Справа № 2-а-96/2008
Суддя: Матвієнко В.М.
Дата ухвалення: 2008-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-96/08р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2008
року
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі : головуючого - судді
Матвієнка В.М.,

суддів - Волювача О.В., Чередникова
С.М.

при секретарі - Павличенко О.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Міністерства фінансів України, Міністерства праці та соціальної політики
України ,Головного управління праці та соціального захисту населення
Полтавської облдержадміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного управління праці
та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації,
Державного казначейства України, Лубенсько - Оржицького військомату про визнання їх дій неправомірними з
зобов'язанням проведення перерахунку
щорічної грошової допомоги до 5 травня
суд,-

В С
Т А Н О В И В :

ОСОБА_1. звернувся
до суду з позовом до Міністерства
фінансів України, Міністерства праці та соціальної політики України , Головного
управління праці та соціального захисту населення Полтавської
облдержадміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
Головного управління праці та
соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації, Державного
казначейства України, Лубенсько - Оржицького військомату про визнання їх дій
неправомірними з зобов'язанням
проведення перерахунку щорічної грошової допомоги до 5 травня .

У позові вказав, що
він приймав участь у бойових діях
в Республіці Афганістан, внаслідок чого набув статусу ветерана війни - учасника бойових дій.

Відповідно до ст.12 ЗУ "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" позивач має право на отримання до 5
травня, передбачену зазначеним законом щорічну разову грошову допомогу, як
учасник бойових дій в розмірі 5 -ми
мінімальних пенсій за віком.

Позивач стверджує, що
на протязі 1999 - 2007 років йому невірно нараховували та виплачували щорічну разову грошову
допомогу до 5 травня, а саме - в розмірі меншому, ніж передбаченому законодавством України.

Позивач вважає, що згідно ст.12 ЗУ " Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" йому повинна виплачуватись разова допомога в розмірі 5 -ти
мінімальних пенсій за віком щорічно до 5 травня, як учаснику бойових дій з 1999
р. по 2007 р. включно, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком .

У відповідності до вимог закону позивач з урахуванням вже
виплачених сум повинен був отримати :

за
1999 рік з розрахунку мінімальної пенсії 15 грн.х
5 пенсій за віком - 20 = 55 грн.

за
2000 рік з розрахунку мінімальної пенсії 24,9 грн.
х 5 пенсій за віком - 40 = 84, 5 грн.

за
2001 рік з розрахунку мінімальної пенсії 34 грн. х
5 пенсій за віком - 80 = 90 грн.

за
2002 рік з розрахунку мінімальної пенсії 47,3 грн.
х 5 пенсій за віком-80 = 156,5 грн.

за
2003 рік з розрахунку мінімальної пенсії 47,3 грн. х 5 пенсій за віком - 90= 146,
5 грн.

за 2004 рік з розрахунку мінімальної пенсії 50 грн. х 5
пенсій за віком -120 = 130 грн.

за 2005 рік з розрахунку мінімальної пенсії 332 грн. х 5
пенсій за віком - 250 = 1410 грн.

за 2006 рік з розрахунку мінімальної пенсії 350 грн. х 5
пенсій за віком -250 = 1500 грн.

за 2007 рік з розрахунку мінімальної пенсії 380 грн. х 5
пенсій за віком -280 = 1620 грн.;

всього - 5192, 5грн.

На думку позивача невірні розрахунок і виплата щорічної
разової допомоги уповноваженими органами викликані тим, що при підрахунку
зазачених сум вони користувалися законами України "Про державний
бюджет" за відповідні роки. Дані нарахування та виплати є
неконституційними, оскільки згідно рішень Конституційного суду від 9 липня 2007
року та 1 грудня 2004 року відповідні статті ЗУ "Про державний
бюджет" визнанні неконституційними , а отже втратили чинність. Позивач
стведжує, що про порушення свого права взнав тільки після рішення
Конституційного Суду України від 09.07.2007р. і тому строк зверенння до суду не
пропустив.

На підставі викладеного позивач прохає суд визнати дії
Міністерства праці та соіціальної
політики України , Головного управлінн праці та соціального захисту
населення Полтавської ОДА неправомірними, зобов'язавши відповідачів
виплатити йому недонараховані суми
щорічної разової допомоги учаснику бойових дій
в сумі 5192грн. 50 коп.
за період з 1999 по 2007р включно.

В
судовому засіданні позивач свої позовні
вимоги підтримав, прохаючи суд їх
задвольнити, строк звернення до суду не пропустив так як про порушення свого
права взнав тільки у 2007 році.

Представники
Головного управління Пенсійного Фонду України у Полтавській області, Головне
управління праці та соціального захисту
населення Полтавської облдержадміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного управління праці
та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації,
Державного казначейства України, Міністерства праці та соціальної політики
України, Міністерства фінансів України , Лубенського - Оржицького об'єднанного
місьвійськомату до суду не з”явивлись, про слухання справи повідомлені
завчасно, що підтверджується поштовими повідомленями.

Головне управління
праці та соціального захисту населення
Полтавської облдержадміністрації, Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Головного управління праці та
соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації,Держказначейство
України звернулись до суду з письмовими заявами згідно яких прохають справу слухати без їх представників
участі, позов не визнають .

Відповідно
до ст. 128 п.4 КАС України суд, враховуючи думку з'явившихся учасників судового
засідання вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів,
які не повідомили про причини
неприбуття, на підставі наявних матеріалів, які є достатніми для прийняття
рішення.

Дослідивши обставини
справи, заслухавши учасників судового засідання суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню .

Встановлено, що ОСОБА_1., як учаснику бойових
дій в Афганістані з 1999 по 2007р. нараховувалась та виплачувалась щорічна грошова допомога до 5 травня в
розмірах, встановлених державою в порушення вимог Конституції України та
діючих законів України.

Згідно ст.12 ЗУ " Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" учасникам
бойових дій до 5 травня виплачується щорічна разова грошова допомога в розмірі 5
мінімальних пенсій за віком.

Ст. 22 Конститутції України закріплює принцип
гарантованості конституційних прав і
свобод, забороняє при прийнятті нових законів або внесення змін до
чинних законів звужувати зміст та обсяг існуючих прав і свобод.

З 2004 по 2007
роки приймались ЗУ "Про державний бюджет", які встановлювали розмір
зазначеної грошової, менший ніж передбачено ЗУ
"
Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Рішенням
Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 54 народних
депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності)
положень статей 44, 47, 78, 80 Закону України "Про Державний бюджет
України на 2004 рік" від 01.12.2004р. та Рішенням Конституційного суду
України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо
відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36,
ч.2 ст. 62, ч.1 ст. 66, п.п. 7,9,12,13,14,23,29,30,39,41,43,44,45,46, ст. 71,
ст.ст. 98,101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на
2007 рік" від 09.07.2007р. положення щодо зменшення сум щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових
дій визнані неконституційними і втратили чинність.

У відповідності до вимог закону позивач з урахуанням вже
виплачених сум повинен був отримати :

за
1999 рік з розрахунку мінімальної пенсії 15 грн.х
5 пенсій за віком - 20 = 55 грн.

за
2000 рік з розрахунку мінімальної пенсії 24,9 грн.
х 5 пенсій за віком - 40 = 84, 5 грн.

за
2001 рік з розрахунку мінімальної пенсії 34 грн. х
5 пенсій за віком - 80 = 90 грн.

за
2002 рік з розрахунку мінімальної пенсії 47,3 грн.
х 5 пенсій за віком-80 = 156,5 грн.

за
2003 рік з розрахунку мінімальної пенсії 47,3 грн. х 5 пенсій за віком - 90= 146,
5 грн.

за 2004 рік з розрахунку мінімальної пенсії 50 грн. х 5
пенсій за віком -120 = 130 грн.

за 2005 рік з розрахунку мінімальної пенсії 332 грн. х 5
пенсій за віком - 250 = 1410 грн.

за 2006 рік з розрахунку мінімальної пенсії 350 грн. х 5
пенсій за віком -250 = 1500 грн.

за 2007 рік з розрахунку мінімальної пенсії 380 грн. х 5
пенсій за віком -280 = 1620 грн.;

всього - 5192, 5грн.

Розрахунок
виплат позивачу суд проводить на підставі ЗУ "Про підвищення мінімального
розміру пенсії" від 15.07.1999 р., постанов КМУ "Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних виплат" від 10.11.2000р.,від
27.06.2001 р., постанови КМУ "Про підвищення розмірів пенсій, призначених
відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення" від 19.11.02р.,
постанови КМУ "Про підвищення розмірів трудових пенсій" від 15.04.03
р., ст.12 ЗУ "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту", ст. 28 ЗУ "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", ЗУ "Про
затвердження прожиткового мінімуму на 2002 рік", ЗУ "Про державний
бюджет на 2005 рік", ЗУ "Про державний бюджет на 2006 рік", ЗУ
"Про державний бюджет на 2007 рік".

За обставин, коли звуження існуючих прав і свобод
заборонено Конституцією, дії держави щодо виплати одноразової допомоги в менших
розмірах, від тих які були раніш встановлені законом, призупинення таких
виплат, є незаконними, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Доводи відповідачів
про те, що виплату такої допомоги слід провадити в межах бюджетних асигнувань
суд не може прийняти до уваги, оскільки обмеження соціальних виплат учасникам
війни протирічить вимогам Конституції та Законів України.

Приймаючи до уваги,
що Головним розпорядником коштів по виплаті допомоги інвалідам війни є
Міністерство праці і соціальної політики України, яке не має особистих коштів
для задоволення вимог позивача і дані кошти слід запозичити з Державного
бюджету України, суд вважає за необхідним покласти обов'язок по виділенню
коштів на Міністерство фінансів України з послідуючим перерахуванням їх
розпорядникам цих коштів, зобов'язавши Центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного управління праці
та соціального захисту населення Полтавської обласної державної
адміністрації виплатити їх позивачу.

Суд також взяв до
уваги те, що строк звернення до суду
позивач не пропустив так як взнав про порушення свого права тільки у 2007 році
з дня прийняття рішення Конституційним Судом України 09.07.2007 року.

Враховуючи
вищенаведене, суд визнає неправомірними дії Міністерства праці
та соціальної політики України, Головного управління праці та соціального
захисту наседення Полтавської ОДА ,
оскільки вони суперечать вимогам Контситуції України , чинному
законодавству, а отже, суд вважає, що
позов ОСОБА_1. слід задовольнити, віднісши судові витрати за рахунок держави.

Керуючись ст.22 Конституції України,

ст 12 ЗУ „Про статус ветеран війни, гарантії їх і
соціального захисту”,

ст.28 ЗУ „Про загальнообов”язкове
державне пенсійне страхування”,

ст.ст. 10, 11, 12, 86, 128, 158 -163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В
:

Позов
ОСОБА_1задовольнити .

Визнати
неправомірними дії Міністерства праці та соціальної політики України, Головного
управління праці та соціального захисту наседення Полтавської обласної
адміністрації.

Зобов'язати Міністерство фінансів
України шляхом списання коштів з відповідних рахунків Державного казначейства
України виділити та перерахувати через Міністерство праці та соціальної
політики України Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
Головного управління праці та соціального
захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації для виплати
ОСОБА_1недонараховані суми щорічної разової допомоги до 5 травня , як учаснику
бойових дій за період 1999 -2007 роки включно в розмірі -5192 грн.50 коп.

Зобов'язати Центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту
населення Полтавської обласної державної адміністрації виплатити ОСОБА_1 одержані на його ім'я недонараховані
суми щорічної разової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій за період
1999 -2007 роки включно в розмірі -5192 грн.50 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського
апеляційного адміністративного суду
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка
подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Головуючий :
Матвієнко В.М.

Судді Волювач
О.О.

Чередников С.М.