Справа № 22-а-947/2008
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2008-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-947/08 р. Головуючий у першій інстанції: Бендик О.Г.
Доповідач: Саприкіна І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
травня 2008 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Бабенко К.А., Межевича В.М.,

при секретарі: Калініній Л.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонний суду Київської
області від 3 травня 2007 року по справі за її позовом до Сільської ради села
Семиполки Броварського району Київської області, Колективного
сільськогосподарського підприємства «Семиполківський», Броварського
райвиконкому, Броварської райради народних депутатів про оскарження рішення
Семиполківської сільської ради про розпаювання земель, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1
звернулася до Броварського міськрайонний суду
Київської області з адміністративним позовом до Сільської
ради с. Семиполки Броварського району Київської області, Колективного
сільськогосподарського підприємства «Семиполківський», Броварського
райвиконкому, Броварської райради народних депутатів про оскарження рішення
Семиполківської сільської ради щодо розпаювання земель.

Ухвалою
Броварського міськрайонний суду Київської області від
3 травня 2007 року адміністративний позов було повернуто позивачці.

Не
погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, позивачка подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати незаконну ухвалу та постановити нову про прийняття
адміністративного позову до розгляду та відкриття провадження. В своїй
апеляційній скарзі апелянт посилається на неправомірність рішення суду першої
інстанції, вважає посилання на ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України є
неправильним.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на
апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1
звернулася до Броварського міськрайонний суду Київської області з позовом про
оскарження рішення Семиполківської сільської ради про розпаювання земель КСП
«Семиполківський», прийнятого ІV сесією Сільської ради села Семиполки Броварського району
Київської області від 08.12.1995 року та затвердженого 27.01.1996 року на
захист своїх прав та інтересів щодо можливості отримати земельний пай як
спадкоємця. Однією з своїх вимог, позивачка зазначила зобов'язання відповідача
внести її матір ОСОБА_2 до списків на приватизацію земельної ділянки (паю) та
видати сертифікат на земельну частку (пай) згідно згаданого вище рішення на
землях Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області -
для успадкування позивачкою.

Броварський міськрайонний суду Київської області прийшов до
висновку про повернення позивачці адміністративного позову, оскільки у позивачки не має
повноважень на ведення справи померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, а позовна заява
містить вимогу, що стосується останньої. В обґрунтування такої позиції, суд
першої інстанції посилається на положення ч. 4 ст. 25 ЦК України, відповідно до
яких правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до п. 1 ст. 3 КАС України, справа
адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це переданий на
вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією
зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські
функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Адміністративний позов - це звернення до
адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових
відносинах (п. 6 ст. 3 КАС України).

Колегія
суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку
щодо повернення позову ОСОБА_1, оскільки остання вважає, що порушені саме її
права, проте без задоволення вимоги, що стосується її померлої матері, не
можливо одразу вирішити спір про порушення прав позивачки, яка є спадкоємицею
ОСОБА_2.

Броварський міськрайонний суду Київської області посилається на ч. 5 ст. 106 КАС
України: якщо позовна заява подається представником, то у ній зазначаються ім'я
представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса
електронної пошти, якщо такі є. Одночасно з позовною заявою подається
довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника. В
даному випадку це не може бути підставою для повернення позовної заяви,
оскільки позивачка не виступає представником померлої, а захищає свої права та
інтереси.

При вирішенні спору по
суті потрібно застосовувати положення ст. 11 КАС України. А саме:

Розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи
в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості
(ч. 1).

Суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять (ч. 2).

Кожна особа, яка
звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд,
крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в
інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають
адміністративної процесуальної дієздатності (ч. 3).

Суд вживає передбачені
законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі
щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (ч. 4).

Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає (ч. 5).

Відповідно до ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере
участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити
причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони
знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і
витребує необхідні докази.

Суб'єкт владних
повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які
можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку
суд витребує названі документи та матеріали.

Суд може збирати докази з
власної ініціативи.

Якщо особа, яка бере
участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Виходячи
з положень ч. 1 ст. 52 КАС України, суд першої інстанції, встановивши, що з
адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги,
або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може
за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача
належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни
підсудності адміністративної справи.

Тобто,
суд першої інстанції повинен був з'ясовувати хто є належним позивачем по даному
спору вже при розгляді справи по суті в судовому засіданні, а подача позову
неналежним позивачем, не може слугувати підставою для відмови в прийнятті
вказаних вимог. А в разі встановлення факту, що позов подано не належним
позивачем - це є підставою для відмови в задоволенні позову.

Тобто
дані обставини суд повинен з'ясувати при розгляді справи по суті в судовому
засіданні.

Отже,
судова колегія приходить до висновку, що ОСОБА_1 неправомірно повернуто позов з
підстав, визначених відповідною ухвалою. Позивачка звернулася за захистом свого
порушеного права та розпорядилася своїми позовними вимогами на свій розсуд.
Питання щодо належності чи неналежність позивача усувається в судовому
засіданні при розгляді справи по суті.

За
таких підстав колегія суддів знаходить, що ухвала суду першої інстанції, за
змістом якої адміністративний позов повернуто позивачці, підлягає скасуванню.
Дану справу належить повернути до суду першої інстанції для продовження
судового розгляду.

Згідно зі ст. 199 КАС України за наслідками апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду і постановити нову з направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду справи.

Отже, колегія суддів прийшла до висновку про
необхідність скасування ухвали Броварського
міськрайонний суду Київської області від 3 травня 2007 року та направлення справи до суду першої інстанції для
вирішення питання відкриття провадження та продовження розгляду.

Керуючись,
ст.ст.3, 15, 17, 19, 195, 196, 199, 205, 206 КАС України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу
Броварського міськрайонний суду Київської області від
3 травня 2007 року - скасувати, справу направити до суду першої
інстанції для вирішення питання відкриття провадження та продовження розгляду
справи.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
суддя:

Судді: