Справа № К-6003/07
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2008-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І МЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня
2008 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у складі:

головуючого:

Смоковича М.І.

суддів:

Весельської Т.Ф.

Горбатюка С.А.

Мироненка О.В.

Чумаченко Т.А.,

розглянувши в порядку попереднього
розгляду касаційну ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда
від 08 листопада 2004 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської
області від 01 лютого
2005 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України
в м. Кіровограді про зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії, -

в с т а н о
в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про зобов'язання провести перерахунок
пенсії та стягнення заборгованості по виплаті недоотриманої пенсії.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда
від 08 листопада 2004 року в задоволення позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області
від 01 лютого 2005 року рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда
залишено без зміни.

Не погоджуючись з постановленим у
справі рішеннями судів попередніх інстанцій,
ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною
скаргою, в якій посилається на неправильне застосування судами норм матеріального
і процесуального права, просить
скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції і постановити нове
рішення, яким задовольнити його позовні
вимоги.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у
справі та застосування судами норм матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню за таких
підстав.

Справа розглянута судами попередніх інстанцій до
набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України, а тому суд
касаційної інстанції перевіряє додержання норм матеріального і процесуального
права, що діяли на час розгляду справи.

За змістом частини 3 статті 53 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» у новій редакції відповідно до Закону України «Про
внесення змін до деяких Законів України» від 17 листопада 1999 року,
працівникам льотно-випробного складу та особам
льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам,
бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які
виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного
заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша
статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і
призначаються в розмірах, передбачених частинами першою - третьою, шостою
статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть
перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та
75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної
авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів,
льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в
польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден
цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків,
бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні
роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої
заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за
календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія.

Зазначеним Законом передбачено, що
дія статті 53 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» в новій
редакції поширюється на
працівників з числа осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної
авіації і бортоператорів, які виконували спеціальні роботи в польотах, які вийшли на пенсію до набрання
чинності цим Законом.

Відповідно до підпункту «в» пункту
7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно -
випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України «Про затвердження нормативних актів
з питань призначення пенсій за вислугу років
працівникам авіації і льотно-випробного складу» від 21 липня 1992 року №418 (з наступними змінами), під
час підвищення пенсій відповідно до рішень Уряду України середньомісячний
заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до
підпунктів «а» і «б» цього пункту, збільшується на коефіцієнт зростання
середньої плати працівників народного господарства за місяць, що передує
місяцю, з якого перераховується пенсія, порівняно з середньою заробітною платою
працівників народного господарства, яка враховувалась під час призначення
(перерахунку) пенсії.

Аналіз вищенаведеної норми
свідчить про те, що положення цього підпункту застосовуються лише у разі, коли
рішення про підвищення пенсії приймає Уряд України.

28
березня 2002 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №374 «Про підвищення розмірів
пенсії, призначених відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а також пенсій, призначених відповідно до інших законів України,
які раніше не підвищувалися».

Дія цієї постанови поширюється на
пенсії, призначені працівникам льотно-випробного складу суден цивільної авіації
відповідно до частини 3 статті 54 Закону
України «Про пенсійне забезпечення», і передбачає збільшення пенсій з 01
квітня 2002 року непрацюючим пенсіонерам на 12%.

Інших рішень Уряду України після
внесення у 1999 році змін до статті 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення»
щодо підвищення розміру пенсії працівникам льотного складу цивільної авіації не
приймалось.

Судами встановлено, що позивач, якому призначено пенсію за вислугу років як
працівнику льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації, звернувся до
управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді, де перебуває на обліку як
пенсіонер, з заявою про перерахунок пенсії у розмірах, встановлених пунктом 2
постанови Кабінету Міністрів України №374 «Про підвищення розмірів пенсії,
призначених відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також
пенсій, призначених відповідно до інших законів України, які раніше не
підвищувалися» від 28 березня 2002 року, але в проведенні перерахунку пенсії
позивачу відповідачем було відмовлено.

Цю відмову і оскаржив до
суду позивач.

Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог суди виходили з того, що збільшенню відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України №374 підлягали пенсії, розмір яких не
досягав трьох прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили
працездатність. Оскільки розмір пенсії, яку отримував позивач, не перевищував
трьох прожиткових мінімумів, відповідач збільшив розмір його пенсії на 12
відсотків на підставі пункту 1 зазначеної постанови. Відповідно до пункту 2
постанови Кабінету Міністрів України №374 підвищені в порядку, передбаченому
пунктом 1 вищевказаної постанови пенсії, в усякому випадку не можуть
перевищувати трикратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого для осіб,
які втратили працездатність, тобто не можуть бути більшими за 804,00 грн.

З огляду на
зазначене, колегія суддів погоджується з
висновками судів, які дійшли до висновку, що право позивача на належне
підвищення розміру пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України
№374 «Про підвищення розмірів пенсії, призначених відповідно до статті 54
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.03.2002 року відповідачем порушене
не було, а вимоги позивача в частині перерахунку пенсії не відповідають вимогам діючого
законодавства.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права,
які зазначені у статтях 225-229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виходячи з наведеного, постановлені
у справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законним і
обґрунтованим, ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального
права, і підстави для їх зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224,
230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 08 листопада 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 01 лютого
2005 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України
в м. Кіровограді про зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії - залишити
без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає, крім як у
порядку та з підстав, передбачених статтями 237-239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: