Справа № 2-а-82/2008
Суддя: Дубенець М.І.
Дата ухвалення: 2008-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а-82/2008 року
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2008 року Канівський
міськрайонний суд

Черкаської
області

в складі :

головуючого- судді Дубенець М.І.

при секретарі Шпарьовій М.І.

позивача ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Канів, Черкаської області справу за адміністратвиним позовом
ОСОБА_1 до Управління праці і
соціального захисту населення Канівської міської ради про стягнення
недоотриманих сум та щомісячної грошової допомоги,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся в суд до відповідача
з позовом про стягнення недоотриманих сум та щомісячної грошової допомоги,
посилаючись на те, що відповідач в порушення вимог ч. 1 ст. 37 цього Закону України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не виплачував
йому щомісячну грошову допомогу у зв'язку
із обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства у розмірі 30 % від мінімальної заробітної
плати, в порушення цих вимог відповідач проводив оплату щомісячно в розмірі
5,20 грн., внаслідок чого за період 2005-2007 р.р. утворилась заборгованість по
допомозі на оздоровлення в розмірі 7056 грн., а відповідно до ст. 48 Закону
України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»йому повинна була бути виплачена одноразова компенсація в розмірі 45
мінімальних заробітних плат при отриманні ІІ групи інвалідності в сумі
18780грн., всього заборгованість становить 25836 грн. , яку і просить стягнути
з відповідача .

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги змінив, просив стягнути з відповідача на його користь одноразову щорічну
допомогу на оздоровлення за 2007р. в сумі 1980грн. та 200грн. за надання
правової допомоги адвоката. Від інших позовних вимог відмовився.

Адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав ,просив його задоволити.

Представник відповідача Управління
праці і соціального захисту населення Канівської міської ради позовні вимоги не
визнав та пояснив, що Управління праці і соціального захисту населення діяло в
межах законодавства, порушень по питанню нарахування щорічної допомоги на
оздоровлення не було. Визначено Порядок підвищення розміру доплат, пенсій і
компенсацій, передбачених цим Законом - «Конкретні розміри всіх доплат, пенсій,
компенсацій підвищується Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни
індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати». З 1996 року в законах, що визначали розмір
мінімальної заробітної плати, встановлювалася норма, що до прийняття Верховною Радою
України змін до законів, де для розрахунків застосовується мінімальна зарплата,
Кабінету Міністрів України застосувати ці норми, виходячи з реальних
можливостей держбюджету. Статтею 109 Закону України «Про Державний бюджет на
2006 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2006 році встановлювати
розміри соціальних виплат, які відповідно до чинного законодавства визначаються
залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Крім цього,
оскільки Кабінетом Міністрів України надалі жодних рішень із цих питань не
приймалося, а Верховна Рада України своїми рішеннями призупиняла Закони України
«Про Державний бюджет» на відповідні роки дію положень соціальних статей щодо
відповідних виплат, то управління праці не мало права та законних підстав
виплачувати позивачу щорічну допомогу на оздоровлення за вказаний період
відповідно до положень ст. 48 Закону України Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катасрофи”.
Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в зв'язку з тим, що
позивачем пропущений річний строк звернення до адміністратвиного суду.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши позивача, представника відповідача, вважає, що позов підлягає до
задоволення.

В судому засіданні з достовірністю
встановлено, що позивач дійсно являється постраждалим внаслідок аварії на
Чорнобильській атомній електростанції 1-ої категорії, що підтверджується
посвідчення Серія НОМЕР_1 від 17.04.2007р. (а.с. 5) і відповідно до ст.48
України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» позивачка має право на щорічну допомогу на
оздоровлення у розмірі п”яти мінімальних заробітних плат, а розмір мінімальної
заробітної плати відповідно до ч.4 ст.48 вищезазначеного закону визначається на
момент виплати. Враховуючи те, що мінімальна
заробітна плата на момент проведення позивачу виплат в квітні 2007
року становила 420 гривень, що стверджується
довідкою відділу статистики в м. Канів , то провівши
відповідні розрахунки в 2007 році - 420х5=2100 гривень, таку саме суму щорічної допомоги на оздоровлення повинен
був виплати позивачу відповідач за вищевказаний період часу, однак за даний
період відповідачем було виплачено в
2007 році - 120 гривень, , що стверджується довідкою (а.с. 6)
тобто недоплачена сума щорічної допомоги на оздоровлення за вищевказаний період
часу складає 2100-120=1980 гривень.

Посилання представника відповідача на те, що Закон України
«Про Державний бюджет України» є пріоритетним відносно чинних Законів і тому
виплати проводились відносно даного Закону не ґрунтується на ч.2 ст.152
Конституції України де зазначено, що Закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. А відповідно до
ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права,
а Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові
акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до
ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з
прав людини» від 23.02.2006 року №3477-ІУ, суди застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні, ухваленому 30 листопада
2004 року у справі «Бакалов проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що для держави неприпустимо пояснювати невиплату
боргу браком бюджетних коштів, тому посилання представника відповідача на відсутність коштів
не може бути підставою для
відмови в задоволенні позову.

В рішенні
Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, 17 березня 2004 року
№7-рп/2004, від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 вказано, що Конституційний Суд
України вважає, що оскільки для значної кількості громадян України пільги, компенсації і
гарантії, право на які передбачене
чинним законодавством, є додатком до основних джерел існування, необхідною складовою конституційного права на забезпечення
життєвого рівня який принаймні не може бути нижчим від прожиткового мінімуму,
встановленого законом, то звуження змісту та обсягу цього права шляхом
прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції
України не допускається.

Крім того,
інших доказів правомірності свого рішення, як в період підготовки справи до
розгляду так і під час судового розгляду представник відповідача до суду не
надав. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень
обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

А тому, враховуючи вищенаведене суд
вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити та стягнути з
відповідача на користь позивача
недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення за 2007 р., як компенсацію
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особі, яка стала інвалідом ІІ групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи, в сумі 1980 гривень. Також підлягають до задоволення
позовні вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача на його користь 200грн за надання правової допомоги
відповідно до ст. 90 КАС України.

Суд критично оцінює посилання представника відповідача на пропуск позивачем
річного строку звернення до суду за захистом своїх прав, оскільки, вважає, що
процесуальний строк слід
рахувати з 09.07.2007 року, тобто, з дня прийняття рішення Конституційного
суду України.

Крім того, суд вважає, що при
прийнятті рішення про відшкодуваня щорічної допомоги на оздоровлення слід
застосовувати поняття аналогії права згідно ст. 46 ЗУ „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування” згідно з якою, якщо виплати здійснені неправильно
по вині органу, який призначив і виплачує ці виплати, то вони виплачуються за
минулий час без обмежень будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати
частини доходів.

Від сплати
судових витрат сторони звільнені.

Керуючись ст.ст. 8, 12, 22, 48, 152
Закону України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”від
28.02.91 р. №796-ХІІ, рішеннями
Конституційного Суду України від 01.12.04 року № 20-рп, Закону України „Про
Державний Бюджет” на 2005-2007 роки, Рішенням Європейського суду з прав людини
від 30.11.2004 року „Бакалов проти України”, правових позицій Вищого
Адміністративного Суду України, ст.ст. 2, 4, 6, 9, 11, 17, 19, 71, 159, 160-163
КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення Канівської міської ради на користь ОСОБА_1
недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення за 2007р. за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особі, яка стала інвалідом 2 групи внаслідок Чорнобильської
катастрофи, в сумі 1980 грн. та витрати за надання правової допомоги в сумі
200грн., а всього стягнути 2180 грн.

Від сплати судових витрат сторони
звільнені.

На постанову суду може бути подана заява про апеляційне
оскарження до Київського апеляційного адміністративного суду через Канівський
міськрайонний суд на протязі десяти днів з дня проголошення постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського
апеляційного адміністративного суду через міськрайсуд
на протязі двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
М.І.Дубенець