Справа № 22а-2412/2008
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2008-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 2412/08
Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку-48
Ковальова О.Б. (справа № 2а-195/07)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
- Мартиненка О.В. (доповідач),

суддів
- Уханенка С.А., Сафронової
С.В.,

при секретарі
- Соболь Т.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради

на постанову Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 24 жовтня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1до
Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради
про стягнення недоотриманих сум щорічної допомоги на оздоровлення, -

в с т а н о в и
л а :

У серпні 2007
року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці
та соціального захисту населення Олександрійської міської ради про
стягнення недоплачених коштів на
оздоровлення за період з 2000 року по 2006 рік, включно, в сумі 7501,50 грн.
Посилався на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС другої категорії у зв'язку з чим користується всіма правами
та пільгами, передбаченими діючим законодавством для цієї категорії осіб, а
тому, відповідно до ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ,
йому передбачені щорічні виплати на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат. Проте, відповідачем, всупереч вимогам Конституції України та Закону
України №796-ХІІ, було виплачено на користь позивача в період з 2000 по 2006
рік, включно, значно занижені суми компенсації на оздоровлення без врахування
встановленого на території України розміру мінімальної заробітної плати
починаючи з 2000 року та по 2006 рік, включно.

Постановою
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 жовтня
2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. З відповідача на
користь позивача було стягнуто недоплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення
в розмірі 5501,50 грн. за період часу з
2000 року по 2005 рік, включно, з врахування при визначенні суми грошової
допомоги розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати такої допомоги.
В задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача недоплачених сум
щорічної допомоги на оздоровлення за 2006 рік - було відмовлено.

Не погодившись з
постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати
постанову районного суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального
права та ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Перевіривши
матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив, що
позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
другої категорії що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.2) та
відповідно до ст. 48 Закону України №796-ХІІ має право на виплату щорічної
допомоги на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Суд вірно зазначив, що виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над урядовими нормативно-правовими актами, при
вирішенні даного спору необхідно застосовувати саме норми Закону, а не
постанови Кабінету Міністрів.

Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України
, органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 4 статті 48 Закону №796-ХІІ
, щорічна допомога учасникам ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії виплачується у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат. При цьому, розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати (аб.7 ч. 4
ст. 48 Закону № 796-ХIІ ).

Згідно ст. 1 ЗУ
"Про встановлення розміру мiнiмальної заробітної плати на 2000 рік"
розмір мiнiмальної заробітної плати встановлено з 1 квітня 2000 року - 90
гривень, з 1 липня 2000 року - 118
гривень на місяць.

Статтею 1 Закону України "Про встановлення
мінімальної заробітної плати на 2002 рік" від 13.12.2001 р. № 2896-III розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1 січня 2002 року у розмірі 140
гривень на місяць, а з 1 липня 2002 року - 165 гривень на місяць.

Статтею 1 Закону України "Про встановлення
мінімальної заробітної плати на 2003 рік" від 26.12.2002 р. № 372-IV
розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1 січня 2003 року у розмірі
185 грн. на місяць, з 1 грудня 2003 року - 205 грн.

Відповідно до ст. 89
Закону України "Про Держаний бюджет України на 2004 рік"
розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1 вересня 2004 року - 237 гривень на місяць.

Відповідно до ст. 83 Закону України "Про Держаний
бюджет України на 2005'' розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1
січня 2005 року у розмірі 262 гривні на місяць, з 1 квітня 2005 року - 290
гривень на місяць, з 1 липня 2005 року - 310 гривень на місяць, з 1 вересня
2005 року - 332 гривні.

Зі змісту вимог
законів України про встановлення розмірів мінімальних заробітних плат на 2000 -
2005 роки, законів України про державний бюджет України на 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005 роки не
вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей
застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації
норми статті 48 Закону № 796-ХІІ, на що вірно в своєму рішенні вказував суд
першої інстанції.

Крім того, встановлений ще в 1996 році постановою КМУ №
836 розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не
змінювався і не відповідає розміру, встановленому іншими законами України.

За таких обставин
та з урахуванням вимог статті 48 Закону №796-ХІІ, Управління праці
та соціального захисту населення Олександрійської
міської ради повинно виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення
за 2000 - 2005 роки, виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виникнення права на виплату. Але якщо вона не була
виплачена своєчасно в той рік, який належить до виплати, то необхідно прийняти
до розрахунку розмір мінімальної заробітної плати, який діяв за останній місяць
поточного року. Виходячи з вищевикладеного
колегія суддів приходить до висновку, що відповідач повинен виплатитиОСОБА_1
недоотриману суму щорічної допомоги виходячи з наступного розрахунку:

за 2000 рік - 90 х 5 = 450 грн.;

за 2001 рік - 118 х 5 = 590 грн.;

за 2002 рік - 165 х 5 = 825 грн.;

за 2003 рік - 205 х 5 = 1025 грн.;

за 2004 рік - 237 х 5 = 1185 грн.;

за 2005 рік - 332 х 5 = 1660 грн.;

а всього 5735,00 грн. - 233,50 грн. (сума отримана позивачем) = 5501,50
грн.

Крім того, що
стосується вимоги позивача в частині
виплати коштів на оздоровлення за 2006 рік, то суд першої інстанції
вірно відмовив в задоволені цієї вимоги, оскільки дію аб. 2 ч. 4 ст. 48 Закону
№796-ХІІ було зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій і допомоги у
розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом України
"Про Держаний бюджет України на 2006''. Цей закон не визнано
неконституційним, він є чинним, тому при вирішенні питання необхідно
враховувати його положення і таким чином нема правових підстав для стягнення
матеріальної допомоги за цей рік з урахуванням розміру мінімальної зарплати.

На підставі
вищевикладеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200
КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської
міської ради - залишити без задоволення.

Постанову
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 жовтня
2007 року - залишити без змін.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця з моменту набрання законної сили.

Повний текст ухвали виготовлено 13.08.2008 року.

Головуючий суддя:

Судді: