Справа № 2-а-13/2007
Суддя: Телешман О.В.
Дата ухвалення: 2007-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-13/07
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 квітня 2007 року смт.
Кельменці

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого - судді Телешмана
О.В.,

при
секретарі Бузило М.Л.,

з
участю: прокурора Кельменецького району Корчинського
І.А.

позивачки ОСОБА_1,

представника
відповідача Руснак Л.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в
смт. Кельменці справу за позовом прокурора Кельменецького району в інтересах
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кельменецької РДА
про визнання незаконним розпорядження про припинення виплати допомоги при
народженні дитини, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Кельменецького району звернувся до суду із позовом, в якому, з урахуванням уточнених в судових
засіданнях вимог, прийнятих судом під час судового розгляду просить:

1.
Визнати протиправним та скасувати розпорядження
Управління праці та соціального захисту населення Кельменецької РДА від
10.01.2007 року про припинення виплати допомоги при народженні дитини ОСОБА_1

2.
Зобов'язати Управління праці та соціального захисту
населення Кельменецької РДА поновити нарахування та виплату одноразової
допомоги при народження дитини ОСОБА_1, згідно з поданими нею документів.

Прокурор пояснив суду, що рішенням Управління праці та
соціального захисту населення Кельменецької РДА ( далі Управління) від
28.11.2006 року було призначено виплату допомоги громадянці України ОСОБА_1
Дане рішення було законним та правомірним. 10.01.2007 року розпорядженням
Управління припинено виплату допомоги ОСОБА_1 з тих підстав, що кошти
використовуються не за цільовим призначенням, а також призначення виплати було
неправомірним. Прокурор вважає розпорядження від 10.01.2007 року про припинення
виплат незаконним. Громадянка ОСОБА_1 має право на таку допомогу згідно ст.ст.
1,3,5 та 10 Закону України " Про державну допомогу сім'ям з дітьми".
Відповідно до п.13 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження
порядку призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми" від
27.12.2001 року №751 виплата допомоги припиняється у разі нецільового
використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для
повноцінного утримання та виховання дитини. З оскаржуваного розпорядження
вбачається, що виплата допомоги була припинена на підставі акту обстеження та
пропозиції комісії, яка проводила перевірку цільового використання допомоги.
Зокрема висновки комісії ґрунтувалися на тому, що ОСОБА_1 та її дитина з
моменту народження

і на час
обстеження на території України не проживають, то і відповідно кошти
використовуватимуться не за призначенням. Отже комісія не встановила фактів
нецільового використання коштів, а тільки припустила таку можливість. Крім того
ні комісія, ні в матеріалах особової справи немає підтверджень того, що ОСОБА_1
не забезпечила належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини, що
є обов'язковою умовою для припинення виплати згідно п.13 Постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження порядку призначення та виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми" від 27.12.2001 року №751.

На усунення зазначених вище порушень прокурором Кельменецького району було
внесено 26.03.2007 року протест, який відповідач 29.03.2007 року відхилив.
Прокурор вважає, що призначення допомоги позивачем було законним. Прокурор
вважає, що посилання відповідача на п. 43 Постанови Кабінету Міністрів України
"Про затвердження порядку призначення та виплати державної допомоги сім'ям
з дітьми" від 27.12.2001 року №751 згідно якого документи для призначення
допомоги подаються особою особисто, і оскільки ОСОБА_1 особисто на подала заяву
та документи, то і призначення допомоги є незаконним, є безпідставними,
оскільки згідно ч.2 п. 43 зазначеної постанови Кбінету Міністрів України якщо
особа без поважних причин не може особисто зібрати документи, необхідні для
призначення допомоги, збір зазначених документів покладається на органи, що
призначають допомогу. Управління знаючи, що ОСОБА_1 перебуває за кордоном і,
відповідно, особисто не може зібрати всі необхідні документи, фактично
самоусунулось від їх збору, як це передбачено зазначеною вище Постановою КМУ, і
незаконно зобов'язували мати ОСОБА_1, яка діяла за дорученням дочки, збирати
необхідні документи. Прокурор також вважає, що громадянка ОСОБА_1 проживала в
Україні на момент призначення допомоги і мала право на допомогу згідно Закону
України " Про державну допомогу сім'ям з дітьми"

Позивач ОСОБА_1, як свідок, дала суду показання про те,
що з 2000 року вона тимчасово проживала в Іспанії, оскільки в неї на утриманні
було двоє дітей шкільного віку і вона була вимушена заробляти кошти на
проживання та утримання дітей. Наміру залишатись в Іспанії вона не мала, з
реєстрації в с Іванівці
Кельменецького району Чернівецької області вона не знімалася. Після народження
в ІНФОРМАЦІЯ_1 в Іспанії її дитини - ОСОБА_2, під час оформлення документів на
дитину в посольстві України їй повідомили, що вона має право в Україні отримати
допомогу в зв'язку із народженням дитини. їй повідомили, що там вона не може
отримати цю допомогу, а тільки за місцем свого проживання в Україні. В зв'язку
із цим їй запропонували написати відповідну заяву і зробити доручення на когось
із родичів, які б подали цю заяву у відповідні органи в Україні. Вона оформила
і підписала заяву про виплату їй допомоги і зробила доручення на свою матір.
Але після того як мати почала оформляти документи вона їй повідомила, що
виплата затримується, а на початку 2007 року повідомила їй, що взагалі ці гроші
не виплатять. До лютого 2007 року вона взагалі не мала змоги приїхати в Україну
через те, що дитина була маленька і переліт в літаку вона б погано перенесла, а
автобусом їхати потрібно три доби, і крім того, на дитину не був

оформлений документ, згідно
якого вона з нею могла б поїхати в Україну і, при необхідності, повернутися в
Іспанію. Тому вона вважає, що їй неправомірно не виплачують допомогу при
народженні дитини.

Представник відповідача Руснак Л.В. позов визнала частково та пояснила
суду, що в частині скасування розпорядження про призначення допомоги ОСОБА_1 у
зв'язку із нецільовим використанням коштів дійсно розпорядження від 10.01.2007
року було неправомірним. В інший частині, щодо незаконності розпорядження про
призначення допомоги представник відповідача пояснила, що заява ОСОБА_1 про
призначення одноразової допомоги завірена посольством України в Іспанії, подана
в районне управління праці та соціального захисту населення Кельменецької РДА
матір'ю ОСОБА_1 - ОСОБА_3. Але чинним законодавством таке не передбачено.
Зокрема згідно Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
документи, необхідні для призначення державної допомоги сім'ям з дітьми,
подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, самостійно. Згідно п.
43 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку
призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми" від 27.12.2001
року №751 документи для призначення допомоги подаються особою , яка претендує
на призначення допомоги, особисто. Крім того, в матеріалах справи немає
письмової заяви ОСОБА_1, в якій би вона зазначала, що не може зібрати документи
з поважних причин, тому і працівники Управління праці та соціального захисту
населення Кельменецької РДА не повинні були самостійно збирати документи. Крім
того, згідно ч.2 ст.238 Цивільного кодексу України передбачено, що представник
не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений
лише особисто тією особою, яку він представляє. Крім того на момент подач даної
заяви ОСОБА_1 не проживала в Україні, а згідно ст. 5 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" всі види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку із вагітністю та пологами, призначаються та
виплачуються органами соціального захисту населення за місцем проживання
батьків. В заяві, яку надала мати ОСОБА_1 було зазначено, що остання тимчасово
проживає в Іспанії, тому і призначення їй допомоги було неправомірним.

Судом були досліджені такі інші докази: протокол № 404176
від 28.11.2006 року згідно якого ОСОБА_1, призначена допомога при народжені
дитини, протест прокурора Кельменецького району від 26.03.2007 року №19/480
вих-07, листи Управління праці та соціального захисту населення Кельменецької
РДА від 22.03.2007 року № 757 та від 29.03.2007 року № 821, акт №2 від
10.01.2007 року Управління праці та соціального захисту населення Кельменецької
РДА, пояснення ОСОБА_3., заява ОСОБА_1 про виплату одноразової допомоги від
14.06.2006 року, легалізована та засвідчена в посольстві України в Королівстві
Іспанія, довіреність від імені ОСОБА_1 від 14.06.2006 року, легалізована та
засвідчена в посольстві України в Королівстві Іспанія, листи Головного
управління праці та соціального захисту населення Чернівецької ОДА від
25.07.2006 року № 2923, від 19.04.2007 року №1730, розпорядження від 10.01.2007
року по справі № 404176 про закриття особової справи та особового рахунку №
404176 згідно якого було припинено

виплату
одноразової допомоги при народженні дитини ОСОБА_1, довідка Дюксинської
сільської ради Костопільского району Рівненської області № 1247, заява про
призначення соціальної допомоги від 10.08.2006 року № 2068, довідка Івановецької
сільської ради про склад сім'ї ОСОБА_1, довідка посольства України в
Королівстві Іспанія від 14.06.2006 року № 572/204-06, копія трудової книжки на
ім'я ОСОБА_1 НОМЕР_1, довідки Дюксинської сільської ради Костопільского району
Рівненської області на ім'я ОСОБА_4 від 16.08.2006
року № 773,1017, довідка Костопільської РДА від 16.08.2006 року № 725,витяг з
наказу Управління праці та соціального захисту населення від 20.04.2007 року №
23, свідоцтво про народження ОСОБА_2 від 22.02.2006 року, квитанції про сплату
консульських зборів, паспорт громадянки України ОСОБА_1 НОМЕР_2.

Судом встановлено, що 10.08.2006 року до відповідача - Управління праці та
соціального захисту населення Кельменецької РДА ( далі Управління) надійшла
заява громадянки України ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової
допомоги при народженні дитини -ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1. Заяву громадянки ОСОБА_1,
яка була підписана нею особисто та належним чином засвідчена в посольстві
України в Королівстві Іспанія, подала Управлінню представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3,
яку належним чином уповноважила на таку дію ОСОБА_1 згідно довіреності від
14.06.2006 року, засвідченої в посольстві України в Королівстві Іспанія.
Рішенням Управління від 28.11.2006 року було призначено одноразову допомогу при
народженні дитини та одноразову щомісячну допомогу при народженні дитини
позивачці ОСОБА_1. Дане рішення було законним, оскільки відповідно до ст.1
Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" (далі Закон)
громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти
мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим
Законом та іншими Законами України". Згідно п. 2 ч.І ст.З даного Закону
одним із видів державної допомоги є одноразова допомога при народженні дитини. Відповідно
до ст. 5 Закону всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у
зв'язку із вагітністю та пологами, призначаються та виплачуються органами
соціального захисту населення за місцем проживання батьків. Мати дитини ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1 на момент подачі нею заяви до Управління постійно
проживала та в даний момент постійно проживає в Україні, а в Королівстві
Іспанія проживала на момент подачі нею заяви тимчасово.

Суд відхиляє посилання представника відповідача на те, що
ОСОБА_1 та її дитина, на момент подачі останньою заяви через представника
проживали за межами України, тому їй не могла бути призначена зазначена вище
допомога, оскільки ОСОБА_1 повинна особисто надати Управлінню відповідну заяву
і повинна була проживати на території України. Зокрема, в матеріалах справи
відсутні, а представник відповідача в порушення ч.2 ст.71 КАС України не надав
суду належних та допустимих доказів того, що громадянка України ОСОБА_1 не
проживала на момент призначення допомоги в Україні.

Суд відхиляє посилання представника відповідача на те, що в Законі не
зазначено, що допомога виплачується за постійним місцем проживання громадян
України, і так як ОСОБА_1 не проживала в Україні тому, не мала права на
відповідну допомогу, оскільки з згідно ст. 1 Закону громадяни України, в сім'ях
яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну
допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами
України. Крім того, згідно ст.5 Закону громадяни мають право на призначення
допомоги за місцем їх проживання, а оскільки громадянка ОСОБА_1 постійно
проживає в Україні, то тимчасове залишення свого місця проживання в Україні не
позбавляє громадян України права на допомогу сім'ям з дітьми. Отже, неможливо
стверджувати, що ОСОБА_1 не проживала в Україні на момент призначення їй
допомоги в зв'язку із народженням дитини, оскільки остання постійно проживала в
Україні, а в Королівстві Іспанія проживала тимчасово. Крім того, згідно ч.І
ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий
будинок чи інше приміщення у відповідному населеному пункті, в якому фізична
особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ч.б ст.29 Цивільного
кодексу України фізична особа може мати кілька місць проживання.

Суд відхиляє посилання представника відповідача на п. 43 Постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження порядку призначення та виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми" від 27.12.2001 року №751, згідно якого
документи для призначення допомоги подаються особою особисто, і оскільки
ОСОБА_1 особисто не подала заяву, то і призначення допомоги є незаконним,
оскільки представник ОСОБА_1 - її мати ОСОБА_3, яка діяла за довіреністю дочки,
зібрала всі необхідні документи для призначення допомоги, а також за даною
довіреністю передала відповідачу заяву ОСОБА_1 про призначення її допомоги, в
якій зазначені дані її паспорта громадянина України для виїзду за кордон.
Тобто, ОСОБА_1 особисто підписала заяву про призначення їй допомоги і подала її
відповідачу через повноважного представника, тобто особисто подала відповідну
заяву відповідачу по справі.

Суд відхиляє посилання представника відповідача на ст.238
Цивільного кодексу України, якою передбачено, що представник не може вчиняти
правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією
особою, яку він представляє, оскільки згідно ст.244 Цивільного кодексу України
довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для
представництва перед третіми особами. Відповідно до даної норми закону
довіреність видається не тільки для вчинення правочинів, а й для вчинення
певних юридичних дій. ОСОБА_1 згідно довіреності від 14.06.2006 року,
засвідченої в посольстві України в Королівстві Іспанія належним чином
уповноважила ОСОБА_3 на представництво її інтересів та вчинення юридичних дій,
пов'язаних з отриманням матеріальної допомоги у зв'язку із народженням
ІНФОРМАЦІЯ_1 її дочки ОСОБА_2, що стверджується довіреністю, яка була
досліджена судом.

Судом також встановлено, що призначена допомога ОСОБА_1
взагалі не виплачувалася. Згідно ст. 10. Закону одноразова допомога при
народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (усиновителю
чи

опікуну),
не застрахованому в системі загальнообов'язкового державного соціального
страхування. Згідно п. 15 Постанови Кабінету Міністрів України "Про
затвердження порядку призначення та виплати державної допомоги сім"ям з
дітьми" від 27.12.2001 року №751 особам, не застрахованим в системі
загальнообов'язкового державного соціального страхування, одноразова допомога
при народженні дитини призначається і виплачується органами праці та
соціального захисту населення за місцем їх проживання. З показів ОСОБА_1, та з
письмових доказів, досліджених судом вбачається, що ні ОСОБА_1, ні її чоловік
не отримували одноразову допомогу при народженні дитини ні в Іспанії, ні в
Україні. Отже громадянка ОСОБА_1 має право на одноразову допомогу при
народженні дитини і розпорядження Управління від 10.01.2007 року про закриття
особової справи та особового рахунку № 404176 і припинення виплати допомоги
ОСОБА_1 було прийнято не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що
мали значення для прийняття рішення.

Крім того, 10.01.2007 року розпорядженням Управління
припинено виплату допомоги ОСОБА_1 з тих підстав, що кошти використовуються не
за цільовим призначенням, а також призначення виплати було неправомірним. Судом
встановлено, що призначена допомога ОСОБА_1 взагалі не виплачувалася, тому,
відповідно, не могла використовуватись нею не за цільовим призначенням.

Отже, громадянка ОСОБА_1 має право допомогу згідно ст.ст. 1,3,5 та 10
Закону України " Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та відповідно
до Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку
призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми" від 27.12.2001
року №751.

На зазначене вище розпорядження Управління від 10.01.2007 року про закриття
особової справи та особового рахунку № 404176 і припинення виплати допомоги
ОСОБА_1 прокурором Кельменецького району 26.03.2007 року було внесено протест,
в якому ставилося питання про скасування зазначеного розпорядження та негайне
поновлення нарахування та виплати одноразової допомоги ОСОБА_1. Даний протест
відповідач 29.03.2007 року відхилив. Оскільки судом встановлено, що призначення
допомоги Управлінням громадянці ОСОБА_1 було законним, тому відповідач відхилив
протест прокурора Кельменецького району від 26.03.2007 року безпідставно.

Суд вважає, що розпорядження Управління праці та
соціального захисту населення Кельменецької РДА від 10.01.2007 року про
закриття особової справи та особового рахунку № 404176 і, відповідно, про
припинення виплат ОСОБА_1 було прийнято не обґрунтовано, нерозсудливо,
непропорційно, без дотримання балансу між несприятливими наслідками для
матеріальних прав та інтересів позивачки ОСОБА_1 і цілям, на досягнення яких
спрямоване це рішення.

Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком наявних у справі
доказів, досліджених судом, у їх сукупності.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов прокурора
Кельменецького району в
інтересах ОСОБА_1 підлягає

задоволенню повністю і розпорядження Управління
праці та

соціального захисту населення Кельменецької районної державної

адміністрації від 10.01.2007 року про закриття особової справи та особового

рахунку №
404176 і припинення виплати допомоги ОСОБА_1 слід

визнати
протиправним та скасувати його.

Суд вважає, що для повного захисту прав свобод та інтересів позивача слід
зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Кельменецької
районної державної адміністрації поновити нарахування та виплату одноразової
допомоги при народженні дитини та одноразової щомісячної допомоги при
народженні дитини ОСОБА_1, згідно з поданими нею та її представником
документами.

Керуючись ст. 1,3,5 та 10 Закону
України " Про державну допомогу

сім'ям з дітьми", ст.ст.29,
244 Цивільного кодексу України, Постановою

Кабінету Міністрів України
"Про затвердження порядку призначення та

виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми" від 27.12.2001 року №751, ст.ст.

2,5,7,9,14,71,86,15
8,159,160,161,162,163 Кодексу адміністративного

судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Позов прокурора Кельменецького району задовольнити
повністю.

2.
Визнати протиправним та скасувати розпорядження
Управління праці та соціального захисту населення Кельменецької районної
державної адміністрації від 10.01.2007 року про закриття особової справи та
особового рахунку № 404176 і припинення виплати допомоги ОСОБА_1.

3.
Зобов'язати Управління праці та соціального захисту
населення Кельменецької районної державної адміністрації поновити нарахування
та виплату одноразової допомоги при народженні дитини та одноразової щомісячної
допомоги при народженні дитини ОСОБА_1.

4.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення
строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження, постанова суду набере законної після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не буде
скасовано, набере законної сили після апеляційного розгляду справи.

Заяву про апеляційне оскарження постанови суду або
апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення
постанови до Кельменецького районного суду. Апеляційна скарга на постанову може
бути подана до апеляційного суду Чернівецької області протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження через Кельменецький районний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до апеляційного суду Чернівецької області.