Справа № 22-а-5349/2008
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого-судді - Яворського І.О.,

суддів - Носа С.П., Любашевського В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу

за апеляційною скаргою - Івано-Франківського транспортного прокурора

на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 грудня
2007 року у справі № 2-а-359/07

за позовом Івано-Франківського транспортного прокурора

в інтересах держави - Міністерства транспорту України в особі Головної державної інспекції
на автомобільному транспорті та його структурного підрозділу
територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті в Івано-Франківській області

до Приватного підприємця ОСОБА_1

про стягнення фінансових санкцій, -

В С Т А Н О В И
Л А:

Івано-Франківський транспортний прокурор звернувся із позовом в інтересах
держави - Міністерства транспорту України в особі Головної державної інспекції
на автомобільному транспорті та його
структурного підрозділу Територіального управління Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області до
Приватного підприємця ОСОБА_1про стягнення фінансових санкцій у сумі
510,00 грн.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 грудня
2007 року відмовлено у відкритті провадження.

Ухвала мотивована тим, що Законом України «Про автомобільний транспорт», на
який посилається позивач, не передбачено права Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті та її структурних підрозділів на стягнення фінансових
санкцій у судовому порядку, тому дану справу не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив Івано-Франківський транспортний
прокурор, вважає її незаконною, просить її скасувати та направити справу на
новий розгляд.

Колегія
суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу,
перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної
оцінки в судовому рішенні суду першої інстанції, прийшла до висновку про
підставність апеляційної скарги та незаконність оскаржуваної ухвали.

При
цьому колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції
(адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно
до п. 4 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється
на звернення суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або
держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних
та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у
випадках, передбачених законом. Підставою представництва у суді інтересів
громадянина є його неспроможність через фізичний чи матеріальний стан, похилий
вік або з інших поважних причин самостійно захистити свої порушені чи оспорювані
права або реалізувати процесуальні повноваження, а інтересів держави -
наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших
державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або
юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Відповідно
до п. 1 Положення про Головну державну інспекцію
на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 8 вересня 2004 року N 1190, Головна державна інспекція на автомобільному
транспорті (Головавтотрансінспекція) є урядовим органом державного управління з
питань контролю на автомобільному транспорті, що діє у складі Мінтрансзв'язку і
йому підпорядковується.

Відповідно до п. 1 Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному транспорті, затверджного постановою
Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року N 1567 цей Порядок
визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами
господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту
(далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний
транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне
автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток,
виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного
нагляду за забезпеченням такими суб'єктами господарювання безпеки автомобільних
перевезень.

Відповідно до п.п. 3, 4 даного порядку Органами державного
контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є
Головавтотрансінспекція, її територіальні управління в областях, Автономній
Республіці Крим, мм. Києві та Севастополі.

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі -
державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю
(далі - посадові особи) шляхом проведення планових, позапланових та рейдових
перевірок.

Відповідно до п. п. 27, 28 Порядку за наявності підстав
керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про
застосування фінансових санкцій, яка оформляється згідно з додатком 5.

Фінансова санкція повинна бути перерахована суб'єктом господарювання на
зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після
отримання ним копії постанови про застосування фінансових санкцій, про що
повідомляється орган державного контролю, посадовою особою якого винесено
відповідну постанову.

Відповідач повинен був сплатити кошти відповідно до постанов про
застосування фінансових санкцій, однак, добровільно не сплатив. Строк
добровільної сплати минув. Отже, такими діями відповідач порушує інтереси
держави щодо забезпечення надходження коштів до державного бюджету.

Ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»
визначений вичерпний перелік виконавчих документів, що підлягають виконанню
виконавчою службою. Постанова начальника територільного управління Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті таким документом не являється.

Тому для примусового виконання постанов про застосування
фінансових санкцій необхідний виконавчий лист, виданий судом на підставі
рішення про стягнення даних санкцій. Оскільки не передбачений інший порядок
примусового стягнення фінансових санкцій за порушення законодавства про
автомобільний транспорт, для цього необхідний судовий розгляд справи.

З
врахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції
незаконною, прийнятою з не дотриманням норм процесуального права.

Керуючись
ст. ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 199, ст. 202, 206 КАС України, колегія суддів,
-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну
скаргу Івано-Франківського транспортного прокурора задовольнити.

Ухвалу
Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2007 року у
справі № 2-а-359/07 за позовом Івано-Франківського транспортного прокурора в
інтересах держави - Міністерства транспорту України в особі
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті та його структурного
підрозділу територіального управління Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в Івано-Франківській області до Приватного
підприємця ОСОБА_1про стягнення фінансових санкцій скасувати та
направити справу в суд першої інстанції для продовження розгляду із стадії
вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом
подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом
одного місяця з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя І.О.Яворський

Суддя
С.П. Нос

Суддя
В.П. Любашевський