Справа № 22-а-2671/2008
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2008-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
Справа: № 2-а-238707
Головуючий 1 інстанції: Перцова Т.С.
Доповідач: Філатов Ю.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2008 р.
Справа № 22-а-2671/2008

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Філатов Ю.М., судді Водолажська Н.С., Гуцал М.І.

при секретарі Житєньовій Н.М.

за участю представників:

позивача - Ткаченко В.В.

відповідача - не прибув

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу відповідача, ДПІ у Ленінському районі м. Харкова на постанову
Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2007р. по справі №
2-а-2387/07

за позовом

ВАТ "Харківське автотранспортне
підприємство 16355"

до

ДПІ у Ленінському районі м. Харкова

про

визнання дій протиправними та скасування
податкової вимоги

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ВАТ "Харківське автотранспортне підприємство 16355",
звернувся до суду з позовом до ДПІ у Ленінському районі м. Харкова, в якому
просить визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Ленінському
районі м. Харкова та зобов'язати Державну податкову інспекцію у Ленінському
районі м. Харкова відкликати першу податкову вимогу від 03.08.2007р. №1/359.

Після уточнення позовних вимог, позивач просить визнати протиправними дії
Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Харкова по формуванню та
винесенню першої податкової вимоги від 03.08.2007 року №1/359 та скасувати
першу податкову вимогу від 03.08.2007 року №1/359, винесену Державною
податкової інспекцією у Ленінському районі м. Харкова.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2007р.
по справі № 2-а-2387/07 позов задоволено частково, визнано дії Державної
податкової інспекції у Ленінському районі м. Харкова щодо винесення першої
податкової вимоги від 03.08.2007 року №1/359 неправомірними. В частині
скасування першої податкової вимоги від 03.08.2007р. № 1/359, винесеної ДПІ у
Ленінському районі м. Харкова в позові відмовлено.

Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову в
повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представника
позивача, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Харкова з
22.02.2007 року по 02.03.2007 року була проведена виїзна планова документальна
перевірка ВАТ „АТП-16355" з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2003 по 30.09.2006 роки, за результатами якої було складено акт
від 06.03.2007 року №635/23-304/03118995.

На підставі вказаного акту перевірки ДПІ у Ленінському районі м. Харкова
було прийняте податкове повідомлення - рішення від 23.03.2007 року
№/0, яким визначено суму податкового зобов'язання з урахуванням
штрафних (фінансових) санкцій ВАТ „АТП16355" за платежем земельний податок
у розмірі - 211734 грн. (у т.ч. основний платіж 141156 грн., та штрафні
(фінансові) санкції 70578 грн. та рішення про застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 23.03.2007 року №000652310/0 (отримано ВАТ „АТП 16355"
28.03.2007 року), яким встановлено порушення п.1 ст.9 Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" та застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій
20500,00 грн.

З винесеними відповідачем рішеннями позивач не погодився та в рамках
адміністративного оскарження у межах строків передбачених п. п. 5.2.2 п.5.2
ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 року №2181-ІІІ
направив щодо оскарження податкового повідомлення - рішення від 23.03.2007 року
№/0 про визнання податкового зобов'язання з земельного податку наступні
скарги.

04.04.2007 року позивач направив до ДПІ у Ленінському районі м. Харкова
скаргу №64 від 04.04.2007 року на повідомлення - рішення від 23.03.2007 року
№/0.

15.05.2007 року позивачем було отримано рішення Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м. Харкова від 11.05.2007 року №5798/10/25-010
винесене за результатами розгляду вказаної скарги, яким було частково скасовано
податкове повідомлення рішення від 23.03.2007 року №/0 у розмірі
26290,35 грн. ( у т.ч. за основним платежем 17526,9 грн., та штрафними
(фінансовими) санкціями - 8763,45 грн., в іншій частині зазначене податкове
повідомлення рішення залишене без змін, а скарга генерального директора ВАТ
„АТП-16355" ОСОБА_1 - без задоволення.

21.05.2007 року позивачем було отримано податкове повідомлення рішення від
21.05.2007 року №/1, винесене ДПІ у Ленінському районі, про
визначення податкового зобов'язання з земельного податку у загальному розмірі
185443,65 грн.

Не погодившись з рішенням ДПІ у Ленінському районі м. Харкова від
11.05.2007 року №5798/10/25-010 23.05.2007 року щодо розгляду його скарги
позивач направив скаргу на податкове повідомлення-рішення від 23.03.2007 року
№/0 до ДПА у Харківській області.

20.07.2007 року позивачем було отримано рішення ДПА у Харківській області
від 12.07.2007 року №2608/10/25-103, винесене за результатами розгляду цієї
скарги.

24.07.2007 року в адресу позивача надійшло податкове повідомлення - рішення
від 20.07.2007 року №/2, винесене ДПІ у Ленінському районі м. Харкова
про визначення податкового зобов'язання з земельного податку у загальному
розмірі 185443,65 грн.

29.07.2007 року позивач направив скаргу до ДПА України на податкове
повідомлення - рішення від 23.03.2007 року №/0.

На час звернення ВАТ „Харківське автотранспортне підприємство 16355"
до суду рішення за результатами розгляду його скарги ДПА України не прийняте.

Також позивач не погодився і з рішенням ДПІ у Ленінському районі м. Харкова
від 23.03.2007 року №000652310/0 про застосування до нього штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 20500,00 грн.

В зв'язку з чим, 20.04.2007 року до ДПА у Харківській області позивачем
була направлена скарга №69 від 20.04.2007 року на рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 23.03.2007 року №000652310/0.

За результатами розгляду цієї скарги позивачем було отримано рішення ДПА у
Харківській області від 23.05.2007 року №1820/10/25-203, яким рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій від 23.03.2007 року №000652310/0
залишене без змін, а скарга генерального директора ВАТ „АТП-16355" ОСОБА_1
- без задоволення.

Не погодившись з рішенням ДПА у Харківській області від 23.05.2007 року
№1820/10/25-203, 22.06.2007 року до ДПА України позивачем була направлена
скарга №132 від 22.06.2007 року на рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 23.03.2007 року №000652310/0.

16.07.2007 року позивач отримав рішення ДПА України від 13.07.2007 року
№6752/6/25-0415 про продовження строку розгляду скарги.

На час звернення до суду рішення ДПА України, винесене за результатам
розгляду вказаної скарги позивача ВАТ „Харківське автотранспортне підприємство
16355" не отримано.

06.08.2007 року на адресу позивача надійшла перша податкова вимога від
03.08.2007 рок №1/359, в якій ДПІ у Ленінському районі повідомила керівника ВАТ
„АТП 16355" пр наявність у позивача, станом на 03.08.2007 року, суми
податкового боргу за узгодженим податковими зобов'язаннями в розмірі 205943,65
грн., з яких штрафні санкції за порушення законодавства про
патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів
складають 20500,00 грн., земельний податок з юридичних осіб 185443,65 грн.
Також ДПІ повідомила, що починаючи з 27.04.2007 року на усі актив підприємства
розповсюджується право податкової застави.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до п. п. 6.2.1 та п.6.2 ст.6 Закону України „Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" (надалі Закон № 2181) у разі коли платник податків не
сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки,
податковій орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Перша податкова вимога надсилається - не раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання.
Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового
зобов'язання ті виникнення права податкової застави на активи платника
податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки не
погашення його у строк.

За змістом п.5.2 ст.5 Закону № 2181 податкове зобов'язання платника
податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 ст.4
Закону № 2181, вважається узгодженим у день отримання платником податків
податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених пп..5.2.2
вищезазначеного Закону, коли платник оскаржує таке податкове повідомлення
шляхом подання до контролюючого органу письмової скарги у передбачений цим
пунктом строк.

Виходячи з приписів пп..5.2.3 п.5.2
ст.5 Закону № 2181 заява, яка подана із
дотриманням строків, визначених пп..5.2.2 цього пункту, зупиняє виконання
платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому
повідомленні-рішенні, на строк від дня подання такої заяви до контролюючого
органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги за податковим
повідомленням-рішенням, що оскаржується, не надсилаються, а сума податкового
зобов'язання вважається неузгодженою.

Судом першої інстанції зроблено правомірний висновок, що перша податкова
вимога може виставлятись платнику податків лише у тому разі, коли податкове
зобов'язання вважається узгодженим.

На момент винесення позивачу
першої податкової вимоги від
03.08.2007 року №1/359 процедура
адміністративного оскарження закінчена не була, а податкове
зобов'язання з земельного
податку, нарахованого і відповідачем
позивачу в свою чергу на набуло статусу узгодженого податкового боргу.

Що стосується того, що відповідачем до оскаржуваної першої податкової
вимоги від 03.08.2007 року №1/359 також було включено сплату штрафних
(фінансових) санкцій, нарахованих за порушення застосування РРО у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг, судом першої інстанції зазначено
наступне.

Закон України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року
№265/95-ВР (надалі Закон №265/95-ВР ) визначає правові засади застосування РРО
у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

За порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють
розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів
господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за
рішенням відповідних органів ДПС України застосовуються фінансові санкції,
визначені ст. 17-24 Закону №265/95-ВР.

Порядок складання, надсилання (вручення) суб'єктам господарювання
податковими органами рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, та
їх обліку в податкових органах визначено наказом ДПА України від 21.06.2001
року №253 „Про затвердження порядку направлення органами державної податкової
служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування
штрафних (фінансових) санкцій", зареєстрованим в Мінюсті України
06.07.2001 р. за №567/5758.

Наказом ДПА України від 10.08.2005 року №328, який зареєстровано в Мінюсті
України 25.08.2005 року за №923/11203, затверджено форму рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм Закону №256 та винесено
відповідні зміни до наказу ДПА України №253.

Відповідно до п.1.5 ст.1 Закону України № 2181 штрафна санкція (штраф) це
плата у фіксованій сумі або у вигляді відсотків від суми податкового
зобов'язання (без урахування пені та штрафних санкцій), яка справляється з
платника податків у зв'язку з порушенням ним правил оподаткування, визначених
відповідними законами.

З урахуванням викладеного, штрафні (фінансові) санкції, нараховані органами
податковими органами за порушення вимог Закону України №254, не є податковим
зобов'язанням у визначенні Закону №2181, а відтак норми Закону №2181 не можуть
поширюватися на зазначені штрафні санкції.

У разі несплати такі штрафні санкції не можуть набувати статусу податкового
боргу, а також до них не може застосовуватися порядок стягнення, передбачений
Законом №2181.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Щодо вимоги позивача про скасування першої податкової вимоги від
03.08.2007р. № 1/359, винесеної ДПІ у Ленінському районі м. Харкова, судом
першої інстанції зазначено наступне.

Згідно ст. 6 Закону №2181-ІІІ, а також п. "а" р.4 „Про порядок
формування податковими органами податкових вимог" „Про порядок направлення
органами державної податкової служби України податкових вимог платникам
податків", затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації
України від 03.07.2001 року №266 (зі змінами та доповненнями) податкові вимоги
формуються в автоматичному режимі на підставі облікових даних з карток особових
рахунків платників податків, які ведуться в органах державної податкової служби
згідно з Інструкцією про порядок ведення органами державної податкової служби,
оперативного обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів та де
державних цільових фондів, затвердженою наказом Державної податкової
адміністрації України від 02.04.1999 року №174 та зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України 13 травня 1999 року №174 та зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 13 травня 1995 року за №304/3597.

Згідно ст. 6 Закону України №2181-ІІІ на підставі проведених в картках
особового рахунку донарахувань по земельному податку з юридичних осіб згідно
акту перевірки ВАТ „АТП 16355" у відповідності до АРМу „Податкові
вимоги" податкову вимогу №1/359 від 03.08.3007 року було сформовано в
автоматичному режимі.

Відкликання податкових вимог здійснюється на підставі п.6.4 ст.6 Закону
№2181-ІІІ також в автоматичному режимі, тому після введення скарги до АРМу
„Податкові повідомлення-рішення" сума нарахувань по земельному податку
була вилучена з карток, внаслідок чого податкова вимога №1/359 від 03.08.20077
року відкликана та активи підприємства звільнені з-під податкової застави, про
що свідчить витяг Державного реєстру обмежень рухомого майна НОМЕР_1 від
19.09.2007 року о 16 год.44 хв.

Отже судом зроблено правомірний висновок, що вимоги позивача про скасування
оскаржуваної податкової вимоги не підлягають задоволенню в зв'язку з тим, що
зазначена податкова вимога на час прийняття рішення судом першої інстанції не
існує.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі відповідач дублює свої доводи, а саме вказує на те, що
оскаржувана податкова вимога була сформована в автоматичному режимі, а також
була відкликана в автоматичному режимі, а відтак підставі для задоволення
позову у будь-якій його частині відсутні.

Проте колегія суддів не погоджується
з доводами відповідача, оскільки судом першої інстанції прийнято правомірне
рішення щодо відмови в задоволенні позову в частині скасування податкової
вимоги, так як саме через автоматизований режим вимога була відкликана. Отже не
існує вимоги, яку просить скасувати позивач.

Проте дії відповідача щодо направлення зазначеної вимоги позивачу
правомірно визнані судом першої інстанції незаконними, оскільки відповідач не
мав права направляти таку вимогу до закінчення процедури адміністративного
оскарження рішень ДПІ у Ленінському районі м. Харкова.

На підставі викладеного судова колегія вважає, що суд
першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення
з додержанням норм матеріального та процесуального права, керуючись ст.ст. 160,
167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України

ухвалила:

Постанову Харківського окружного адміністративного суду
від 23.11.2007р. по справі № 2-а-2387/07 залишити без змін.

Апеляційну скаргу ДПІ у Ленінському районі м. Харкова
залишити без задоволення.

Роз'яснити сторонам, що вони мають право подати касаційну
скаргу на дану ухвалу до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Справу направити до суду першої інстанції.

Повний текст ухвали виготовлений 01.07.2008р.

Головуючий суддя підпис Філатов Ю.М.

Судді
підпис
Водолажська Н.С.

підпис
Гуцал М.І.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:

Суддя Ю.М.
Філатов