Справа № 22-а-3849/2007
Суддя: Філатова Є.В.
Дата ухвалення: 2007-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

іменем
України

2007 р. червня місяця «20» дня,
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого:
Шестакової Н.В.

Суддів:
Філатової Є.В., Дралло І.Г.

При секретарі:
Гончарук В.М.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі апеляційну скаргу
Республіканського центру медико-соціальної експертизи на постанову Київського райсуду м. Сімферополя від
7 грудня 2006 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1до
Республіканського центру медико-соціальної експертизи та до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у
М.Сімферополі про встановлення періоду початку та ступені стійкої втрати
професійної працездатності у відсотках пов'язаних з трудовим каліцтвом на
виробництві,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1. у липні
2006р. звернувся з адміністративним позовом до Республіканського центру
медико-соціальної експертизи /далі РЦ МСЕ/, відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у М.Сімферополі / далі ВВД ФССНСППЗ / про
встановлення періоду початку та ступені стійкої втрати професійної працездатності
у відсотках пов'язаних з трудовим каліцтвом на виробництві.

Вимоги
мотивовані тим, що позивач працював водієм легкового автомобілю на Сімферопольському виноробному заводі.
23.05.1984р. о 9 год. 30 хв., під час технічного обслуговування
автомобілю у гаражі, підслизнувся на олійній плямі і впав в оглядову яму,
вдарившись хребтом. У лікарні йому було поставлено діагноз: забиття хребта та
грудної клітини, 17 травня 1985р. його
прооперовано. У 2001 р. позивача було визнано інвалідом 2 групи із
загального захворювання, оскільки не було складено акту форми Н-1.

Рішенням
Київського райсуду м. Сімферополя
від 17.03.2004р. встановлено факту нещасного випадку на виробництві
23.05.1984р., але акт Ф Н-1 було складено лише 28.09.2004р.

Республіканський
центр медико-соціальної експертизи /далі РЦ МСЕ/ первісно відмовив позивачу у
встановленні ступені втрати професійної працездатності. Після обстеження в
Українському державному науково-дослідницькому інституті та багатьох скарг,
позивач пройшов огляд в МСЕК і йому було встановлено 20% втрати професійної
працездатності. Одночасно призначено 2 групу інвалідності з загального
захворювання.

Вважаючи, що це
суперечить п. 11 „Порядку організації та проведення медико-соціальної
експертизи втрати працездатності", затвердженого постановою КМУ від
4.04.1994р. за №221, просив скасувати рішення РЦ МСЕ з приводу встановлення
групи інвалідності і ступені втрати професійної працездатності, встановити 65%
втрати професійної працездатності починаючи з 17.03.2004р., тобто з дня
ухвалення судового рішення про встановлення факту нещасного випадку.

Справа №22-а-3849/2007р. Головуючий в 1 інстанції Чумаченко Р.Д.

Доповідач Філатова Є.В.

2

Представники ВВД ФССНСППЗ і РЦ МСЕ позов не визнали, вважають що стійка
втрата працездатності, яка потягла інвалідність позивача, виникла із загального
захворювання, на яке він страждав, як до, так і
після травми і незалежно від неї.

Постановою Київського райсуду м. Сімферополя від 07.12.2006 року
позов задоволено частково, рішення Республіканської
МСЕК-2 від 18.04.2005р. КР-1 №000551 про
встановлення Буравльову 20% втрати професійної працездатності і 2 групи інвалідності з загального захворювання визнане
неправомірним. Встановлено період початку втрати професійної
працездатності ОСОБА_1., яка відповідає 65% стійкої втрати
професійної працездатності, з 18.04.2005р.

В апеляційній скарзі голова Республіканського центру МСЕ просить скасувати
постанову і відмовити у позові, посилаючись на те, що судом неправильно
встановлені фактичні обставини, безпідставно, у відсутності будь-яких доказів
звинувачено МСЕК у порушенні прав відповідача,
висновки суду не відповідають закону.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної
скарги. При цьому суд апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої
інстанції, які призвели до неправильного вирішення спору.

Зі справи убачається, що між сторонами виникли правовідносини з приводу
шкоди, завданої під час трудового каліцтва, які не носять характеру
публічно-правових. Позивач оскаржує рішення медико-соціальної експертизи, яка
не є органом державного управління і суб'єктом адміністративних відносин.

За таких обставин спір належало розглядати у порядку, передбаченому ЦПК України.

За правилами ст.167 ч.1 п.1 КАС України, суд закриває справу, якщо її не належить
розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.195, ст.203 ч.1, ст.206 Кодексу Адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Республіканського центру медико-соціальної експертизи задовольнити частково, постанову Київського райсуду м. Сімферополя від 7 грудня 2006 року
скасувати, провадження по справі закрити.

Ухвала набуває чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого Адміністративного суду протягом місяця зі дня проголошення.