Справа № 2а-1467/2008
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2008-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Категорія статобліку - 46

Справа № 2а-1467/08

14 липня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шлай А.В.,

при секретарі Франскевич Ю.І.,

за участю:

представників

відповідача Дубініна Д.В.,Афанасьєвої І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Головного управління
праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної
адміністрації, Центру по нарахуванню і виплаті допомог та здійсненню контролю
за привильністю призначення та виплати пенсій і цільових грошових допомог
Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності
неправомірною та стягнення суми, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом,
в якому просить визнати її право на перерахунок щорічної грошової допомоги, як
учаснику війни, виходячи з фактичного розміру мінімальної пенсії за віком і
виплати недоотриманої суми одноразової допомоги за минулий час 2005-2007 роки;
стягнути з відповідачів на її користь недоплачену грошову допомогу у розмірі
3148 грн. за 2005-2007 роки та зобов'язати виплатити різницю. Позов
обґрунтований тим, що позивач є учасником війни. Відповідно до ст. 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно
до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі 3
мінімальних пенсій за віком, однак позивачці ця допомога виплачена у значно
меншому розмірі. Так, у 2005 та 2006 роках виплата складала по 50 грн. за
кожний рік, а у 2007 році - 55 грн., що не відповідає вимогам Закону. Сума
недоплати складає 3148 грн. Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня
2007 року положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»,
на підставі яких було сплачено грошову допомогу меншу, ніж передбачено Законом,
втрачають чинність, тому у позовній заяві позивач просить задовольнити її
вимоги.

У судове засідання ОСОБА_1. не з'явилась,
надіслала заяву про розгляд справи за її відсутність, оскільки через похилий
вік, мешкання за межами міста, вона не має змоги приїхати до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду. Просила розглянути справу на підставі поданих
нею доказів та задовольнити позов.

Відповідач - Головне управління праці
та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної
адміністрації, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового
розгляду, до суду свого представника не направив, клопотання про відкладення
розгляду справи не надав. Суд, керуючись ст. 128 КАС України вирішив розглядати
справу без участі позивача та представника Головного управління праці та
соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної
адміністрації.

Представники відповідача - Центру по
нарахуванню і виплаті допомог та здійсненню контролю за правильністю
призначення та виплати пенсій і цільових грошових допомог Дніпропетровської
обласної державної адміністрації позов не визнали зазначивши, що Центр здійснює
підготовку документів на виплату допомог - внесення до бази даних, формування
документів в електроному вигляді, друк платіжних відомостей та перерахування
відповідних сум одержувачам на поштові відділення та банківські рахунку, а виплату щорічної грошової допомоги здійснюють
органи праці та соціального захисту населення, які є розпорядниками бюджетних
коштів. Центром не були допущені порушення прав позивача. Окрім того, ОСОБА_1.
пропустила строк на звернення до адміністративного суду, передбачений ст. 99
КАС України, тому у задоволенні позову має бути відмовлено.

Суд, заслухавши пояснення представників
відповідача, дослідивши надані сторонами докази, встановив, що позивач є
учасником війни, має право на пільги, встановлені законодавством України для
ветеранів - учасників війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1,
виданим безтерміново 29.12.1998 року рай соцзабез Царичанського району
Дніпропетровської області. На своє звернення до Центру по нарахуванню і виплаті
допомог та здійсненню контролю за правильністю призначення та виплати пенсій і
цільових грошових допомог Дніпропетровської обласної державної адміністрації,
вона отримала відповідь від 15.02.2008 р. № 01/160-01-08, в якій зазначено про
отримання нею у 2007 році щорічної допомоги до Дня Перемоги, як учаснику війни
в сумі 55 грн.

Правовий статус ветеранів війни
визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» від 22.10.1993 року № 3551-12, розділом 3 якого визначені пільги
ветеранам війни та гарантії їх соціального захисту. Згідно з положеннями статті
14 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями
колишнього СРСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в
роки Великої Вітчизняної війни, виплачується разова грошова допомога у розмірі
чотирьох мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам війни - у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком. Статтею 17-1 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що виплату
разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбаченими статтями 12-16
цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий
рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не
є пенсіонерами, - за їх місцем проживання чи одержання грошового утримання.

Судом встановлено, не оспорено
відповідачем, що позивачу були здійснені виплати у наступних розмірах: у травні
2005 року - 50 грн., у травні 2006 року
- 50 грн., у травні 2007 року - 55 грн.

Стаття 22 Конституції України
закріпила, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів
не допускається звуження змісту або обсягу існуючих прав і свобод. Крім того,
відповідно до статті 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей,
встановлені законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть
бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної
влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги
ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Таким чином, виплату позивачу
щорічної разової грошової допомоги необхідно здійснювати у розмірі, визначеному
ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» без обмежень, встановлених Законами України «Про Державний бюджет
України».

Суд не погоджується з доводами
відповідача щодо неможливості здійснення виплат у розмірах, передбачених ст. 14
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у
зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування, оскільки відсутність коштів на
виплату грошової допомоги не позбавляє ветерана права на таку допомогу, а Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» не
передбачено обмеження зазначених виплат наявністю певних коштів чи
фінансування.

Законом України № 1058 від 09.07.03
р. встановлювався розмір мінімальної пенсії за віком у 2005 році - з 12.01. по
31.12.05 - 332 грн., у 2006 році з 01.04.06 по 30.09.06 - 359 грн.

Таким чином, на користь позивача
підлягає стягненню: за 2005 рік - 946 грн. ( 332 х 3 - 50); за 2006 рік - 1027
грн. (359 грн. х 3 - 50 грн.).

Статтею 62 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року № 489, що набрав
чинності з 1 січня 2007 року, був
затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила
працездатність з 1 січня 2007 року - 380 грн., з 1 квітня 2007 року - 387 грн.,
з 1 жовтня 2007 року - 395 грн. зазначена стаття була змінена Законом України
від 15.03.2007 року № 749 та існувала в новій редакції з 28.03.2007 року, якою
прожитковий мінімум для особи, яка втратила працездатність визначений з 1
січня - 380 грн., з 1 квітня - 406 грн.,
з 1 жовтня - 411 грн. При цьому, зазначена стаття доповнена абзацом, яким
передбачено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно
до частини 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий
мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим
частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток відповідно : 410 грн. 06
коп. та 415 грн. 11 коп.

Таким чином, за 2007 рік на
користь позивача підлягає стягненню недоплачена сума допомоги 1175 грн. 18 коп.
( 410 грн. 06 коп. Х 3 - 55 грн.).

Всього, загальна сума, яка
підлягає стягненню на користь позивача за період з 2005-2007 рік складає 3148
грн. 18 коп.

Приймаючи рішення, суд вважає за
необхідне застосувати ч.2 ст. 11 КАС України і визнати дії Головного управління
праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної
адміністрації щодо невиплати ОСОБА_1щорічної разової грошової допомоги до 5
травня, як учаснику війни, у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком -
протиправними, зобов'язати його, яка суб'єкта владних повноважень, сплатити
заборгованість за 2007 рік, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком -
410 грн. 06 коп., а не 406 грн., як просив позивач. Вихід за межі позовних
вимог є необхідним з метою повного захисту та відновлення порушених прав
позивача.

Суд вважає, що у задоволенні позовних
вимог до Центру по нарахуванню і виплаті допомог та здійсненню контролю за
привильністю призначення та виплати пенсій і цільових грошових допомог
Дніпропетровської обласної державної адміністрації має бути відмовлено,
оскільки статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» встановлено, що виплату разової грошової допомоги до 5
травня в розмірах, передбаченими статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи
праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи
банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за
місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за їх місцем
проживання чи одержання грошового утримання.

Доводи відповідача, що позивач не має
права на відшкодування допомоги у зв'язку з пропуском ним річного строку,
встановленого статтею 99 КАС України на звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів особи з моменту, коли особа дізналась або
повинна була дізнатися про їх порушення, не можуть бути взяті до уваги,
оскільки питання виплати грошової допомоги позивачу, як учаснику бойових дій,
врегульовані Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідач, завданням якого
є соціальний захист громадян, повинен був самостійно усунути порушення прав
позивача, однак до цього часу це не зробив, у зв'язку з чим, позивач вимушений
звернутись за захистом до суду.

Висновки
суду щодо задоволення позовних вимог узгоджуються з позицією Вищого
адміністративного суду України, яка висловлена ним у відповідних рішеннях від
18 липня 2007 року, 29 серпня 2007 року, 26 вересня 2007 року, 22 січня 2008
року та інших.

На підставі ст.ст.8, 22 Конституції
України, ст. 14, 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1- задовольнити.

Визнати дії Головного управління праці
та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної
адміністрації щодо невиплати ОСОБА_1щорічної разової грошової допомоги до 5
травня, як учаснику війни, у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком -
протиправними.

Зобов'язати Головне управління праці та
соціального захисту населення
Дніпропетровської обласної державної адміністрації виплатити
ОСОБА_1заборгованість по щорічній разовій грошовій допомозі до 5 травня, як
учаснику війни, за 2005,2006,2007 роки у загальній сумі 3148 (три тисячі сто
сорок вісім) грн. 18 коп.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду
через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подачі протягом
десяти днів заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом
двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку, встановленому ч.5 ст. 186 КАС
України без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Постанова складена у повному
обсязі 17 липня 2008 року.

Суддя А.В.
Шлай