Справа № 2-а-160/2007
Суддя: Кляшторний В.С.
Дата ухвалення: 2007-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2-а-1602007

15 травня 2007 р. м.
Запоріжжя

Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Кляшторного B.C.,
при секретарі Горовой О.П., з участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Військової частини А 3309
про визнання неправомірними дії посадових осіб військової частини А 3309,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2.
звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини А -3309 про визнання
неправомірними дії посадових осіб Військової частини А - 3309.

В позові вказав,
що він проходив військову службу у Запорізькому зональному відділенні
військової служби правопорядку. 18.01.2004
року за наказом № 9 він був
звільнений в запас за станом здоров"я. На продовольчому забезпеченні стояв
в військовій частині А-3309.

З 11.03.2000 року і по момент
звільнення він не отримував належний йому продовольчий пайок, або грошову
компенсацію замість нього.

Згідно ч. 2 ст. 17 Конституції України,
"...Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які знаходяться
на службі у Збройних Силах України і інших військових формуваннях, а також
членів їх сімей". До того ж ч. 2
ст. 9 Закону
України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей", військовослужбовці отримують за рахунок держави грошове
забезпечення, а також речове майно та продовольчі пайки, або за їх бажанням
військовослужбовців грошову компенсацію замість них. А згідно ч. 4 ст. 9 порядок і
розміри грошового і матеріального забезпечення військовослужбовців і
компенсації замість продовольчих пайків встановлюються Кабінетом Міністрів
України з урахуванням коефіцієнта грошових доходів.

На вимогу
вищеназваних законів, з метою раціонального забезпечення військовослужбовців
продовольством, Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 316 від 12.03.1996 року "Про
норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил
України і інших військових формувань".

Відповідно до
зазначеної Постанови до 10.03.2000
року позивач ОСОБА_2
забезпечувався продовольчим пайком, а з 11.03.2000 року дія ч.2 ст. 9
Закону України "Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців" у зв'язку з економією бюджетних коштів була зупинена
Законом України № 1459-Ш1459-14
від 17.02.2000 року
"Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів". Але цей пункт не
відміняє ч. 1 ст. 9 даного Закону,
який гарантує матеріальне, продовольче і інші види забезпечення
військовослужбовцям.

На виконання
вимог ст. 16 Закону
України "Про Збройні Сили України" та постанови Кабінету Міністрів
України № 426 від 29.03.2002 року, були
затверджені норми харчування військовослужбовців і інших військових формувань.

Таким чином, під
час проходження військової служби позивач у відповідності до Конституції
України та діючих Законів повинен був отримувати продовольче забезпечення за
рахунок держави, або грошову компенсацію замість продовольчого забезпечення,
однак ні продовольче забезпечення ні грошова компенсація позивачу не
виплачувалась. При звільненні з військової служби в запас з ним не був
проведений повний грошовий розрахунок, а заборгованість вч А-3309 по виплаті
грошової компенсації замість продовольчого забезпечення склала 7979 грн. 49 коп.

У зв'язку з
зазначеними обставинами позивач звернувся до суду з адміністративним позовом та
просить визнати неправомірними дії посадової особи військової частини А -3309 щодо невидачі
йому продовольчого забезпечення та компенсації замість нього, а також

2

стягнути з вч А-3309 7979
грн. 49 коп. в рахунок
відшкодування компенсації замість невиданого продовольчого
забезпечення.

В судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтвердив зазначені в позові обставини,
підтримав позовні вимоги ОСОБА_2., наполягав на задоволенні позову.

Представник
відповідача до суду не з"явився, відповідачем направлено заяву до суду
розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги визнаються.

Вислухавши
пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_2. проходив військову службу у Запорізькому зональному
відділенні військової служби правопорядку. 18.01.2004 року за наказом №
9 він був звільнений в запас за станом здоров"я. На продовольчому
забезпеченні стояв в військовій частині А -
3309.

З 11.03.2000 року і по момент
звільнення він не отримував належний йому продовольчий пайок, або грошову
компенсацію замість нього.

Згідно ч. 2 ст. 17 Конституції
України, "...Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які
знаходяться на службі у Збройних Силах України і інших військових формуваннях,
а також членів їх сімей". До того ж ч. 2 ст. 9
Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей", військовослужбовці отримують за рахунок держави
грошове забезпечення, а також речове майно та продовольчі пайки, або за їх
бажанням військовослужбовців грошову компенсацію замість них. А згідно ч. 4 ст. 9 порядок і
розміри грошового і матеріального забезпечення військовослужбовців і
компенсації замість продовольчих пайків встановлюються Кабінетом Міністрів
України з урахуванням коефіцієнта грошових доходів.

На вимогу
вищеназваних законів, з метою раціонального забезпечення військовослужбовців
продовольством, Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 316 від 12.03.1996 року "Про
норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил
України і інших військових формувань".

Відповідно до
зазначеної Постанови до 10.03.2000
року позивач ОСОБА_2. забезпечувався продовольчим пайком, а з 11.03.2000 року дія ч.2 ст.
9 Закону України
"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців" у зв'язку з
економією бюджетних коштів була зупинена Законом України № 1459-IIIU459-14
від 17.02.2000 року
"Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів". Але цей пункт не
відміняє ч. 1 ст. 9 даного Закону,
який гарантує матеріальне, продовольче і інші види забезпечення
військовослужбовцям.

На виконання
вимог ст. 16 Закону
України "Про Збройні Сили України" та постанови Кабінету Міністрів
України № 426 від 29.03.2002 року, були
затверджені норми харчування військовослужбовців і інших військових формувань.

Таким чином, під
час проходження військової служби позивач у відповідності до Конституції
України та діючих Законів повинен був отримувати продовольче забезпечення за
рахунок держави, або грошову компенсацію замість продовольчого забезпечення,
однак ні продовольче забезпечення ні грошова компенсація позивачу не
виплачувалась. При звільненні з військової служби в запас з ним не був
проведений повний грошовий розрахунок, а заборгованість вч А-3309 по виплаті
грошової компенсації замість продовольчого забезпечення склала 7979 грн. 49 коп.

Судом були
досліджені як пояснення представника позивача по справі, так і письмові докази,
зокрема, розрахунок компенсації за продовольче забезпечення, відповідні витяги
із наказів МО України.

Так, судом
встановлено, що заборгованість перед ОСОБА_2 складає 7979 грн. 49 коп.

Таким чином, суд
вважає дії відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу продовольчого
забезпечення або компенсації замість нього неправомірними, через що були
порушені законні права та інтереси позивача щодо невиплат спірних грошових сум.
Тому

3

вважає за можливе стягнути з
військової частини А -
3309 на користь позивача 7979
грн. 49 коп. в рахунок
відшкодування компенсації замість невиданого продовольчого забезпечення.

Керуючись ст. ст. 2, 9 Закону України
«Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», ст. 16 Закону України
"Про Збройні Сили України", Постановою Кабінету Міністрів України № 316 від 12.03.1996 року, № 426 від 29.03.2002 року, ст.ст. 17 Конституції
України, ст.ст. 99, 158,
159, 160, 163, п. 7
Прикінцевих та перехідних положень КАС України, ст. 1 Прикінцевих та
перехідних положень ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний
позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати
незаконними дії посадових осіб Військової частини А - 3309 в частині
невиплати ОСОБА_2 продовольчого забезпечення або компенсації замість нього.

Стягнути з Військової
частини А -3309 на
користь ОСОБА_2 7979 грн. 49 коп. в рахунок
відшкодування заборгованості по виплаті компенсації замість невиданого
продовольчого забезпечення.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку не було подано.

Постанову може
бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
протягом 10 днів з
дня її проголошення та апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подання апеляційної скарги без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у строк, встановлений для
подання такої заяви з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до
апеляційного суду Запорізької області.

Суддя
Кляшторний