грн., та видало податкову накладну № 176
від 08.09.2005 р. Отриманий таким чином бензин, ПП ОСОБА_1реалізував
згідно видаткової накладної від 09.09.2005 р МПП "Меркурій" за суму
273886,32 грн.

30.09.2005 року, в рахунок погашення боргу, ПП ОСОБА_1
отримав від МПП "Меркурій" легку фракцію по
накладній № РН-00402 на загальну суму 273886,32 гри., яку в свою чергу передав, в рахунок часткового
погашення боргу ТзОВ «БП Авангард». Виходячи з цього, судом встановлено, що
поставки нафтопродуктів між Відповідачами мали місце, угода була спрямована на
реальне настання цивільно-правових наслідків, що обумовлені нею.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ГК
України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено
з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено
учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із
сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним
повністю або в частині.

Згідно із ч. 1 ст. 208 ГК України,
якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою,
яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру
в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави
за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі
виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход
держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на
відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе
одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або
належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Відповідно
до ч.1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців", якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть
бути використані у спорі з
третьою особою, доки до них не внесено
відповідних змін.

ТзОВ
«БП Авангард», як на момент укладення договору, а також на момент поставки
товару по договору та на момент проведення розрахунків був внесений до
державного реєстру як суб'єкт підприємницької діяльності.

Абзацом 1 п.6 Постанови Пленуму
Верховного суду УРСР від 28.04.1978 року № 3 „Про судову практику в справах про
визнання угод недійсними", абз.1 п.7.З
Постанови Пленуму Вищого господарського
суду України від 25.07.2002 року № 1056 "Про заходи щодо
забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про
податки" та абз.2 п.11 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України від
12.03.99 р. № 02-5/111 "Про деякі питання практики вирішення спорів,
пов'язаних з визнанням угод недійсними",
вказують, що метою за відомо суперечною інтересам держави і суспільства
визнається приховування підприємствами, установами,
організаціями чи громадянами,
які набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, від оподаткування
доходів.

Позивачем не
наведено доказів приховування суб'єктів оподаткування. Обидва суб'єкти
підприємницької діяльності перебували за юридичною адресою та були наділені
всіма правоздатними ознаками як суб'єкта господарювання так і платника ПДВ.
Позивачем не наведено доводів про наявність у ПП ОСОБА_1 умислу на приховування
від оподаткування при вчинення спірного господарського зобов'язання.

Крім того слід
зазначити, що доводи позивача суперечать закладеним в ст.. 61 Конституції
України принципу індивідуалізації відповідальності, оскільки одна із сторін
договору не може нести відповідальність за діяльність свого контрагента.

При цьому
податковий орган не позбавлений права донарахувати необхідну суму податкового
боргу суб'єкту підприємницької діяльності - порушнику податкового
законодавства.

З вищенаведеного випливає, що доводи
апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, а постанова суду
першої інстанції законною.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ДПІ у Стрийському районі Львівської області залишити
без задоволення, а постанову господарського суду Львівської області від
30.08.2007 року - без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення.

На
ухвалу протягом одного місяця може бути подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
В.Любашевський

В. Багрій