Справа № 22а-224/2007
Суддя: Харчук В.М.
Дата ухвалення: 2007-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007 року м.
Хмельницький

Апеляційний суд
Хмельницької області

в складі:
головуючого - судді -
Харчука В.М.

суддів - Карпусь С. А. та Кізюн О.Ю.

при
секретарі - Хмельницькій Ю.А.

розглянув у відкритому судовому
засіданні адмін. справу №22а-224 за апеляційною скаргою ОСОБА_1на постанову
Хмельницького міськрайонного суду від 1 березня 2007 оку за позовом ОСОБА_1 до
військової частини №1769 про стягнення компенсації за неотриманий продовольчий
пайок, заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, судова колегія,

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що проходив військову службу у в/ч
А-3012, яка стояла на продовольчому забезпеченні у в/ч А-1769 міста Тернопіль.

Відповідно до
ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців
і членів їх сімей», ч.2 ст. 17 Конституції України він має право на одержання
грошового забезпечення, а також на речове майно і продовольчі пайки, або на
грошову компенсацію за це майно.

За період з
11.03.2000 року у військової частини утворилась заборгованість перед ним шляхом
невидачі продовольчого забезпечення в сумі 12568, 88 гривень.

Позивач просить
визнати дії командування в/ч А-1769 незаконними, стягнути на його користь з
відповідача 12568, 88 гривень компенсації за продовольче забезпечення.

Відповідач
позову не визнав, посилаючись на те, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про
деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17 лютого 2000 року №1459-111
зупинено дію ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей» в частині видачі військовослужбовцям
продовольчих пайків або, за їх бажанням, грошової компенсації замість них.
Даний Закон діє і законами України «Про Державний бюджет України на ... рік»
фінансування з бюджету України на ці потреби не виділялось.

Постановою
Хмельницького міськрайонного суду від 1 березня 2007 року у позові ОСОБА_1
відмовлено.

В апеляційній
скарзі на постанову суду першої інстанції ОСОБА_1 посилається на порушення
судом першої інстанції норм матеріального права - ч.2 ст. 17 Конституції
України, ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців і членів їх сімей» ,
постанову KM України №316 від 12.03.1996 року «Про норми забезпечення продовольчими
пайками військовослужбовців Збройних Сил України і інших військових

Головуючий у 1-й інстанції - Бондар В.В. Справа
№22а-224

Доповідач - Харчук В.М. Категорія
№ 36

2

формувань, ст. 16 Закону України «Про Збройні Сили України», ч.З ст. 22
Конституції України, суд не врахував рішення
Конституційного Суду України №5-рп/2002 від 20.03.2002 року про соціальні гарантії військовослужбовцям. Просить скасувати
постанову Хмельницького міськрайонного суду
від 1 березня 2007 року, ухвалити рішення, яким його позовні вимоги
задоволити.

Судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга апелянта
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом
встановлено, що наказом начальника Генерального штабу -Головнокомандуючого Збройних Сил України №504 від 21 листопада 2005
року майора ОСОБА_1звільнено у запас
з правом носіння військової форми одягу.

Під час проходження ОСОБА_1 військової служби у військовій частині А 3012 він перебував на продовольчому забезпеченні у військовій
частині А 1769 міста Тернополя з 22 серпня 1995 року по 31 грудня 2005 року.

Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» під час
проходження військової служби військовослужбовці одержують за
рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки,
або, за їх бажанням, грошову компенсацію за них.

До 11 березня 2000 року ОСОБА_1
одержував таке продовольче забезпечення.

Однак, Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів»
від 17 лютого 2000 року №1459-111 з 11
березня призупинено дію ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині видачі продовольчих пайків, і ця норма не діяла і не діє. Цей
Закон не визнаний неконституційним і відсутня правова підстава до
задоволення позову ОСОБА_1

Наведені обставини повністю підтверджуються дослідженими доказами: наказом (а.с.5), довідкою військкомату (а.с.6), послужним списком
ОСОБА_1 (а.с. 7-8), витягом з наказу (а.с 9), довідкою в/ч А-1769 (а.с. 15), іншими матеріалами справи.

Підстав до задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 в межах доводів
апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 198-200, 205-206 Кодексу адміністративного судочинства
України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити, постанову Хмельницького
міськрайонного суду від 1 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця.