Справа № 2а-2569/2008
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2008-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-2569/08
окружний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06"
серпня 2008 р. м.Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Перцової Т.С.

при секретарі - Ульященко Л.М.

за участю сторін :

позивача - ОСОБА_1

представника першого відповідача
- не з'явився

представника другого відповідача
- не з'явився

представника третього відповідача
- не з'явився

представника четвертого відповідача
- не з'явився

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківського обласного центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та
соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації,
Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної
державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення
Московської районної ради м. Харкова, Головного управління Державного
казначейства України в Харківській області про визнання дій незаконними та
стягнення недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2005-2007 роки та
недоплаченої щорічної разової допомоги до 5 травня за 2005 - 2007 роки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду
з адміністративним позовом, в якому просить суд зобов'язати Харківський
обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного
управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної
державної адміністрації, виконати перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення
та щорічної разової грошової допомоги за 2005-2007 роки виключно з законодавчо
встановлених розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за
віком на день фактичного виконання виплати, зобов'язати Харківський обласний
центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці
та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації,
виплатити заборгованість по перерахуванню щорічної допомоги на оздоровлення та
щорічної разової грошової допомоги за 2005-2007 роки, зобов'язати Харківський
обласний центр по перерахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного
управління праці і соціального захисту населення Харківської обласної державної
адміністрації, в наступні роки також нараховувати та виплачувати належні щорічні
допомоги на оздоровлення та щорічну разову грошову допомогу відповідно до
законів і виключно з законодавчо встановлених розмірів мінімальної заробітної
плати та мінімальної пенсії за віком на день фактичного виконання виплати,
зобов'язати Головне управління праці і соціального захисту населення
Харківської обласної державної адміністрації, організувати та проконтролювати
призначення і виплату відповідачем по справі перерахованих позивачу належних
соціальних виплат, зобов'язати Управління праці та соціального захисту
населення Київської районної ради м.Харкова забезпечити перерахунок і виплату
відповідачем по справі належних щорічної допомоги на оздоровлення і щорічної
разової грошової допомоги за 2005-2007 роки виключно з законодавчо встановлених
розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком на день
фактичного виконання виплати, зобов'язати Головне управління Державного
казначейства України в Харківській області здійснити перше й безспірне списання
з рахунку відповідача кошти, заборгованість по перерахуванню щорічної допомоги
на оздоровлення та щорічної разової грошової допомоги за 2005 - 2007 роки.

Позивач, ОСОБА_1, надав до суду уточнену позовну заяву, в якій вказав
відповідачів Харківський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської
обласної державної адміністрації, Головне управління праці та соціального
захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, Управління
праці та соціального захисту населення Московської районної ради м. Харкова,
Головне управління Державного казначейства України в Харківській області та
просив суд визнати незаконними дії Управління праці та соціального захисту
населення Московської районної ради м. Харкова щодо неповної виплати допомоги
на оздоровлення за 2005 -2007 роки та одноразової щорічної допомоги до п'ятого
травня за 2005 -2007 роки та стягнути з Управління праці та соціального захисту
населення Московської районної ради м. Харкова недоплачені суми одноразової
допомоги на оздоровлення за 2005 -2007 роки в розмірі 6540,00 грн. та
одноразової щорічної допомоги до п'ятого травня за 2005 -2007 роки у розмірі
8942,64 грн., а всього 14682,64 грн. за 2005 -2007 роки.

В судовому засіданні позивач підтримав уточненні позовні вимоги та просив
суд їх задовольнити. В обґрунтування позову, зазначив, що має статус особи, яка постраждала внаслідок
чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом II групи, а тому відповідачами йому повинна виплачуватися
щорічна допомога на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, згідно ч.4 ст.
48 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” та щорічна разова грошова допомога у розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком,
згідно ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», оскільки у
передбаченому законами розмірі допомога виплачена йому не в повному обсязі,
позивач просив суд визнати дії Управління праці та соціального захисту
населення Московської районної ради м. Харкова щодо недоплати сум на
оздоровлення за 2005-2007 року та допомоги до п'ятого травня за 2005 -2007 роки
та стягнути недоплачені суми щорічної одноразової грошової допомоги на
оздоровлення за 2005-2007 роки та щорічної разової допомоги до 5 травня за
2005-2007 роки.

Перший відповідач, Харківський обласний центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення
Харківської обласної державної адміністрації, в судове засідання не з'явився,
надав до суду заперечення проти позовних вимог, в яких зазначив, що усі виплати щорічної допомоги на оздоровлення
та щорічної разової допомоги до 5 травня за 2005-2007 роки ОСОБА_1.. були
нараховані та виплачені у відповідності до вимог чинного законодавства. Крім
того, перший відповідач просив подальший розгляд справи проводити без участі їх
представника.

Другий відповідач, Головне управління праці та соціального захисту
населення Харківської обласної державної адміністрації, у письмових
запереченнях на позов, просили суд в задоволені позовних вимог відмовити,
вказавши, що у відповідності до Постанови КМ України від 12.07.2005 року №562
та Постанови КМ України від 18.02.2004 року № 177 позивачу було проведено
виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 120 грн. та щорічної разової допомоги до 5 травня у
розмірі 330 грн. та 360 грн. Фінансування зазначених витрат здійснюється за
рахунок державного бюджету, відповідач як розпорядник бюджетних коштів нижчого
рівня бере бюджетні зобов'язання тільки в межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисами. Крім того, другий відповідач просив врахувати
положення ст.ст. 99, 100 КАС України та відмовити у задоволенні позову в
частині по якій річний строк звернення був пропущений та просив подальший
розгляд справи проводити без участі їх представника.

Четвертий відповідач, Головне управління Державного казначейства України в
Харківській області, надало заяву в якій просить розгляд справи проводити без
їх представника.

Третій відповідач - Управління праці та соціального захисту населення
Московської районної ради м. Харкова в судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлявся повістками з поштовими повідомленнями. У відповідності до
ст. 35 КАС України третій відповідач є належно
повідомленими про дату, час та місце судового засідання. Третій відповідач
відзив на позов не надав, правом участі в судовому засіданні не скористався.

Таким чином, суд вважає, що третій відповідач
є належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, його
відсутність в судовому засіданні не перешкоджає розгляду справи, слід
розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_1, має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії, інвалід II групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для
ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченнями НОМЕР_1 від
26.12.2003 року, серії Б № 269901 від 19.01.1998 року.

Відповідно до абз. 2 ч.4 ст.48
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, віднесеним до 1 категорії, інвалідам ІІ групи
щорічна допомога на оздоровлення виплачується у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат. Згідно із ч. 7 ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент
виплати.

Відповідно із ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня інвалідам війни
виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи - десять
мінімальних пенсій за віком; ІІ групи - вісім мінімальних пенсій за віком; ІІІ
групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Згідно п.п. 13, 30 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на
2007 рік», з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим
Законом, дію зазначених норм зупинено на 2007 рік.

Статтею 76 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» були
встановлені наступні розміри мінімальної заробітної плати на відповідні періоди
2007 року, а саме: 400 гривень - з 01 січня по 31 березня 2007 року; 420
гривень - з 01 квітня по 30 червня 2007 року; 440 гривень - з 01 липня по 30
вересня 2007 року; 460 гривень - з 01 жовтня 2007 р. Зі змісту вимог законів
України про встановлення розмірів мінімальних заробітних плат, законів України
про Державний бюджет України, якими визначалися мінімальні розміри заробітних
плат, не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру
мінімальної заробітної плати з метою реалізації ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
установлено, що у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до
законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань" здійснюється
у таких розмірах: інвалідам I групи - 450 гривень,
інвалідам II групи - 360 гривень, інвалідам III групи - 300
гривень; учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім в'язням
концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також
дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, -
280 гривень; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 450
гривень; членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни
та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни і жертв
нацистських переслідувань, визнаних за життя інвалідами, - 150 гривень;
учасникам війни та колишнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць
примусового тримання, особам, які були насильно вивезені на примусові роботи,
дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з
націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 55 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 р. по
справі «Про соціальні гарантії громадян» визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є неконституційними), положення статті 29, пункту 13
статті 71, пункту 30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на
2007 рік». Також встановлено, що це рішення має преюдиціальне значення для
судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів,
що визнані неконституційними. Конституційний Суд України дійшов висновку, що
зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо
надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України,
встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж
передбачено законами України, не відповідає статтям 1, 3, частині другій статті
8, частині другій статті 19, статтям 21, 22, пункту 1 частини другої статті 92,
частинам першій, другій, третій статті 95 Конституції України.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Встановлений у 2005 році Постановою
КМУ № 562 розмір щорічної допомоги на
оздоровлення не змінювався і не відповідав розміру, встановленому іншими
Законами України. При цьому відповідні закони не містили обмежень щодо
застосування ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 92 Конституції України , виключно
законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а статтею 75
Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є
парламент - Верховна Рада України. Конституція не надавала права парламенту
делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім - своїми
нормативно-правовими актами змінювати положення законів. Верховною Радою
України дія ст.. 48 «Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №
6-рп/2007 від 09 липня 2007 р. на 2007 рік окремим законом не зупинялась та
зміни в неї не вносились, то виходячи із загальних засад пріоритету законів над
підзаконними актами при вирішенні даного спору застосуванню підлягає саме ст.
48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» і норма відповідного закону України про
визначення мінімальної заробітної плати на момент виплати, а не Постанова №
562.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позивач має право на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік відповідно до абзацу 2 частини 4
статті 48 Закону № 796-ХІІ у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат та разова допомога до 5 травня за 2007 рік
відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. При цьому,
розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати (частина 7
статті 48 Закону № 796-ХІІ).

За 2007 рік щорічна допомога на
оздоровлення позивачу, згідно довідки
від 14.07.2008 року Харківського обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту
населення Харківської обласної державної адміністрації, була виплачена у серпні
2007 року в розмірі 120 грн.

Таким чином, розрахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік на
момент її виплати становить: 440Х5=2200 грн. Стягненню підлягає сума з
відрахуванням фактично отриманої, тобто 2200-120= 2080 грн.

Зазначена сума щорічної допомоги підлягає стягненню з відповідача -
Управління праці та соціального захисту населення Московської районної ради м.
Харкова. Відповідно до вимог ч.5 ст.48 Закону України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” обов'язок
виплати щорічної допомоги на оздоровлення громадянам покладений на органи
соціального захисту населення за місцем проживання громадян.

За 2007 рік разова допомога до 5 травня позивачу, як інваліду ІІ групи,
була виплачена у квітні 2007 року в розмірі 360 грн., що підтверджується
довідкою від 14.07.2008 року Харківського обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту
населення Харківської обласної державної адміністрації.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007
рік» прожитковий мінімум на одну особу для осіб, які
втратили працездатність становить: з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406
гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. Розміри державних соціальних гарантій на
2007 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються
відповідними законами, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету
Міністрів України. Крім того, зазначеною нормою встановлено, що для визначення
мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини
першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий
мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим
частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, таким чином мінімальний
розмір пенсії за віком на 2007 рік становить 415,11 грн. (411х1%).

Таким чином, розрахунок щорічної разової допомоги до 5 травня за 2007 рік
на момент її виплати становить: 415,11Х8=3320,88 грн. Стягненню підлягає сума з
відрахуванням фактично отриманої: 3320,88-360=2960,88 грн.

Сума щорічної разової допомоги до 5 травня підлягає стягненню з відповідача
- Управління праці та соціального захисту населення Московської районної ради
м. Харкова, оскільки відповідно до вимог ст.17-1 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічну
виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями
12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення
через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а
особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового
утримання.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що Управління соціального захисту населення та праці
Московської районної ради м. Харкова при виплаті ОСОБА_1. щорічної допомоги на
оздоровлення за 2007 рік та щорічної разової допомоги до 5 травня за 2007 рік в
частинах недоплати цих коштів діяла з порушенням ч.3 ст.2 КАС України.

Позивач звернувся з позовом до суду
18.01.2008 року. Про порушення свого права на отримання щорічної допомоги на
оздоровлення позивачу було відомо починаючи з 2005 року, тобто позивачем не дотримано вимог ст.99 КАС
України, якою встановлено, що адміністративний
позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк,
який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.100 КАС України пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на
цьому наполягає одна із сторін.

Позивачем клопотання про
визнання причини пропуску строку звернення
до суду поважною не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання
незаконними дій Управління соціального захисту населення та праці Московської
районної ради м. Харкова щодо недоплати сум на оздоровлення за 2005-2006 роки
та допомоги до п'ятого травня за 2006 -2007 роки, стягнення недоплаченої
щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2005-2006 роки та допомоги до
п'ятого травня за 2006 -2007 роки поданий з пропущенням однорічного строку,
другий відповідач, Головне управління праці та соціального захисту населення
Харківської обласної державної адміністрації, наполягав на відмові у
задоволенні позову з цієї підстави. Позивач не навів поважних причин пропущення
строку, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити у зв'язку із
пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 4, 8, 17,
86, 87, 94, 138, 143, ч.1 ст.158, 161, 162, 163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського обласного центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та
соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації,
Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської
обласної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту
населення Московської районної ради м. Харкова, Головного управління Державного
казначейства України в Харківській області про визнання дій незаконними та
стягнення недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2005-2007 роки та
недоплаченої щорічної разової допомоги до 5 травня за 2005 - 2007 роки -
задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення
Московської районної ради м. Харкова щодо неповної виплати щорічної допомоги на
оздоровлення за 2007 рік та одноразової
щорічної допомоги до п'ятого травня за 2007 рік ОСОБА_1.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Московської
районної ради м. Харкова на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1) щорічну допомогу на
оздоровлення відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2007 рік у розмірі 2080,00 грн.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Московської
районної ради м. Харкова на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1) щорічну разову допомогу
до 5 травня, відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2007 рік в розмірі 2960,88
грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному
обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної
скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений
для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова
суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова в повному обсязі
виготовлена та підписана 08.08.2008 р.

Суддя (підпис) Т.С.Перцова