Справа № 22-а1840/2007
Суддя: Новіков Р.В.
Дата ухвалення: 2007-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року червня місяця 19 дня колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді Луніна С.В.

Суддів Кузнєцової О.O., Новікова Р.В.

При секретарі
Урденко Г.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у м. Сімферополі Автономної Республіки Крим до ОСОБА_1про стягнення заборгованості з податку
на прибуток, за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Автономної Республіки Крим на постанову Київського районного суду
м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 1 грудня 2006
р.,-

ВСТАНОВИЛА:

Державна
податкова інспекція- у м. Сімферополі Автономної Республіки Крим звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_1. про стягнення заборгованості з податку на прибуток у
сумі 13465,53 грн.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що в період з 01.01.2000р. по 31.12.2000р. відповідачем - ОСОБА_1. за
місцем основної роботи був отриманий прибуток в розмірі 2145 грн., а також за
прибуток від роботи за сумісництвом -
81496,33 грн., що підтверджується даними декларації про дохід за 2000 рік, яка надана
до ДПІ м. Сімферополя 15.02.2001року. за результатами перерахунку податків в 2000 р. ОСОБА_1. був
нарахований прибутковий податок ,
виходячи з сукупного прибутку за 2000р. , в розмірі 13465,53
грн. На адресу відповідачки було направлено письмове повідомлення № 904/3, яке вона
отримала 08.10.2001р., але заборгованість не погашена. Постановою суду
відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній
скарзі ставиться питання про скасування постанови суду з прийняттям нової
постанови про задоволення позовних вимог, з підстав неповного з'ясування і
недоведеності обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши
доповідача, пояснення відповідачки, перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Як вбачається з
матеріалів справи, в період з 01.01.2000
р. по 31.12.2000 р. ОСОБА_1. за основним місцем роботи у виробничій
корпорації "Скіф-88" мав місце дохід в сумі 2 145 грн., з
якого утримано прибутковий податок в сумі 309 грн. 10 коп. по прогресивній
шкалі ставок податкообкладання , за. неосновним місцем роботи ("Консул
Крим", Кримська Універсальна біржа, санаторій "Україна",
ліквідаційна комісія АКБ "Крим")
мав місце дохід в сумі 81496 грн. 33 коп. з якого утримано прибутковий податок
в сумі 16299 грн. 27 коп., що складає 20% доходу.

Справа № 22-а 1840/2007 Головуючий по першій інстанції

Чумаченко Р.Д.

Доповідач
Новіков Р.В.

Позивач вважає, що за цей період з ОСОБА_1. не стягнуто прибутковий податок 13 465 грн. 53 коп., з сумуванням сукупного доходу за основним місцем роботи із сукупним доходом за неосновним місцем роботи і застосуванням
прогресивної шкали ставок, за виключенням сплаченого доходу.

Проте,
відповідно до статті 12 Декрету
Кабінету Міністрів України "Про прибутковий
податок з громадян" № 13-92 від 26.12.1992 р. (далі: Декрет) податок за місцем неосновної роботи утримується
із джерела виплат та перераховується в бюджет в порядку, встановленому ст. 10 Декрету, тобто роботодавцями, а не
працівниками. Позивачем не заперечується, що
податок з доходів відповідачки за місцем неосновної роботи утримано у розмірі 20%, як це і передбачають п. З статті 7 ст.
статті 11, 12 Декрету.

Згідно з п. З
статті 21 Декрету примусове стягнення податку за рішенням податкового органу з фізичних осіб, які не є
суб'єктами підприємницької діяльності можливо лише у разі приховування
доходів.

Проте, щодо відповідачки такі докази, враховуючи положення частин 3, 4 статті 70 КАС України,- відсутні.

Суд першої інстанції, зважаючи на положення статті 79 КАС України, і оцінюючи такий доказ як поштове повідомлення № 904/3 (л. с 15) обгрунтовано
врахував і відсутність як доказів наявності
податкового повідомлення, оформленого в порядку встановленому статтею 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від 21.12.2000 р. (далі: Закон), так і відсутність належних доказів вручення особисто відповідачці
податкового повідомлення, зважаючи, зокрема, на
направлення його не за місцем проживання відповідачки і одержання його іншою
особою.

У сенсі п. 15.1.1. статті 15 Закону на цей час позивач такої
можливості позбавлений.

Слід застосувати і положення частини 3 статті 195, частини 2 статті 11 КАС України, враховуючи підстави
пред'явлення позову до відповідачки як приватного підприємця, яким
вона не була.

Посилання апелянта на неправильне застосування матеріального закону не є обгрунтованим, зважаючи на початок відповідних дій
позивача відносно відповідачки лише з 2001
p., тобто з
моменту набрання чинності Законом.

На підставі вказаного і керуючись 195, 196, 198, 200, 205, 206, 210, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сімферополі
Автономної Республіки Крим залишити без задоволення, а постанову Київського
районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 1 грудня 2006 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до суду
касаційної інстанції у місячний строк

Справа № 22-а 1840/2007 Головуючий по першій інстанції

Чумаченко Р.Д. Доповідач Новіков Р.В.