Справа № 22-а-7306/2008
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

у 1 інстанції - Харитонова Г.Л. Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 серпня 2008
року справа №
22-а-7306/08

Колегія суддів
Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді

Сіваченка І.В.

суддів при секретарі за участі позивача представника
відповідача

Нікуліна О.А., Дяченко С.П. Кірсановій
М.В. ОСОБА_1 Тімонякіної Г.А.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

Управління праці та соціального захисту
населення Іллічівського району Маріупольської міської ради

на постанову

Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області

від

27.05.2008 року

по справі

№ 2-а-6/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту
населення Іллічівського району Маріупольської міської ради

про

стягнення недоплаченої щорічної допомоги на
оздоровлення, -

В С Т А Н О В
И Л
А :

10.01.2008
року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Постановою Іллічівського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від 27.05.2008 року позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Іллічівського району
Маріупольської міської ради про стягнення грошових сум на оздоровлення за
2003-2007 роки було задоволено частково, а саме задоволено за 2003, 2004, 2005
та 2007 роки. В частині стягнення щорічних виплат на оздоровлення за 2006 рік
позивачу відмовлено, оскільки відповідно до п.37 ст. 77 Закону України «Про
державний бюджет України на 2006 рік» дія абзацу
другого та третього частини четвертої статті 48 Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” була зупинена в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної плати на 2006 рік.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що
позивач дійсно є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській
атомній електростанції 1 категорії і є інвалідом 3 групи та перебуває на обліку
у відповідача, при цьому розмір мінімальної заробітної плати на момент виплати
становив:

у 2003 році - 185 гривень;

у 2004 році - 205 гривень;

у 2005 році - 290 гривень;

у 2007 році - 400 гривень.

В порушення зазначених норм відповідачем щорічна допомога
у визначеному розмірі позивачеві не нарахована і не сплачена. Фактично
нараховано та сплачено (а.с.32):

- за 2003 рік - 21 грн. 50 коп.;

- за 2004 рік - 21 грн. 50 коп.;

- за 2005 рік - 21 грн. 50 коп.;

- в 2006 році - 90 грн.;

- в 2007 році - 90 грн.

Таким
чином, суд першої інстанції вирішив, що позивач щорічно повинен був отримати
від відповідача разову грошову допомогу у таких розмірах:

за 2003 рік -
718 гривень 50 коп.;

за 2004 рік -
798 гривень 50 коп.;

за 2005 рік - 1138 гривень 50 коп.;

за 2007 рік -1510 гривень.

Тобто судом було встановлено, що фактично за
період 2003-2005 та 2007 роки відповідачем було недоплачено позивачеві сума
щорічної разової допомоги у розмірі 4165 грн. 50 коп.

Не
погодившись з таким рішенням, Управління праці та
соціального захисту населення Іллічівського району Маріупольської міської ради
подало апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись
на неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме, він
здійснював виплати, керуючись Постановами КМУ № 836 від 26.07.1996 р. “Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та № 562 від 12.07.2005 р. “Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

В
судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги
та просив її задовольнити, проти чого заперечував позивач.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за необхідне в її задоволенні відмовити, а судове
рішення залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції при
розгляді справи встановив, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії і є інвалідом 3 групи.

Відповідно
до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. №
796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ) передбачена щорічна допомога на оздоровлення
учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії 3 групи
у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної
плати визначається на момент виплати.

За
2003-2005 роки Управління виплатило щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі
по 21,50 грн., установлені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996
року № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (далі - постанова №836), за 2007 рік - 90 грн.,
встановлені Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 р. “Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”
(далі - постанова №562).

Відповідно
до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеними
постановами № 836 та № 562 усупереч Закону № 796-ХІІ (який встановив розмір
щорічної допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено
конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі й, зокрема, учасникам
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії 3 групи - 21,50 гривень
та 90 гривень (за грошовою реформою 1996 року).

З
моменту прийняття постанови № 836 встановлені нею розміри щорічної допомоги на
оздоровлення залишалися незмінними на 2003-2005 роки, у той час як Верховною
Радою України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати,
щорічно затверджувався державний бюджет.

Тому,
оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному
будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного
спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону № 796-ХІІ та Закони України про
встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2003- 2005, 2007 роки, а
не постанови № 836 та № 562.

Положення
Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, яким зупинено на
2007 роки дію в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати - абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого,
шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього,
четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої
статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” визнані неконституційними
рішенням Конституційного Суду України.

Таким чином, дії відповідача в частині виплати позивачу грошової допомоги
на оздоровлення у розмірі 21,50 грн. та 100 гривень в 2003-2005 та 2007 році
суд першої інстанції обґрунтовано визнав неправомірними.

Таким
чином, недоплата позивачеві належної щорічної допомоги на оздоровлення за
2003-2007 роки склала 4165,50 гривень, які й підлягають стягненню на користь
позивача з відповідача.

Згідно
частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Тобто суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права, тому підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду не вбачається.

В повному обсязі ухвала складена
12.08.2008 року.

Керуючись
ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205,
ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту
населення Іллічівського району Маріупольської міської ради - залишити
без задоволення.

Постанову
Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від
27.05.2008 року у справі № 2-а-6/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Іллічівського району Маріупольської міської ради
«про стягнення недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення» -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту складення її в
повному обсязі.

Головуючий:

Судді: