Справа № 2а-201/2008
Суддя: Рогова Т.Д.
Дата ухвалення: 2008-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-201 2008р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 червня 2008 року
Дружківський міський суд
Донецької області у складі:

головуючого -
судді Рогової Т.Д.

при секретарі Ракітіній Н.Г.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дружківка
адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Дружківського управління праці та соціального захисту населення
Дружківської міської ради про визнання дій незаконними, стягнення недоотриманих
сум на оздоровлення за період з 2000 по 2007 роки та разової грошової компенсації як інваліду
3-ї групи, -

В С Т А Н О В И В :

10 квітня 2008 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до
Дружківського управління праці та соціального захисту населення, в якій вказав,
що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС до 17
грудня 2003року 2 категорії, а з 17 грудня 2003року йому встановлена 1
категорія і 3-я група інвалідності. Згідно ст..48 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”
він набув право на одержання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі до 17
грудня 2003р. п'яти мінімальних
заробітних плат, а з цього часу у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.
Незважаючи на вимоги Закону, відповідач виплачує йому щорічну допомогу на
оздоровлення значно в меншому розмірі, в результаті чого за період 2000-2007
роки недоплата складає 10056,90 грн.

Крім цього, згідно частини 1 ст.. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” він набув право на отримання одноразової
компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, які
стали інвалідами, так як йому була встановлена
3-я група інвалідності 17.12.2003р., у розмірі 30 мінімальних заробітних
плат. Ця компенсація йому була виплачена в значно меншому розмірі, чим
передбачено законом, у сумі 189,60грн.

Позивач просить суд визнати дії відповідача незаконними та стягнути
недоотриману суму щорічної допомоги на оздоровлення у сумі 10056,90 грн. та одноразову компенсацію як
інваліду 3-ї групи у сумі 5960грн. 60коп.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та пояснив,
що незважаючи на вимоги Закону, відповідач виплатив йому щорічну допомогу на
оздоровлення за період 2000-2006 роки у сумі 303,10грн., а за 2007 рік виплати
не проводились. Вважає, що за період з 2000 по 2007 роки недоплата складає
10056,90грн. Одноразову компенсацію як інваліду війни 3-ї групи відповідач
виплатив у сумі 189,60грн. Він вважає, що недоплата складає 5960,60грн. Позивач
просить суд визнати дії відповідача незаконними та стягнути недоотримані
ним суми.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним
чином судовою повістку, яку отримав, про що є розписка. Відповідач надав до
суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. В своїх письмових
запереченнях відповідач позовні вимоги не визнав та вказав, що виплати на
оздоровлення Дружківським управлінням праці та соціального захисту населення
проводились в порядку передбаченому постановою Кабінету Міністрів України „Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” від 26.07.1996 року № 836 та Законами про Державний бюджет за
2005-2007 роки.

Згідно ст.95 Конституції України виключно Законом України „Про державний
бюджет України” визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Крім цього позивачем
пропущений строк позивної давності для стягнення щорічної грошової допомоги на
оздоровлення за період з 2000 по 2006 роки. Просить суд у задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовити.

Вислухавши пояснення позивача, письмові заперечення відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково
з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 належав до 17.12.2003р. до другої
категорії як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1, а з 17.12.2003р. він
належить до 1-ї категорії і признаний інвалідом 3-ї групи, який постраждав
внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2. та посвідченням серії НОМЕР_3.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначені Законом України „Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, оскільки відповідно до статті 50 Конституції України кожен має
право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої
порушенням цього права шкоди.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 4 статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачено, що
щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії виплачується в
розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, а інваліду 3-ї групи
виплачується в розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат.

Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати
допомоги.

Зазначені норми закону протягом 2000-2005, 2007 років були чинні і
підлягають застосуванню.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» не уповноважено Кабінет Міністрів України
зменшувати конкретні суми виплат.

Встановлений у 1996 році постановою Кабінету Міністрів України №836 від
26.07.1996 року розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом тривалих
років не змінювався і не відповідає розміру, встановленому іншими законами
України.

Оскільки ні Верховна Рада України, ні кабінет Міністрів України в
наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні
даного спору, застосуванню підлягає саме стаття 48 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та законодавство щодо розміру мінімальної заробітної плати на
2000-2007 роки, а не постанова Кабінету Міністрів України „Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від
26.07.1996 року № 836 та постанова Кабінету Міністрів України №562 від
12.07.2005 року „Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Відповідно до Закону України „Про встановлення розміру мінімальної
заробітної плати на 2002 рік”, Закону України „Про встановлення розміру
мінімальної заробітної плати на 2003 рік” від 26.12.2002р., Закону України „Про
державний бюджет України на 2004 рік” зі змінами від 17.06.2004 року, Закону
України „Про державний бюджет України на 2005 рік” з наступними змінами, розмір
мінімальної заробітної плати становить: з 1 січня 2002 року встановлено розмір
мінімальної заробітної плати 140 грн.; з 1 липня 2002 року - 165 грн.; з
01.01.2003року у розмірі 185 грн. на
місяць; з 01 грудня 2003 року по 31 серпня 2004 року - 205 грн.; с 01 вересня
2004 року - 237 грн.; з 01 квітня 2005 року - 290 грн.; з 01 липня 2005 року -
310 грн. на місяць; з 01 вересня 2005 року - 332 грн.

Статтею 81 закону України «Про державний бюджет України на 2006рік» від
20.12.2005 р. № 3235-15 встановлено з 1 січня 2006 року розмір мінімальної заробітної плати
350 гривень на місяць,
з 1 липня 2006 року - 375 гривень, з 1 грудня 2006 року - 400 гривень.

Статтею 76 закону України ««Про державний бюджет України на 2007рік» від
19.12.2006р. № 489-V встановлено з 1 січня 2007 року розмір мінімальної
заробітної плати 400
гривень на місяць, з 1 квітня 2007 року - 420 гривень, з 1 липня
2007 року - 440 гривень, з 01 жовтня 2007р. - 460 гривень.

Відповідно до ст.59 Закону України „Про державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів” №107-VI від 28.12.2007
року розмір заробітної плати з
01.01.2008 року складала 515 грн., 1 квітня 2008 року - 525 грн., з 1 жовтня
2008 року - 545 грн., з 1 грудня 2008 року - 605 грн. на місяць.

Законом України «Про державний бюджет України на 2006рік» від 20.12.2005р.
№ 3235-4 на 2006 рік та Законом України «Про державний бюджет України на
2007рік» від 19.12.2006р. № 489- 5 дію ст.48 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” в частині виплати щорічної допомоги на оздоровлення у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної плати зупинено.

Розглядаючи позовні вимоги щодо стягнення недоотриманої суми на
оздоровлення за 2007 рік, суд вважає, що дані позовні вимоги підлягають
задоволенню, оскільки Рішенням Конституційного суду від 09 липня 2007року
положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007рік» від 19.12.2006 р. N 489-V в частині призупинення дії ст.
48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визнані неконституційними. Такого рішення
Конституційного суду України відносно Закону України «Про державний бюджет
України на 2006рік» не має.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дії Управління праці та соціального
захисту населення виконкому Дружківської міської ради щодо відмови позивачу у
виплаті допомоги на оздоровлення за 2007 рік з урахуванням положень ст. 48 ЗУ
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської
катастрофи» є незаконними.

За таких обставин та з урахуванням вимог статті 48 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” Дружківське управління праці та соціального захисту населення
Дружківської міської ради повинно виплатити позивачу щорічну допомогу на
оздоровлення за 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2007 рік, виходячи із суми
мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Згідно листа начальника Дружківського управління праці та соціального
захисту населення № 48 від 04.01.2006 року та № 1425 від 01.04.2008 року позивачу була виплачена щорічна допомога на
оздоровлення:

- за 2000р. - 26,7 грн. -
26.05.2003р.

- за 2001р.- 26,7 грн. - 31.08.2004р.

- за 2002р. - 26,7грн.
- 31.08.2004р.

- за 2003р. - 21,50грн. -
31.08.2004р.

- за 2004р. - 21,50 грн. - 18.04.2005р.

- за 2005р. - 90,00грн. -
28.09.2006р.

- за 2006р. - 90,00 грн. - 24.02.2007р.

Допомога на оздоровлення за 2007 рік буде виплачена протягом 2008 року.

В судовому засіданні позивач пояснив, що на день розгляду справи щорічна
допомога на оздоровлення за 2007 рік йому не виплачена. Відповідач у своєму
запереченні даний факт не оспорив.

Відповідно до ст.59 Закону України „Про державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів” №107-VI від 28.12.2007
року розмір заробітної плати з
01.01.2008 року складала 515 грн., 1 квітня 2008 року - 525 грн., з 1 жовтня
2008 року - 545 грн., з 1 грудня 2008 року - 605 грн. на місяць.

При розрахунку суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік позивачем
розмір мінімальної заробітної плати був використаний у сумі 525 грн. Суд
вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню щорічна
допомога на оздоровлення за 2007 рік у сумі: 525 х 4 = 2100 грн.

З урахуванням отриманої ОСОБА_1 суми щорічної допомоги на оздоровлення та
розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на момент виплати, на
користь позивача з відповідача підлягає стягненню:

за 2000 рік: в сумі 898,30 грн. (185х5-26.7)

за 2001 рік: в сумі 998,30 грн. (205х5-26.7)

за 2002 рік: в сумі 998,30 грн. (205х5-26.7)

за 2003 рік: в сумі 1003,50 грн.
(205х5-21.5)

за 2004 рік: в сумі 1138,50 грн.
(290х4-21,5)

за 2005 рік: в сумі 1410,00 грн.
(375х4-90)

за 2007 рік в сумі 2100,00 грн.
(525х4)

Недоплачена сума щорічної допомоги на оздоровлення за
2000,2001,2002,2003,2004,2005,2007роки складає 8546грн.90коп.

Згідно частини 1 ст. 48 Закону України „«Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» учасникам ліквідації Чорнобильської катастрофи, які стали
інвалідами внаслідок аварії на
Чорнобильської АЕС виплачується одноразова компенсація: для інвалідів 3-ї групи
у розмірі 30 мінімальних заробітних плат.

Позивачу 17 грудня 2003року була встановлена третя група інвалідності
внаслідок аварії на Чорнобильської АЕС, що підтверджується довідкою МСЕК серії
МСЕ №045923 від 17.12.2003р. та посвідченням серії НОМЕР_3.

Згідно листа начальника Дружківського управління праці та соціального
захисту населення № 1425 від 01.04.2008 року ОСОБА_1 була виплачена одноразова
компенсація у сумі 189,60грн. 19.03.2004р.

В зв'язку з тим, що Конституційний Суд України своїм рішенням від 09 липня
2007року визнав положення Закону України «Про державний бюджет України на
2007рік» від 19.12.2006 р. N 489-V в частині
призупинення дії ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неконституційними, суд вважає
дії Управління праці та соціального захисту населення щодо відмови в виплаті
недоотриманої одноразової компенсації особі, яка стала інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи незаконними.

З урахуванням виплаченої позивачу одноразової компенсації в сумі 189,60грн.
31.08.2007р. та мінімальної заробітної плати, встановленої на час виплати,
ОСОБА_1 повинно бути виплачена одноразова допомога у сумі 5960,60грн.

Стосовно посилання відповідача на пропущення позивачем процесуального
строку для звернення з позовом до суду, суд зазначає, що позивачем цей строк не
пропущений. Він одержав відмову в задоволенні своїх вимог 01 квітня 2008 року,
а звернувся до суду вже 10 квітня 2008р.

Крім цього,
відповідно до абзацу 1 пункту 1 ст.13 Закону України „«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
чорнобильської катастрофи» держава бере на себе
відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її
за пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. В ньому не передбачений строк
позивної давності для звернення до суду осіб, які постраждали від наслідків
Чорнобильської катастрофи, за захистом своїх прав, передбачених цим законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 268 Цивільного Кодексу України
позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КАС України судові витрати відносяться за рахунок
держави, оскільки сторони звільнені від їх сплати.

На підставі Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, Закону України „Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, Закону України „Про Державний
бюджет України на 2005рік”, Закону України „Про Державний бюджет України на
2006рік”, Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007р. та керуючись ст.ст. 6-12, 71, 86, 94, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства України,
суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Дружківського міського управління праці та соціального захисту населення
виконкому Дружківської міської ради про визнання дій незаконними та стягнення
недоотриманої допомоги на оздоровлення
за 2000-2007 та одноразової компенсації як інваліду 3-ї групи задовольнити
частково.

Визнати дії Дружківського
міського управління праці та соціального захисту населення виконкому
Дружківської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за
2000-2005, 2007 роки та в перерахунку та виплаті одноразової компенсації як інваліду 3-ї групи незаконними.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення
виконкому Дружківської міської ради (р/р 1497 в УДК у Донецькій
області МФО 834016 ОКПО 26010987) на користьОСОБА_1 недоплачену суму
щорічної допомоги на оздоровлення
відповідно до частини 4 статті 48
Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” за 2000 - 2005, 2007 роки у сумі
8546(вісім тисяч п'ятсот сорок шість)гривень 90 коп. В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Дружківського міського
управління праці та соціального захисту населення виконкому Дружківської
міської ради (р/р 1497 в УДК у Донецькій області, МФО 834016 ОКПО
26010987) на користьОСОБА_1 недоплачену одноразову компенсацію за шкоду
здоров'ю як інваліду 3-ї групи, відповідно до ч.1 ст.48 Закону України„Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” в розмірі 5960 (п'ять тисяч дев'ятсот шістдесят)грн.60коп.

Вступна та резолютивна частини прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у
судовому засіданні 09 червня 2008 року. Постанова у повному обсязі складена у
нарадчій кімнаті 11 червня 2008 року

Постанова набирає законної сили: через 10 днів з дня її
проголошення, якщо продовж цього строку не подана заява про апеляційне
оскарження, або сама апеляційна скарга; або через 20 днів після подання такої
заяви, якщо не була подана апеляційна скарга; або після розгляду апеляційним
судом у разі подання апеляційної скарги.

На
постанову може бути подана апеляційна скарга
до Донецького апеляційного адміністративного суду через Дружківський
міський суд протягом 10 днів після проголошення
постанови, або 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: