Справа № К-13021/06
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2008-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2008 Вищий адміністративний суд України в складі
колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Нечитайла О.М.

Пилипчук Н.Г.

Сергейчука О.А.

Степашка О.І.

розглянувши у письмовому
провадженні касаційну скаргу

Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

на постанову Одеського
апеляційного господарського суду від 14.06.2005

у справі №14/262-04-8309

за позовом Ізмаїльської державної податкової
інспекції Одеської області

до Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

про стягнення заборгованості, -

та зустрічним позовом Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1

до Ізмаїльської державної податкової інспекції Одеської
області

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення та рішення про
застосування штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Господарського суду Одеської області від 18.02.2005 у позові Ізмаїльській ОДПІ
про стягнення 3740 грн. відмовлено. Зустрічний позов СПД ОСОБА_1 задоволено.
Визнано недійсним податкове повідомлення-рішення Ізмаїльської ОДПІ
№2/0/11459 від 13.08.2004 та рішення про застосування фінансових санкцій №/0-11460 від
13.08.2004.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.06.2005
рішення місцевого господарського суду змінено. Позов Ізмаїльської ОДПІ Одеської
області задоволено повністю. Стягнуто з СПД-ФО ОСОБА_1 на користь Ізмаїльської
ОДПІ Одеської області 3740 грн. штрафних санкцій, 374 грн. держмита та 118 грн.
витрат на ІТЗ судового процесу. Зустрічний позов задоволено частково. Визнано
недійсним податкове повідомлення-рішення
Ізмаїльської ОДПІ Одеської області №2/0/11459 від 13.08.2004 в
частині визначення штрафу податковим зобов'язанням. В решті зустрічного позову
відмовлено.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою СПД -
ф.о. ОСОБА_1, у якій ставиться питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та
залишення в силі рішення суду першої інстанції, з підстав неправильного
застосування судом норм матеріального права.

Перевіривши під час письмового провадження повноту встановлення обставин
справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи
з такого.

11.08.2004 Ізмаїльською ОДПІ Одеської області проведено перевірку з питань
здійснення розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу
магазину «Вогні Буджака», що належить
СПД - ф.о. ОСОБА_1, за якої складено акт №2000642 від 11.08.2004.

Перевіркою встановлено факт реалізації тютюнових виробів та алкогольних
напоїв без наявності ліцензії на право
торгівлі цим товаром, а також проведення розрахунків без використання книги
обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки.

На підставі акту перевірки Ізмаїльською ОДПІ Одеської області прийнято
рішення №2/0-11460 від 13.08.2004, яким до відповідача на підставі
абз.4 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн., а
також прийнято податкове повідомлення-рішення №2/0/11459 від
13.08.2004, яким за порушення, передбачене пунктом 5 статті 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг» відповідно до пункту 3 статті 17
цього ж Закону визначила податкове зобов'язання зі сплати штрафу у сумі
340 грн.

Суд першої інстанції, визнаючи
недійсним рішення Ізмаїльської ОДПІ про застосування фінансових санкцій
№2/0-11460 від 13.08.2004 у сумі 3400 грн., обґрунтовував своє
рішення тим, що перелік товарів і їх
вартість вказані у акті перевірки не співпадає із переліком товарів і їх
вартістю вказаним у додатку до акту №4 до акту перевірки у зв'язку з чим акт перевірки не може бути підставою
для прийняття рішення.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого господарського
суду, дійшов висновку, що невідповідність переліку товару зазначеного в акті
перевірки, переліку товару наведеному в додатку №4 до акту цілком можливо,
оскільки в додатку наведено перелік товару, що знаходився на реалізації
(збереженні) та перевірений суцільно (вибірково). Невідповідність даних
переліків не свідчить про відсутність з боку
СПД порушень, які виразилися у торгівлі тютюновими та алкогольними
напоями без наявності відповідних ліцензій, у зв'язку з чим позивачем
правомірно прийнято рішення про застосування фінансових санкцій в розмірі 3400
грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення, яким
визначено штрафні санкції в сумі 340 грн., за порушення статті 3 Закону
України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг», за проведення розрахунків без використання
книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки, то суд апеляційної
інстанції, визнавши доведеним факт вчинення даного правопорушення, дійшов
висновку про необхідність визнання його недійсним в частині визначення штрафних санкцій сумою податкового зобов'язання.

Судова колегія, погоджуючись з висновками суду апеляційної інстанції про
помилковість рішення місцевого господарського суду щодо необхідності дотримання
відповідності переліку товарів і їх вартості вказаних у акті перевірки переліку
вказаному у додатку до акту №4, разом з тим вважає, що воно прийнято без всебічного і повного з'ясування всіх
фактичних обставин справи, незастосування системного аналізу норм чинного
законодавства.

Як вбачається зі спірного рішення, підставою для застосування
відповідальності за роздрібну торгівлю алкогольними напоями і тютюновими
виробами без наявності відповідних ліцензій податковим органом зазначено абзац
4 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів».

Однак, визначений позивачем абзац 4 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів», визначає розмір фінансових санкцій у вигляді штрафу у разі
виробництва алкогольних напоїв з використанням інших видів спирту (крім
етилового, коньячного і плодового, спирту етилового ректифікованого
виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового) у розмірі 200 відсотків вартості виробленої
продукції (за оптово-відпускними цінами), але не менше 8500 гривень.

У той час, як штрафні санкції за зазначені в акті порушення передбачені
абзацом 5 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів».

Таким чином, до відповідача застосована відповідальність за порушення,
наявність яких податковим органом не встановлена, однак даній обставині не
надана правова оцінка ні судом першої, ні апеляційної інстанцій.

Крім того, статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями або
тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами підприємницької діяльності
всіх форм власності, у тому числі її виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до статті 1 зазначеного Закону алкогольні напої - продукти,
одержані шляхом спиртового бродіння цукромістких матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з
вмістом сирту етилового понад 1,2 відсотка об'ємних одиниць, які відносяться до
товарних груп Гармонізованої системи опису та кодування товарів під кодами 22
04, 22 05, 22 06, 22 08.

Умови щодо віднесення напоїв до категорії «алкогольних» передбачені також
ч.2 ст.7 Закону України «Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові
вироби», відповідно до якої виробники алкогольних напоїв та тютюнових виробів
проводять маркування кожної пляшки (упаковки) алкогольних напоїв та кожної
пачки (упаковки) тютюнових виробів у такий спосіб, щоб марка розривалася під час
відкупорювання (розкривання) товару відповідно до Положення про виробництво,
зберігання, продаж марок акцизного збору, маркування алкогольних напоїв та
тютюнових виробів.

Напої «Ром-Кола», «Бренди-Кола», «Джин-Тоник», пиво акцизними марками не маркуються.

За таких обставин, правові підстави для визначення штрафних санкцій за
здійснення роздрібної торгівлі вищезазначеними напоями без наявності ліцензії,
відсутні.

Спірним рішення до відповідача застосовано штрафні санкції у тому числі
за здійснення торгівлі без наявності
ліцензії на право торгівлі тютюновими виробами, а саме сигаретами «Winston».

Разом з тим, з матеріалі перевірки слідує, що на реалізації у відповідача
знаходились тютюнові вироби інших марок. Законом України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами за
наявності у суб'єктами підприємницької діяльності ліцензії.

Однак, у справі не встановлено притягнення відповідача до відповідальності
відбулося за відсутність у нього ліцензії на торгівлю тютюновими виробами
взагалі, чи конкретно на сигарети «Winston», визначені в акті.

Щодо податкового повідомлення-рішення про визначення відповідачу штрафних
санкцій за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», то
судами надавалась оцінка формі рішення податкового органу, при цьому
доведеність факту вчинення даного правопорушення не з'ясовувалась.

Оскільки вищезазначеним обставинам не була надана оцінка
ні судом першої ні апеляційної інстанції, судова колегія приходить до висновку
про необхідність скасування прийнятих у справі судових рішень та направлення
справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і
повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити
докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті
і, в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального
права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняти
обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 227, 230 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Одеського
апеляційного господарського суду від 14.06.2005 та рішення Господарського суду Одеської
області від 18.02.2005 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала вступає в законну силу з
моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України за
винятковими обставинами протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді
О.М.Нечитайло

Н.Г.Пилипчук

О.А.Сергейчук

О.І.Степашко