Справа № 22-а-4841/2008
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 червня 2008
року
м.
Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді -
доповідача -
Олендера І.Я.,

суддів -
Шавеля Р.М., Заверухи О.Б.,

при секретарі
судового засідання - Соколовській
А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові
адміністративну справу

за апеляційною скаргою - Державної
податкової інспекції у м.Рівне

на постанову Рівненського окружного адміністративного суду
від 27 грудня 2007 року в справі № 2-а-1316/07

за адміністративним позовом Дочірнього підприємства «ДЦ Рівне»

до Державної податкової інспекції у м.Рівне

про визнання частково недійсним податкового повідомлення - рішення від 30 жовтня 2007 року №
/3/23-121, -

В С Т А Н О В И
Л А :

Постановою
Рівненського окружного адмыныстративного суду від 27.12.2007 р. було задоволено
частково позов ДП «ДЦ Рівне», а саме визнано недійсним податкове повідомлення -
рішення ДПІ у м.Рівне від 30 жовтня 2007 року № /3/23-121 в частині
визначення позивачу податкового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 3734,90
грн. В задоволені решти позовних вимог було
відмовлено.

Вказану
постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач - ДПІ у м.Рівне,
представник якої в поданій апеляційній скарзі вказує на те, що постанова
прийнята з порушенням норм матеріального права, в зв'язку з чим просить
постанову скасувати та прийняти нову про відмову в задоволені позову.

В обґрунтування
доводів поданої апеляційної скарги представник відповідача покликається на те,
що податковим органом правомірно визначено позивачу
податкові зобов'язання з податку на прибуток в сумі 32856,00 грн. згідно акту
перевірки від 04.05.2007р. та відповідно правомірно прийнято спірне податкове
повідомлення-рішення.

Представник
апелянта в судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просить
таку задовольнити.

В свою
чергу представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів
апеляційної скарги з мотивів відповідності прийнятої постанови вимогам
матеріального права.

Заслухавши
доповідь судді доповідача, пояснення сторін, перевіривши та обговоривши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

З 13.04.2007 року по 27.04.2007 року проведено планову комплексну
документальну перевірку позивача, результати якої відображені в акті перевірки
від 04.05.2007 року.

Під час проведеної названої перевірки посадовими особами Відповідача, що
проводили перевірку, виявлено порушення Позивачем підпункту 5.3.9 п. 5.3. ст. 5
Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» за № 334/94-ВР від
28.12.1994 року (із наступними змінами та доповненнями), а саме під час
проведення перевірки Позивач не підтвердив відповідними первинними документами
валові витрати на суму:

· 16000,00 грн. за 2005 рік. В декларації за 2005 рік в рядках 4.1 та 4.13
підприємством задекларовано валові витрати в розмірі 7 232 600 грн. 00 коп., за
даними перевірки первинними документами та даними головної книги за 2005 рік
підтверджено лише 7 216 600 грн. 00 коп.;

· 72 924,00 грн. за 2006 рік. В декларації за 2006 рік в рядках 4.1 та 4.13 підприємством задекларовано 9302136
грн. 00 коп., за даними перевірки первинних документів та даних головної книги
за 2006 рік підтверджено 9 229 212 грн. 00 коп. Загальна сума непідтверджених
валових витрат складає 88 924 грн.00 коп.

Відповідачем, за порушення п.п 5.2.1, 5.2.6 п. 5.2, абз.4 п.п. 5.3.9 п.
5.3. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»
прийнято податкове повідомлення рішення
(відповідно до якого позивачеві визначено податкове зобов'язання по податку на
прибуток в розмірі 28277 грн., з яких 22231 грн.- основний платіж та 6046,00
грн. - штрафна санкція).

З акту
документальної перевірки від 04.05.2007 року та декларацій з податку на
прибуток підприємства за 2005 рік та
2006 рік вбачається, що: в декларації за 2005 рік в рядках 4.1 та 4.13
підприємством задекларовано валові витрати в розмірі 7232600 грн. 00 коп.; в
декларації за 2006 рік в рядках 4.1 та 4.13 підприємством задекларовано 9 302
136 грн.. За даними перевірки первинними документами та даними головної книги
по нижче приведеним рахункам за 2005 рік підтверджено валові витрати в сумі
7216600 грн. 00 коп., різниця між задекларованими витратами та витратами
встановленими за даними перевірки становить 16000 грн.

За даними перевірки первинними документами та даними
головної книги за 2006 рік підтверджено валові витрати в сумі 9 229 212 грн. 00
коп., різниця між задекларованими витратами та витратами встановленими за
даними перевірки становить 72479,00 грн.

В ході судового розгляду справи позивач надав суду оборотні відомості по
рахунку 15 за 2005 рік, за 2006 рік та первинні документи на придбання
матеріальних цінностей, що відносяться до категорії «основних фондів», вартість
яких не перевищує 1000,00 гривень, на загальну суму 6587,26 гривень за 2005 рік
та на суму 3181,54 грн.

Як встановлено судом, витрати позивача на придбання матеріальних цінностей,
що відносяться до категорії «основних фондів», вартість яких не перевищує 1000
гривень, що призначені для використання у господарській діяльності платника
податку за 2006 рік становлять 3181,54 грн., за 2005 рік становлять 5991,84
грн.

В той же час, Позивач не надав суду жодних доказів про те, що придбання товарно -матеріальних
цінностей (по видатковій накладній №рв-19837
від 16.10.2005року на суму 289,58грн., по рахунку
№20902 від 07.10.2005 року на суму 259,17грн.) пов'язане з використанням їх у господарській діяльності позивача.
Позивач не підтвердив правомірність віднесення
ним до складу валових витрат затрат понесених ОСОБА_1 у зв'язку з придбання нею
товару на загальну суму 46,67 грн. по рахунку №35399.

Підпунктом 8.2.1 п.8.2 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» встановлено, що до валових витрат платника
податку відносяться витрати на придбання будь - яких матеріальних цінностей, що
відносяться до категорії «основних фондів», вартість яких не перевищує 1000
гривень, що призначені для використання у господарській діяльності платника
податку. Такі витрати включаються до складу валових витрат платника податку в
загальному порядку.

В свою чергу, відповідач не надав суду
доказів того, що під час перевірки позивач не надав перевіряючим первинних
документів з придбання матеріальних цінностей (що відносяться до категорії
«основних фондів», вартість яких не перевищує 1000 гривень, та які призначені
для використання у господарській діяльності платника податку) на суму 5991,84
грн. за 2005 рік та на суму 3181,54грн. за 2006рік та оборотної відомості по
рах.15 в якому відображено витрати з придбання обумовлених ТМЦ.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З вказаного слідує, що відповідачем
неправомірно нараховано позивачеві податкове зобов'язання з податку на
прибуток визначене в оскаржуваному
повідомленні - рішенні №/3/23-121 від 30.10.2007року за основним платежем
2 404,59грн. та штрафною санкцією в розмірі 1330,31грн.

Як встановлено судом, за 2005-2006 роки
позивачеві неправомірно нараховано податкове зобов'язання з податку на прибуток
визначене в оскаржуваному повідомленні - рішенні №/3/23-121 від 30.10.2007року
за основним платежем в розмірі 2 404,59грн. (1497,96 грн.+ 906,63грн.).

Відповідно до п. 17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону
«Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» у разі коли контролюючий орган самостійно
донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами,
викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього
Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків
від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з
податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового
платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та
закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником
податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше
п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості
податкових періодів, що минули.

За
період 2005 року та 2006 року по
оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні відповідачем неправомірно
нараховано штраф в розмірі 1330,31 грн. (181,33 грн. + 1148,02грн.).

Підпунктом 5.3.9 п. 5.3. ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку підприємств» передбачає, що не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення податкового обліку.

На думку колегії суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду, суд першої інстанції прийшов до правильних
висновків та обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов
Дочірнього підприємства «ДЦ - Рівне» до
Державної податкової інспекції у м. Рівне.

Таким чином
враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та
ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, відповідає вимогам
ст.ст.2,10,11,71,72,138,143,159,161-163 КАС України, доводи апеляційної скарги
її не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції
не має.

Керуючись
ст.ст. 160 ч.3, 196, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А
:

Апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівне залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 27 грудня 2007 року в справі № 2-а-1316/07 за
адміністративним позовом Дочірнього
підприємства «ДЦ Рівне» до Державної податкової інспекції у м.Рівне про визнання
частково недійсним податкового повідомлення - рішення від 30 жовтня 2007 року №
/3/23-121, - без змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно після проголошення.

На
ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після
проголошення, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160
КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя :
І.Я.Олендер

Судді: Р.М.Шавель

О.Б.Заверуха