Справа № 2а-256/2007
Суддя: Серьодкіна І.М.
Дата ухвалення: 2007-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-256/07 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2007
року Галицький районний суд м.
Львова

в складі:
головуючої - судді
Серьодкіної І.М.

при
секретарі Чорній Н.І.

з участю
позивача ОСОБА_1 , представника
відповідача Когутич І. Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Львові адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у
Львівській області про бездіяльність посадових осіб та відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

позивачка
звернулася до суду з позовом про визнання дій посадових осіб Головного
управління юстиції у Львівській
області незаконними, визнання постанови 46 ВО
від 02.06.2003 року незаконною, відшкодування матеріальної та
моральної шкоди в розмірі 50000
грн..

Позовні
вимоги мотивувала тим, що 02.06.2003 року
завдезвідділом ЛОСЕС було видано постанову 46-ВО «Про посилення заходів з
контролю за організацією та проведенням дезінфекційних заходів, впровадження порядку обліку дезінфекційних
робіт на об'єктах державного санітарно-епідеміологічного нагляду Львівської
області». 27.06.2003 року
дана постанова була зареєстрована у Львівському обласному управлінні юстиції.
Позивачка письмово зверталася до відповідача з приводу незаконності згаданої
вище постанови, однак отримувала формальні
відповіді. Постановою головного санітарного лікаря Львівської області від 28.05.2004 року постанова 46 ВО була скасована.
Службові особи відповідача своєю бездіяльністю перевищили повноваження, створили умови переслідування за
критику, чим заподіяли шкоду в розмірі 50000 грн..

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1
адміністративний позов підтримала,
дала пояснення, аналогічні фабулі
справи.

Представник
відповідача Головного управління юстиції у Львівській області адміністративний
позов заперечила та пояснила, що 23.06.2003 року було подано
на державну реєстрацію Постанову Головного державного санітарного лікаря
Львівської області від 02.06.2003 року №46-ВО «Про посилення заходів з контролю
за організацією та проведенням дезінфекційних заходів, впровадження порядку обліку дезінфекційних
робіт на об'єктах державного санітарно-епідеміологічного нагляду Львівської
області». Оскільки дана постанова містила ознаки нормативно-правового акту та
підлягала за результатами, проведеного
начальником відділу правової роботи,
правової освіти, реєстрації
відомчих нормативних актів Львівського обласного управління юстиції, аналізу,
державній реєстрації в управлінні юстиції. Такий аналіз згідно вимог
законодавства проводився усно. Крім того на всі звернення позивачки, як усні так і письмові відповідачем
надавалися відповіді: на лист від 01.02.2004
року надано проміжну відповідь 26.02.2004
року, 02.04.2004 року -
скеровано остаточну відповідь за результатами проведеної перевірки; на
заяву від 14.06.2004 року -

21.06.2004 року надано
відповідь. Постанова 46-ВО від 02.06.2003
року скасована

Постановою Головного санітарного лікаря Львівської області від 28.05.2004 року №45-ВО.

Крім того позивачка пропустила строк звернення до суду, оскільки дізналася про наведені у

позові факти 01.02.2004
року. Просила в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що в адміністративному позові ОСОБА_1 слід відмовити пропуском строку звернення до
суду.

2

Відповідно до наказу
Міністерства юстиції України №21/5
від 25.01.2007 року
було ліквідовано обласні управління юстиції. На базі обласних управлінь юстиції
утворено головні управління юстиції,
зокрема Головне управління юстиції у Львівській області.
Встановлено, що головні управління
юстиції в областях є правонаступниками відповідних обласних управлінь юстиції.

Таким
чином Головне управління юстиції у Львівській області є правонаступником
Львівського обласного управління юстиції.

Згідно
Указу Президента України від 03.10.1992
року «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та
інших органів виконавчої влади» із змінами і доповненнями, державну реєстрацію нормативно-правових актів
обласних державних адміністрацій, їх
управлінь, відділів, інших підрозділів а також місцевих органів
господарського управління та контролю здійснюють обласні управління юстиції.

Постановою
KM України від 28.12.1992
року «Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових
актів міністерств та інших органів виконавчої влади» з наступними змінами і
доповненнями, чинними станом на червень 2003 року, не передбачено надання висновку у письмовій
формі нормативно-правового акту,
поданого на реєстрацію.

Як
вбачається 23.06.2003 року в
Львівське обласне управління юстиції Львівською обласною СЕС було подано на
державну реєстрацію постанову від 02.06.2003 року №46-ВО «Про посилення заходів
з контролю за організацією та проведенням дезінфекційних заходів, впровадження порядку обліку дезінфекційних
робіт на об'єктах державного санітарно-епідеміологічного нагляду Львівської
області».

Дана
постанова була зареєстрована в Львівському обласному управлінні юстиції 27.06.2003 року.

Як
вбачається з матеріалів справи 08.06.2004
року Львівським обласним управлінням юстиції було зареєстровано Постанову
Головного державного санітарного лікаря Львівської області від 28.05.2004 року №45-ВО «Про
скасування постанови головного державного санітарного лікаря Львівської області
від 02.06.2003 року №46-ВО
«Про посилення заходів з контролю за організацією та проведенням дезінфекційних
заходів, впровадження порядку обліку
дезінфекційних робіт на об'єктах державного санітарно-епідеміологічного нагляду
Львівської області».

Судом
встановлено, що реєстрація згаданих вище
актів була проведена відповідно до Постанови KM України
від 28.12.1992 року
«Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів
міністерств та інших органів виконавчої влади»,
з наступними мінами і доповненнями,
чинними на час здійснення реєстрації.

Як
зазначила позивачка у адміністративному позові,
відповідач надавав їй відповіді на її звернення, однак вона вважає їх формальними.

Відповідно
до ст. 15 Закону України «Про звернення
громадян» від 02.10.1996
року з наступними змінами та доповненнями органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові
особи, керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду
заяв (клопотань).

ст. 20
згаданого вище Закону передбачено, що
звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня
їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх
отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання
неможливо, керівник відповідного
органу, підприємства, установи,
організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його
розгляду, про що повідомляється
особі, яка подала звернення.

3

Згідно ст.
99 КАС України адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом прав,
свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який,
якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно
до ст.
100 КАС
України, пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає
одна із сторін.

Позивачка
не зверталася щодо поновлення строку звернення до суду, нею не представлено доказів поважності
пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом. Як зазначила позивачка, вона тривалий час звертається до суду з
приводу порушення її прав. Однак не навела підстав пропуску звернення до суду з
даним адміністративним позовом.

Враховуючи
вищенаведене, суд приходить до
висновку, що в задоволенні
адміністративного позову позов ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у
Львівській області про бездіяльність посадових осіб та відшкодування
матеріальної та моральної шкоди слід відмовити за пропуском строку звернення до
суду.

Керуючись ст.
ст. 7-12, 86,
102, 161, 162, 167 КАС України, ст.
ст. 17, 19, 38, 40, 116, 118, 125 ЗК України, суд, -

постановив:

в
задоволенні адміністративного позову позов ОСОБА_1 до Головного управління
юстиції у Львівській області про бездіяльність посадових осіб та відшкодування
матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом 10-ти днів з дня
складання постанови у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набуває законної сили після закінчення строку подання заяви про

апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. У разі подання апеляційної скарги

постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного

розгляду
справи.