Справа № К-15484/06
Суддя: Панченко О.Н.
Дата ухвалення: 2008-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня
2008 року м.
Київ

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

Панченка О.Н.,

Сороки
М.О.,

Штульмана І.В.,

Смоковича М.І.,

Мойсюка М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Державного департаменту України з питань виконання
покарань у Кіровоградській області (далі - УДДВП) про стягнення одноразової
грошової допомоги,

встановив:

У вересні 2003 року ОСОБА_1
звернувся з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що є інвалідом 3 групи у зв'язку з захворюванням,
яке настало в період проходження служби на
посадах начальницького складу кримінально-виконавчої системи. Вважав,
що має право на отримання одноразової
грошової допомоги в розмірі трирічного утримання відповідно п. 6 ст. 23 до
Закону України «Про міліцію». Оскільки відповідачем у
виплаті зазначеної допомоги йому
було відмовлено, просив суд зобов'язати відповідача виплатити вказану допомогу.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 7 листопада 2003 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного
суду Кіровоградської області від 26 лютого 2004 року, позов задоволено.
Стягнуто з відповідача на користь позивача одноразову грошову допомогу в
розмірі трирічного грошового утримання в сумі 31441 грн. 41 коп., державного мита в розмірі 314 грн. 41 коп., всього 31755 грн.41 коп.

У касаційній скарзі УДДВП, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить
судові рішення скасувати.

Касаційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що з 16.05.1992 р. по 01.07.2003
р. ОСОБА_1 проходив службу на посадах начальницького складу
кримінально-виконавчої системи. 26.06.2003 р. згідно висновку медико-санітарної
комісії йому встановлена 3 група інвалідності у зв'язку із захворюванням,
пов'язаним з проходженням служби та
призначено пенсію.

Задовольняючи позов, суди виходили з того, що
відповідно до ч.6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або
каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових
обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в
органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення
зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або
нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах
внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за
останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів
України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період
проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження
здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Суди не врахували, що
відповідно до пункту 3 Постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в
дію Закону України «Про міліцію» від 25.12.1990 р. стаття 23 набрала чинності
після затвердження Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1991 р. № 59
( у редакції Постанови від 19.11.1992 р. № 627 зі змінами, внесеними
Постановами від 09.03.1995 р. №165 та від 22.03.1995 р. №206) Положення про порядок
і умови державного обов'язкового страхування осіб рядового, начальницького та
вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ України (далі -
Положення), яким визначеного порядок і умови проведення страхових виплат,
передбачених законом у разі настання подій, вичерпний перелік яких
наведено в законі, встановлено критерії
визначення розміру відшкодування в залежності від ступеня втрати працездатності
в межах граничної суми, встановленої цією нормою закону, визначено особу
страховика - Національну акціонерну страхову компанію «Оранта» (далі - НАСК
«Оранта»), строки і порядок виплати
страхових сум.

За змістом пунктів 1-5
Положення Міністерство внутрішніх справ України
перераховує страхові платежі з державного обов'язкового особистого страхування
осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів
внутрішніх справ України на спеціальний рахунок НАСК «Оранта», яка при настанні
страхових подій, передбачених п. 2 Положення, проводить виплату страхових сум.
Спори, які виникають з приводу виплати страхових сум, вирішуються в судовому
порядку, сторонами в якому є застрахований (його спадкоємці) і страховик - НАСК
«Оранта».

З
урахуванням викладеного, УДДВП не може проводити розрахунки з працівниками
установ, які звільняються зі служби і є неналежним відповідачем у даній справі.

Задовольняючи позов, суд не врахував вищевказаного і не вирішив
питання
щодо залучення НАСК «Оранта» до участі у справі в порядку, передбаченому статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України). Суд апеляційної інстанції вказаного недоліку не
виправив.

Відповідно до ст. 227 КАС України судові рішення обов'язково скасовуються з
направленням справи на новий розгляд, якщо
суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та обов'язки осіб, які
не були повідомлені про можливість вступити у справу.

Вказана
обставина є безумовною підставою для скасування судових рішень і направлення
справи на новий судовий розгляд, під час якого суду слід ретельно перевірити
доводи і заперечення осіб, які беруть участь у справі, і в залежності від
встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.
ст. 220, 221, 223, 227, 230, 231 КАС
України, суд,

ухвалив:

Касаційну скаргу управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у
Кіровоградській області задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 7
листопада 2003 року і ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2004 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення і оскарженню
не підлягає, окрім як з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст.
236-239 КАС України.

Судді:
(підпис)

З
оригіналом згідно,

відповідальний
секретар:
Єрко С.М.