Справа № 22-а-1412/2008
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2008-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2008
року

м.Харків

Колегія
суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого
судді - Шевцової Н.В.,

Суддів
Калиновський В.А., Кононенко З.О.

за участю секретаря Маймуліної А.В.

представника
позивача: ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного
адміністративного суду в м.Харкові адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову Автозаводського
районного суду м. Кременчука від
23.05.2007року по справі 2-а-96/07

за
позовом ОСОБА_1

до Управління
Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області

3-ої особи
Головне Управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області

про визначення терміну проходження служби по пільговому
обчисленню в трудовій колонії для неповнолітніх та установі ОП-317/69 м.
Кременчука для перерахунку пенсії -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, третя особа-Управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області, в якому
просив суд:

- визнати перегляд проходження
терміну служби по пільговому обчисленню у відповідності до положень пункту 3 підпункту «В» абзацу 9
Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислугу років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та
членам їх сімей» №393 від 17.07.1992 року за період проходження служби з 21.05.1967 року по 17.07.1992 року.

- зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській
області здійснити перерахунок розміру пенсії з урахуванням положень підпункту
«г» пункту 3 Постанови Кабінету
Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року зі змінами від 19.09.1993 року;

- здійснити перерахунок розміру пенсії
за вислугу років в пільговому обчисленні відповідно до ч.2 ст.55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ,
та деяких інших осіб» з моменту звільнення за віком, з 17.07.1992 року.

Постановою Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 23.05.2007 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої
інстанції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на прийняття оскаржуваної
постанови з порушенням норм матеріального
та процесуального права, а саме: Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислугу років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та
членам їх сімей» , Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ,
та деяких інших осіб», ч.5 ст.17 Конституції України, просить суд апеляційної
інстанціїпостанову суду першої інстанції - скасувати та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

____________________________________________________________________________________________

Справа
№22-а-1412/08
Головуючий
1 інстанції:Середа А.В.

Категорія:
49 Доповідач:
Шевцова Н.В.

Головним Управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області надані заперечення
на апеляційну скаргу позивача, в яких посилаючись на прийняття
оскаржуваної постанови з дотриманням
норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційну скаргу -
залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції,
заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що позивач з 31.05.1967 року по 25.04.1988 року проходив службу в трудовій колонії для
неповнолітніх. З 25.04.1988 року по 17.07.1992 року проходив службу в установі ОП-317/69 м. Кременчука. Наказом начальника УВС
Полтавського облвиконкому № 60 від 5 серпня 1992 року був звільнений за віком у званні майора внутрішньої служби.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволені позову
виходив з того, що звільнення позивача відбулося до набрання чинності п. п. «г» п.3 Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення
вислугу років, призначення та виплати
пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та
членам їх сімей» .

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції
виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом
першої інстанції позивач звільнився з установи ОП-317/69 м. Кременчука 05.08.1992 року.

Постанова Кабінету Міністрів України «Про внесення змін і доповнень до Постанови Кабінету Міністрів
України від 17.07.1992 року №393» від 19
вересня 1993 року №747 набрала чинності 19.09.1993 року, тобто після звільнення
позивача з установи ОП-317/69 м. Кременчука.

Рішенням Конституційного
Суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99 по справі №1-7/1999 року за
конституційним зверненням
Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення
частини першої статті
58 Конституції України про
зворотну дію в часі
законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони
пом'якшують або скасовують відповідальність
особи, встановлено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші
нормативно - правові акти не мають зворотної сили в часі. Цей же принцип закріплений
у ч.1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно -правового акта
в часі треба розуміти так, що
починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з
втратою ним чинності, тобто до події,
факту застосовується той закон або інший нормативно - правовий акт, під час
дії якого настали або мали місце.

Як вбачається з матеріалів
справи позивач на момент звільнення 05.08.1992 року працював на посаді майора
внутрішньої служби, а тому, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України
№393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення
вислугу років, призначення та виплати
пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та
членам їх сімей», ця посада не надавала
можливості для пільгового обчислення вислуги років. Лише з набранням
чинності Постановою и Кабінету Міністрів
України «Про внесення змін і доповнень
до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393» від 19 вересня 1993 року №747 зазначена посада надавала право для пільгового обчислення пенсії.

Отже, для визначення
розміру пенсії позивача та обґрунтування йому стажу повинні застосовуватися
норми Постановою Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислугу років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та
членам їх сімей» без врахування
змін, внесених відповідно
до Постанови Кабінету Міністрів України №747 від 19.09.1993 року.

Таким
чином, колегія суддів, підтверджує, що при прийнятті судового
рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин
сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п.1
ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
залишити без задоволення, а постанову Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 23.05.2007року
по справі 2-а-96/07 - без змін.

Ухвала набирає чинності з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця з дня складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено 01.07.2008 року.

Головуючий (підпис) Н.В. Шевцова

Судді: (підпис) В.А.Калиновський

(підпис)
З.О.Кононенко

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного суду Н.В.
Шевцова