Справа № 6/109
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2007-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИ
ВНИЙ СУД міста КИЄВА
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ
01.11.2007 р.

№ 6/109
Окружний адміністративн
ий суд міста Києвав у складі:

головуючого - судді ,
секретаря судового засіда
ння ,
розглянувши у відкритому с
удовому засіданні адміністр
ативну справу за позовом

Товариство з обмеженою
відповідальністю зі 100% інозем
ною інвестицією"Інтеркар Укр
аїна ЛТД"

до
Державна податкова інсп
екція у Шевченківському райо
ні м.Києва

про
скасування податкових п
овідомлень-рішень

За участю представників ст
орін
від позивача Макаров К.І
. (довіреність від 15.10.2007 р.), Любич
С.О. (довіреність від 12.10.2007 р. б/н)

від відповідача Хібен Ю
.Г. (довіреність від 14.02.2007 р. № 480/9/10-213
); Наумейко С.М. (довіреність ві
д 26.10.2007 р. № 3325/9/10-314)

На підставі ч. 3 ст. 160 КА
С України в судовому засідан
ні 01.11.2007 р. проголошено вступну
та резолютивну частини поста
нови.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з об
меженою відповідальністю з 1
00% іноземною інвестицією «Інт
еркар Україна ЛТД»звернулос
ь в суд з позовом до Державної
податкової інспекції у Шевч
енківському районі міста Киє
ва про:
- скасування податкових пов
ідомлень-рішень, винесених Д
ержавною податковою інспекц
ією у Шевченківському район
і м. Києва № 8/0 від 04.06.2007 р. на за
гальну суму 94635,00 грн. та № /0 в
ід 04.06.2007 р. на загальну суму 266508,00 гр
н. повністю.
В ході судового розгляду по
зивач подав уточнення та про
сив скасувати податкові пов
ідомлення рішення № 8/1 ві
д 10.08.2007 р. на загальну суму 94635,00 грн
. та № /1 від 10.08.2007 р. на загальн
у суму 266508,00 грн. повністю.
Позовні вимоги вмо
тивовані тим, що відповідаче
м зроблений помилковий висно
вок щодо порушення позивачем
п. 5.9 ст. 5 Закону України «Про о
податкування прибутку підпр
иємств» від 28.12.1994 р. № 334/94-ВР в реда
кції Закону № 283/97-ВР (далі Зак
он № 334/94-ВР), п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 та п. 4.3 ст.
4 Закону України «Про податок
на додану вартість»від 03.04.1998 р.
№168/97-ВР (далі Закон № 168/97-ВР).
Позивач вважає, що правомі
рно відніс до складу валових
витрат вартість послуг з роз
консервації кузовів автомо
білів відповідно до п. 5.1 ст. 5 За
кону України «Про оподаткува
ння прибутку підприємств» ві
д 28.12.1994 р. № 334/94-ВР.
Відповідач проти п
озову заперечує та в обґрунт
ування зазначає наступне.

На думку відповідача
позивач невірно визначав за
лишки запасів відображених у
таблиці 1 «Розрахунок прирос
ту (убутку) балансової вартос
ті запасів» Додатку № К1/1 до де
кларації з податку на прибут
ок підприємства без врахуван
ня витрат на розконсервацію
кузовів автомобілів, що приз
вело до порушення п. 5.9 ст. 5 Зако
ну України «Про оподаткуванн
я прибутку підприємств» від
28.12.1994 р. № 334/94-ВР та ст.. 9 Положення (С
тандартів) бухгалтерського о
бліку 9 «Запаси», затверджено
го наказом Міністерства фіна
нсів України від 20.10.1999 р. № 246.
Також, відповідач заз
начає, що позивач порушив п.п.
3.1.1 п. 3.1 ст. 3 та п. 4.3 ст. 4 Закону Укра
їни «Про податок на додану ва
ртість»від 03.04.1998 р. №168/97-ВР, оскіль
ки, не нараховував податкові
зобовязання з податку на д
одану вартість з вартості тр
анспортних послуг з перевезе
ння товару, наданих нерезиде
нтами на митній території Ук
раїни (від пункту перетину ко
рдону до пункту призначення
розташованого на митній тери
торії України), що в свою чергу
призвело до заниження ПДВ за
2006 рік.
Відповідач стверджує
, що застосування до позивача
штрафних санкцій відповідає
вимогам чинного законодавст
ва.
Розглянувши подані
сторонами документи і матер
іали, заслухавши пояснення ї
х представників, всебічно і п
овно зясувавши всі фактичн
і обставини, на яких ґрунтуєт
ься позов, обєктивно оціни
вши докази, які мають юридичн
е значення для розгляду спра
ви і вирішення спору по суті, О
кружний адміністративний су
д міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:
Відповідачем
Державною податковою інсп
екцією в Шевченківському ра
йоні м. Києва року була провед
ена виїзна планова перевірка
з питань дотримання вимог по
даткового, валютного та іншо
го законодавства за період з
01.01.2006 р. по 31.12.2006 р., за результатами
якої складено акт № 1190/23-08/20025700 від
21.05.2007 р. та винесені податкові п
овідомлення рішення:
від 04.06.2007 р. № /0 на суму 94635,00 грн
. (з яких 78490,00 грн. основного пл
атежу та 16145,00 грн. штрафні сан
кції) про донарахування пода
тку на прибуток;
від 04.06.2007 р. № /0 на суму 266508,00 гр
н. (з яких 177672,00 грн. основного п
латежу та 88836,00 грн. штрафні са
нкції).
Позивач не погодився
з винесеними податковими по
відомленнями рішеннями та
оскаржив їх в адміністратив
ному порядку, як це передбаче
но п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про
порядок погашення зобовяз
ань платників податків перед
бюджетами та державними ціл
ьовими фондами»від 20.12.2000 р. № 2181-І
ІІ. Рішенням ДПІ у Шевченківс
ькому районі м. Києва про рез
ультати розгляду скарги від
08.08.2007 р. № 4211/10/25-007 скарга ТОВ з 100% іноз
емною інвестицією «Інтеркар
Україна ЛТД»залишена без за
доволення, податкові повідом
лення рішення без змін. На п
ідставі даного рішення були
прийняті податкові повідомл
ення - рішення № 8/1 від 10.08.2007 р. н
а загальну суму 94635,00 грн. та № /1 від 10.08.2007 р. на загальну суму 26
6508,00 грн.
З висновками, викла
деними акті перевірки, суд не
погоджується з наступних пі
дстав.
Як вбачається з матеріалі
в справи, між позивачем та Тов
ариством з обмеженою відпові
дальністю «Ресурстрейд», укл
адений договір підряду від 29.0
6.2006 р. № 06/29, предметом договору є
виконання робіт по проведенн
ю передпродажної підготовки
автомобілів. Аналогічний до
говір від 01.11.2005 р. був також укла
дений з Товариством з обмеже
ною відповідальністю «Ютор»
розконсервація. Згідно вказа
них договорів позивач отриму
вав послуги з розконсервації
кузовів автомобілів. Вартіс
ть вказаних послуг позивачем
включалася до складу валови
х витрат на підставі п. 5.1 ст. 5 За
кону № 334/94-ВР.
Відповідно до п. 5.9 ст. 5 Закону
України № 334/94-ВР, платник подат
ку веде податковий облік при
росту (убутку) балансової вар
тості товарів (крім тих, що під
лягають амортизації, та цінн
их паперів), сировини, матеріа
лів, комплектуючих виробів, н
апівфабрикатів, малоцінних п
редметів (далі - запасів) на ск
ладах, у незавершеному вироб
ництві та залишках готової п
родукції, витрати на придбан
ня та поліпшення (перетворен
ня, зберігання) яких включают
ься до складу валових витрат
згідно з цим Законом (за винят
ком тих, що отримані безкошто
вно).
Вартість запасів оплачени
х, але не отриманих (не оприбут
кованих) платником податку - п
окупцем, до приросту запасів
не включається.
Вартість запасів оплачени
х, але не відвантажених (не зня
тих з обліку) платником подат
ку - продавцем, до убутку запас
ів не включається.
У разі коли балансова варті
сть таких запасів на кінець з
вітного періоду перевищує їх
балансову вартість на почат
ок того ж звітного періоду, рі
зниця включається до складу
валових доходів платника под
атку у такому звітному періо
ді.
У разі коли балансова варті
сть таких запасів на кінець з
вітного періоду є меншою за ї
х балансову вартість на поча
ток того ж звітного періоду, р
ізниця включається до складу
валових витрат платника под
атку у такому звітному періо
ді.
Якщо платник податку прийм
ає рішення про уцінку (дооцін
ку) запасів згідно з правилам
и бухгалтерського обліку, то
така уцінка (дооцінка) з метою
податкового обліку не зміню
є балансову вартість запасів
та валові доходи або валові в
итрати такого платника подат
ку, пов'язані з придбанням так
их запасів.
З метою податкового облік
у платник податку за своїм ви
бором здійснює оцінку вибутт
я запасів за одним з таких мет
одів бухгалтерського обліку
, визначених у відповідному с
тандарті:
ідентифікованої вартості
відповідної одиниці запасів
;
середньозваженої вартості
однорідних запасів;
вартості перших за часом на
дходження запасів (ФІФО);
нормативних затрат;
ціни продажу запасів (виклю
чно для запасів, що реалізуют
ься через роздрібну торгівлю
).
Для всіх одиниць податково
го обліку запасів, що мають од
накове призначення та однако
ві умови використання, засто
совується тільки один із нав
едених методів.
У разі обрання платником по
датку методу оцінки вартості
вибуття запасів зміна таког
о методу протягом податковог
о року для цілей податкового
обліку не дозволяється.
Згідно з п.п. 2.15.8 розділу 2 Акту
перевірки при вибутті запас
ів товариством застосовуєть
ся метод «Ідентифікованої ва
ртості відповідної одиниці з
апасів»(при вибутті автомобі
лів) та метод «Вартості запас
ів перших за часом надходжен
ь - ФІФО»(при вибутті запчасти
н та аксесуарів для автомобі
лів).
Згідно зі ст.. 9 «Положення (
Стандарту) бухгалтерського о
бліку 9 «Запаси», затверджено
го наказом Мінфіну України №
246, первісною вартістю запасі
в, що придбані за плату, є собі
вартістю запасів, яка склада
ється з таких фактичних витр
ат: суми, що сплачуються згідн
о з договором постачальнику
(продавцю), за вирахуванням не
прямих податків; суми ввізно
го мита; суми непрямих податк
ів у звязку з придбанням за
пасів, які не відшкодовуютьс
я підприємству; транспортно
заготівельні витрати (затр
ати на заготівлю запасів, опл
ата тарифів (фрахту) за вантаж
но розвантажувальні робот
и і транспортування запасів
усіма видами транспорту до м
ісця їх використання, включа
ючи витрати зі страхування р
изиків транспортування запа
сів); інші витрати, які безпосе
редньо повязані з придбанн
ям запасів і доведення їх до с
тану, в якому вони придатні до
користування у запланованих
цілях.
Тобто, стаття 9 цього Положе
ння визначає, що до первісної
вартості запасів, які придба
ні за плату відносяться інші
витрати, які безпосередньо п
овязані з придбанням запас
ів і доведенням їх до стану, в
якому вони придатні до корис
тування у запланованих цілях
. Використання норм бухгалте
рського обліку здійснюється
лише для цілей вибуття (списа
ння) запасів, а не для їх перві
сної оцінки (визначення бала
нсової вартості).
Як вже зазначалося вище, згі
дно з Договорами підряду, укл
аденими між позивачем та ТОВ
«Ресурстрейд»та ТОВ «Ютор»,
вказаними товариствами вико
нувалися роботи по здійсненн
ю розконсервації кузовів авт
омобілів. Розрахунки за вико
нані роботи відображалися пр
оводками: Д-т рах. 93.1 «Витрати н
а збут»К-т рах. 63.1 «Розрахунки з
вітчизняними постачальника
ми».
Згідно з п. 5.1 ст. 5 Закону №334/94-ВР
, валові витрати виробництва
та обігу (далі - валові витрат
и) - сума будь-яких витрат плат
ника податку у грошовій, мате
ріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як комп
енсація вартості товарів (ро
біт, послуг), які придбаваютьс
я (виготовляються) таким плат
ником податку для їх подальш
ого використання у власній г
осподарській діяльності.
Виходячи з норм п. 5.1 ст. 5 Закон
у № 334/94-ВР, балансовою вартістю
запасів у цілях податкового
обліку є сума витрат, понесе
них (нарахованих) як компенса
ція вартості товарів, отже, в р
озрахунку згідно п. 5.9 ст. 5 цьог
о Закону використовується ку
півельна вартість автомобіл
ів без врахування витрат на р
озконсервацію кузовів таких
автомобілів.
Таким чином, позивачем прав
омірно визначено первісну ва
ртість придбаних запасів (ав
томобілів) без врахування ви
трат на розконсервацію кузо
вів таких автомобілів, дані н
аведені в таблиці 1 «Розрахун
ок приросту (убутку) балансов
ої вартості запасів»Додатк
у № К1/1 до декларації з податку
на прибуток підприємства ві
дповідають дійсності. Отже, п
онесені позивачем витрати на
розконсервацію кузовів авто
мобілів безпосередньо пов
язані з його господарською д
іяльністю та обґрунтовано ві
днесено до складу валових ви
трат.
Відповідачем не встановле
но порушень щодо формування
валових витрат позивачем, пр
о що зазначено в п. 3.1.2 акту пере
вірки.

Щодо заниження податку на
додану вартість
Судом встановлено, що протя
гом періоду, який перевірявс
я, позивач, відповідно до зовн
ішніх контрактів, укладених
з нерезидентами перевізни
ками, позивач отримував посл
уги з міжнародних перевезень
вантажу, а саме транспортні п
ослуги з доставки товару зі с
кладу за межами митної терит
орії України до пунктів приз
начення, розташованих на мит
ній території України.
В матеріалах справи наявні
Договори про міжнародні пер
евезення :
- від 02.10.2006 р. № 711 укладений між
ТОВ «Інтеркар Україна ЛТД»т
а ЗАО «Вілбетос транспортас»
;
- від 02.10.2006 р. № 704 укладений між Т
ОВ «Інтеркар Україна ЛТД»та
ІП П. Казнаускаса;
- від 17.10.2006 р. № 717 укладений між Т
ОВ «Інтеркар Україна ЛТД»та
ЗАО «Блейрас»;
- від 01.09.2005 р. № 30/2 укладений між Т
ОВ «Інтеркар Україна ЛТД»та
ЗАО «Дайвера»;
- додаткова угода від 10.09.2006 р. д
о договору № 30/2 від 01.09.2005 р.;
- від 25.09.2006 р. № 703 укладений між Т
ОВ «Інтеркар Україна ЛТД»та
ЗАО «Аутоверслас»;
- від 12.01.2006 р. № INT/2006/UA укладений мі
ж ТОВ «Інтеркар Україна ЛТД»
та АТ «Адампол»;
- від 17.02.2003 р. № 02-09/7 укладений між
ТОВ «Інтеркар Україна ЛТД»т
а ІПТЕП «Сітікар»;
- додаткова угода від 27.12.2004 р. №
3 до договору № 02-09/7;
- додаткова угода від 01.03.2005 р. №
4/1 до договору № 02-09/7;
- додаткова угода від 07.06.2006 р. №
3 до договору № 02-09/7.
Відповідач вважає, що
позивачем порушені вимоги п
.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 та п. 4.3 ст.4 Закону Укр
аїни «Про податок на додану в
артість», що призвело до зани
ження суми податку на додану
вартість за 2006 рік на суму 177672,00 г
рн.
Суд не погоджується з
висновками відповідача вихо
дячи з наступного.
Відповідно до п.п. 3.1.1 п. 3
.1 ст. 3 Закону України «Про пода
ток на додану вартість»№ 168/97-ВР
, об'єктом оподаткування є
операції платників податку з
поставки товарів та послуг, м
ісце надання яких знаходитьс
я на митній території Україн
и, в тому числі операції з п
ередачі права власності на о
б'єкти застави позичальнику
(кредитору) для погашення заб
оргованості заставодавця, а
також з передачі об'єкта фіна
нсового лізингу у користуван
ня лізингоотримувачу (оренда
рю).
Згідно з п.п. «а»п. 6.5 ст. 6
Закону № 168/97-ВР, за винятками, ви
значеними у підпунктах "в", "д" -
"е" цього підпункту, - місце, де о
соба, яка надає послугу, зареє
стрована платником цього под
атку, а у разі якщо така послуг
а надається нерезидентом - мі
сце розташування його предст
авництва, а за відсутності та
кого - місце розташування рез
идента, який виконує агентсь
кі (представницькі) дії від ім
ені такого нерезидента, а за в
ідсутності такого - місце фак
тичного розташування покупц
я (отримувача), який у цьому ви
падку виступає податковим аг
ентом такого нерезидента.
Однак, стаття 3 цього Зако
ну визначає обєкт оподатку
вання виходячи з місця надан
ня послуги, а не з місця постав
ки послуги.
Відповідно до ст.. 901 Цивільн
ого кодексу України, за догов
ором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'яз
ується за завданням другої с
торони (замовника) надати пос
лугу, яка споживається в проц
есі вчинення певної дії або з
дійснення певної діяльності
, а замовник зобов'язується оп
латити виконавцеві зазначен
у послугу, якщо інше не встано
влено договором.
Специфіка послуг полягає у
тому, що вони не нагромаджуют
ься, не транспортуються та не
існують окремо від виробник
ів послуг, тобто споживаютьс
я в момент надання.
Таким чином, поставка нерез
идентами послуг, місце надан
ня яких знаходиться за межам
и митної території України, н
е є обєктом оподаткування
податком на додану вартість.

Стаття 5 Митного кодексу Укр
аїни визначає, що митну терит
орію України становлять: тер
иторія України, зайнята суше
ю, територіальне море, внутрі
шні води і повітряний прості
р, а також штучні острови, уста
новки і споруди, що створюють
ся у виключній морській екон
омічній зоні України, на які п
оширюються виключна юрисдик
ція України.
Зі змісту Договорів про між
народні перевезення, наявних
в матеріалах справи, які були
укладені позивачем з нерези
дентами, вбачається, що місц
е надання послуги знаходить
ся за межами митної територі
ї України, на території інших
країн (Литва, Польща, Білорусі
я).
Суд погоджується з твердже
нням ТОВ з 100% іноземною інвест
ицією «Інтеркар Україна ЛТД»
щодо того факту, що місце нада
ння послуг позивачу перевізн
иками нерезидентами знахо
диться за межами митної тери
торії України, а отже не є об
єктом оподаткування податко
м на додану вартість.
Стаття 2 Закону України «Про
податок на додану вартість»
містить виключний перелік о
сіб, які можуть бути платника
ми податку на додану вартіст
ь, а саме платником податку є
будь-яка особа, яка:
а) здійснює або планує здійс
нювати господарську діяльні
сть та реєструється за своїм
добровільним рішенням як пл
атник цього податку;
б) підлягає обов'язковій реє
страції як платник цього под
атку;
в) імпортує товари (супутні
послуги) в обсягах, що підляга
ють оподаткуванню цим податк
ом згідно з нормами цієї стат
ті.
Отже, законодавець не визна
чає особу, яка придбаває посл
уги у нерезидента платником
податку на додану вартість.

Позивач у спірних правовід
носинах не є платником подат
ку, а обєкт оподаткування п
одатком на додану вартість в
цьому випадку відсутній. Мех
анізм оподаткування певним п
одатком діє лише у випадку на
явності відповідного обєк
та та субєкта, отже відсутн
ість даних обовязкових еле
ментів унеможливлює існуван
ня такого механізму взагалі.

Відповідно до ст.. 259 Митного
кодексу України, митною варт
істю товарів, які переміщуют
ься через митний кордон Укра
їни, є їх ціна, що була фактичн
о сплачена або підлягає спла
ті за ці товари, обчислена від
повідно до положень цього Ко
дексу.
Митна вартість і метод її ви
значення заявляються (деклар
уються) митному органу декла
рантом під час переміщення т
оварів через митний кордон У
країни, шляхом подання декла
рації митної вартості.
Порядок контролю за правил
ьністю визначення митної вар
тості товарів встановлений с
таттями 260, 262 та 265 Митного кодек
су України.
Відповідно до п. 2.1 «Порядку
здійснення митними органами
контролю за сплатою платник
ами податків податку на дода
ну вартість та акцизного збо
ру, які справляються при ввез
енні (пересиланні) товарів та
інших предметів на митну тер
иторію України»затверджено
го наказом Державної податко
вої адміністрації України, Д
ержавної митної служби Украї
ни від 16.03.2001 р. N 109/188 зареєстровани
й в Міністерстві юстиції Укр
аїни 22.03.2001 р. за N 261/5452, контроль за с
воєчасністю, достовірністю,
повнотою визначення податко
вих зобов'язань та за сплатою
платниками податків, які спр
авляються при ввезенні (пере
силанні) товарів на митну тер
иторію України, здійснюється
митними органами.
Даний Порядок здійснення м
итними органами контролю за
сплатою платниками податків
податку на додану вартість т
а акцизного збору (далі - подат
ки), які справляються при ввез
енні (пересиланні) товарів та
інших предметів (далі - товари
) на митну територію України, р
озроблено відповідно до стат
ті 2 Закону України "Про порядо
к погашення зобов'язань плат
ників податків перед бюджета
ми та державними цільовими ф
ондами" (далі - Закон) та інших н
ормативно-правових актів Укр
аїни з питань оподаткування.

Як вбачається з наданих по
зивачем ВМД, митний орган при
йняв від ТОВ з 100% іноземною ін
вестицією «Інтеркар Україна
ЛТД», відповідні декларації
, здійснив на їх підставі митн
е оформлення вантажу, що підт
верджує правомірність форму
вання митної вартості та пра
вильність оформлення деклар
ацій. В митних деклараціях вк
азана сума податку на додану
вартість, яка була сплачена т
овариством митним органам пр
и ввезенні товару на митну те
риторію України.
Таким чином, вартість послу
г з перевезення вантажу (авто
мобілів) була попередньо вкл
ючена до складу митної варто
сті автомобілів.

З урахуванням наведеного
вище, суд дійшов висновку, що
відповідач прийняв податков
і повідомлення рішення, як
і не відповідають чинному за
конодавству України.
Згідно з ч.3 ст. 2 К
АС України у справах щодо оск
арження рішень, дій чи бездія
льності субєктів владних п
овноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийнят
і (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що пе
редбачені Конституцією та за
конами України;
2) з використанням повнов
аження з метою, з якою це повно
важення надано;
3) обґрунтовано, тоб
то з урахуванням усіх обстав
ин, що мають значення для прий
няття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неуперед
жено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запо
бігаючи несправедливій диск
римінації;
8) пропорційно, зокрема з д
отриманням необхідного бала
нсу між будь-якими несприятл
ивими наслідками для прав, св
обод та інтересів особи і ціл
ями, на досягнення яких спрям
оване це рішення (дія);
9) з урахуванням права ос
оби на участь у процесі прийн
яття рішення;
10) своєчасно, тобто протяг
ом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 71
КАС України кожна сторона по
винна довести ті обставини, н
а яких ґрунтується її вимоги
та заперечення крім випадкі
в, встановлених статтею 72 цьог
о Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС У
країни в адміністративних сп
равах про протиправність ріш
ень, дій чи бездіяльності суб
єкта владних повноважень о
бовязок щодо доказування п
равомірності свого рішення,
дії чи бездіяльності поклада
ється на відповідача, якщо ві
н заперечує проти адміністра
тивного позову.
Відповідно до ч. 1 ст
. 9 КАС України суд при вирішен
ні справи керується принципо
м законності, відповідно до я
кого органи державної влади,
органи місцевого самоврядув
ання, їхні посадові і службов
і особи зобовязані діяти л
ише на підставі, в межах повно
важень та у спосіб, що передба
чені Конституцією та законам
и України.
Всупереч наведеним
вимогам Відповідач як суб
єкт владних повноважень не д
овів правомірності прийняти
х ним рішень.
Зважаючи на виклад
ене, суд дійшов висновку, що по
зовні вимоги підлягають задо
воленню.
Згідно зі ст. 94 КАС Ук
раїни, якщо судове рішення ух
валене на користь сторони, як
а не є субєктом владних пов
новажень, суд присуджує всі з
дійснені нею документально п
ідтверджені судові витрати з
Державного бюджету України
(або відповідного місцевого
бюджету, якщо іншою стороною
був орган місцевого самовря
дування, його посадова чи слу
жбова особа).
Згідно Прикінцевих
та перехідних положень КАС У
країни до набрання чинності
законом, який регулює порядо
к сплати і розмір судового зб
ору, розмір цього збору за под
ання позовів немайнового хар
актеру визначається відпові
дно до пп. „б” п.1 ст. 3 Декрету Ка
бінету Міністрів України „Пр
о державне мито”, тобто 3,40 гр
н.
Враховуючи викладе
не та керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 97, 158-163
КАС України, адміністративни
й суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити .
2.Скасувати податкові пов
ідомлення-рішення винесені Д
ержавною податковою інспекц
ією у Шевченківському район
і м. Києва 04.06.2007 р. № /0, від 10.08.2007 р. №
/1 на суму 94635,00 грн.; від 04.06.2007 р. № 0
004012308/0, від 10.08.2007 р. № /1 на суму 266508,00
грн.
3. Присудити на користь То
вариства з обмеженою відпов
ідальністю з 100% іноземною інв
естицією «Інтеркар Україна Л
ТД»судові витрати в сумі 3,40 гр
н. судового збору з місцевого
бюджету України.

Постанова відпов
ідно до ч. 1 ст. 254 КАС України наб
ирає законної сили після зак
інчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, в
становленого цим Кодексом, я
кщо таку заяву не було подано
.
Постанова може бут
и оскаржена до суду апеляцій
ної інстанції протягом десят
и днів з дня її складення в пов
ному обсязі за правилами вст
ановленими ст.ст. 185-187 КАС Украї
ни, шляхом подання через суд п
ершої інстанції заяви про ап
еляційне оскарження з наступ
ним поданням протягом двадця
ти днів апеляційної скарги. А
пеляційна скарга може бути п
одана без попереднього подан
ня заяви про апеляційне оска
рження, якщо скарга подаєтьс
я у строк, встановлений для по
дання заяви про апеляційне о
скарження.

Головуючий - суддя
Доб
рянська Я.І.