Справа № К-6065/06
Суддя: Гурін М.І.
Дата ухвалення: 2008-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД
П О С Т А Н ОВ А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

07 лютого 2008 року м.
Київ

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

головуючого Гуріна
М.І. (суддя-доповідач)

суддів Заїки
М.М.

Ліпського Д.В

Кобилянського М.Г.

Юрченка В.В.

при секретарі судового засідання Міненку
І.М.,

у відсутності сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну
скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Кіровограді на рішення
Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15.09.2003 року та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської області від 17.12.2003 року у справі за
скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії управління Пенсійного фонду України в місті
Кіровограді, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду зі
скаргою на неправомірні дії начальника управління Пенсійного фонду України в
місті Кіровограді при винесенні рішення від 12.11.2002 року № 206 про
застосування штрафних санкцій у сумі 510 грн. та про скасування податкового
повідомлення від 12.11.2002 року № 191-ф.

Рішенням Кіровського районного суду
міста Кіровограда від 15.09.2003 року, яке залишено без змін ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської області від 17.12.2003 року, позов задоволено
частково. Визнано неправомірними дії посадових осіб управління Пенсійного фонду
України в місті Кіровограді в частині винесення рішення від 12.11.2002 року №
206 про застосування штрафних санкцій до ОСОБА_1 за неподачу розрахунку
зобов'язань зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та
скасовано. В іншій частині вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями,
управління подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення
Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15.09.2003 року та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської області від 17.12.2003 року, а у справі
ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши
та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши застосування судами норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі в
межах, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України,
Вищий адміністративний суд України вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту третього статті 1 Закону України
“Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування” платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне страхування є фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які не використовують працю найманих працівників, а
також адвокати, їх помічники, приватні нотаріуси, інші особи, які не є
суб'єктами підприємницької діяльності і займаються діяльністю, пов'язаною з
одержанням доходу.

Законом України “Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
встановлено, що податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний)
період, що дорівнює: а) календарному місяцю; б) календарному кварталу або
календарному півріччю; в) календарному року (підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті
4).

Таким чином, незважаючи на те, що приватні нотаріуси не є
суб'єктами підприємницької діяльності, вони є платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування і мають сплачувати даний збір у строки, визначені
законодавством.

Згідно з підпунктом 2.1.2 пункту 2.1 статті 2 та
підпунктом 4.4.2 пункту 4.4 статті 4 зазначеного Закону Пенсійний фонд України
є контролюючим органом стосовно збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування і йому надано право
роз'яснення окремих положень податкового законодавства, коли норми
різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне трактування прав та
обов'язків платників податків.

19.10.2001 року за № 16-6 Пенсійним фондом України
затверджено Інструкцію про порядок обчислення і сплати підприємствами,
установами організаціями та громадянами збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду
України, яка 29.11.2001 року зареєстрована Міністерством юстиції України
за № 998/6189.

Підпунктом 5.5.1 пункту 5 цієї Інструкції встановлено, що
розрахунок зобов'язання приватних нотаріусів зі сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування подається органам Пенсійного фонду протягом 40
календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного кварталу
(тобто не пізніше: 10 травня - за І квартал, 9 серпня - за II квартал, 9
листопада - за III квартал, 9 лютого наступного року за IV квартал), за формою
згідно з додатком 4.

За таких обставин суди не мали підстав вважати, що
зазначена Інструкція Пенсійного фонду України суперечить Конституції України та
діючому законодавству, а тому висновки щодо цього є помилковими.

За правилами підпункту 17.1.1 пункту 17.1 статті 17
Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державним цільовими фондами” платник податків, що не подає
податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у
розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке
неподання або її затримку, а тому рішення управління Пенсійного фонду України в
місті Кіровограді від 12.11.2002 року № 206 прийнято в межах повноважень
суб'єкта оскарження, відповідно до закону.

Керуючись статтями 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О СТ А Н О В И В :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в
місті Кіровограді задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від
15.09.2003 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від
17.12.2003 року в частині задоволення позовних вимог скасувати.

Постановити у цій частині нове рішення про відмову
ОСОБА_1у задоволенні скарги на неправомірні дії начальника управління
Пенсійного фонду України в місті Кіровограді при винесенні рішення від
12.11.2002 року № 206 про застосування штрафних санкцій у сумі 510 грн. та про
скасування податкового повідомлення від 12.11.2002 року № 191-ф.

У решті рішення залишити без змін.

Постанова є остаточною і не може бути оскаржена, крім
випадків, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий

(підпис)

М.І. Гурін

Судді

(підпис)

М.М. Заїка

(підпис)

М.Г. Кобилянський

(підпис)

Д.В. Ліпський

(підпис)

В.В. Юрченко

З оригіналом згідно

Відповідальний секретар