Справа № 2-а-296/2007
Суддя: Яценко Н.О.
Дата ухвалення: 2007-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-296/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2007 року Оболонський
районний суд м.
Києва у

складі:
головуючого - судді - Яценко Н.О.

при
секретарі - АдаменкоВ.А.

за участю
позивача ОСОБА_1 представника відповідача Сінчука Р.В. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Києві адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1до Управління
пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва про визнання протиправним рішення щодо відмови в
перерахуванні розміру пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з вищевказаним позовом .

В
обгрунтування позову зазначає, що
перебував на державній службі на посаді голови Хмельницької обласної Ради
народних депутатів з квітня 1992
року по червень 1994
року і має право на отримання пенсії відповідно до Законів України «Про
державну службу» та «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно
до ст.
37 Закону
України «Про державну службу» пенсію державним службовцям призначають у розмірі
80-90% сум
їхньох заробітної плати на які нараховються страхові внески на обов*язкове
державне пенсійне страхування, без
обмеження граничного розміру пенсії.

Відповідно
до довідки Хмельницької обласної ради №
1744/01-15 від 12.12.2006
року заробітна плата голови обласної ради (тобто посади, яку він займав перед призначенням пенсії)
станом на листопад 2006 року
складає 15241 грн. 60 коп., тому вважає,
що йому повинен бути перерахований розмір пенсії з вказаної суми.

Однак ,
в перерахунку пенсії йому було відмовлено, про що повідомлено листом Управління
пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва №118/14-592 від 15.01.2007 року.

Вважає
вказане рішення суб*єкта владних повноважень незаконним, оскільки відповідно до ст. 22 Конституції України закріплені нею
права і свободи не є вичерпними,
гарантуються і не можуть бути скасовані,
а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Право на
пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захи
ст. Згідно зі ст. 46 Конституції
України це право гарантується загальнообов*язковим державним соціальним
страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств,
установі і органцізацій, а також
бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Відповідно
до Закону Україи «Про державну службу» пенсії державним службовцям призначалися
в розмірі 80 % від суми
їх посадового окладу з урахуванням надбавок , передбачених
цим законом, без обмеження граничного
розміру пенсії. Однак в 2003
році частина 2 статті 37 вказаного Закону
була викладена в новій редакції і передбачала,
що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх
заробітної плати, на які нараховується
збір на обов*язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії у
грошовому еквіваленті. Відповідно до умов,
визначених цим законом,

здійснювалось
пенсійне забезпечення ряду посадових осіб,
і в тому числі посадових осіб органів місцевого самоврядування.

Разом з
тим, абзацом 3 пункту 13 розділу ХУ
«Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов*язкове державне
пенсійне страхування» встановлено обмеження розміру заробітної плати ,
з якої обчислюється пенсія, мксимальною величиною фактичних витрат на плату
праці найманих працівників, з яких
справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів.

Крім
цього, абзацом 4 пункту 13 розділу ХУ
«Прикінцеві положення» вказаного Закону в новій редакції передбачено, що у разі,
якщо розмір пенсії з урахуванням надбавок, призначеної відповідно до Законів України
«Про державну службу», «Про службу в
органах місцевого самоврядування» та інших,
перевищує 90 % максимальної
величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної
суми заробітної плай (доходу), з яких
справляються страхові внески (збори( до соціальних фондів, визначеної законодавтсвом на час виплати
пенсій таким особам, пенсія виплачується
у сумі, що не перевищує зазначений
розмір.

Вважає, що правові норми, передбачені абзацами 3 та 4 пункту 13 розділу ХУ
«Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов*язкове державне
пенсійне страхування» значно звужували зміст та обсяг існуючих прав громадян на
обчислення пенсії, оскільки для
обчислення пенсії враховувалась не вся заробітна плата, а лише той її розмір, з якої справляються страхові внески (збори)
до соціальних фондів -
4100 грн. В зв*язку з тим, що положення
абзаців 3 та 4 пункту 13 розділу ХУ
«Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов*язкове державне
пенсійне страхування» щодо обмеження розміру пенсії не узгоджувались з
конституційним положенням про гарантування права на соціальний захист ,
складовою якого є пенсійне забезпечення за рахунок також
бюджетних джерел , Рішенням Коснтитуційного Суду України від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 вони
визнані такими, що не відповідають
Конституції України та втратили чинність з 11.10.2005 року. Тобто , з дня ухвалення рішення Конституційним судом України не
існує обмежень щодо розміру заробітної плати,
з якої повинна перераховуватись пенсія,
тож відповідно до Закону України «Про державну службу» вважає ,
що йому повинна бути перерахована пенсія із суми
заробітної плати в розмірі 15241
грн. 60 коп.

В
судовому засіданні позивач, позов
повністю підтримав, з обставин
викладених в ньому та просив суд позов задовольнити, визнати незаконною відмову Управління
пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва № 118/14-592 від 15.01.2007 року в
перерахуванні йому пенсії та зобов*язати
Управління пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва перерахувати
йому пенсію із розміру заробітної плати 15241
грн. 60 коп.3
дня звернення в управління, тобто з 22.12.2006 року.

Представник
відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував ,
просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. При
цьому суду пояснив, що відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України від 07.03.2001
року № 225 «Про
максимальну величину фактичних витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничну суму заробітної плати (доходу), з яких
справляються страхові внески до соціальних фондів» з 01.01.2005 року було
зроблено масовий перерахунок з обмеженням 4100
грн. ( ст. 93 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 р»), в даний час встановлено обмеження в сумі 7895 грн. Законом
України «Про державний бюджет України на 2007
рік» і не передбачено перерахунків пенсій не застосовуючи обмеження в
заробітній платі.

Рішенням
Конституційного Суду України від 11.10.2005
року № 8-рп/2005
визнано, що абзац третій п.13 розділу ХУ
«Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов*язкове державне
пенсійне страхування» є не конституційним,
та керуючись листом Пенсійного Фонду України від 25.10.2005 року № 13145/02-20 в якому
зазначено, що з 11.10.2005 р. розмір пенсії
не обмежується. Пенсійним фондом України було надіслано лист 25.10.2005 року № 13145/02-20 начальникам
головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києва та Севастополя в якому вказується, що в зв*язку з прийняттям рішення
Конституційного Суду України з 11.10.2005
року підлягають перерахунку пенсії,
призначені відповідно до Законів України «Про прокуратуру» та «Про
статус народного депутата України». При призначенні пенсії за нормами цих
законів враховується заробітна плата, до
якої включаються всі види оплати праці,
на які нараховуються страхові внески,
тобто заробітна плата не обмежується.

Так, як позивачу пенсія призначена не по Закону
України «Про прокуратуру» або «Про статус народного депутата України » ,
то розмір заробітної плати підлягає обмеженню в розмірі 4100 грн., відрахування до пенсійного фонду проводилися
виходячи з суми заробітку 4100
грн., а не з усього заробітку.

Зазначена
норма не була предметом конституційного подання, відповідно і рішення Конституційного Суду
України від 11.05.2005 року № 8рп щодо цієї
норми не ухвалювалось.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові
докази по справі, суд приходить до
висновку, що позов підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Судом
встановлено, що з квітня 1992 року по червень 1994 року ОСОБА_1. перебував на
державній службі на посаді голови Хмельницької обласної ради народних депутатів
, на даний час він знаходиться на пенсії, пенсія призначена відповідно до Закону
України «Про державну службу» .

22.12.2006 року позивач
звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії та надав відповідачу
для перерахування розміру пенсії довідку Хмельницької обласної ради № 1744/01-15 від 12.12.2006 року, відповідно до якої заробітна плата голови
обласної ради, яку позивач займав до
виходу на пенсію , станом на листопад 2006
рок складає 15241 грн. 60 коп. (а.с. 13)

Листом
від 15.01.2007 р. за № 118/М-592
відповідач йому відмовив перерахувати пенсію з посиланням на роз'яснення
Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Пенсійного фонду України від 01.11.05 р. №№ 8840/0/14-05/02-6, яким обмежується розмір пенсії державним службовцям сумою
заробітної плати, на яку нараховується
збір на обов"язкове державне пенсійне страхування, однак вказані роз*яснення Міністерства праці
та соціальної політики України не зареєстровані в Міністерстві юстиції
України, не є нормативно-правовим актом ,
а носить лише роз'яснювальний характер. 16 грудня 1993 року прийнятий
Закон України № 3723-ХП
"Про державну службу", за
ч.2 ст.
37 якого
пенсії державним службовцям призначалися в розмірі 80 % від суми їх
посадового окладу з урахуванням надбавок,
передбачених цим законом, без
обмеження граничного розміру пенсії.

У 2003 р. Законом
України від 16.01.2003 р. № 434-ІУ у ч. 2 ст. 37 Закону " Про державну
службу" внесено зміни, відповідно
до яких пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх
заробітної плати, на які нараховується
збір на обов"язкове державне пенсійне страхування без обмеження граничного
розміру пенсії.

09.07.2003 р. був прийнятий
Закон України 1058-ІУ "
Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування". Абзацом 3 пункту 13 розділу ХУ
"Прикінцеві положення" для осіб,
що підпадають під дію законів,
перелічених в абзаці першому і другому пункту 13 ,
обмежено розмір заробітної плати, з якої

обчислюється
пенсія, розміром, з якої справляються страхові внески ( збори) до
соціальних фондів. Першим в переліку таких законів в абзаці першому п.13 є Закон України " Про державну
службу", що свідчить про поширення
положень Закону України "
Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" і на
категорію осіб, права яких регулюються
Законом України " Про
державну службу" .

Обмеження, зазначене у вищеназваних законах не
узгоджується з Конституційним положенням про гарантування права на соціальний
захист, складовою якого є пенсійне
забезпечення за рахунок також бюджетних джерел, ст. 46 Конституції
України.

Конституційний
суд України неодноразово розглядав проблеми,
пов"язані з реалізацією права на соціальний захист та
неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий
рівень і сформулював правову позицію,
згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії
громадян України, що потребують
додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема,
належать громадяни, яким пенсія
призначається за спеціальними законами (
в тому числі і Законом України "
"Про державну службу"). Тому звуження змісту та обсягу цього
права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів
за ст.
22 Конституції
України не допускається (
рішення Конституційного суду України від 06.07.1999 р. №
8-рп/99 ( v008p
710-99), від 20.03.2002
р;. № 5-рп/2002
(v005p 710-02), від 17.03.04
року; № 7-рп/2004 (v007p
710-04) від 1.12.04 року; № 20рп/2004 (v020p
710-04).

Крім
того, згідно до вимог ст.
ст. 22 та 64 Конституції
України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України ( у тому числі - державним
службовцям, права яких гарантуються
законом України " Про
державну службу") є таким, що не
підлягає звуженню та обмеженню. Встановлення обмеженого розміру заробітку для
обчислення пенсії зазначеним категоріям осіб сумами доходу, на які нараховується збір на обов"язкове
державне пенсійне страхування, не має
належних економічних підстав, оскільки
фінансування додаткової частини їх пенсійного забезпечення здійснюється
безпосередньо з Державного бюджету і не передбачає пов"язування пенсії з
розміром сплачених внесків.

Зазначений
прецедент став предметом розгляду Конституційним судом України та прийняттю ним
відповідного рішення ( справа № 1-21/2005 від 11.10.2005, № 8-рп/2005), документ v8005p 710-05. Цим рішенням
визнано неконституційним положення абзацу 3
та 4 пункту 13 розділу ХУ " Прикінцеві положення"
Закону України " Про
загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", якими було обмежено розмір заробітної
плати, з якої обчислюється пенсія, розміром,
з якої справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів. Оскільки в абзаці 3 та 4 є посилання на
абзац 1 і 2 пункту 13 розділу ХУ, в якому перелічені закони України щодо
окремих категорій громадян, які мають
право на пенсію, в тому числі і Закон
України " Про
державну службу", ч. 2 ст. 37 цього закону теж
є неконституційною. Положення зазначених законів України визнані
неконституційними, втрачають чинність з
дня ухвалення Конституційним судом України цього Рішення, а рішення Конституційного суду України є
обов"язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

На
підставі викладеного та керуючись
ст. 22,
46 Конституції України,
Рішенням Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005
року № 8-рп/2005
р. (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) ,
Законами України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого
самоврядування», «Про
загальнообов*язкове державне пенсійне страхування», ст. 9,
11, 19,
70-71, 94, 128,
159, 161-163, 186 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний
позов ОСОБА_1задовольнити.

Визнати
відмову Управління пенсійного фонду України в Оболонському районі міста ІСиєва
від 15.01.2007 року № 118/14-592 щодо перерахунку
пенсії ОСОБА_1протиправною.

Зобов*язати
Управління пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва
перерахувати ОСОБА_1з 22.12.2006
року пенсію із заробітної плати 15241
грн. 60 коп.
(п*ятнадцять тисяч двісті сорок одна гривня шістдесят копійок), яка зазначена в довідці Хмельницької обласної
ради № 1744/01-15 від 12.12.2006 року.

постанова
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-ти
денний строк, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку.

постанова може бути
оскаржена до Київського апеляційного

адміністративного
суду через Оболонський районний суд м.
Києва шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів. Апеляційна
скарга подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається
протягом 10 днів.

Суддя:
(підпис)

З
оригіналом згідною

Суддя Яценко

Секретар В.М. Адаменко

За станом на 18.06.2007 року

постанова
не набрала чинності.