Справа № К-39109/06
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2008-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

7 травня 2008 року у м. Києві колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Гуріна М.І.,
Мойсюка М.І., Федорова М.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку
касаційного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військового
комісаріату Автономної Республіки Крим про зобов»язання провести донарахування
пенсії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Феодосійського міського суду
Автономної Республіки Крим від 12 вересня 2006 року та ухвалу апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 5 грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася з касаційною скаргою на постанову Феодосійського міського суду Автономної
Республіки Крим від 12 вересня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 5 грудня 2006 року у
справі за її позовом до військового
комісаріату Автономної Республіки Крим про зобов»язання провести донарахування
пенсії.

Зазначає, що її син ОСОБА_2 проходив службу у Збройних
Силах. 15 квітня 1985 року виключений зі списків особового складу військової частини № 21225 на підставі наказу
Командуючого ВПС № 065 від 8 червня 1985
року у зв»язку зі смертю. З 1 березня
1993 року їй була призначена пенсія у
зв»язку зі втратою годувальника за ст.ст.
43,55, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

Вважає, що розрахунок пенсії є неправильний, та
проведений з порушенням вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб», оскільки в грошове забезпечення не включені премія в розмірі 33,3% та інші
передбачені надбавки.

Постановою Феодосійського
міського суду Автономної Республіки Крим від 12 вересня 2006 року в задоволенні
позову було відмовлено.

Ухвалою апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 5 грудня 2006 року апеляційну скаргу
ОСОБА_1 було відхилено, а постанову Феодосійського міського суду Автономної
Республіки Крим від 12 вересня 2006 року залишено без змін.

Судові рішення були мотивовані тим, що право на надбавки,
які просила включити в перерахунок призначеної пенсії позивач, вона не набула,
оскільки прийнятими нормативними актами зазначені надбавки були введені вже
після виключення її сина зі списків офіцерського складу Збройних Сил.

Стосовно премії було визначено, що вона не є додатковим
видом грошового забезпечення, а нормативні акти, які вводили її в дію, не
передбачали включення останньої до грошової суми, з якої здійснюється
нарахування пенсії.

Вказуючи на допущені, на її думку, судами неповне
з'ясування обставин, які мають значення у справі, та порушення норм чинного
матеріального законодавства, що призвело до неправильного вирішення даного
спору, скаржниця просить скасувати
постановлені судами першої та апеляційної інстанцій рішення та постановити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи
касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_2 в червні 1985 року був виключений зі списків офіцерського складу Збройних Сил у
зв»язку зі смертю. В березні 1993 року, на підставі заяви ОСОБА_1, їй була призначена пенсія у зв»язку
з втратою годувальника. Пенсія позивачу була призначена з усіх видів грошового
забезпечення, які отримував її син під час військової служби, за винятком
премії.

Відповідно до положень ст. 43 Закону України від 9 квітня
1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших
осіб» при обчисленні пенсій особам офіцерського складу , прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом
враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним званням,
процентна надбавка за вислугу років, надбавки за вчене звання і вчену ступінь,
кваліфікацію і умови служби в порядку і
розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок
обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги
особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби і військової служби за контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та
членам їх сімей” передбачено, що пенсії особам зазначеної категорії
військовослужбовців обчислюються із суми грошового забезпечення, що
виплачується їм на день звільнення з
військової служби.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 6 квітня 1998 року № 452 «Про упорядкування додаткових видів
грошового забезпечення військовослужбовців», якою затверджені додаткові види
грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, премія, що
виплачується військовослужбовцям, не віднесена до додаткових видів грошового забезпечення.

Зазначене преміювання
військовослужбовців було запроваджене на підставі Указу Президента України від
4 жовтня 1996 року № 923 «Про грошове забезпечення військовослужбовців» та
здійснювалось на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 22 травня
2000 року № 829 «Про грошове забезпечення військовослужбовців». Проте наведеними нормативними актами не визначено,
що ці премії віднесені до додаткових видів грошового забезпечення
військовослужбовців і що вони підлягають врахуванню при визначенні суми грошового забезпечення, з якої обчислюється
пенсія.

Оскільки премія в розмірі 33,3% не
віднесена до додаткових видів грошового забезпечення, тому вона не могла бути врахована позивачу
при нарахуванні пенсії.

Що стосується інших надбавок, про
врахування яких просила позивач, то щомісячні надбавки військовослужбовцям,
встановлені з 1 вересня 1999 року Указом Президента України від 14 липня
1999року № 847 «Про додаткові заходи щодо упорядкування грошового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил України» в розмірі до 40% посадового окладу,
Указом Президента України від 23 лютого 2002року №173 «Про посилення
соціального захисту військовослужбовців» у розмірі 100%, Указом Президента
України від 5 травня 2003 року № 389 «Про надбавки військовослужбовцям Збройних
Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Державного комітету у
справах охорони державного кордону України та Управління державної охорони
України за безперервну службу» у розмірі до 90% не є підвищенням грошового
забезпечення, з якого позивачу нарахована пенсія, а новими видами грошового
забезпечення, яких чоловік позивачки під час
його служби в Збройних Силах не
отримував, а тому ці надбавки не могли
бути враховані позивачці при перерахунку пенсії.

Крім цього, зазначеними указами не
передбачено перерахунку пенсій військовослужбовцям у зв'язку із запровадженням цих надбавок.

Суд першої інстанції правильно
встановив, а апеляційний суд обґрунтовано погодився з тим, що позивачці ОСОБА_1 була призначена пенсія
у зв»язку з втратою годувальника у відповідності з вимогами чинного
на той період законодавства.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суди першої та апеляційної інстанцій правильно виходили з того, що передбачених
чинним законодавством підстав для проведення позивачці за період до 1 січня
2005 року перерахунку призначеної пенсії з урахуванням премії та інших надбавок
немає.

За таких обставин судові рішення
першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводами касаційної скарги висновки, викладені в судових
рішеннях, не спростовуються, підстави для
скасування постановлених по справі судових рішень відсутні.

Керуючись ст.ст. 210, 220, 220-1, 223, 224, 230,231 КАС
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
залишити без задоволення, а постанову
Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 12 вересня 2006
року та ухвалу апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 5 грудня 2006
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Головуючий
Юрченко
В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Гурін М.І.

Мойсюк М.І.

Федоров М.О.