Справа № 2-а-2941/2008
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2008-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2941/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2008 року 10 год. 04 хв. м.
Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд під головуванням судді Шевчук
С.М., за участю секретаря судового засідання Василевич І.І. та сторін і інших
осіб, які беруть участь у справі:

органу прокуратури: Штогун О.С.;

позивач: не з'явився;

відповідач: представник
не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом Військового прокурора Рівненського гарнізону в інтересах особи ОСОБА_1
до Військової частини А 1573 про визнання дій відповідача протиправними,
стягнення з відповідача заборгованості по відшкодуванню витрат на відрядження в
розмірі 621,39 грн., суд, -

В С Т А Н О В И В:

Військовий прокурор Рівненського гарнізону в інтересах особи ОСОБА_1
звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до
Військової частини А 1573 про визнання дій відповідача протиправними, стягнення
з відповідача заборгованості по відшкодуванню витрат на відрядження в розмірі
621,39 грн.

В судовому засіданні прокурор та позивач надали пояснення, які повністю
співпадають з позицією, що викладена в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав та вказав, що
військова частина дійсно має заборгованість по виплаті позивачу витрат на
відрядження.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача,
прокурора, представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази,
оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позов слід
задоволити повністю .

Суд виходив з наступного.

Позивач - ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині А
1573.

Відповідно до ч. 6 ст. 14 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей”, при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з відрядженням в інші
населені пункти, військовослужбовцям відшкодовуються витрати на відрядження в
порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно до пункту 11 Постанови КМ України від 23.04.1999 року № 663 “Про норми
відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордон” зазначено, що
особливості направлення у відрядження військовослужбовців, визначаються
Міністерством оборони за погодженням з Міністерством фінансів України.

На виконання вимог пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 23
квітня 1999 року № 663 "Про норми відшкодування витрат на відрядження в
межах України та за кордон", Наказом Міністра оборони України від
17.01.2000 року № 9 затверджено Інструкцію про порядок відшкодування
військовослужбовцям Збройних Сил витрат на службові відрядження в межах
України.

Відповідно до п. 1.1 вказаного Наказу, службовим відрядженням вважається
поїздка військовослужбовця за розпорядженням командира або начальника на певний
строк в іншу місцевість для виконання службового завдання поза пунктом постійного
або тимчасового розквартирування військової частини (підрозділу), в якій
військовослужбовець проходить службу.

Для покриття особистих витрат під час відрядження військовослужбовцям
здійснюється виплата добових та відшкодування витрат на наймання житлового
приміщення, а також на проїзд до місця відрядження та назад.

Відповідно до довідки від 26.05.2008 року № 83 (а.с.9), заборгованість
військової частини перед майором ОСОБА_1 по відшкодуванню витрат на відрядження
по 2005 рік становить 621,39 грн.

22.05.2008 року позивач звернувся з письмовим рапортом до командира в/ч А
1573 про виплату позивачу заборгованості по відрядженнях за період 2004-2005
року в сумі 621,39 грн. (а.с.4), у чому позивачу було відмовлено.

Таким чином, дії відповідача, пов'язані з відмовою у відшкодуванні позивачу витрат на відрядження є
протиправними, а сума заборгованості по відрядженнях в сумі 621,39 грн.
підлягає до стягнення з відповідача повністю.

Відповідно до вимог
ст.21 Конституції України та п.2 ст.5, ст.36-1 Закону України “Про
прокуратуру”, на органи прокуратури покладено представництво інтересів держави
при наявності порушень або загрози порушень економічних та інших державних
інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних
осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Однією із форм
представництва є звернення до суду
з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола
осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними
правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб.

Судом приймається визнання позову
відповідачем, оскільки таке не суперечить закону, не порушує чиї небудь права,
свободи та інтереси.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги Військового
прокурора Рівненського гарнізону в інтересах особи ОСОБА_1 є обґрунтованими та
підлягають до задоволення повністю.

Підстави для застосування ст. 94 КАС України у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С
Т А Н
О В И В :

Позов Військового
прокурора Рівненського гарнізону в інтересах особи ОСОБА_1 задоволити повністю.

Визнати дії військової частини А 1573, пов'язані з відмовою у відшкодуванні ОСОБА_1 витрат на
відрядження, протиправними.

Стягнути з Військової частини А 1573 (35360, Рівненський
район, с. В.Омеляна, , р/р 2932 ГУДКУ у
Рівненській області, МФО 833017) на користь громадянина ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
заборгованість по відшкодуванню витрат на відрядження в розмірі 621,39 грн.
(шістсот двадцять одна гривня тридцять дев'ять копійок).

Виконавчий лист видати після набрання, відповідно до
статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постановою законної
сили в порядку, визначеному частиною 1 статті 258 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було
подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного
адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову.
Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня складення
постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
С.М.Шевчук

Повний текст постанови складено 07.07.2008
року.

Постанова
не набрала законної сили.

Суддя
С.М.Шевчук