Справа № 22-а-3226/2008
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2008-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
Справа: № 2-а-108408
Головуючий 1 інстанції: Самойлова В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2008 р.
Справа № 22-а-3226/2008

Колегія суддів у
складі:

головуючий суддя
Філатов Ю.М., судді Водолажська Н.С., Гуцал М.І.

при секретарі
Житєньовій Н.М.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника
позивача - ОСОБА_2

представника
відповідача - Москова М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у
приміщенні Харківського апеляційного
адміністративного суду апеляційну скаргу позивача, ОСОБА_1 на постанову
Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2008р. по справі №
2-а-1084/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Харківського університету повітряних сил

про

визнання бездіяльності незаконною та стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1.
звернувся до суду з адміністративним позовом до Харківського університету
Повітряних Сил про визнання бездіяльності відповідача незаконною стосовно
невиплати в період проходження військової служби щомісячної надбавки за
безперервну військову службу в Збройних Силах України в повному обсязі та грошової
компенсації замість належного йому до видачі речового майна, продовольчого
забезпечення та просить стягнути з відповідача грошову компенсацію замість
речового майна у сумі 1497,40 грн., а також грошову компенсацію за не отримане
продовольче забезпечення за період з 10.03.2000р. по 10.11.2006р. у сумі
30520,63 грн., а також просить про стягнення з відповідача невиплаченої
щомісячної надбавки за безперервну службу у Збройних Силах України за період з
01.05.2003р. по 10.11.2006р. у розмірі 7449,39 грн.

Постановою
Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2008р. по справі №
2-а-1084/08 позов задоволено частково, визнано неправомірною бездіяльність
Харківського університету Повітряних Сил щодо незабезпечення ОСОБА_1 за час
проходження військової служби належним речовим майном, зобов'язано Харківський
університет Повітряних Сил видати ОСОБА_1 належне речове майно в натурі на суму
1497 ( одна тисяча чотириста дев'яносто
сім ) грн. 40 коп., згідно довідки № 310 від 28.11.2006р., а в разі відсутності
його - вартість стягнути з Харківського університету Повітряних Сил на користь
ОСОБА_1.

Позивачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить змінити постанову суду першої інстанції в
частині невизнання бездіяльності відповідача незаконною стосовно не виплати в
період проходження військової служби щомісячної надбавки за безперервну
військову службу в Збройних силах України, грошової компенсації замість
належного йому до видачі продовольчого забезпечення, в частині не задоволення
вимог позивача щодо стягнення з відповідача грошової компенсації за не отримане
продовольче забезпечення та невиплаченої щомісячної надбавки за безперервну
службу в Збройних силах України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши
суддю-доповідача, позивача та представників сторін, колегія суддів встановила,
що ОСОБА_1. проходив військову службу у Харківському університеті Повітряних
Сил у військовому званні - «майора». Наказом начальника Генерального штабу -
Головнокомандувача Збройних Сил України від 10.11.2006р. № 381 був звільнений з
військової служби у запас з правом носіння військової форми одягу. Наказом
начальника Харківського університету Повітряних Сил № 281 від 28.11.2006р.
виключений зі списків особового складу університету усіх видів забезпечення.

Згідно п. 1 Указу
Президента України „ Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України,
Міністерства внутрішніх справ, Адміністрації Державної прикордонної служби
України та Управління державної охорони України за безперевну службу" за №
389/2003р. від 05.05.2003р . порядок, умови виплати і розмірі щомісячної
надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України
встановлюються за рішенням Міністра оборони України, виходячи з наявного фонду
грошового забезпечення. Також, у вищевказаному Указі Президента України вказано
не твердий процентний розмір надбавок для військовослужбовців, а лише їх
граничний розмір, який залежить від результатів у службовій діяльності.

Пунктом 2
зазначеного Указу Президента України передбачено, що виплата надбавок повинна
здійснюватись за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на
утримання Збройних Сил України, але ж коштів у бюджеті Міністерства оборони
України, виходячи з поточного Державного бюджету України може не вистачати для
встановлення вказаної надбавки у максимальному розмірі і, як наслідок, вони
можуть недостатньо плануватись і затверджуватись у кошторисі кожного окремого
військового формування. Згідно Законів України „Про Державний бюджет
України" у період часу, за який звертається до суду позивач, кошти на
вказану надбавку не виділялись.

Позивачу
сплачувалась щомісячну надбавку за безперервну військову службу в Збройних
Силах України у розмірах, встановлених Міністром оборони України, в межах
коштів, передбачених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил
України, та прав, наданих йому Президентом України.

Таким чином,
вимоги позивача в частині отримання надбавки за безперервну службу у Збройних
Силах України із розрахунку у максимальних розмірах правомірно визнані судом
першої інстанції безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

В апеляційній
скарзі позивач посилається на те, що судом неправомірно вказано на законність
дій відповідача в частині не виплати позивачу надбавки за безперервну службу у
встановленому розмірі, оскільки розмір зазначеної надбавки залежить від вислуги
років, зокрема з моменту введення надбавки позивач мав вислугу років понад 10
років, отже повинен був отримувати надбавку у розмірі 30%, а з 01.03.2003р. - у
розмірі 50 %, оскільки вислуга років складала 15 років.

Також позивач
зазначає, що суд першої інстанції припустився помилк, зазначивши, що відповідно
до п.2 Указу Президента України «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил
України, Міністерства внутрішніх справ України, Державного комітету у справах
охорони державного кордону України та Управління державної охорони України за
безперервну службу» виплата надбавок повинна здійснюватись за рахунок коштів,
передбачених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України.
Суд зазначає, що коштів у бюджеті на утримання Міністерства оборони України за
виспорюваний період часу не виділялось. В Законах України «Про Державний бюджет
України» за 2003 - 2006рр. передбачено грошові кошти, що виділяються на
утримання Збройних Сил України, а тому і передбачено грошові кошти на виплату
військовослужбовцям надбавок за безперервну службу у Збройних Сила України.

Проте зазначені
доводи не приймаються колегією суддів виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2
Указу Президента України „ Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил
України, Міністерства внутрішніх справ, Адміністрації Державної прикордонної
служби України та Управління державної охорони України за безперевну
службу" за № 389/2003р. від 05.05.2003р. надано Міністрові оборони України
право встановлювати військовослужбовцям відповідно Збройних Сил України
щомісячні надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України у
відсотках до грошового забезпечення, які мають високі результати у службовій
діяльності, залежно від стажу служби в таких розмірах:

понад 5 років - до
10 %;

понад 10 років -
до 30 %;

понад 15 років -
до 50%;

понад 20 років -
до 70%;

понад 25 років -
до 90 відсотків.

Тобто зазначена
норма передбачає граничний розмір надбавки, який може бути встановлений
військовослужбовцю, та не виключає виплати надбавки у меншому розмірі.

Що стосується
посилання відповідача на закладення коштів у Державному бюджеті на утримання
Збройних Сил України, як на обґрунтування наявності коштів для виплати такої
надбавки, колегія суддів також не приймає це посилання, оскільки кошти
виділяються на утримання Збройних сил України взагалі, у тому числі і на
виплату набавок. Те, що у бюджеті закладені кошти на утримання Збройних сил
України не передбачає призначення надбавки у її максимально можливому розмірі.

В період
проходження військової служби позивач знаходився на речовому забезпеченню
Харківського університету Повітряних Сил, яким він в повному обсязі не
забезпечувався.

На день виключення
позивача зі списків особового складу Харківського університету Повітряних Сил
сума грошової компенсації замість належного до видачі речового майна складає
1497,40 грн., про що свідчить довідка № 310 від 28.11.2006р., яка видана
Харківським університетом Повітряних Сил.

Відповідно до
ст.ст. 9, 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовці одержують за
рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки
за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Законом України
«Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000р. призупинена
дія п. 2 ст. 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців» в частині одержання військовослужбовцями продовольчих
пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового
майна (за винятком військовослужбовців Міністерства Оборони України, Служби
безпеки України, Державної прикордонної служби України, Управління державної
охорони та Головного управління внутрішніх військ України, що використовують
цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність
військовослужбовців), а відповідно до Закону України „Про Державний бюджет
України на 2008 р." від 28.12.2007 р. № 107-УІ п.2 ст. 9-1 цього закону
виключено.

Відповідно до п. 1
Постанови Кабінету Міністрів України «Про норми харчування військовослужбовців
Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького
складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби
спеціального зв'язку та захисту інформації» від 29.03.2002 року № 426,
передбачено виключний перелік категорій осіб, які забезпечуються харчуванням за
рахунок держави за нормою № 1. Наданий позивачем витяг з послужного списку не
дає підстав віднести його за займаними посадами до категорій осіб, які
забезпечуються харчуванням за рахунок держави за нормою № 1.

Враховуючи, що
виплата грошової компенсації замість продовольчих пайків була зупинена
відповідно до Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів»
від 17.02.2000р., з 11.03.2000 року, судом першої інстанції зроблено
правомірний висновок, що вимоги позивача щодо отримання грошової компенсації за
продовольче забезпечення за період часу з 10.03.2000р. по 10.11.2006р. не
підлягають задоволенню.

Судом першої
інстанції зроблено правомірний висновок, що в період проходження військової
служби позивач мав право на забезпечення речовим майном, а в разі звільнення на
одержання цього майна в натурі.

В резолютивній
частині постанови суду першої інстанції зазначено наступне: зобов'язати
Харківський університет Повітряних Сил видати ОСОБА_1 належне речове майно в
натурі на суму 1497 (одна тисяча чотириста дев'яносто сім) грн. 40 коп., згідно
довідки № 310 від 28.11.2006р., а в разі відсутності його вартість стягнути з
Харківського університету Повітряних Сил на користь ОСОБА_1.

Також судом першої
інстанції зроблено посилання на ст. 11 КАСУ, згідно якої суд може вийти за межі
позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Проте колегія
суддів вважає, що вийшовши за межі позовних вимог, суд першої інстанції
фактично надав позивачу два рішення, що може ускладнити виконання постанови
суду.

Отже колегія
суддів дійшла висновку про необхідність змінити резолютивну частину постанови
Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2008р. по справі №
2-а-1084/08, виключивши з неї зобов'язання Харківський університет Повітряних
Сил видати ОСОБА_1 належне речове майно в натурі.

Керуючись
ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Змінити
резолютивну частину постанови Харківського окружного адміністративного суду від
27.02.2008р. по справі № 2-а-1084/08 виключивши з неї зобов'язання Харківський
університет Повітряних Сил видати ОСОБА_1 належне речове майно в натурі.

Роз'яснити
сторонам, що вони мають право подати касаційну скаргу на дану ухвалу до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної
сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Справу
направити до суду першої інстанції.

Повний
текст ухвали виготовлений 07.07.2008р.

Головуючий суддя підпис Філатов Ю.М.

Судді
підпис
Водолажська Н.С.

підпис
Гуцал М.І.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:

Суддя
Ю.М. Філатов