Справа № К-8025/07
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2008-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Харченка В.В.

суддів: Гордійчук М.П., Леонтович
К.Г., Матолича С.В., Шкляр Л.Т.

при секретарі - Мельник І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 1 вересня 2004 року у справі за скаргою
ОСОБА_1 на неправомірні дії
Управління пенсійного фонду України в м. Керчі
АР Крим про перерахунок пенсії та про зобов'язання проведення перерахунку пенсії , -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2004 року ОСОБА_1 звернувся в
суд із скаргою на неправомірні дії Управління пенсійного фонду України в
м. Керчі щодо відмов про перерахунок пенсії та про зобов'язання проведення перерахунку пенсії 3 01.12.2001 р.
по 31.12.2003 р. із зобов'язанням
відповідача відновити пенсію в розмірі 557,94 грн., мотивуючи тим, що УПФ в м.
Керчі незаконно зменшив з 01.12.2001
р перераховану йому пенсію за його
заявою від 11.03.2001 р. з 557,94 грн. до 376,71 грн.. Крім того, Управління
пенсійного фонду незаконно відмовило в
перерахунку пенсії за повторною заявою
від 03.02.2004 р.

Рішенням Керченського міського
суду від 29 квітня 2004 року скарга задоволена, визнані незаконними дії
Управління пенсійного фонду України в

____________________________________________________________________________________________________________________

Справа № К-8025/07
Доповідач:
Леонтович К.Г.

м. Керчі в частині зниження скаржнику та у відмові
в перерахунку пенсії та зобов'язано перерахувати пенсію в розмірі 557,94 грн.

Ухвалою апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 1 вересня 2004 року рішення суду першої інстанції скасоване,
скаргу ОСОБА_1. на неправомірні дії Управління пенсійного фонду України в
Керчі залишено без розгляду з
роз'ясненням на звернення до суду в
порядку позовного провадження.

Не погоджуючись з ухвалою суду
апеляційної інстанції ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність
застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1призначена
пенсія як працівнику льотного екіпажу
повітряних суден цивільної авіації за вислугою років на підставі ст.53 Закону України “Про
пенсійне забезпечення” з 1998 року. Після призначення пенсії в Законодавство,
яке регулює питання пенсійного
забезпечення були внесені зміни, зокрема, були внесені зміни до ст.53 Закону
України “Про пенсійне забезпечення”, які вступили в законну силу з 07.12.1999
р.. Вказаними змінами передбачався перерахунок пенсій громадянам, в тому числі
і працівникам льотного екіпажу
повітряних суден цивільної авіації. Оскільки позивачу нарахована
пенсія до 07.12.1999 р., то відповідно
прийнятих змін до пенсійного законодавства йому відповідачем був проведений
перерахунок пенсії з урахуванням
максимального розміру величини
заробітної плати працівників, зайнятих в
галузях економіки України, за період з грудня 1998 р. до листопада 1999 р., з визначенням розміру пенсії в сумі 376,71 грн.. На підставі заяви від
11.03.2001р. ОСОБА_1Управлінням пенсійного фонду знову був проведений
перерахунок пенсії за період з 01.03.1987 р. по 29.02.1992 р. з нарахування м
пенсії в розмірі 557,94 грн..
Управлінням пенсійного фонду України в м. Керчі з 01.12.2001 р. основний розмір пенсії позивачу був
зменшений до 376,71 грн. у зв'язку з
допущеною помилкою при перерахуванні
пенсії. ОСОБА_1 вважає незаконним зменшення відповідачем розміру пенсії в
грудні 2001 р.

Суд першої інстанції, задовольняючи скаргу,
виходив з тих обставин, що вимоги
позивача відповідають нормам діючого пенсійного законодавства. Скарга розглянута
судом першої інстанції за нормами ст.ст.248-1,248-2 ЦПК України 1964 р., який
діяв на час звернення до суду

Апеляційний суд, не погоджуючись з висновками
суду першої інстанції, прийшов до висновків про залишення
без розгляду скарги ОСОБА_1. на неправомірні дії Управління пенсійного фонду
України в Керчі з роз'ясненням на
звернення до суду в порядку позовного
провадження.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не погоджується із наведеними висновками
апеляційного суду щодо відсутності
публічно-правового спору.

Дії Управлінням пенсійного фонду
України в м. Керчі в даному випадку
мають публічно-правовий характер, які випливають із його управлінських функцій,
тому скарга підлягала розгляду в порядку
адміністративно-правового судочинства згідно ст.ст.248-1,248-2 ЦПК України 1964
р., який діяв на час звернення до суду.
ОСОБА_1 звертається до суду з
вимогами про зобов'язання щодо проведення перерахунку його пенсії та встановлення її розміру в сумі 557,94 грн.
Скаржник просить зобов'язати УПФ до вчинення дій, які відносяться
до управлінських повноважень останнього.
Тобто, в даному випадку має місце спір публічно-правового характеру

Отже, вимоги ОСОБА_1. до
Управління пенсійного фонду України в м.
Керчі носять адміністративно-правовий
характер.

Виходячи з наведеного, суд першої
інстанції, встановивши наявність
адміністративно-правового спору щодо прав скаржника та обов'язків УПФ,
прийшов до вірних висновків про розгляд даного спору в порядку адміністративно-правового
провадження.

Разом з тим, суд апеляційної
інстанції прийшов до помилкових висновків, що дана скарга не підлягає розгляду
в порядку адміністративно-правового судочинства згідно ст.ст.248-1,248-2 ЦПК,
оскільки у вказаному порядку розглядаються скарги, в яких відсутній спір про право.

Згідно розділу VII
п.7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України вказані спори
підлягають розгляду в порядку адміністративної
юрисдикції за нормами КАСУ.

Відповідно до ч.1 ст.227 КАС
України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення
норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення
незаконної ухвали, якою провадження у справі не закінчується.

Суд апеляційної інстанції,
залишаючи без розгляду вказаний спір на підставі невірних висновків щодо його майнового
характеру, порушив норми процесуального
права, що привело до безпідставного залишення його без розгляду.

За таких обставин доводи
касаційної скарги спростовують висновки суду апеляційної інстанції, а касаційна
скарга підлягає частковому задоволенню
із скасуванням рішення апеляційного суду та направленням справи до суду
апеляційної інстанції на судовий розгляд, оскільки, апеляційний суд не розглядав по суті адміністративно - правовий спір між
сторонами.

Керуючись
ст.ст.220,221,223,227,230,231 Кодексу адміністративного судочинства України
колегія суддів Вищого адміністративного суду України,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 1 вересня 2004 року скасувати, справу направити до суду
апеляційної інстанції на судовий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України за винятковими
обставинами протягом одного місяця з дня їх відкриття.

Судді: