Справа № 22а-1983/2008
Суддя: Любашевський В.П.
Дата ухвалення: 2008-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

доповідача у справі судді Любашевського В.П.

суддів Пліша
М.А.

Шавеля
Р.М.

розглянувши у порядку письмового провадження справу

за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м.Торезі Донецької
області

на постанову господарського суду Львівської
області від 27.09.2007 року у справі №
13/217 А

за позовом Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1

до Державної
податкової інспекції у м.Торезі
Донецької області

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень №
/0 від 15.05.07 р. та № /0 від 15.05.07 р., -

В С Т А Н О В И
Л А:

Постановою
господарського суду Львівської області від 27.09.2007 року у справі № 13/217 А (суддя Станько Л.Л.) адміністративний
позов Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1до Державної податкової інспекції у м.Торезі Донецької області про визнання
нечинними податкових повідомлень-рішень № /0 від 15.05.07 р. та №
/0 від 15.05.07 р. задоволено повністю.

Постанова суду
першої інстанції мотивована тим, що зважаючи на те, що поповнення рахунку
здійснювала саме фізична особа ОСОБА_1,
враховуючи зміст пизначення платежу згідно банківської виписки («поповнення
рахунку підприємцем для ведення господарської діяльності») та відсутність факту
продажу товарів (надання послуг, виконання робіт) як компенсації їх вартості за
вказаними надходженнями та враховуючи подальше повернення отриманих коштів в
якості поповнення рахунку підприємця для ведення господарської діяльності
шляхом їх безготівкового перерахування на банківський вклад фізичної особи
ОСОБА_1, то вказане свідчить, що вказані надходження не можуть вважатись
виручкою від продажу товарів (надання послуг, виконання робіт). Отже, в силу
ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.92р. «Про прибутковий
податок з громадян» та ст. 13 Інструкції
про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою
діяльністю, затвердженою наказом ГДПІУ
від 21.04.93р. №12, інші надходження в якості поповнення рахунку фізичної особи -підприємця ОСОБА_1для
ведення господарської діяльності не підлягають оподаткуванню, оскільки
оподаткуванню підлягають лише доходи, одержані за звітний податковий період
фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності від продажу нею товарів
(надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без
створення юридичної особи.

На думку суду
першої інстанції, операція по продажу фізичною особою -підприємцем
ОСОБА_1земельної ділянки (несільськогосподарського призначення)

______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інст.суддя Станько Л.Л. 22-а-1983-08.doc

Господарський суд Львівської
області, справа № 13/217 А Справа
№ 22а-1983/08
Доповідач у
2-й інст.суддя Любашевський В.П. реєстр
15.07.2008 р. ряд. ст.
зв. № 35

площею 7,1355га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
вартістю 1 571 237,00 грн., є звільненою від оподаткування податком на додану вартість.
Оскільки, відповідно до п.5.1.17 Закону України «Про податок на додану
вартість», звільняються від оподаткування операції з поставки (продажу,
передачі) земельних ділянок, земельних паїв, крім тих, що знаходяться під
об'єктами нерухомого майна та включаються до їх вартості відповідно до
законодавства (з урахуванням положень підпункту 5.1.19 пункту 5.1 ст. 5 цього
Закону). Зважаючи на те, що операція з продажу земельної ділянки не віднесена
до переліку оподатковуваних операцій, то вказане свідчить про необгрунтованість
висновків відповідача про порушення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 п.9.4
ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість».

Зважаючи на те,
що на фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 не поширювався обов'язок, визначений
п.9.4 ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість» зареєструватись
платником податку на додану вартість, тому на думку суду першої інстанції, на
фізичну особу - підприємця ОСОБА_1не поширювався обов'язок подання
декларації з податку на додану вартість за жовтень 2006р.

Не погоджуючись із вказаною
постановою господарського суду Львівської області, та вважаючи її такою, що
прийнята із порушенням норм матеріального права, відповідач у апеляційній
скарзі просить суд апеляційної інстанції скасувати її та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні позову фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1відмовити. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що
фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1порушено ст.ст. 13, 14 Декрету Кабінету
Міністрів України від 26.12.92р. «Про прибутковий податок з громадян», а саме:
знижено податок з доходів від підприємницької діяльності на суму 204 260,81
грн. в результаті не включення до складу валового доходу інших надходжень,
внесених на поточний рахунок підприємця (зниження валового доходу за 2006 рік
на суму 1 571 237 грн.) Також, відповідач вказує, на те, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 07.09.06р. придбав
земельну ділянку (несільськогосподарського призначення) у Генічеської райдержадміністрації
Херсонської області, площею 7,1355га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
вартістю 1 571 237,00 грн. під розміщення спортивно-реабілітаційного центру.
20.10.06р. фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 Генічеським районним відділом
земельних ресурсів видано державний акт серія ЯБ№495085 з правом власності на
зазначену земельну ділянку. На підставі договору купівлі-продажу від 27.10.06р.
фізична особа - підприємець ОСОБА_1 продає підприємству ТОВ «Акваінвест КПМ»
земельну ділянку (несільськогосподарського призначення) площею 7,1355га,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 1 571 237,00 грн. під розміщення
спортивно-реабілітаційного центру. При перевірці поточного рахунку №
фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 було встановлено, що за період з 12.09.2006
року по 31.12.2006 року на поточний рахунок надійли грошові кошти у сумі 3 142 474 грн.

Апелянт зазначає, що громадяни, які
одержують інші доходи, подають декларації у строки, визначені законом для
місячного звітного періоду, на який припадає дата виникнення джерела доходу. У
ній вказується розмір фактичного доходу за перший місяць та розмір очікуваного
(оціночного) доходу до кінця поточного року. У разі припинення існування
джерела доходу протягом року сума одержаних доходів включається до складу
декларації за наслідками такого календарного року, яка подається податковому
органу у строки, визначені законом. Проте, фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1
декларації про доходи, отримані не за місцем основної роботи за період з
01.01.98 по 31.03.06 до Державної податкової інспекції у м.Торезі Донецької області не надавались.
Згідно декларації про отримані доходи за період з 04.05.06 по 30.09.06 фізична особа -підприємець ОСОБА_1 доходів
від здійснення підприємницької діяльності не мав, доходів, отриманх з інших
джерел (основне місце роботи, не за місцем основної роботи) не мав. Під час
превірки та розгляду скарги не були надані документи, підтверджуючі походження
коштів у сумі 1 571 237 грн., внесених на рахунок підприємцем.

Відповідач вказує на те, що
відповідно до підпункту 2.3.1 пункту 2.3 ст.2 Закону України «Про податок на
додану вартість» особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку на
додану вартість, коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів
(послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної
мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена,
надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх
дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300 000, 0 грн. (без
урахування податку на додану вартість).

За даних
обставин справи, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав:

При
розгляді справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що доходи фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали загальну систему оподаткування доходів, одержуваних від
такої діяльності, оподатковуються в загальному порядку відповідно до
положень розділу четвертого Декрету «Про прибутковий податок з громадян» від 26.12.92 р.

Відповідно
до ст.13 Декрету «Про прибутковий податок з громадян» від 26.12.92 р. № 13-92, оподатковуваним доходом вважається сукупний
чистий дохід, тобто різниця між валовим
доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо
пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути
підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за
нормами, визначеними Головною державною
податковою інспекцією України за погодженням з Міністерством економіки України та Державним комітетом України по сприянню
малим підприємствам та п
ідприємництву.

Згідно
акту перевірки Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 07.09.2006р. у Генічеської райдержадміністрації Херсонської
області придбав земельну ділянку
(несільскогосподарського призначення) площею 7,1355 га., розташовану за адресою АДРЕСА_1, вартістю
1571237,00 грн. під розміщення спортивно-реабілітаційного центру.

На підставі договору купівлі-продажу від 27.10.06 ФОП
ОСОБА_1 продає ТзОВ «Акваінвест КПМ»
земельну ділянку (несільськогосподарського призначення) площею 7,1355 га,
розташовану за адресою АДРЕСА_1, вартістю 1571237,00
грн. під розміщення
спортивно-реабілітаційного центру.

Як встановлено перевіряючими, рух грошових коштів на
поточному рахунку за період з 12.09.06 по 31.12.06
складав:

29.09.06-
504055,23грн. (Кт.) - інші надходження, поповнення рахунку підприємця для ведення господарської діяльності;

02.10.06- 50400 грн. (Кт)- інші надходження, поповнення
рахунку підприємця для ведення господарської
діяльності;

05.10.06-1016800 грн. (Кт)- інші надходження, поповнення
рахунку підприємця для ведення господарської
діяльності;

05.10.06 - 1571237грн. (Дт) - перераховано Генічеській
міській раді за придбану земельну ділянку згідно
договору купівлі-продажу від 07.09.06р.;

06.11.06 платіжне доручення № 210 - 500 000грн. (Кт) -
часткова оплата від ТзОВ Акваінвест КМП" за
продану земельну ділянку згідно угоди купівлі продажу від 07.10.06р.

06.11.06 - 500000грн. (Дт) -перераховано до
вкладу ОСОБА_1;

08.11.06 платіжне доручення № 114 - 500000грн.
(Кт)-часткова оплата від ТзОВ «Акваінвест КПМ» за продану земельну
ділянку згідно угоди купівлі продажу від 07.10,06р.;

08.11.06 - 500000грн. (Дт) -перераховано до
вкладу ОСОБА_1;

10.11.06 платіжне доручення № 115 - 500000грн, платіжне
доручення № 229 -71237 грн. (Кт) -часткова оплата від ТзОВ
«Акваінвест КПМ» за продану земельну
ділянку згідно угоди купівлі продажу від
07.10.06р.;

10.11.06 - 571237,00 грн.
(Дт)-перераховано до вкладу ОСОБА_1;

В акті перевірки міститься висновок перевіряючих про те,
що в порушення ст.ст. 13, 14 Декрету Кабінету Міністрів України від
26.12.1992р. № 13-92 «Про прибутковий податок з громадян» зі змінами та
доповненнями встановлено заниження валового доходу на суму 1 571
237,00 грн. за 2006 р. у результаті не включення до складу валового доходу
інших надходжень, внесених на поточний рахунок підприємця.

Висновок перевіряючих в акті перевірки про порушення
позивачем ст.ст. 13, 14 Декрету Кабінету
Міністрів України від 26.12.1992р. №13-92 «Про прибутковий податок з громадян» внаслідок заниження валового доходу на суму 1571237,00 грн. за
2006 р. зроблений перевіряючими без
належного дослідження виписки банку за період
з 12.09.06 по 31.12.06 про рух грошових коштів на поточному рахунку №
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та змісту і призначення
окремих видів надходжень на банківський рахунок позивача, як фізичної
особи-підприємця.

Так,
зокрема працівниками відповідача не було враховано те, що на вищевказаний банківський рахунок Позивача- фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 надходили грошові кошти в якості поповнення
рахунку підприємця для ведення господарської діяльності.

При цьому, поповнення рахунку підприємця для ведення
господарської діяльності здійснювалось ОСОБА_1як
фізичною особою, за рахунок власних коштів шляхом їх
безготівкового перерахування з банківського вкладу фізичної особи на банківський рахунок фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1.

По переконанню суду, зважаючи на особу, яка здійснювала
поповнення рахунку підприємця (а саме фізична особа ОСОБА_1), враховуючи зміст
призначення платежу згідно банківської
виписки («поповнення рахунку підприємця для ведення господарської діяльності») та відсутність факту продажу товарів
(надання послуг, виконання робіт) як

Компенсації
їх вартості за вказаними надходженнями та враховуючи подальше повернення
отриманих коштів в якості поповнення рахунку підприємця для ведення
господарської діяльності шляхом їх
безготівкового перерахування на банківський вклад фізичної особи ОСОБА_1, то
вказане свідчить, що вказані надходження не можуть вважатися виручкою від
продажу товарів (надання послуг, виконання робіт).

Згідно ч. 1 ст.
133 Господарського кодексу України, основу правового режиму майна суб'єктів
господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право
власності та інші речові права - право господарського відання, право
оперативного управління.

Господарська
діяльність може здійснюватися також на основі інших речових прав (права
володіння, права користування тощо), передбачених Цивільним кодексом України.

Частиної 1 ст. 135
Господарського кодексу України, власник майна має право одноосібно або спільно
з іншими власниками на основі належного йому (їм) майна засновувати
господарські організації або здійснювати господарську діяльність в інших
організаційно-правових формах господарювання, не заборонених законом, на свій
розсуд визначаючи мету і предмет господарської діяльності, структуру утвореного
ним суб'єкта господарювання, склад і компетенцію його органів управління,
порядок використання майна, інші питання управління діяльністю суб'єкта
господарювання, а також приймати рішення про припинення господарської
діяльності заснованих ним суб'єктів господарювання відповідно до законодавства.

На підставі
вказаного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що чинним законодавством не
передбачено законодавчої заборони на формування майна фізичної особи -
підприємця за рахунок власних коштів фізичної особи. При цьому, поповнення
рахунку підприємця для ведення господарської діяльності є джерелом формування
майна субєктів господарювання та засобом здійснення господарської діяльності,
спрямованої на одержання доходів від
продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах їх
підприємницької діяльності.

Судом апеляційної
інстанції встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу від 27.10.2006
р. ФОП ОСОБА_1 продав ТзОВ «Акваінвест КПМ» земельну ділянку
(несільськогосподарського призначення) площею 7.1355 га. розташовану за адресою
АДРЕСА_1, вартістю 1 571 237,00 грн.

Відповідно до п.п. 5.1.17 п. 5.1. ст. 5 Закону України «Про податок на додану
вартість», звільняються від оподаткування операції з поставки (продажу,
передачі) земельних ділянок, земельних паїв, крім тих, що знаходяться під
об'єктами нерухомого майна та включаються до їх вартості відповідно до
законодавства.

Тому, колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної
скарги відповідача щодо порушення позивачем Закону України «Про податок на
додану вартість». При цьому враховує також, що в силу п.п. 2.3.1. п. 2.3.
вказаного Закону, особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку у
разі коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у
тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що
підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана)
такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх
дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300 000 гривень (без
урахування податку на додану вартість).

На виконання норм Порядку заповнення та подання податкової
декларації з податку на додану вартість, платник зобовязаний подавати
декларацію та заповнювати рядок 4 «Операції, які звільняються від
оподаткування», у випадку, якщо він (платник) до здійснення таких операцій був
у встановленому порядку зареєстрованим як платник податку на додану вартість.

Проте сума одержана
від операції звільненої від оподаткування не може враховуватися та бути
піставою для обовязкової реєстрації субєкта господарювання платником податку на
додану вартість.

На
підставі наведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, при винесені
оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам у справі та
ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

З огляду на
викладене, керуючись ст.ст.160, 198, 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Торезі Донецької області залишити без задоволення,
а постанову господарського суду Львівської області від 27.09.2007 року у
справі № 13/217 А - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена, шляхом подання касаційної
скарги, безпосередньо до адміністративного суду касаційної
інстанції протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

Судді
В.П. Любашевський

М.А.
Пліш

Р.М.
Шавель