Справа № К-34578/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2008 року м. Київ
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
суддів :
Бутенка В.І.(доповідач),
розглянувши в порядку письмового касаційного провадження
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Управління Пенсійного фонду України
у Волноваському районі Донецької області про визнання дій протиправними та
зобов'язання перерахування пенсії як ліквідатору аварії на ЧАЕС з урахуванням
третьої зони небезпеки, -
в с т а н о в и л а :
У червні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду
із зазначеним позовом.
В обґрунтування своїх вимог вказував, що з 24
липня 1986 року по 26 вересня 1986 року виконував роботи по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС у с. Копачі - пункт санітарної обробки. З 24 листопада
1992 року він отримує пенсію як інвалід 3 групи.
З 1997 року він неодноразово звертався до Управління Пенсійного фонду України у Волноваському
районі з вимогою правильного нарахування йому пенсії,
в зв'язку з отриманою інвалідністю 3-ї групи при ліквідації аварії на ЧАЕС,
однак ці його звернення залишались без належного вирішення.
Після уточнення позовних вимог ОСОБА_1 просив
визнати дії Управління Пенсійного Фонду України у Волноваському районі по
нарахуванню йому пенсії протиправними, зобов'язати Управління Пенсійного Фонду
України у Волноваському районі провести перерахунок пенсії у відповідності до
вимог законодавства з урахуванням, що він як ліквідатор аварії на ЧАЕС
знаходився у третій зоні небезпеки, а також того, що з 24.11.1992 року до 13.03.1995 року він мав
третю групу інвалідності, з 13.03.1995 року до 01.03.2000 року другу групу
інвалідності, з 16.03 2000 року до теперішнього часу має третю групу
Постановою Волноваського районного суду Донецької області
від 15 червня 2006 року позов задоволено частково.
Визнано дії Управління Пенсійного фонду України у
Волноваському районі по нарахуванню пенсії ОСОБА_1 як ліквідатору аварії на
Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у
Волноваському районі провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 як ліквідатору аварії
на ЧАЕС у відповідності із вимогами чинного законодавства, з урахуванням, що
ОСОБА_1 знаходився у третій зоні небезпеки,
та з 24.11.1992 року до 13.03.1995 року він мав третю групу
інвалідності, з 13.03.1995 року до 01.03.2000 року мав другу групу інвалідності
та з 16.03.2000 року до часу розгляду справи судом має третю групу
Постановою апеляційного суду Донецької області від 12
жовтня 2006 року це судове рішення змінено.
Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Волноваському
районі провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 як ліквідатору аварії на ЧАЕС у
відповідності із вимогами чинного законодавства з урахуванням третьої зоні
небезпеки з 14 червня 2005 року.
В іншій частині судове рішення залишено без змін.
У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України у
Волноваському районі просить скасувати вказані судові рішення та закрити
провадження у справі.
Позивач ОСОБА_1 в запереченнях на цю касаційну скаргу
посилається на необґрунтованість викладених в скарзі доводів і просить
відмовити в її задоволенні.
Не погоджуючись із постановою апеляційного суду, ОСОБА_1
також подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі постанову місцевого суду.
Колегія суддів вважає, що касаційні скарги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.
Як було встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_1
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
у період з 24 липня 1986 року по 12 серпня 1986 року та з 18 вересня 1986 року
по 26 березня 1986 року у 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС, у пункті
санітарної обробки с. Копачі.
Документація, яка велась у зазначеному пункті про дози
опромінювання, знищено у зв'язку з високим рівнем забруднення.
Позивачу була призначена пенсія з 24 листопада 1992
року до 13 березня 1995 року за третьою
групою інвалідності, з 13 березня 1995 року по 01 березня 2000 року за другою
групою інвалідності та з 16 березня 2000 року до теперішнього часу за
третьою групою інвалідності як ліквідатору аварії на ЧАЕС з урахуванням першої
зони небезпеки. Оплата праці проводилась в 1-кратному обчисленні.
Відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії по інвалідності,
що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою
годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за
бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в
1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством.
Згідно із постановою Ради Міністрів СРСР і
ВЦРПС від 5 червня 1986 р. N 665-195 "Про оплату праці і матеріальне
забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували
роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і
запобіганням забрудненню навколишнього середовища" (постанова Ради
Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7) оплата праці
працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств),
розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією
наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах,
передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. N 964 - у
III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з
нормами, встановленими діючим законодавством.
Виходячи з наявних у справі документів, судами зроблено
правильний висновок, що ОСОБА_1 має право на пільги відповідно до постанови РМ
СРСР та ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195.
Згідно довідки та наказу керівника
підприємства ДП ЗАТ "Трест Донбастрансбуд" БМП-7 від 16 серпня 2004
року № 8.1, ОСОБА_1 зазначено розмір фактичної заробітної плати за роботу в
зоні відчуження, з якої визначається пенсія з урахуванням третьої зони
небезпеки , в якій запропоновано вважати раніше видану довідку недійсною.
Дійсність та законність зазначеного наказу та довідки від
16 серпня 2004 року підтверджуються роз'ясненнями Державного департаменту -
Адміністрації зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення
щодо віднесення до третьої зони небезпеки-Пункту санітарної обробки ( с.
Копачі) у липні-вересні 1986 року.
Таким чином, судами правильно задоволено позов ОСОБА_1 і
визнано, що дії відповідача щодо призначення пенсії позивачу як ліквідатору
аварії на ЧАЄС з урахуванням першої зони небезпеки були протиправними.
В той же час судом першої інстанції було допущено помилку
при визначенні дати, з якої слід проводити перерахунок пенсії позивачу із
урахуванням третьої зони небезпеки, та зобов'язано відповідача здійснити такий
перерахунок пенсії з 24 листопада 1992 року.
Однак це порушення вимог закону було виправлено судом
апеляційної інстанції, який змінив судове рішення місцевого суду в цій частині
та зобов'язав відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дня звернення
до суду, тобто з 14 червня 2005 року.
При цьому апеляційний суд обґрунтовано виходив з того, що
матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач у своїх зверненнях до
Управління Пенсійного Фонду України у Волноваському
районі просив перерахувати пенсію саме з урахуванням третьої зони
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги зроблених судами висновків не спростовують і при ухваленні
оскаржуваних судових рішень порушень норм матеріального та процесуального права
ними допущено не було.
За правилами ч.3 ст. 2201, ч.1 ст.224 КАС
України, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень, то суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 220, 222, 221, 223,
224, 230 КАС України, колегія суддів, -
Касаційні скарги ОСОБА_1та Управління Пенсійного фонду
України у Волноваському районі Донецької області залишити без задоволення, а постанову
Волноваського районного суду Донецької області від 15 червня 2006 року та постанову апеляційного суду
Донецької області від 12 жовтня 2006 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає.

Згідно ст.ст. 236, 237 КАС України рішення суду
касаційної інстанції може бути оскаржено до Верховного Суду України лише за
винятковими обставинами протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :