Справа № 2а-558/2007
Суддя: Саган В.М.
Дата ухвалення: 2007-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-558/07
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2007 року Бориспільський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого судді Саган В.М.

при секретарі Макода
Ю.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Борисполя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової
частини А-2215 про стягнення грошової компенсації за безперервну службу, та
грошової компенсації замість продовольчого пайка, -

ПОСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся в суд з позовом до військової частини А-2215 в якому просить стягнути
недоплачене грошове забезпечення з травня 2003 року та провести виплату
грошової компенсації замість продовольчого пайка, посилаючись на те, що
відповідачем проводилась виплата надбавки за безперервну службу, передбаченої
Указом Президента України № 389 від 05.05.03 „Про надбавки військовослужбовцям
Збройних Сил України..." та Інструкцією про порядок і умови виплати
щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України,
затвердженої наказом Міністра оборони України № 149 від 26.05.03, з 01.05.03
року в неповному обсязі. Також позивач просить суд, зобов"язати в/ч А-2215
провести виплату грошової компенсації замість продовольчого пайка, згідно
постанови Кабінету Міністрів України №316 від 12.03.1996 року "Про норми
забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України і
інших військових формувань" в період з 11.03.2000 року по 31.05.2006 року
на загальну суму 34858 грн.

Позивач до
суду не з'явився,
надавши заяву, в
якій на позові
наполягає та просить слухати
справу в його відсутності. Відповідач до суду не
з'явився, надав заяву в якій позов не визнав та просив слухати справу у
відсутності його представника і просив в позові відмовити. Суд, дослідив, проаналізував, оцінив всі зібрані
по справі докази в їх сукупності, і
дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних
підстав. Відповідно до Указу Президента України №389 від 05.05.2003 «Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил
України, Міністерства внутрішніх
справ України, Державного комітету у справах охорони
державного кордону України та Управління державної охорони України за
безперервну службу», пунктом 1 була встановлена щомісячна надбавка за
безперервну військову службу в Збройних Силах України у відсотках до грошового
забезпечення. Умови і порядок виплати
зазначеної надбавки
викладені в інструкції
про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну
військову службу в ЗС України,
яка затверджена наказом
Міністра оборони України
від 26.05.2003 року
№149 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.05.2003 р. за
№411/7732). Розмір зазначеної надбавки грошового забезпечення

залежить від вислуги років. У ОСОБА_1 вислуга за
безперервну військову службу станом на 01.05.2003 року складає понад 8 років. Відповідно до Указу Президента
України, надбавка з 01.05.03 р. повинна була виплачуватись позивачу у

розмірі 10% від грошового забезпечення, але надбавка
виплачувалась у заниженому розмірі. Встановлені обставини суперечать вимогам
ст.24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні
конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Статтею 1 Конституції
України проголошено, що Україна є соціальною та правовою державою. Всі державні
органи, їх посадові особи, об'єднання громадян та інші суб'єкти права повинні
діяти в межах Конституції та відповідно до законів України. Це правило
вводиться в ранг конституційного принципу (ст.ст.6, 8 Конституції України).
Згідно розрахунку в/ч А-2215, грошове
забезпечення відповідача з 2003 по 2005 pp. складалось,
без урахувань в повному обсязі щомісячної надбавки за безперервну військову
службу в ЗС України, встановленої Указом Президента України від 05.05.03 №389
«Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх
справ

України, Адміністрації Державної Прикордонної служби України та Управління
державної охорони України за безперервну службу».
Таким чином, розрахунок грошового забезпечення позивача з 2003 по 2005 pp.
був занижений. В подальшому, відповідно положенню про порядок виплати
грошового забезпечення військовослужбовцям ЗС України (затверджено Наказом
Міністра оборони України від 05.03.01 №75) до вислуги років військовослужбовцям
для виплати їм відсоткової надбавки зараховується в календарному порядку
періоди військової служби на посадах офіцерського складу, прапорщиків,
військовослужбовців надстрокової військової служби, які проходять службу за
кордоном. Відповідно до витягу з особової справи про проходження військової служби
безперервна вислуга, позивача, станом на 01.05.2003 року, складає понад 8 років
- надбавка повинна складати 10 відсотків. Таким чином, з 01.05.03 p.,
позивач щомісячно не дотримував
грошове забезпечення.

2

Як вбачається з
витягу роздавальних відомостей на виплату грошового забезпечення за
2003-2005рр., суми виплачувались в заниженому розмірі, за безперервну службу.

Внаслідок неналежного виконання вищевказаних Указів Президента України та
Наказів Міністра оборони України позивачу за період з 01.05.03 р. не нараховано і не
виплачено частину грошового забезпечення.

Згідно зі ст. 2
Закону України «Про соціальний І правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей», ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у
правах і свободах визначених законодавством України.

Тому позивача,
як громадянина України, було безпідставно обмежено в праві на одержання
більшого грошового забезпечення.

Крім того, ОСОБА_2 має право на отримання грошової
компенсації за продовольче забезпечення згідно постанови №316 від 12.03.1996 року "Про норми забезпечення
продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України і інших
військових формувань" в період з березня 2000 року по грудень
2006 року на загальну суму 34858 грн.

Відповідно до розрахунку виданого вч А-2215, ОСОБА_1 в період з березня
2000 року по грудень 2006 року харчуванням та пайком не забезпечувався, компенсацію замість пайка не отримував, що
суперечить вимогам ст.ст. 2 та 9 Закону України „Про соціальний та правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до вищезгаданої Постанови до 10.03.2000 року позивач
забезпечувався продовольчим пайком по нормі №7 (згідно посади), а з 11.03.2000 року Законом України "Про деякі заходи щодо
економії бюджетних засобів" від 17.02.2000 року, була припинена дія ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців." в частині отримання військовослужбовцями
продовольчих пайків і речового майна або, по їх бажанню, грошової
компенсації. Крім того, відповідно до ст.ст.
2 та 9 Закону України „Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей" передбачено,
що ніхто не має права обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у
правах та свободах визначених законодавством України, і Держава гарантує матеріальне та інше забезпечення
військовослужбовців у розмірах, що стимулюють заінтересованість громадян України у військовій службі, а право позивача на
отримання грошової компенсації за продовольче забезпечення визначене постановою
№316 від 12.03.1996 року "Про
норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил
України і інших військових формувань" На підставі викладеного, з
урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2004 від 17.03.2004
року та рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2004 від 01.12.2004 року, керуючись стст.55, 56
Конституції України, стст.7, 71, 86, 159, 161, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовільнити.

Визнати неправомірними дії командування військової
частини А-2215 щодо невиплати ОСОБА_1
грошової надбавки за безперервну службу.

Зобов'язати командування військової частини А-2215
щодо невиплати ОСОБА_1: перерахунок недосплаченого грошового забезпечення в повному обсязі з 01.05.03 року в розмірах вказаних в Указі Президента
України від 05.05.200 року №389/2003 року Визнати
дії командування військової частини А-2215
щодо невиплати по виплаті
ОСОБА_1 грошової компенсації за продовольче забезпечення згідно
Постанови Кабінету Міністрів України №316 від 12.03.1996 року "Про норми
забезпечення продовольчими пайками
військовослужбовців Збройних Сил України і інших військових формувань"
незаконними. Зобов'язати командування військової частини А-2215
здійснити ОСОБА_1: - виплату компенсації за продовольче забезпечення
в сумі 34858 грн. (тридцять чотири тисячі вісімсот п"ятдесят вісім) грн.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду
через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення
постанови шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження з подальшою подачею
апеляційної скарги протягом 20 днів з дня
подачі заяви про апеляційне оскарження.