Справа № 22-а-2061/2008
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Ковталів Р.Т. Справа № 22-а-2061/08
районний суд Львівської області ряд. стат. звіту № 61
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при секретарі - Неміш
О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу головного
управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на
постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 25 грудня 2006
року у справі № 2-а-90/06 за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського районного
відділу управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області,
управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про
визнання протиправною бездіяльності щодо призначення та невиплати належних
доплат і матеріальної допомоги, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Миколаївського районного суду Львівської
області від 25 грудня 2006 року було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1
до Миколаївського РВ УМВС України у Львівській області, УМВС України у
Львівській області про визнання протиправною бездіяльність щодо невиплати
доплати за вислугу років в розмірі 25% суми пенсії, яка могла бути нарахована у
разі виходу на пенсію за період з 21.04.2002 року до 24.12.2002 року та
матеріальної допомоги в розмірі двох окладів грошового утримання при наданні
чергових відпусток, починаючи з 01.09.1995 року і до часу звільнення позивача
із служби в органах внутрішніх справ України у грудні 2002 року.

У поданій апеляційній скарзі відповідач ГУ МВС України у
Львівській області просить зазначену постанову скасувати і ухвалити нову про
відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, покликаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального права та невідповідність його висновків
обставинам справи. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що пунктом 3
Указу Президента України № 926 від 04 жовтня 1996 року «Про умови грошового
забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників
органів внутрішніх справ» керівникам органів внутрішніх справ надано право, а
не покладено обов'язок установлювати особам рядового і начальницького складу
цих органів, які мають право на пенсію за вислугу років і залишені за їхньою
згодою та в інтересах справи на службі, щомісячну доплату в розмірі від 25 до
50% суми пенсії, яка б могла бути їм нарахована. Просить врахувати, що наказ
МВС України № 577 від 29 серпня 1995 року, яким суд керувався задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1 щодо виплати матеріальної допомоги, втратив чинність 31
жовтня 1996 року на підставі наказу МВС України за № 750.

Під час апеляційного розгляду справи представник апелянта
повністю підтримав вимоги за апеляційною скаргою та надав суду пояснення
відповідно до її змісту.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні суду
апеляційної інстанції вимоги апелянта заперечив, вважає постанову суду першої
інстанції законною та обґрунтованою, просить залишити її без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове
засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх
відсутності відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - скасуванню з наступних мотивів.

Відповідно до підпункту «а» ст. 3 Указу Президента
України № 926 від 04 жовтня 1996 року «Про умови грошового забезпечення осіб
рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх
справ» керівники органів внутрішніх справ у межах асигнувань, що виділяються на
утримання цих органів, мають право установлювати особам рядового і
начальницького складу органів внутрішніх справ, які мають право на пенсію за
вислугу років згідно із законодавством і залишені за їхньою згодою та в
інтересах справи на службі, щомісячну доплату в розмірі від 25 до 50 відсотків
суми пенсії, яка б могла бути їм нарахована.

Вказаним нормативно-правовим актом керівникам органів
внутрішніх справ надано право, а не закріплено обов'язок встановлювати
відповідній категорії працівників органів внутрішніх справ щомісячну надбавку у
розмірі від 25 до 50 відсотків суми пенсії, яка б могла бути їм нарахована у
разі виходу на пенсію. При цьому можливість реалізації такого право
безпосередньо залежить від бюджетного фінансування зазначених органів, а розмір
передбаченої надбавки визначається самим керівником.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до
висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправною
бездіяльності відповідачів щодо призначення і виплати ОСОБА_1 спірної
щомісячної надбавки.

Крім того, оскільки встановлення передбаченої підпунктом
«а» ст. 3 Указу Президента України за № 926 від 04 жовтня 1996 року надбавки
можливе виключно відносно працюючих осіб рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, а позивач у справі звільнений зі служби у грудні 2002
року, слід вважати неправомірним рішення суду першої інстанції про зобов'язання
начальника Миколаївського РВ УМВС України у Львівській області та начальника
УМВС України у Львівській області у місячний строк з часу набрання ним законної
сили вирішити питання про можливість встановлення йому доплати у розмірі 25%
суми пенсії за віком.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в іншій частині, а
саме щодо виплати матеріальної допомоги в розмірі двох окладів грошового
утримання при наданні чергових відпусток за період вересень 1995 року - грудень
2002 року, Миколаївський районний суд Львівської області помилково керувався
наказом МВС України №577 від 29 серпня 1995 року «Про заходи щодо соціального захисту
осіб рядового і начальницького складу, військовослужбовців МВС України», який
втратив чинність на підставі наказу МВС України № 750 від 31 жовтня 1996 року.

Враховуючи
наведене, колегія суддів приходить до висновку про порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення
справи. Відтак, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової,
якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 202 п.4, 205, 207 КАС України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу задовольнити.

Постанову Миколаївського районного суду Львівської
області від 25 грудня 2006 року у справі № 2-а-90/06 за позовом ОСОБА_1 до
Миколаївського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ
України у Львівській області, управління Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності щодо призначення
та невиплати належних доплат і матеріальної допомоги скасувати і прийняти нову
постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення
та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.М.Багрій

В.З.Улицький