Справа № 22а-434/2007
Суддя: Приходченко А.П.
Дата ухвалення: 2007-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22а-434/2007 Головуючий у І
інстанції Городець кий Д.І.
38 Доповідач
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Приходченко А.П.

суддів Ремеза
В.А., Лаченкової О.В.

при
секретарі Шило
СЮ.

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м.
Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою
представника військової частини А 1314 Полив"яного Сергія Миколайовича на
постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09
листопада 2006 року за позовом ОСОБА_1 до військової частини А 1828, військової частини А 1314, командування Сухопутних Військ Збройних Сил
України про скасування наказів,
зобов'язання видати наказ,
поновлення на військовій службі,
стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

встановила:

ОСОБА_1
звернувся до відповідача з зазначеним позовом,
в якому просив поновити його на військовій службі у військовій частині А
1828 на посаді командира взводу,
зобов'язати командира військової частини А 1314 видати наказ про
продовження строку контракту, скасувати
наказ Головнокомандуючого Сухопутних Військ Збройних Сил України № 15 від
25.01.2006 р. та наказ командира військової частини А 1828 № 23 від 06.02.2006 р. в частині його
звільнення, стягнути з військової
частини А 1828 моральну шкоду у розмірі 1699 грн., кошти за час вимушеного прогулу у розмірі
6657 грн. 60 коп. та всі витрати пов'язані з розглядом справи.

В
обгрунтування своїх вимог посилався на те,
що проходив військову службу у військовій частині А 1828 за
контрактом, термін дії якого
закінчувався 23.06.2005 р. Для продовження служби було подано рапорт 18.04.2005
р. і між ним та командиром військової частини А 1314 був підписаний новий
контракт за два місяці до закінчення попереднього. Але наказ про зарахування на
службу не видавався, 06.02.2006 р. він
був звільнений у зв'язку з закінченням строку дії попереднього контракту.
Звільнення вважає незаконним, оскільки
новий контракт набрав чинності з24.06. 2005 р.

Постановою
Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.11.2006
р. позовні вимоги задоволено частково. Визнано неправомірним та скасовано
накази Головнокомандуючого Сухопутних Військ Збройних Сил України № 15 від
25.01.2006 р. і командира військової частини А 1828 № 23 від 06.02.2006 р. про
звільнення ОСОБА_1, зобов'язано командира військової частини А 1314 видати
наказ про продовження строку контракту з позивачем, поновлено його на військовій службі у
військовій частині А 1828 на посаді командира взводу, стягнуто з військової частини А 1828 на
користь ОСОБА_1 6366 грн.33 коп.3а час вимушеного прогулу, 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди, 57 грн.50 коп. судових
витрат, 600 грн. витрати на юридичну
допомогу. Додатковою постановою суду від 14.12.2006 р. позивача поновлено на
військовій службі у військовій частині А 1828 на посаді командира взводу з
06.02.2006 p., рішення в частині поновлення на службі допущено до
негайного виконання.

В
апеляційній скарзі представник військової частини А 1314 просить скасувати
постанову суду та відмовити позивачу у задоволенні його вимог, посилаючись на те, що судом невірно застосовано
законодавство, яким регулюються питання
проходження військової служби.

Перевіривши
законність та обгрунтованість оскарженої постанови, колегія суддів вважає апеляційну скаргу
такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи
позовні вимоги в частині поновлення позивача на військовій службі, суд виходив з того, що з ним був укладений новий контракт з
24.06.2005 p., цей контракт не був визнаний недійсним, тому звільнення позивача у зв'язку із
закінченням строку дії попереднього контракту є неправомірним.

Погодитись
з такими висновками не можна, оскільки
судом постановлено суперечливе рішення в частині поновлення позивача на
військовій службі у військовій частині А 1828 і покладення зобов'язань про
видання наказу про продовження строку контракту на військову частину А
1314, судом неправильно застосовані
положення законодавства, яким
регулюється порядок проходження військової служби.

З
матеріалів справи вбачається, що позивач
ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині А 1828 відповідно до
контракту, що діяв з 23.06.2000 р. по

23.06.2005 р. /а.с. 6/,
наказом від 06.02.2006 р. його звільнено з військової служби у запас

за п.п. „а" п. 63 Положення про проходження військової служби особами
офіцерського

складу, прапорщиками /мічманами/
Збройних Сил України /після закінчення строку

контракту/ /а.с. 27/.

До
закінчення дії зазначеного контракту між командиром військової частини А 1314
та ОСОБА_1. був підписаний новий контракт на три роки /а.с. 60/.

Поновлюючи
позивача на військовій службі у військовій частині А 1828, суд не врахував те, що позивач після закінчення строку дії
попереднього контракту не укладав новий контракт з цією військовою частиною, відповідно до зазначеного Положення про
проходження військової служби... строки видання наказу про звільнення з
військової служби у разі закінчення строку дії контракту не встановлені, тому колегія суддів приходить до висновку про
законність наказу командира військової частини А 1828 № 23 від 06.02.2006 року
про звільнення ОСОБА_1 з військової служби і вважає постанову суду в частині
визнання неправомірними та скасування наказів № 15 від

25.01.2006 р. і № 23 від
06.02.2006 р., про поновлення позивача на військовій
службі у

військовій частин А 1828, про
стягнення з військової частини А 1828 на користь позивача

коштів за вимушений прогул такою, що
підлягає скасуванню, оскільки висновки
суду не

відповідають встановленим обставинам справи.

Що
стосується стягнення моральної шкоди, то
спеціальним законодавством, яким регулюється
порядок проходження військової служби не передбачено відшкодування моральної
шкоди. З цих підстав

постанова
суду підлягає скасуванню і в цій частині.

Зобов'язуючи
командира військової частини А 1314 видати наказ про продовження строку
контракту з позивачем, суд виходив з
того, що контракт укладений з цією
військовою частиною не визнавався недійсним,
не розривався, ним встановлюються
правові відносини між сторонами, а наказ
є тільки підставою для зарахування на грошове забезпечення.

Такі
висновки суду не узгоджуються з п. 10 Положення про проходження військової
служби особами офіцерського складу,
прапорщиками /мічманами/ Збройних Сил України, затвердженого Указом Президента України від
07.11.2001 p., відповідно до якого військову службу може бути продовжено
за новим контрактом, про що видається
наказ по особовому складу. Зазначеною нормою не встановлюється обов'язковість
видачі наказу, оскільки згідно з п. 8
цього Положення контракт є лише підставою для видання наказу по особовому
складу про зарахування особи до Збройних Сил України і призначення її на
посаду.

Відповідно
до п. 2.8.1. Інструкції
з діловодства у Збройних Силах України,
затвердженої Міністром оборони України від 11.11.1998 р. № 400 тільки
наказ командира, виданий на правах єдиноначальності
є обов'язковим для виконання.

Враховуючи
зазначені обставини, колегія суддів
вважає постанову суду першої інстанції і в цій частині такою, що не відповідає чинному законодавству.

Виходячи
з наведеного, колегія суддів приходить
до висновку про необхідність скасування в цілому постанови суду від 09.11.2006
р. та додаткової постанови від 14.12.2006 р. з ухваленням нової постанови про
відмову позивачу у задоволення позову.

Керуючись ст.
ст. 195, 198,
п.п. 3, 4 ст. 202, КАС
України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну
скаргу представника військової частини А 1314 Полив"яного Сергія
Миколайовича задовольнити.

Постанову
Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 листопада
2006 року та додаткову постанову цього ж суду від 14 грудня 2006 року
скасувати.

Відмовити
ОСОБА_1 у задоволенні позову у повному обсязі.

постанова
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення її у
повному обсязі.