Справа № 22-а-489/2008
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-489/08
Категорія: 31 Головуючий
1 інстанції- Самойлова В.В.
Суддя
доповідач - Мельнікова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2008 року колегія
суддів Харківського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів: - Подобайло З.Г., Сіренко О.І.

при секретарі - Касян В.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2007
року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини А-3306
про витребування грошової недоплати за
безперервну військову службу та одноразової грошової допомоги на оздоровлення,
-

Встановила:

У червні 2007 року позивач ОСОБА_1. звернувся до
Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до
військової частини А-3306, яким просив стягнути з відповідача різницю між
фактично виплаченою надбавкою за безперервну військову службу та надбавкою за
безперервну військову службу у розмірі, зазначеному Указом Президента України
від 05 травня 2003 року № 389/2003 з 01 травня 2003 року по 28 грудня 2004
року, у тому числі при нарахуванні одноразової грошової допомоги на
оздоровлення при уході у відпустку за 2003 рік у сумі 4 423, 89 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив про
те, що відповідно до чинного законодавства повинна була нараховуватись надбавка
за безперервну службу у розмірі 30% грошового забезпечення з 1 травня 2003 року
по 15 серпня 2003 року при наявності стажу військової служби понад 10 років та
у розмірі 50% грошового забезпечення з 16 серпня 2003 року по 28 лютого 2004
року при наявності стажу військової служби 15 років, однак дана надбавка
відповідачем не сплачувалась, що суперечить ст. 22 Конституції України та с. 9
Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей».

Постановою Харківського окружного адміністративного суду
від 03 вересня 2007 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Будучі незгодним з постановою суду, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення питання, в апеляційній скарзі ОСОБА_1.
просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2007 року суду та
постановити нову про

задоволення позовних
вимог, а також стягнути з військової частини на його користь судові витрати.

В засіданні колегії суддів представник відповідача вважає
апеляційну скаргу не обґрунтованою, просить відмовити в їх задоволені,
постанову суду - залипіити без змін.

В засідання колегії суддів позивач не з'явився, своєю
заявою просив розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши надані письмові
докази в їх сукупності, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_1не підлягає задоволенню, а постанова Харківського
окружного адміністративного суду від 03 вересня 2007 року - скасуванню
відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, з
наступних підстав.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1. проходив військову
службу з 16 травня 1982 року, а з 01 вересня 1997 року по 28 лютого 2004 року
знаходився у 53 судово-медичній лабораторії на посаді Начальника лабораторії -
Головного спеціаліста Північного оперативного командування, яка знаходилась на
фінансовому забезпеченні військової частини А-3306, що підтверджується випискою
з наказу № 17 від 28 лютого 2004 року.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України «Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ
України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління
державної охорони України за безперервну службу», надано, зокрема, Міністрові
оборони України право встановлювати військовослужбовцям Збройних Сил України
щомісячні надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України у
відсотках до грошового забезпечення, які мають високі результати у службовій
діяльності, залежно від стажу служби в таких розмірах: понад 5 років -до 10;
понад 10 років - до ЗО; понад 15 років - до 50; понад 20 років - до 70; понад
25 років - до 90 відсотків.

Порядок і умови виплати зазначених надбавок визначаються
Міністром .оборони України.

Пунктом 2 вищезазначеного Указу, передбачено, що виплату
надбавок відповідно до цього Указу здійснювати з 1 травня 2003 року за рахунок
коштів, передбачених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил
України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач сплачував
позивачу щомісячну надбавку за безперервну військову службу в Збройних Силах
України у розмірах, встановлених Міністром оборони України в межах коштів,
передбачених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача щодо отримання
надбавки за безперервну службу у Збройних Силах України із розрахунку у
максимальних розмірах безпідставні, оскільки розмір зазначеної надбавки залежить
від стажу військової служби і визначається у відсотковому відношенні до стажу
служби. Крім цього, даним Указом не визначений фіксований розмір надбавки.
Виходячи із цього, Міністру Оборони України надано право встановлювати розмір
надбавки в залежності від наявності коштів, передбачених у Державному бюджеті
України на утримання Збройних Сил України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те,
що підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1. до військової частини А-3306
про витребування грошової недоплати за безперервну військову службу та
одноразової грошової допомоги на оздоровлення не вбачається.

Інші доводи, приведені позивачем в апеляційній скарзі,
висновків суду не спростовують.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що підстав,
передбачених ст.ст. 201, 202 Кодексу адміністративного судочинства України для
зміни чи скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги не
вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 185, 195, 196,
198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а
постанову Харківського окружного адміністративного' суду від 03 вересня 2007
року - без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця.

Головуючий суддя
-
(підпис) Л.В. Мельнікова

Судді
(підпис) З.Г. Подобайло

(підпис) О.І.
Сіренко

Повний текст ухвали виготовлений 25 березня 2008 року.

Згідно з оригіналом

Суддя
Л.В. Мельнікова