Справа № 2-а-88/2008
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2008-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02
липня 2008 р. Справа
№ 2-а-88/08

м.
Вінниця

Вінницький
окружний адміністративний суд в складі

Головуючого
судді Мельник-Томенко Жанни Миколаївни,

При секретарі
судового засідання: Пивовар Інні
Михайлівні

За участю представників сторін:

позивача :
Семерик М.А., Човганюк А.М., представники на підставі довіреностей

відповідача
: Загородній Ю.С., Кукурудза Л.С.,
представники на підставі довіреностей

розглянувши
матеріали справи

за
позовом: СТ "Кооппромторг"

до: Гайсинської міжрайонної державної податкової
інспекції

про:
визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ
:

У провадженні
Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа
за позовом СТ "Кооппромторг" до Гайсинської міжрайонної державної
податкової інспекції про визнання протиправним та скасування рішення №
/0/4848 від 04.05.2007 року.

Позов
мотивовано наступним.

Гайсинською
МДПІ на підставі акту перевірки № 0452/2301/30851572 від 26.04.2007 року, де закріплено
виявлене порушення позивачем п. 1 ст. 3, ст. 10 Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", прийнято рішення № /0/4848 від 04.05.2007
року про застосування штрафних (фінансових) санкцій до СТ
"Кооппромторг" у розмірі 111455,00 грн. Позивач вважає, що такі
санкції застосовано безпідставно. Так, зазначеним актом перевірки встановлено
порушення, а саме СТ "Кооппромторг" проводило розрахункові операції у
магазинах в с. Мітлинці та в с.
Шура Мітлинецька через книги обліку
розрахункових операцій з видачею покупцям розрахункових квитанцій. При продажу
товарів не власного виробництва у вищезазначених магазинах перевищено граничний
розмір річного обсягу розрахункових операцій з продажу товарів (надання
послуг), передбачений п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1336 від
23.08.2000 року "Про забезпечення реалізації статті 10 Закону України
" Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг ". Податковим органом встановлено, що
сума перевищення становить 22291,00 грн. Проте, при розрахунку граничного
розміру річного обсягу вказаних розрахункових операцій відповідачем не
враховано, що зазначені торгові точки відпускали товар у безготівковій
формі по дозволах-накладних через об'єкт
роздрібної торгівлі - пересувну мережу автомагазини. За період з 01.10.2006 року по 31.12.2006
року через магазини в с. Мітлинці та в с. Шура-Мітлинці через пересувну мережу,
по дозволах накладних реалізовано товарів на 68362 грн., таким чином загальний
товарооборот магазинів зменшується, по магазину в с. Мітлинці на суму 43746
грн. та в магазині в с. Шура-Мітлинецька на суму 24616 грн., що підтверджено
дозволами - накладними, подорожними листами, квитанціями про сплати ринкового
збору. Відповідно до п. 12 ст. 9 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг", якщо у місці отримання товарів (надання послуг) операції з
розрахунків у готівковій формі не здійснюється то реєстратори та розрахункові
книжки не застосовуються. Враховуючи викладене, позивач вважає, що граничний
розмір річного обсягу товарів по даних магазинах не було перевищено, а тому
застосування штрафних санкцій являється безпідставним.

У судовому
засіданні представники позивача позов підтримали та посилаючись на обставини
викладені в позовній заяві, просили суд задоволити позовні вимоги в повному
обсязі.

Представники
відповідача у судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог,
вказавши на правомірність прийнятого відповідачем рішення, що ґрунтується на
виявлених порушеннях допущених позивачем у своїй діяльності, тому відсутні
підстави для визнання даного рішення протиправним та скасування.

Суд,
вислухавши пояснення представників позивача, представників відповідача,
дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку,
що позов задоволенню не підлягає в повному обсязі, з наступних підстав.

Згідно
свідоцтва про державну реєстрацію серії А00 № 140571, споживче товариство
"Кооппромторг" зареєстроване як юридична особа.

Вказане
товариство діє на підставі статуту затвердженого загальними зборами споживчого
товариства від 28.11.2000 року, зареєстрованого Гайсинською РДА № 537 від
19.12.2000 року.

Згідно
довідки № 109 від 11.01.2001 року СТ "Кооппромторг" внесено до
ЄДРПОУ, діяльність масло-жирова промисловість без виробництва миломоющих
засобів, виробництво швейних виробів, хлібопекарська промисловість, виробництво
безалкогольних напоїв, роздрібна торгівля споживчої кооперації,
внутрішньосистемна оптова торгівля споживчої кооперації.

Відповідно до
акту № 0452/2301/30851572 від 26.04.2007 року про результати виїзної планової
перевірки споживчого товариства "Кооппромторг" з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2005
року по 31.12.2006 року (по ПДВ з 01.09.2005 року по 31.12.2006 року),
встановлено порушення п. 1 ст. 3, ст. 10 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг", постанови Кабінету Міністрів України № 1336 від 23.09.2000 року "Про
забезпечення реалізації ст. 10 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", а саме
підприємством не проведено розрахункові операції через реєстратор розрахункових
операцій при продажу товарів не власного виробництва в сумі 22291 грн.

На підставі
вказаного акту, у відповідності до п. 1 ст. 17 Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" Гайсинською МДПІ винесено рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій № /0/4848 від 04.05.2007 року, яким до
СТ "Кооппромторг" застосовано штрафні (фінансові) санкції на загальну
суму 111455 грн.

Позивачем
надані дозволи-накладні, подорожні листи за період за 2006 рік щодо реалізації
товарів.

Згідно п. 1
ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг ”, суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в
безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг)
у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання
послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та
переведені у фіскальний
режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують
виконання розрахункових операцій, або у
випадках, передбачених цим
Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Відповідно до
ст. 10 вказаного Закону, перелік окремих форм та умов проведення діяльності
у сфері торгівлі,
громадського харчування та
послуг, яким дозволено проводити
розрахункові операції без
застосування реєстраторів
розрахункових операцій з використанням розрахункових книжок та
книг обліку розрахункових
операцій, а також граничний розмір
річного обсягу розрахункових
операцій з продажу товарів (надання
послуг), при перевищенні якого застосування реєстраторів розрахункових
операцій є обов'язковим, встановлюються
Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади з
питань економічної політики і Державної податкової адміністрації України.
Розрахункові книжки не
застосовуються у випадках здійснення підприємницької діяльності, визначених
статтею 9 цього Закону.

Згідно п. 4
Переліку окремих форм та умов проведення діяльності у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг, яким дозволено проводити розрахункові
операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням
розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1336
від 23.08.2000 року, до вказаного переліку відноситься роздрібна торгівля та громадське харчування на
території села, що здійснюється підприємствами споживчої кооперації, а також
сільськогосподарськими товаровиробниками, які використовують продукцію власного
виробництва.

При цьому,
відповідно до вказаного Переліку граничний розмір річного обсягу
розрахункових операцій з продажу товарів (надання послуг), у разі перевищення якого застосування реєстраторів розрахункових операцій
є обов'язковим, для форм та умов проведення діяльності, у пунктах 4
і 7 переліку,
75 тис. гривень на один структурний (відокремлений)
підрозділ (пункт продажу товарів (надання послуг).

Як
встановлено судом та підтверджено показами свідків ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
позивач здійснював у 2006 році роздрібну торгівлю з продажу товарів у магазинах
в с. Мітлинці та с. Шура-Мітлинецька, при цьому реалізував товар по
дозволах-накладних через об'єкт роздрібної торгівлі - пересувну мережу
автомагазини. Вказані об'єкти належать до єдиного структурного підрозділу як і
кошти отримані за реалізацію товарів (надання послуг).Магазин с. Мітлинці -
перевищення граничного розміру у вересні 2006 року, виручка за листопад та
грудень складає 17134 грн.; магазин с. Шура Мітлинецька - перевищення
граничного розміру у жовтні 2006 року, виручка за грудень складає 5157 грн.
Загальна сума перевищення граничного розміру річного обсягу розрахункових
операцій складає 22291 грн.

Позивачем у 2006 році здійснено реалізацію
продукції за готівку через книги обліку розрахункових операцій № та
№ з видачею покупцям розрахункових квитанцій, що підтверджено
звітами про використання реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку
розрахункових операцій за 2006 рік.

Відповідно до
3 Правил роботи дрібнороздрібної торговельної мережі, затверджених наказом
Міністерства зовнішніх економічних зв'язків і торгівлі України № 369 від
08.07.1996 року, роздрібна
торгівля через дрібно роздрібну торговельну мережу є однією із форм
позамагазинного продажу товарів, при
якій приміщення не мають торговельного залу для покупців. Продаж товарів
здійснюється через: пункти некапітальної забудови - кіоски, ларки, палатки,
павільйони для сезонного продажу товарів, торговельні автомати; засоби
пересувної мережі - автомагазини, автокафе, авторозвозки, автоцистерни,
лавки-автопричепи, візки, спеціальне технологічне обладнання
(низькотемпературні лотки-прилавки),
розноски, лотки, столики тощо.

Згідно п. 37
вказаних вище Правил, працівники,
які здійснюють продаж
товарів, зобов'язані відпускати їх покупцям
повною мірою і вагою за готівку.

Суд не
приймає до уваги твердження позивача про здійснення реалізації товару у
безготівковій формі по дозволах-накладних через об'єкт роздрібної торгівлі -
пересувну мережу автомагазин. Так, у відповідності до Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої
постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 року,
безготівкові розрахунки - перерахування
певної суми з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також
перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів,
унесених ними готівкою у касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці
розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових
носіях чи електронному вигляді. Позивачем не надано доказів щодо проведення
безготівкових розрахунків та не доведено вказані обставини.

Крім того, як
видно із скарг № 11 від 11.05.2007 року, № 7 від 15.05.2007 року, № 8 від
17.07.2007 року позивачем оспорювався лише розмір штрафних санкцій, а не
виявлене порушення.

При вирішенні
даної справи суд керувався наступним.

Відповідно до
ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3
ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,
чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі,
у межах повноважень
та у спосіб,
що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням
повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4)
безсторонньо (неупереджено);

5)
добросовісно;

6)
розсудливо;

7) з
дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації;

8)
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням
права особи на участь у процесі
прийняття рішення;

10) своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Суд при
вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб'єкти
владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1,
ч. 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративній справі про
протиправність рішень, дій чи бездільяності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем
доведено правомірність свого рішення, а також наведено розрахунки суми штрафних
санкцій.

Враховуючи те,
що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження, в задоволенні позову
слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70, 71, 79, 86, 94,
158, 162, 163, 167, 187, 255, 257 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ
:

В задоволенні
адміністративного позову СТ "Кооппромторг" до Гайсинської міжрайонної
державної податкової інспекції про
визнання протиправним та скасування рішення, - відмовити повністю.

Відповідно до
ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення,
а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до
ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим
Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після
закінчення цього строку.

У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено:
07.07.08

Суддя/підпис/ Мельник-Томенко Жанна Миколаївна