Справа № 22-а-3135/2008
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого-судді - Яворського І.О.,

суддів - Носа С.П., Любашевського В.П.,

при секретарі судового засідання - Федунів Б.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за апеляційними скаргами - Управління праці та соціального захисту населення Шепетівської міської
ради, Державного казначейства України, Міністерства фінансів України

на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22
жовтня 2007 року у справі № 2-а-58/07

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Шепетівської міської
ради, Міністерства фінансів України та Державного казначейства України

про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И
Л А:

ОСОБА_1звернувся із позовом до Управління праці та соціального захисту
населення Шепетівської міської ради, Міністерства фінансів України та
Державного казначейства України, просив стягнути з відповідачів на його користь разову грошову допомогу за
2004-2006 роки в розмірі 3252,25 грн. та поновити строк позовної давності, оскільки
він постійно протягом 2004-2006 років звертався до управління праці та
соціального захисту населення з проханням виплатити йому в повному об'ємі
щорічну разову грошову допомогу та був впевнений про його задоволення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є учасником війни, відповідно до
ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» йому щорічно до 5 травня повинна надаватись разова грошова допомога в
розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком, що становило: в 2004 році - 462,25 грн., в 2005 році - 1660,00 грн., в
2006 році - 1750,00 грн., Всупереч даним нормам, позивачу зазначена грошова
допомога в 2004-2006 роках була виплачена не в повному обсязі, відповідно до
законів про державний бюджет на відповідні роки, зокрема, в 2004 році - 120,00
грн., в 2005 та 2006 роках по 250,00 грн. За 2004-2006 роки недоплата склала
3252,25 грн.

Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22
жовтня 2007 року позов задоволено, стягнуто з Державного бюджету України,
розпорядником якого є Державне казначейство України на рахунок Управління праці
та соціального захисту населення Шепетівської міської ради Хмельницької області
на користь ОСОБА_1 3252,25 грн. недоплаченої разової грошової допомоги за
2004-2006 роки.

Постанова мотивована наступним. Позивач є учасником війни, відповідно до
ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» йому щорічно до 5 травня повинна надаватись разова грошова допомога в
розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Виплата даної грошової допомоги в
розмірах, менших, ніж передбачені зазначеним законом є неправомірною, порушує
права позивача, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 2 цього закону нормативні акти
органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують
права та пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними.
Відповідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав та свобод. За таких обставин, посилання відповідача на норми
законів про державний бюджет України на 2004-2006 роки, якими встановлено
розміри разової грошової допомоги, є безпідставними та судом до уваги не
приймаються.

Постанова суду першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку Управлінням праці та соціального захисту
населення Шепетівської міської ради, Державним казначейством України,
Міністерством фінансів України. Апелянти вказують на порушення судом норм
матеріального права, просять постанову скасувати та прийняти нову з підстав,
викладених в апеляційних скаргах.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин
справи, правильність їх юридичної оцінки в судовому рішенні, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає
до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, згідно яких
ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами
України.

Згідно з ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До
адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи Законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Ст. 44 Закону України «Про державний бюджет України на 2004 рік» не
встановлено виплат щорічної разової грошової допомоги учасникам війни.

Ст. 34 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік» щорічна
разова грошова допомога учасникам війни встановлена у розмірі 50 грн.

Ст. 30 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» щорічна
разова грошова допомога учасникам війни встановлена у розмірі 50 грн.

Даними нормами були внесені зміни, зокрема, до ст. 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно Законом України про
Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України при здійсненні бюджетного
процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в
частині, в якій вони не суперечать Конституції України, Бюджетного кодексу
України та Закону України «Про державний бюджет України».

Колегія суддів констатує, що суд першої інстанції в своєму рішенні фактично
визнав зазначені вище положення законів України про Державний бюджет України
неконституційними. Такі висновки суду першої
інстанції є неправомірними, оскільки відповідно до п. п. 1, 4 ст. 13
Закону України «Про Конституційний Суд України» Конституційний Суд
України приймає рішення та дає висновки у справах щодо конституційності законів
та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів
Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки
Крим; офіційного тлумачення Конституції та законів України.

Оскільки положення ст. 34 Закону України «Про державний бюджет України на
2005 рік» та ст. 30 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік»
як на час виникнення спірних правовідносин, так і на даний час є чинними, не
визнавались у встановленому порядку неконституційними, отже, відповідач
правомірно керувався ними при виплаті позивачу щорічну разову грошову допомогу
як учаснику війни.

Положення ст. 44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік»,
втратили чинність на підставі Рішення
Конституційного Суду N 20-рп/2004 від 01.12.2004 року. Однак дане
рішення прийняте в кінці року, що унеможливлює його виконання.

За таких обставин, суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про
необхідність виплати за 2004-2006 роки недоплачених грошових допомоги позивачам
по справі, тому у стягненні на користь позивача недоплаченої частини щорічної
разової грошової допомоги як учаснику війни за 2004-2006 року необхідно
відмовити.

На
підставі наведеного, керуючись ст. ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, 207 КАС України, колегія
суддів, -

П О С Т А Н О В
И Л А:

Апеляційні скарги Управління праці та соціального захисту населення
Шепетівської міської ради, Державного казначейства України, Міністерства
фінансів України задовольнити.

Постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22
жовтня 2007 року у справі № 2-а-58/07 за позовом ОСОБА_1до Управління праці та
соціального захисту населення Шепетівської міської ради, Міністерства фінансів
України та Державного казначейства України про стягнення коштів скасувати та
прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена шляхом подання скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції
протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Суддя-доповідач І.О.Яворський

Суддя
С.П. Нос

Суддя
В.П. Любашевський