Справа № 2а-349/2007
Суддя: Глушкова В. Ф.
Дата ухвалення: 2007-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№2a-349/2007p.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2007 року Крижопільський
районний суд

Вінницької
області

в
складі: головуючого судді Глушкова
В.Ф.

при
секретарі Баденюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.
Крижопіль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населения
в Крижопільському районні про стягнення виплати щорічної разової допомоги.

ВСТАНОВИВ:

В квітні ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення в Крижопільському районні про стягнення виплати
щорічної разової допомоги.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка являється учасником Великої
Вітчизняної Війни, про що їй офіційно видане відповідне посвідчення, згідно ст.
14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на
отримання щорічно до 5 травня
відповідного року разової грошової допомоги у розмірі трьох мінімальних пенсій
за віком.

Незважаючи на
це, без урахування
розмірів мінімальних пенсій,
які встановлювались на 2004,
2005, 2006 роки, відповідачем із посилання на Закони. України «Про
Державний бюджет України» на відповідні роки, зазначена допомога позивачу була
виплачена у розмірі 50 грн. за 2005 рік та 50 грн. за 2006 рік, а за 2004 ' рік взагалі
виплачено не було.

У зв'язку з цим позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить
стягнути з відповідача на свою користь недоплачену частину разової грошової
допомоги за 2004, 2005,
2006 роки в сумі 2123 грн.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав заявлені позовні
вимоги і просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь
позивачки, як учасниці ВВВ -
2123 грн.

Представник відповідача позов не визнав, пояснивши, що розмір щорічних

виплат встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2004

рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2005рік» та Законом*

України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» і, відповідно, до даних

законів виплачувалась одноразова грошова допомога позивачу, а тому порушень
з

боку Управління праці та соціального захисту населення немає.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
суд встановив, що позивачка ОСОБА_1
являється учасником ВВВ,
про що

компетентними
органами їй видане відповідне посвідчення НОМЕР_1 від 21 березня 2003 року, а також,
що щорічна разова грошова допомога позивачці виплачувалася в розмірах: 2005 р. - 50 грн., 2006р. - 50 р., а в 2004 році
взагалі не виплачувалась.

Виходячи з положень ст. 22
Конституції України та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», суд приходить до висновку, що виплати щорічної разової
грошової допомоги учасникам ВВВ, встановлені даним Законом є соціальною
гарантією і не можуть бути скасовані, а також не можуть бути звужені за їх
змістом та обсягом при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних
законів.

На підставі вище викладеного, вбачається, що позивачка щорічну разову
грошову допомогу до 5 травня в
2004, 2005, 2006 роках
отримала не в повному розмірі.

Оскільки позивач та відповідач звільнені від сплати судового збору, тому
згідно із ст. 94 КАС
України, судовий збір слід компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 70, 71, 94, 158, 161-164 КАС України, ст.
14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення в Крижопільському районні про стягнення виплати щорічної разової допомоги
задовольнити повністю.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення в
Крижопільському районні адміністрації на користь ОСОБА_1 недоплачену грошову
допомогу за 2004, 2005,
2006 роки в розмірі 2123 (дві
тисячі сто двадцять три гривні) гривні.

Судові витрати в розмірі 51 гривня компенсувати за рахунок Державного бюджету
України.

На постанову суду може бути подано заяву про апеляційне
оскарження протягом 10 днів з
дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.