Справа № 22-а-5826/2008
Суддя: Сухарьок М.Г.
Дата ухвалення: 2008-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя 1-ї інстанції Тімінський В.В.
справа № 22-а - 5826/08
Суддя - доповідач Сухарьок М.Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
липня 2008 року м.
Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді
Сухарька М.Г., суддів Білак С.В.,
при секретарі Безруковій В.М.
сторони в судове
засідання не з'явились
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Слов*яносербського районного
суду Луганської області від 25 березня
2008 року по справі № 2-а-6/07 за
позовом ОСОБА_1 до держави України в
особі Президента України Ющенка Віктора Андрійовича, треті особи на боці
відповідача: Міністерство фінансів України, Філія -Слов*яносербське відділення
ВАТ “Державний ощадний банк України” про
визнання неправомірною
бездіяльності органа державної
Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в
якому просила зобов'язати державу
Україну повернути початковий банківський вклад, який був
покладений в 1991 році в Слов*яносербське відділення Ощадбанку України, з урахуванням відсотків.
Постановою Слов*яносербського
районного суду Луганської області від 25 березня 2008 року ОСОБА_1
відмовлено в задоволенні її позовних вимог.
погодився з рішенням суду і подав апеляційну скаргу, в якій посилається на
порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду і прийняти нове
рішення яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, вважає за необхідне в задоволенні вимог викладених в
апеляційній скарзі відмовити, постанову-залишити без змін.

Статтею 1 Закону України “Про
державні гарантії відновлення заощаджень громадян України ” від 21
листопада 1996 року (надалі Закону )
встановлено зобов'язання держави перед
громадянами України, які внаслідок знецінення втратили грошові заощадження,
поміщені в період до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР та
державного страхування СРСР, що діяли на території України, а також у державні
цінні папери, придбані в установах Ощадного банку СРСР, що діяли на території
України: облігації Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, облігації
Державної внутрішньої виграшної позики 1982 року, державні казначейські
зобов'язання СРСР, сертифікати Ощадного банку СРСР.

Відповідно до
ст. 5 зазначеного Закону установи
Ощадного банку України на підставі цього Закону протягом грудня 1996 року -
березня 1997 року проводять одноразову індексацію вкладів громадян. На
проіндексовані суми, що знаходяться на позабалансовому рахунку Ощадного банку
України, вкладнику видається ощадна книжка.

Як вбачається з
матеріалів справи даний обов'язок щодо
проведення індексації вкладу позивача та
нарахування компенсації філією
Слов*яносербського
відділення ВАТ “Ощадбанк” був виконаний у повному обсязі.

Згідно ч. 7
Закону компенсація громадянам України втрат від знецінення грошових заощаджень
проводиться в грошовій формі за рахунок Державного бюджету України починаючи з
1997 року та інших формах відповідно до діючого законодавства.

Порядок
проведення компенсаційних виплат, в тому числі перерахування коштів з
Державного бюджету України установам Ощадного банку України та колишнього
Укрдержстраху визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто, починаючи з
1997 року по день звернення позивачки
до суду першої інстанції з позовом,
Кабінетом Міністрів України приймаються
постанови, якими встановлюється порядок виплат компенсацій.

Таким, чином,
суд першої інстанції вірно зазначив, що Ощадний банк України
самостійних рішень щодо проведення
виплати компенсації не приймає та
діяв в рамках діючого законодавства України.

Враховуючи
вищевикладене, судова колегія
прийшла до висновку, що рішення першої інстанції відповідає вимогам
матеріального та процесуального права і не може бути скасовано чи змінено з
підстав, що наведені в апеляційній скарзі, судом ретельно перевірено доводи
сторін, дано їм вірну оцінку, постанова суду від 25 березня 2008 року є
законною і обґрунтованою, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в
судовому рішенні, не спростовуються, підстави для скасування постановленого по
справі судового рішення відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196,
198 - 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія судів, -

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Слов*яносербського районного суду Луганської області від 25 березня 2008 року
по справі № 2-а-6/07 за позовом ОСОБА_1
до держави України в особі Президента
України Ющенка Віктора Андрійовича, треті особи на боці відповідача:
Міністерство фінансів України, Філія -Слов*яносербське відділення ВАТ
“Державний ощадний банк України” про
визнання неправомірною
бездіяльності органа державної
влади - залишити без задоволення.

Постанову Слов*яносербського
районного суду Луганської області від 25
березня 2008 року по справі № 2-а-6/07 -залишити без змін.

Ухвала постановлена у нарадчій кімнаті та проголошений її
повний текст у судовому засіданні 11 липня 2008 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в
разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий:
Сухарьок М.Г.

Судді:
Білак С.В.

Гаврищук Т.Г.