Справа № 2а-392/2007
Суддя: Бессараб Л.М.
Дата ухвалення: 2007-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

суду 2702 справа
№2а-392/2007 категорія 42
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2007
року Гагарінський
районний суд

міста
Севастополя

у складі:
головуючого судді Бессараб
Л.М.

при
секретарі Трігуб
Г.В.,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
військової частини А 3370 про стягнення грошової компенсації замість речового
забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся 25.01.2007 року до суду з позовом до відповідача
військової частини А 3370 про стягнення грошової компенсації замість речового
забезпечення у розмірі 1497 грн. 53 коп. по тих підставах, що він проходить
дійсну військову службу у військової частини А 3370.

Згідно ч.2 ст.17 Конституції України „держава забезпечує соціальний захист
громадян України, яки знаходяться на військовій службі в збройних Силах України
та на інших військових формуваннях, а також ч.1енів їх сімей". Відповідно
до ст.9 закону України „Про соціальний і правовій захист військовослужбовців та
ч.1енів їх сімей „військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове
забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням
військовослужбовця грошову компенсацію замість них".

З метою раціонального забезпечення військовослужбовців продовольчим пайком
кабінетом міністрів України була прийнята Постанова за №316 від 12 березня 1996
року „Про норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних
Сил України та інших військових формувань".

Згідно ст.16 Закону України „Про Збройні Сили
України" вказано, що держава забезпечує соціальний та правовий захист
військовослужбовців та осіб, звільнених в запас, а також гарантує отримання за
рахунок держави фінансового, речового, продовольчого та інших видів
забезпечення. Постановою Кабінету Міністрів України № 426 від 29 березня 2002
року були затверджені норми харчування військовослужбовців та інших військових
формувань.

Позивач забезпечується продовольчим пайком та речовим
майном у військової частини А 3370 за нормою №7, а з 11 березня 2000 року
Законом України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" від
17.02.2000 року було призупинено дію ч.2 ст.9 Закону України „Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та ч.1енів їх сімей" в частині
отримання військовослужбовцями продовольчих пайків та речового майна чи, за їх
бажанням, грошової компенсації, однак не було відміни дії ч. 1 ст.9 даного
Закону.

З 30 березня 2002 року позивач мав право на отримання компенсації за
продовольчий пайок по нових нормах харчування за нормою №1, відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 року за №426, однак
продовольчі пайки йому не видавались, а компенсації за речове майно та
продовольчий пайок не виплачувались, а тому позивач вважає, що відповідач має
заборгованість перед ним по виплаті грошової компенсації за продовольчі пайки
та речове майно.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 надіслав письмову заяву з проханням
позов задовольнити та розглянути справу за його відсутністю.

У судове засідання представник відповідача не з'явився,
про день, час та місце судового засідання повідомлявся.

Згідно зі ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за
відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов обгрунтований та
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.9 ч.2 Закону України „Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців та їх сімей" військовослужбовці одержують за рахунок
держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за
бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

Законом України „Про деякі заходи, щодо економії бюджетних коштів від
17.02.2000 року положення дії ч.2 ст.9 закону України „Про соціальний та
правовий захист військовослужбовців та ч.1енів їх сімей" було призупинено.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №316 від 12.03.1996 року
„Про норми забезпечення продовольчими пайками" позивач мав право на
отримання грошової компенсації вартості продовольчого пайка (набору продуктів
харчування) за нормою №7.

Хоча з 11 березня 2000 року дія ч.2 ст. 9 Закону України
„Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та ч.1енів їх сімей"
в частині наявності у військовослужбовців права на отримання компенсації за
продовольчий пайок зупинена на підставі закону України №1459 - III від
17.02.2000 року та №1577 - III від 23 березня 2000 року, але з 2001 року набрала
чинності ст.16 Закону України „Про Збройні Сили України", якою
гарантується отримання військовослужбовцями за рахунок держави різних видів
забезпечення в тому числі і продовольчого, в зв'язку з чим суд повинен
керуватись вимогами закону, який набрав чинності у більш пізніший час, в
зв'язку з чим на користь позивача слід стягнути грошову компенсацію за
продовольчий пайок та речове майно.

Відповідно ст.22 Конституції України конституційні права
і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів
або

внесенні змін до
чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і
свобод. За даних обставин Закон України „Про деякі заходи щодо економії
бюджетних коштів" від 17 лютого 2006 року є таким, що звужує зміст і обсяг
існуючих прав громадян, тобто суперечить Конституції України.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип
верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та
інші нормативно - правові акти приймаються на основі Конституції України і
повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.
Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина
безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Позовні вимоги в частини стягнення моральної шкоди у розмірі 1000 грн.
позивачем не обгрунтовані та задоволенню не підлягають.

На підставі висловленого, керуючись ч.2 ст.9 Закону України „Про соціальний
захист військовослужбовців та ч.1енів їх сімей", ст.20 Положення „Про
забезпечення військовослужбовців ЗС України речовим майном в мирний час",
затвердженим Постановою КМУ від 28 жовтня 2004 року №1444, ст.. 104, 105, 185
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по
виплаті компенсації замість
речового майна задовольнити.

Стягнути з військової частини А 3370 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію
замість речового майна суму у розмірі 1497 грн. 53 коп. (одна тисяча чотириста
дев'яносто сім грн.. 53 коп.).

Стягнути з військової частини А 3370 на користь держави держмито в розмірі
51 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку
через Гагарінський районний суд м. Севастополя шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної
інстанції.