Справа № 22а-1710/2008
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2008-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-ій інст. Левко Т.Ю.
Виноградівський районний суд Закарпатської області
№.2-а-41/08 Справа 22а-1710/08
Доповідач: Багрій В.М.
У х в а л а

Іменем України

14
липня 2008 року

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого - Багрія В.М.,

суддів:
Улицького В.З., Любашевського В.П.,

при
секретарі: Троцькому Є.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові справу за апеляційною скаргою управління міністерства
внутрішніх справ України в Закарпатській області на постанову Виноградівського
районного суду Закарпатської області від 07.09.2007 року по справі за позовом
ОСОБА_1до управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській
області про визнання незаконними наказів про накладення дисциплінарних
стягнень,-

в с т
а н о в и л а :

У червні 2007 року ОСОБА_1звернувся до
суду з позовом до управління міністерства внутрішніх справ України в
Закарпатській області про визнання незаконними наказів про накладення
дисциплінарних стягнень.

Позивач в позовній заяві зазначав, що
наказом управління МВС України в Закарпатській області від 26.01.2007 року №36
п. 5 його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за відсутність контролю
за станом дисципліни серед особового складу та дотримання законності
працівниками блоку міліції громадської безпеки, що призвело до грубого
порушення працівниками служби ДІМ конституційних прав гр. ОСОБА_2, у вигляді попередження про неповну посадову
відповідність.

Обргунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач посилався на те, що даний наказ є незаконним, оскільки грубе порушення
працівниками служби ДІМ конституційних прав гр. ОСОБА_2 сталося 22.01.2007
року, коли позивач згідно графіку не був на чергуванні, не був відповідальним
від керівництва та не повинен був контролювати виїзд працівників за межі
району.

Крім того, наказом начальника УМВСУ в
Закарпатській області від 18.05.2007р. він був незаконно усунений з посади з
використанням на посаді з меншим обсягом роботи.

На підставі вищенаведеного, позивач
просив визнати незаконним та скасувати п. 5 наказу №36 управління МВС України в
Закарпатській області від 26.01.2007 року «Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності окремих працівників Виноградівського РВ та УМВС області»; п. 1
наказу №251 управління МВС України в Закарпатській області «Про оголошення
рішення виїзної оперативної наради управління від 10.05.2007 року в частині
вжиття заходів дисциплінарного реагування відносно окремих працівників»;
зобов'язати відповідача поновити його на посаді заступника начальника відділу -
начальником міліції громадської безпеки Виноградівського районного відділу УМВС
України в Закарпатській області.

Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської
області від 07.09.2007 року адміністративний позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано п. 5
наказу №36 управління МВС України в Закарпатській області від 26.01.2007 року
«Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників
Виноградівського РВ та УМВС області».

Визнано незаконним та скасовано п. 1 наказу №251
управління МВС України в Закарпатській області «Про оголошення рішення виїзної
оперативної наради управління від 10.05.2007 року в частині вжиття заходів
дисциплінарного реагування відносно окремих працівників».

Зобов'язано УМВС України в Закарпатській області допустити
ОСОБА_1до виконання його безпосередніх функціональних обов'язків на займаній
посаді заступника начальника відділу - начальника міліції громадської безпеки
Виноградівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області.

Стягнуто з УМВС України в Закарпатській області в користь
ОСОБА_1777 грн. премії, якої його незаконно позбавили в 2007 році.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській
області, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що
оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Апелянт звертає увагу на те, що висновок
суду про неправомірність видання наказу про накладення дисциплінарного
стягнення на заявника є безпідставним і таким, що не ґрунтується на законі,
оскільки діючий Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ надає
начальникові Управління самостійно, залежно від тяжкості вчиненого проступку і
ступеня провини, накласти на винного той чи інший вид дисциплінарного
стягнення.

При цьому, накладаючи дисциплінарні
стягнення на позивача, начальник управління діяв в межах наданих йому прав та
згідно чинного законодавства.

Просять
скасувати постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від
07.09.2007 року та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1.

Вислухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 та
його представника в суді, які просять апеляційну скаргу відхилити, а постанову
суду першої інстанції залишити без змін,
дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з
таких підстав.

Встановлено, що відповідно до п.5 наказу
начальника УМВСУ в Закарпатській області від 26.01.2007р. №36 позивача -
підполковника міліції, заступника начальника відділу - начальника громадської
безпеки Виноградівського РВ УМВСУ в Закарпатській області, за відсутність контролю за станом дисципліни
серед особового складу та дотримання законності працівниками блоку міліції
громадської безпеки, що призвело до грубого порушення працівниками міліції
конституційних прав гр.. ОСОБА_2, було притягнуто до дисциплінарної
відповідальності у вигляді попередження про неповну посадову відповідність.

Згідно з п.1 наказу начальника УМВСУ в
Закарпатській області №251 від 18.05.2007р. за самоусунення від організації
роботи підрозділів громадської безпеки відділу ОСОБА_1 усунуто з займаної
посади з подальшим використанням на посаді з меншим обсягом роботи.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та,
скасовуючи оскаржувані ним накази як незаконні, суд першої інстанції правильно
керувався нормами Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України від 22.02.2006р. «Про Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України» (далі Статутом).

Відповідно до ст.14 Статуту з метою
зясування всіх обставин дисциплінарного проступку, вчиненого особою рядового
або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні
зажадати від порушника надання письмового пояснення.

Зміст наказу доводиться до відома особи,
яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис.

Судом першої інстанції встановлено, що в
обидвох випадках притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності вказані вимоги закону відповідачем
дотриманими не були, оскільки службові розслідування не призначалися, вина
позивача в порушенні службової дисципліни не конкретизована, формулювання фабули
порушень носить загальний характер, письмових пояснень від ОСОБА_1 з приводу
порушення ним службової дисципліни ніхто не відбирав, з наказами про
дисциплінарну відповідальність під підпис позивач ознайомлений не був.

Порушення встановленого законом порядку
накладення дисциплінарних стягнень правильно визнано судом першої інстанції як
підстава для визнання наказів про застосування дисциплінарних стягнень
незаконними та скасування їх.

Крім того, накладення на позивача
дисциплінарного стягнення у вигляді усунення його з посади з використанням на
посаді з меншим обсягом роботи не відповідає вимогам закону ще з тих підстав,
що ст.12 Статуту не передбачає такого стягнення в якості дисциплінарного
стягнення, яке накладається на осіб рядового та начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення службової дисципліни.

Відповідно до ст.13 Статуту
дисциплінарне стягнення, накладене з порушенням вимог цього Статуту,
скасовується начальником, який його наклав або старшим начальником прямим
начальником.

Оскільки позивач оскаржив дисциплінарні
стягнення в суді, суд першої інстанції обґрунтовано задоволив позов та скасував
їх.

Постанова суду першої інстанції
відповідає матеріалам справи, наявним в ній доказам, правильно застосованим
нормам матеріального та процесуального права, тому підстав для її скасування
колегія суддів не знаходить.

Доводи апеляційної скарги в частині
протилежного спростовуються наведеним та на висновки суду першої інстанції не
впливають.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206 КАС України, колегія суддів,

у
х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління міністерства внутрішніх справ
України в Закарпатській області залишити без задоволення.

Постанову Виноградівського районного суду Закарпатської
області від 07.09.2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
В.М.Багрій

Судді :
В.П. Любашевський

В.З.
Улицький