Справа № 2-а-839/08
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2008-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
вул. Київська, 150, м. Сімферополь, Автономна Республіка
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.09.08

Справа №2-а-839/08

Окружний
адміністративний суд Автономної Республіки Крим у складі головуючого
судді Кушнової А.О.,
при секретарі Дрягіні В.П., розглянув у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом
Міського голови м. Ялта Брайко Сергія Борисовича

до Підрозділу
примусового виконання рішень Головного управління юстиції Міністерства юстиції
України в АР Крим

про визнання неправомірними дії державного виконавця та
скасування постанови

за участю представників:

від
позивача -не з'явився

від
відповідача - не з'явився

Суть спору: міський голова м. Ялти звернувся до
Ялтинського міського суду АР Крим із позовом до Підрозділу примусового
виконання рішень Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР
Крим про визнання неправомірною дії державного виконавця, скасування постанови
Державної виконавчої служби АРК від 12 червня 2008 року про накладення штрафу
на міського голову м. Ялти Брайко С.Б.

Ухвалою Ялтинського міського суду
АР Крим від 08.07.2008 року позовну заяву передано до Окружного
адміністративного суду АР Крим.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що позивач не може нести відповідальності за дії чи
бездіяльність Ялтинську міську раду, яка діє як колегіальний орган. Крім того
вважає, що вирішення питань регулювання земельних відносин є виключною
компетенцією міської ради. Вважає, що фізична особа не може бути учасником
провадження по примусовому виконанню виконавчого документа, виданого Ялтинським
міським судом АРК.

Ухвалою
Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 22.07.2008р.
відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою
Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 22.07.2008р.
закінчено підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду на
01.08.2008р.

01.08.2008р. до суду з'явились уповноважені представники сторін.
Представником позивача у судовому засідання 01.08.08 було надано для долучення
до матеріалів справи постанову про затвердження результатів виборів Ялтинського
міського голови №1 від 30.03.2006р., рішення Ялтинської міської ради № 382 від
20.12.2007 р. про відмову в наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту
землеустрою, які долучено до матеріалів справи.

У справі
оголошувалась перерва до 26.08.08 для витребування додаткових доказів.

Судом
був направлений запит на адресу Головного управління юстиції Міністерства
юстиції України в АР Крим про надання відомостей про Підрозділ примусового
виконання рішень Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР
Крим. Відповідь надійшла на адресу суду 26.08.08.

У
судовому засіданні 26.08.08 представник позивача уточнив позовні вимоги та
просив визнати неправомірними дії
державного виконавця, скасувати постанову Підрозділу примусового виконання
рішень Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим
Державної виконавчої служби АРК від 12 червня 2008 року.

Судове
засідання було відкладене на 18.09.08 для отримання нових доказів.

17.09.08
поштою від позивача надійшли такі документи: копія листа за підписом секретаря
Ялтинської міськради Боярчука О.В. від 15.09.08 , копія довідки про включення
до ЄДРПОУ Ялтинської міської ради та копія свідоцтва про державну реєстрацію
Ялтинської міської ради, які долучені до матеріалів справи.

Відповідач заперечень на позов не надав, явку свого представника в
судове засідання 26.08.08 та 18.09.08 не забезпечив, про дату, час та місце
судового розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованою кореспонденцією,
про причини неприбуття суд не повідомив.

17.09.08
надійшло клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності.

На
підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 18.09.2008 проголошено
вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено на 23.09.2008, про що повідомлено після проголошення вступної
та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч. 4
ст. 167 КАС України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали,
заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Ялтинським
міським судом 10.12.2007 р. було видано виконавчий лист № 2а-252/07 про
зобов'язання Ялтинської міської ради
надати дозвіл ОСОБА_1 на складання проекту відводу земельної ділянки,
орієнтовною площею 0,03 га для будівництва та обслуговування житлового будинку
за адресою : АДРЕСА_1, що підтверджується відомостями, які містяться в
постанові про накладення штрафу від 12.06.2008 року (а.с.12).

Постановою про накладення штрафу, яку видав головний
державний виконавець Підрозділу примусового виконання рішень Головного
управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим Бутовець М.А. за
невиконання законних вимог державного виконавця, ухилення від виконання
виконавчого листа № 2а-252/07 Ялтинського міського голову Брайко Сергія
Борисовича, 08.12.1957 року народження, піддано штрафу у розмірі 340 грн.,
попереджено Ялтинського міського голову Брайко Сергія Борисовича про
відповідальність згідно ст. 87 Закону України “Про виконавче провадження”, ст.
382 Кримінального кодексу України (а.с. 12-13).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі
в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають повному
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні, яке відбулось 01.08.2008 р.,
представник позивача вказав, що міський голова м. Ялта не є учасником
виконавчого провадження та не залучався до
проведення виконавчих дій.

Згідно з частиною 1 статтю 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено
інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 частини 1 статті 17 КАС України
компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 КАС України визначено
поняття суб'єктів владних повноважень, до яких належать орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт,
який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі
на виконання делегованих повноважень.

Оцінюючи
правомірність дій та оскаржуваної постанови державного виконавця відповідача, суд керувався критеріями,
закріпленими у частині 3 статті 2 КАС України, які певною мірою відображають
принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації
дискреційних повноважень владного суб'єкта.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення
дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Стаття
19 Конституції України зобов'язує орган влади діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Отже “на
підставі”означає, що суб'єкт владних повноважень повинний бути утворений у
порядку, визначеному Конституцією та законами України та зобов'язаний діяти на
виконання закону, за умов та обставин,
визначених ним.

“У межах
повноважень”означає, що суб'єкт владних повноважень повинен вчиняти дії, не
виходячи за межі прав та обов'язків, встановлених законами.

“У
спосіб”означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися
встановленої законом процедури вчинення дії, і повинен обирати лише встановлені
законом способи правомірної поведінки при реалізації своїх владних повноважень.

Суд
з'ясовує, чи використане повноваження, надане суб'єкту владних повноважень, з
належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії;
безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої
вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто
доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів;
з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно;
досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної
особи.

Оцінюючи
правомірність оскаржуваної постанови відповідача про накладення штрафу, суд
прийшов до висновку про задоволення позову в частині скасування постанови
головного державного виконавця Підрозділу примусового виконання рішень
Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим про
накладення штрафу на Ялтинського міського голову Брайко Сергія Борисовича,
08.12.1957 року народження, та його попередження про відповідальність згідно
ст. 87 закону України “Про виконавче провадження”, ст. 382 Кримінального
кодексу України.

Враховуючи необхідність визнання оскаржуваної постанови відповідача
протиправною суд, керуючись положеннями частини 2 ст.11 КАС України виходить за
межі позовних вимог, оскільки це необхідно для повного захисту прав, свобод та
інтересів позивача, про захист яких він просить.

Оцінюючи
законність оскаржуваної постанови про накладення штрафу суд вважає необхідним
перевірити законність дій відповідача та обсяг повноважень відповідача щодо
встановлення особи, відповідальної за невиконання рішення суду та з'ясувати
питання про відповідність дій посадової особи місцевого самоврядування
встановленому законодавством порядку виконання рішень судів.

Державний виконавець зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено,
своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії (ст. 5 Закону).

У ст. 6 Закону України “Про виконавче
провадження”визначено, що вимоги державного виконавця щодо виконання зазначених
у статті 3 цього Закону рішень є обов'язковими для усіх органів, організацій,
посадових осіб, громадян і юридичних осіб на території України. Невиконання
законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно з
законом.

У ст. 76 Закону України “Про виконавче
провадження”встановлено, що після відкриття виконавчого провадження по
виконавчому документу, який зобов'язує
боржника вчинити певні дії, державний виконавець визначає йому строк добровільного виконання
рішення. У разі невиконання без поважних причин цих вимог державний виконавець
застосовує до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені
законодавством , і призначає новий строк
виконання. Якщо після цього рішення не
буде виконано державний виконавець організує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, а на боржника накладається штраф.

Ст. 140 Конституції України вказує, що місцеве
самоврядування є правом територіальної громади -мешканців села, селища, міста -
самостійно вирішувати питання місцевого
значення в рамках Конституції і законів України. Місцеве самоврядування
здійснюється територіальною громадою у порядку, встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні,
міські ради і їх органи.

Порядок обрання органів місцевого самоврядування, їх
функціонування та повноваження передбачено в Законі України “Про місцеве
самоврядування в Україні”.

У ст. 12 зазначеного закону визначено, що сільський, селищний,
міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідного
села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох
сіл), селища, міста, він очолює виконавчий комітет відповідної сільської,
селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Сільський, селищний, міський голова, зокрема, організує
в межах, визначених цим Законом України “Про місцеве самоврядування в Україні”,
роботу відповідної ради та її виконавчого комітету ( ст. 42 Закону).

Відповідно до абзацу 3 статті 1 Закону України “Про
місцеве самоврядування в Україні”представницький орган місцевого самоврядування
- виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону
наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від
її імені рішення.

Відповідно до абзацу 13 статті 1 Закону України “Про
місцеве самоврядування в Україні”посадовою особою місцевого самоврядування є
особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові
повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих
функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно частини 1 статті 10 Закону України “Про місцеве
самоврядування в Україні”сільські, селищні, міські ради є органами місцевого
самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування,
визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування
в Україні» до виключної компетенції та
виключно на пленарних засіданнях
місцевих рад відноситься вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Згідно постанови про затвердження результатів виборів
Ялтинського міського голови №1 від 30.03.2006р. Брайко Сергій Борисович обраний
Ялтинським міським головою, отже є посадовою особою місцевого самоврядування в
розумінні Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, оскільки є
особою, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові
повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих
функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету (а.с. 27).

Втім суд встановив, що учасником виконавчого провадження
у спірних правовідносинах є Ялтинська міська рада, а не її посадова особа
-Ялтинський міський голова.

Позивачем надане підтвердження, викладене у листі за
підписом секретаря Ялтинської міської ради від 15.09.08 про те, що на 17-й
сесії Ялтинської міської ради 5 скликання розглянуте питання під №228 "Про
надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою по відводу земельної
ділянки орієнтовно площею 0,03 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та
споруд (присадибна ділянка), розташованих за адресою: м. Ялта, вул. Сєченова, в
районі будинків № 14,16, з наступним наданням у власність, на землях Ялтинської
міської ради" , за результатами голосування рішення не прийняте (а.с.
44-45).

Отже спірне питання по примусовому виконанню виконавчого
листа Ялтинського міського суду від 10.12.2007 р. по справі № 2а-252/07 в
порядку, передбаченому Законом України “Про місцеве самоврядування в Україні”,
було предметом розгляду на сесії Ялтинської міської ради.

За таких обставин суд приходить до висновку, що
обов'язок позивача по організації роботи представницького органу - Ялтинської
міської ради та внесення спірного питання до порядку денного чергової сесії
ради було повністю виконано, а отже позивач діяв у межах повноважень, у спосіб
та на підставах, передбачених Законом України “Про місцеве самоврядування в
Україні”. При цьому Закон України “Про місцеве самоврядування в Україні”не
передбачає відповідальності міського голови за рішення, прийняті міською радою
на її сесії.

За таких обставин суд вважає, що відповідачем помилково
зроблені висновки про невиконання позивачем без поважних причин його вимог з
виконання виконавчого листа Ялтинського міського суду від 10.12.2007 р. по
справі № 2а-252/07, внаслідок чого були відсутні підстави для накладення на
нього штрафу.

З тих самих підстав позивач не повинний бути
попередженим про відповідальність згідно ст. 87 Закону України “Про виконавче
провадження”, ст. 382 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного суд встановив, що постанова
відповідача про накладення штрафу від 12.06.2008 р. підлягає визнанню
протиправною та скасуванню.

Суд враховує, що рішення, дії суб'єкта владних
повноважень не можуть бути упередженими, тобто здійснюватися дискримінаційно
через власний, у тому числі фінансовий, корпоративний інтерес. Суд також
враховує, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти добросовісно, тобто
з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених
цілей і справедливих результатів.

Не піддаючи сумніву необхідність примусового виконання
рішень суду, суд приходить до висновку, що державний виконавець в спірних
правовідносинах обрав не передбачений законом спосіб захисту інтересів
стягувача шляхом притягнення до відповідальності неналежної посадової особи за
невиконання рішення суду, чим перевищив свої службові повноваження.

Щодо визнання неправомірною дії державного виконавця,
суд встановив, що в спірних правовідносинах з огляду на висновки, зроблені
судом стосовно визнання протиправною та скасування постанови державного
виконавця від 12.06.2008р., є підстави вважати, що головний державний
виконавець Підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в АР Крим Бутовець М.А. діяв протиправно.

Крім того, суд вважає, що до спірних правовідносин не
підлягають застосування положення статті 181 Кодексу адміністративного
судочинства України, якими передбачено особливості провадження у справах з
приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, з
огляду на таке.

Відповідно до ст. 10 Закону України “Про виконавче
провадження” до учасників виконавчого провадження відносяться державний
виконавець, сторони, представники сторін, експерти, спеціалісти, перекладачі,
суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання. Ст. 181 КАС України
передбачає, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду, якщо
вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця
порушено їхні права, свободи чи
інтереси. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Ялтинський міський голова -позивач у справі -не є
учасником спірних правовідносин у рамках примусового виконання виконавчого
листа Ялтинського міського суду від 10.12.2007 р. по справі № 2а-252/07, а отже
на нього не розповсюджуються приписи статті 181 КАС України, а саме щодо строку
звернення до суду із позовною заявою.

Суд встановив, що належним відповідачем у справі є саме
Підрозділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в АР Крим, який згідно Положення є структурним
підрозділом Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим
(а.с. 49-50). Оскаржувана постанова від 12.06.2008р. винесена головним
державним виконавцем Підрозділу примусового виконання рішень Головного
управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим Бутовцем М.А.. та
затверджена начальником Підрозділу примусового виконання рішень Головного
управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим Докучаєвою В.Ю., яка
відповідно до своїх посадових обов'язків здійснює контроль за своєчасністю,
правильністю та повнотою виконання державними виконавцями (п. 2.2.2. посадової
інструкції, а.с. 52-54).

Отже у процесі примусового виконання рішення суду та
прийнятті нових процесуальних документів, якими оформлюються дії державних виконавців,
безпосередню участь приймає і керівник відповідного підрозділу відповідного
органу державної виконавчої служби, тому цілком справедливим та обґрунтованим є
припущення, що вирізнити окрему дію державного виконавця без урахування дій
інших осіб неможливо, тому з приводу рішень, дій або бездіяльності державного
виконавця відповідачем у справі є відповідний орган державної виконавчої
служби.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету
України.

Відповідно до частини 4 ст. 167 КАС України постанову
складено у повному обсязі 23.09.2008р.

Керуючись ст.ст. 98, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії головного державного
виконавця Підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в АР Крим Бутовець М.А. про накладення штрафу від
12.06.2008р. на Ялтинського міського голову Брайко Сергія Борисовича,
08.12.1957 року народження, за невиконання законних вимог державного виконавця,
ухилення від виконання виконавчого листа № 2а-252/07, виданого Ялтинським
міським судом 10.12.2007р. та попередження Ялтинського міського голову Брайко
Сергія Борисовича про відповідальність згідно ст. 87 Закону України “Про
виконавче провадження”, ст. 382 Кримінального кодексу України.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову головного
державного виконавця Підрозділу примусового виконання рішень Головного
управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим Бутовець М.А. по
винесенню постанови про накладення штрафу від 12.06.2008р. відносно Ялтинського
міського голови Брайко Сергія Борисовича, 08.12.1957 року народження, за
невиконання законних вимог державного виконавця, ухилення від виконання
виконавчого листа № 2а-252/07, виданого Ялтинським міським судом АР Крим
10.12.2007 р. та попередження Ялтинського міського голову Брайко Сергія
Борисовича про відповідальність згідно ст. 87 Закону України “Про виконавче
провадження”, ст. 382 Кримінального кодексу України.

4.Стягнути з Державного бюджету України (розрахунковий
рахунок 0002; Банк: ГУ ДКУ в АРК м. Сімферополь; МФО 824026; Отримувач:
Держбюджет м. Сімферополь, 22090200; ) на користь Ялтинського
міського голови Брайко Сергія Борисовича
(м. Ялта, пл. Радянська, 1, банківські реквізити невідомі) 3,40 грн.
судового збору.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня
складення у повному обсязі у разі неподання заяви про апеляційне оскарження
(апеляційної скарги).

Якщо
після подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана,
постанова набирає законної сили через 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Протягом 10 днів з дня складення постанови у повному
обсязі через Окружний адміністративний суд Автономної Республіки Крим до
Севастопольського апеляційного адміністративного суду може бути подана заява
про апеляційне оскарження, після подачі якої протягом 20 днів може бути подана
апеляційна скарга.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження (10 днів).

Суддя Окружного

адміністративного суду

Автономної Республіки Крим Кушнова А.О.

23.09.08 р.