Справа № 2-А-609/2007
Суддя: Руднєва О.О.
Дата ухвалення: 2007-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2- А-609/07 2007 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2007
року м.Харків

Дзержинський
районний суд м. Харкова у складі: Головуючого - судді Руднєвої О.О. при
секретарі Долганіній Н.М.

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківського університету Повітряних Сил
про визнання незаконною бездіяльність університету, яка полягає у невиплаті
заборгованості по грошовій компенсації замість речового майна, та про стягнення
з університету 5408 грн. 69 коп. на відшкодування шкоди, завданої вказаною
бездіяльністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду 15.05.2007 року з адміністративним
позовом до Харківського університету Повітряних Сил про визнання незаконною
бездіяльність університету, яка полягає у невиплаті заборгованості по грошовій
компенсації замість речового майна, та про стягнення з університету 5408 грн.
69 коп. на відшкодування шкоди, завданої вказаною бездіяльністю, судові витрати
стягнути з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він проходив
військову службу факультеті наземного забезпечення бойових дій авіації
Харківського університету Повітряних Сил України на посаді начальника
науково-дослідного управління, у військовому званні - «полковник». Наказом
Міністра оборони України від 16.08.2004 р. № 521 був звільнений у зв'язку зі
скороченням штатів з військової служби у запас з правом носіння військової
форми одягу, та з 10.09.2004 року виключений зі списків особового складу
Університету наказом начальника факультету наземного забезпечення бойових дій
авіації Харківського університету Повітряних Сил України (по стройовій частині)
від 08 вересня 2004 року №31.

На речовому забезпеченні під час проходження служби перебував
у Харківському університеті Повітряних Сил (далі - Університет), про що
свідчать Довідка № 75 від 30.09.2004 року та Довідка № 76 від 30.09.2004 року,
видані Харківським університетом Повітряних Сил.

На день виключення позивача зі списків особового складу Університету сума
грошової компенсації замість належного до видачі речового майна складала 5408
грн. 69 коп., про що свідчать вищезазначені довідки.

Оскільки, на момент виключення зі списків особового складу Університет не
розрахувався з ним стосовно належного до видачі речового майна або грошової
компенсації замість нього, та згідно довідок № 75 та № 76 від 30.09.2004 року
Університет не має можливості у добровільному порядку виплатити вказану грошову
компенсацію замість належного до видачі речового майна, позивач вважає, що з
боку Університету безумовно має місце незаконна бездіяльність, якою порушено
його право на одержання даної грошової компенсації і йому завдана шкода.

У судовому засіданні позивач підтримав позов вимоги і
просив їх задовольнити у повному обсязі, просив поновити йому пропущений строк
позовної давності, оскільки вважав, що з цього питання встановлено строк
позовної давності в З роки, та не знав про зміну в законодавстві.

Представник відповідача, Красько С.Ю., який діє на підставі довіреності,
наданої йому начальником Університету за № 1/37/40/534 від 27.11.2006р. в
судовому засіданні не заперечував проти позову, пояснив, що Університет в
добровільному порядку не має можливості виплатити позивачеві компенсацію у
зв'язку із ненадходженням коштів за цим призначенням від розпорядника коштів
вищого рівня.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши
доводи, наведені у позовній заяві, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1
підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Як вбачається з наказу Міністра оборони України від 16.08.2004 р. № 521 та
витягу із наказу начальника факультету наземного забезпечення бойових дій
авіації Харківського університету Повітряних Сил України (по стройовій частині)
від 08.09.2004 року № 31 - полковник ОСОБА_1 проходив військову службу на
факультеті наземного забезпечення бойових дій авіації Харківського університету
Повітряних Сил України на посаді начальника науково-дослідного управління, у
військовому званні - «полковник» і наказом начальника Міністра оборони України
від 16.08.2004 р. № 521 був звільнений з військової служби у запас з правом
носіння військової форми одягу та з 10.09.2004 року виключений зі списків
особового складу університету.

Виходячи зі змісту довідок № 75 та № 76 від 30.09.2004 року , які видані
Харківським університетом Повітряних Сил, - на речовому забезпеченні під час
проходження служби позивач перебував в Університеті; на день виключення
позивача зі списків особового складу університету сума грошової компенсації
замість належного до видачі йому речового майна складала 5 408 грн. 69 коп. і
на момент виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Університет не
розрахувався з ним стосовно належного до видачі речового майна або грошової
компенсації замість нього та на теперішній час не має можливості у
добровільному порядку виплатити вказану суму грошової компенсації замість
належного до видачі речового майна у зв'язку з ненадходженням належних коштів
за цим призначенням від вищого довольчого розпорядника коштів.

Відповідно до частини 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей":
"Військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а
також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця
грошову компенсацію замість них".

Пунктом 27 "Положення про порядок речового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний
час", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р.
№ 1444, передбачено, що військовослужбовці, звільнені у запас з правом носіння
військової форми одягу, за бажанням можуть отримати грошову компенсацію за
речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, за цінами на день
підписання наказу про звільнення.

За змістом ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.І ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Оскільки представник
відповідача за дорученням Красько СЮ. не заперечував проти позову по суті, з
заявою про відмову у позові або запереченнями проти позову з підстав пропущення
строку звернення до адміністративного суду не звертався, тому позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню.

Отже, приймаючи рішення про задоволення адміністративного
позову ОСОБА_1, суд виходить з того, що позивач є військовослужбовцем,
звільненим з військової служби у запас з правом носіння військової форми одягу,
і відповідно до

пункту 27
"Положення про порядок
речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових
формувань у мирний час", затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 28.10.2004р. № 1444, має законне право за своїм бажанням одержати
грошову компенсацію замість речового майна, належного йому на день звільнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6,7,11, 17, 70, 71, 72, 89,
100, 159-163, підпунктом 3 п. З Розділу VII КАС
України, пунктом 27 "Положення про порядок речового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний
час", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р.
№ 1444, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Харківського університету Повітряних
Сил, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 заборгованості по грошовій компенсації
замість речового майна.

Стягнути з Харківського університету Повітряних Сил на користь ОСОБА_1
заборгованість по грошовій компенсації замість належного до видачі, на день
виключення зі списків особового складу, речового майна, у сумі 5 408
(п"ять тисяч чотириста вісім) грн. 69 коп.

На постанову суду першої інстанції може бути подана заява
про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня проголошення постанови.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження, з одночасною подачею копії
апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, або в порядку ч. 5 ст. 186
КАС України.