Справа № 22-а-7777/2008
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2008-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя - доповідач - Ханова Р.Ф.
Головуючий суду першої інстанції - Мясоєдова С.С.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 липня 2008 року
справа
№ 22-а-7777/08

зал судового засідання у приміщенні
суду за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді:
Ханової Р.Ф.

суддів: Старосуд М.І.

Дяченко
С.П.

при секретарі судового засідання

Агейченковій К.О.

за участю представників:

від позивача:

не з'явився

від відповідача:

не з”явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці та соціального захисту населення
Перевальської районної адміністрації Луганської області

на постанову Луганського окружного адміністративного
суду

від

16 травня 2008
року

по адміністративній справі

№ 2-а-3883/08 (суддя Мясоєдова С.С.)

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці
та соціального захисту населення Перевальсьскої районної адміністрації
Луганської області

про

стягнення заборгованості по невиплаченій щорічній
грошовій допомозі до 5 травня учаснику бойових дій

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 16
травня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Перевальської районної
адміністрації Луганської області про
стягнення заборгованості по невиплаченій щорічній грошовій допомозі, як
учаснику бойових дій задоволені частково. Визнано протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Перевальської районної адміністрації Луганської області щодо нарахування
та виплати позивачу щорічної одноразової грошової допомоги, як учаснику бойових
дій за 2004 рік та 2007 рік у розмірі меншому, ніж визначено статтею 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», визнано
право ОСОБА_1 на перерахунок розміру грошової допомоги як учаснику бойових дій,
зобов'язано відповідача здійснити перерахунок розміру разової грошової допомоги
за 2004 та 2007 роки та стягнуто на користь
позивача з Управління праці та соціального захисту
населення Перевальської районної
адміністрації Луганської області заборгованість по невиплаченій разовій
допомозі за 2004 та 2007 роки: за 2004 рік у сумі 130 грн. та за 2007 рік у
сумі 1655 грн. В задоволенні позовних вимог в інший частині відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову.

В судове засідання сторони не з'явились.
Про дату, час та місце розгляду справи
були повідомлені належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1, яке
видане в грудні 2000 року (арк. справи
5).

Правовий статус ветеранів війни
визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-12, розділом 3 якого визначені пільги
ветеранам війни та гарантії їх соціального захисту. Стаття 12 цього Закону
передбачає пільги учасникам бойових дій.

Приписами статті 12 зазначеного Закону встановлено, що
щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у
розмірі, чотирьох мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам війни - у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Конкретні розміри визначені розділом 3
(преамбула Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту») для учасників бойових дій були встановлені, зокрема на 2003 рік - 90
грн., на 2004 рік - 120 грн., на 2005-2006 роки - 250 грн. та на 2007 рік - 280
грн.

Саме у зазначених розмірах позивач
отримав, а відповідач виплатив разову грошову допомогу за 2003-2007 роки,
наведені обставини не спростовуються
сторонами.

Фінансування витрат, пов'язаних з
введенням в дію цього Закону, відповідно до статті 17 здійснюється за рахунок
коштів державного та місцевого бюджетів, а виплату разової грошової допомоги до
5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, відповідно до
статті 17-1 даного Закону здійснюють органи праці та соціального захисту

Статтею 44 Закону України «Про державний
бюджет України на 2004 рік» № 1344-ІV від 27 листопада 2003 року
передбачено, що у 2004 році виплата
щорічної разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" здійснюється учасникам бойових дій
у розмірі 120 гривень.

Рішенням Конституційного суду України N
20-рп/2004 від 1 грудня 2004 року у справі N 1-27/2004 про зупинення дії або
обмеження пільг, компенсацій і гарантій визнана такою, що не відповідає
Конституції України (є неконституційною) статтю 44 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2004 рік" у вищенаведеній редакції.

З огляду на вказане рішення Конституційного
суду, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про неправомірність дій
Управління праці та соціального захисту населення Перевальської районної
державної адміністрації Луганської області
щодо відмови в донарахуванні позивачу щорічної разової допомоги за 2004
рік у розмірі, встановленому ст. 12
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
проте допустив помилку при визначенні розміру цієї допомоги за 2004 рік.

Крім того, в пункті 18 статті 77 Законом України «Про державний бюджет
України на 2006 рік» зазначено, що дія частини п'ятої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги
ветеранам війни на 2006 рік зупинена.

Колегія суддів не приймає посилання
Управління на виплату грошової допомоги, виходячи із розміру встановленого
Законом України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”, з огляду на те, що
пунктом 1 Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007
визнані такими, що не відповідають Конституції України, серед інших, положення
статті 29 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік”. Колегія
суддів зазначає, що право позивача є конституційною гарантією, і не може бути
обмежене сумою коштів, які знаходяться у розпорядника, тому стягнення
здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а не з Управління. Враховуючи вищезазначене,
колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення
щорічної допомоги за 2004 рік та 2007
рік та відмови в частині стягнення щорічної допомоги за 2003, 2005, 2006 роки.

Однак, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог
ОСОБА_1, суд першої інстанції невірно визначив розмір мінімальної пенсії у 2004 та 2007 році.

Оскільки
мінімальна пенсія за віком в 2004 році склала відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, що набрав
чинності з 1 січня 2004 року, 92 грн. 52
коп. з розрахунку 462 грн. 58 коп. х 20 %, то розмір щорічної разової допомоги за 2004 рік в сумі 462 грн.
60 коп. ( 92 грн. 52 коп. х 5).

Сума недоплаченої позивачу щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня за 2004 рік відповідно до вищенаведеного
складає 342 грн. 60 коп. (462 грн. 60
коп. - 120 грн.).

Оскільки мінімальна пенсія за віком у
2007 році для зазначеної категорії осіб складала 410 грн. 06 коп., що
встановлено ст. 62 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007
рік”, то розмір щорічної грошової
допомоги повинен складати 2050 грн. 30
коп. (410,06х5). Але враховуючи, що позивачу
була виплачена грошова допомога у розмірі 280 грн. 00 коп. (арк. справи 3), то стягненню підлягає 1770 грн. 30 коп.

Враховуючи вищевикладене, що суд першої інстанції
правильно по суті вирішив справу, але із помилковим застосуванням норм
матеріального права щодо визначення
розміру мінімальної пенсії за віком у 2004 та 2007році, судова колегія вважає, що постанова суду
першої інстанції підлягає в цієї зміні.

В іншій частині постанова суду
першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись статтями 24, 167, 184, 195,
196, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т
А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення Перевальської районної державної адміністрації
Луганської області на постанову
Луганського окружного адміністративного суду від 16 травня
2008 року у справі № 2-а-3883/08 -
задовольнити частково.

Змінити абзац четвертий резолютивної частини постанови Луганського
окружного адміністративного суду від 16
травня 2008 року у справі № 2-а-3883/08
замість «у сумі 130,00 грн.», змінити на
« у сумі 342 грн.60 коп.» та замість « у сумі 1655,00 грн.» змінити на « у сумі
11770 грн.30 коп.

В іншій частині
постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16
травня 2008 року у справі № 2-а-3883/08 -
залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали
постановлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 31
липня 2008 року. Ухвала у повному обсязі
складена у нарадчій кімнаті 31 липня 2008 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді: М.І.
Старосуд

С.П. Дяченко