Справа № 22-а-2856/2008
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2008-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2008 року

м.Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Шевцової Н.В.,

Суддів Бенедик А.П.,
Каліновського В.А.

за участю секретаря: Маймуліної А.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Коваленко М.Д.

представника відповідача: Луніца О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної податкової інспекції в
м. Суми на
постанову господарського суду Сумської області від 23.01.2008 року по справі №
АС 10/619-07

за позовом
Приватного підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції в м. Суми

Управління
державного казначейства України в м. Суми

про стягнення 80 763,59 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Приватний підприємець
ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся
до суду з позовом до Державної податкової
інспекції в м. Суми (надалі по
тексту 1-й відповідач), Управління державного казначейства України в м. Суми
(надалі по тексту 2-й відповідач), в якому просив суд стягнути з Державного
бюджету України бюджетну заборгованість з податку на додану вартість у розмірі
80763,59 грн.

Позовні
вимоги мотивував тим, що відповідач в
порушення вимог п.п. 6.2.6 п. 6.2. ст.6, п.п. 7.7.5 , п.п. 7.7.6. п.7.7.
ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість» не приймає рішення щодо відшкодування позивачу з державного
бюджету податку на додану вартість.

Відповідач
проти позову заперечував, посилаючись на порушення позивачем п.1.8 ст.1 п.п.
7.4.2 п. 7.4, п.п. 7.7.2. п.7.7. ст. 7 Закону України «Про податок на додану
вартість».

Постановою Господарського
суду Сумської області від 23.01.2008 року позов задоволено. Стягнуто з
Державного бюджету на користь приватного підприємця ОСОБА_1 80763,59 грн.
бюджетного відшкодування з податку на додану вартість. Стягнуто з Державного
бюджету на користь приватного підприємця ОСОБА_1 807,63 грн. витрат по сплаті
судового збору.

Не погодившись з постановою
суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
відповідач просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позову.

В
обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення
судом першої інстанції при прийнятті постанови п.п. 6.2.6 п. 6.2. ст.6,
п.п.11.21, п.п. 11.29 ст.11 Закону
України «Про податок на додану вартість», що призвело до неправильного
вирішення справи.

Перевіривши доводи апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення представників
сторін та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що 05.01.2005 року позивач отримав свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість за №78414534. Вид підприємницької діяльності
позивача - розведення свиней. Покупці вирощених свиней - переробні
підприємства, продаж м'яса здійснюється живою вагою. Відповідно до підпункту
6.2.6. пункту 6.2. статті 6 Закону України "Про

________________________________________________________________________________________

Справа №22-а-2856/08 Головуючий
1 інстанції: Малафєєва І.В.

Категорія: 36 Доповідач:
Шевцова Н.В.

податок на додану вартість" від 03.04.1997 р. №168/97-ВР оподаткування
операцій з поставки переробним підприємствам м'яса живою вагою здійснюється за
нульовою ставкою.

20.03.2006 р. позивач подав до
відповідача податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2006
року, реєстраційний номер ДШ 13728. До декларації було додано розрахунок суми
бюджетного відшкодування та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування
у розмірі 43211 грн. Цієї доби копію
податкової декларації з відміткою податкового органу про її прийняття було
надано відділенню Державного казначейства України у м. Суми.

Відповідачем проведена позапланова
документальна перевірка підприємницької діяльності позивача з питань
правильності визначення від'ємного значення та достовірності нарахування
бюджетного відшкодування з податку на додану вартість згідно податкової
декларації з податку на додану вартість за лютий 2006 р.

Результати перевірки викладені в
акті "Про результати позапланової документальної перевірки підприємця
ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 з питань обґрунтованості відшкодування
з бюджету податку на додану вартість по податковій декларації ПДВ за лютий 2006
року" № 3954/17/3 19-НОМЕР_1-94 від 16.06.2006 р.

На підставі акту перевірки складено
податкове повідомлення-рішення від 21
червня 2006 року за № /0/40264, яким було зменшено бюджетне
відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника на суму 42458
грн.

Постановою господарського суду
Сумської області від 15.11.2006 р. по
справі №АС 10/446-06 зазначене податкове повідомлення-рішення було визнано
нечинним .

Ухвалою
Харківського апеляційного господарського суду від 06 лютого 2007 року по справі
№АС-10/446-06 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Суми було
залишено без задоволення, постанову господарського суду Сумської області від 15.11.2006р. по адміністративній справі
№АС-10/446-06 без змін.

Крім того, 13.08.2007 р. позивач
подав до Державної податкової інспекції в м.Суми податкову декларацію з податку
на додану вартість за липень місяць 2007 р., реєстраційний номер ДПІ 96261. До
декларації було додано розрахунок суми бюджетного відшкодування та заяву про
повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 5615,00 гри.. В цей же день копію податкової декларації з
відміткою податкового органу про її прийняття було надано відділенню Державного
казначейства України у м. Суми.

З 8.10.2007 р. по 12.10.2007р. була проведена позапланова виїзна документальна
перевірка з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування
податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за липень 2007р. Результати
перевірки були викладені в довідці від 12.10.2007р.
за НОМЕР_2. Про результати позапланової
невиїзної документальної перевірки ПП ОСОБА_1, ІПН-НОМЕР_1, з питань
достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану
вартість на розрахунковий рахунок за липень 2007р.".

19.09.2007р. було надано податкову
декларацію з податку на додану вартість за серпень 2007 р., реєстраційний
номерНОМЕР_3. До декларації було додано розрахунок суми бюджетного
відшкодування та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі
32974,00 гри.. 20.09.2007р. копію податкової декларації з відміткою податкового
органу про її прийняття було надано відділенню Державного казначейства України
у м. Суми.

З 12.11.2007
р. по 16.11.2007р. була проведена
позапланова виїзна документальна перевірка з питань достовірності нарахування
суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий
рахунок за серпень 2007р.. Результати перевірки були викладені в акті від 16.11.2007р. за НОМЕР_2 " Про
результати позапланової невиїзної документальні перевірки позивача,
ІПН-НОМЕР_1, з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування
податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за серпень 2007
р.".

Видом підприємницької діяльності позивача є розведення
свиней, його покупці-переробні підприємства, продаж м'яса здійснюється живою
вагою.

Задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги податкового органу щодо відображення позивачем операцій з поставки
м'яса живою вагою на переробні підприємства у скороченій податковій декларації
з податку на додану вартість, є такими, що порушують положення підпунктів
6.2.6. пункту 6.2. статті 6, пункту 7.7. статті 7, пунктів 11.21 та 11.29
статті 11 Закону України "Про податок на додану вартість" від
03.04.1997р. №168/97-ВР, пункту 1.2. статті 1 наказу Державної податкової
адміністрації України від 30 травня
1997 року №166, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 9 липня 1997 року за №250/2054 із
змінами та доповненнями "Про затвердження форми податкової декларації та
порядку її заповнення і подання".

Проте, колегія суддів не може погодитися з обґрунтованістю таких
висновків суду, виходячи з наступного.

Відповідно до
п.п. 11.21 та 11.29 статті 11 Закону України "Про податок на додану
вартість" від 03.04.97 р. N 168/97-ВР, зі
змінами та доповненнями, встановлено спеціальний режим оподаткування податком
на додану вартість сільськогосподарських товаровиробників та переробних
підприємств.

Відповідно до п.4 Порядку акумуляції та
використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками
- платниками податку на додану вартість щодо операцій з продажу товарів (робіт,
послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів),
виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини»,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1999 року за №271
(надалі по тексту Порядок №271) та п. 12 Порядку нарахування, виплат і
використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в
живій вазі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1999
року за №805 (надалі по тексту Порядок № 805) залишок податкових зобов'язань відповідно до декларації з податку на
додану вартість із реалізованої зазначеної продукції, тобто різниця між
податком на додану вартість, отриманим від покупців, та податком на додану вартість, сплаченим постачальникам,
перераховується підприємством з поточного на окремий рахунок.

Відповідно до зазначеного Порядку
та з метою підвищення ефективності контролю за цільовим використанням сум
податку на додану вартість сільськогосподарськими товаровиробниками, які
скористалися спеціальним режимом оподаткування, спільним листом ДПАУ та
Мінагрополітики від 24.09.2003 р. N 14884/7/15-2317, N 37-21-1-12/10699
доведено форму та зміст Довідки щодо цільового використання сум ПДВ, яка подається
до органу податкової служби одночасно з декларацією з податку на додану
вартість (спеціальною) за скороченою формою (далі - Довідка).

Згідно з підпунктом 6.2.6 пункту
6.2 статті 6 Закону України від 03.04.97 №168 „Про податок на додану
вартість"(далі - Закон) до 1 січня 2008 року операції з поставки
переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою сільськогосподарськими
товаровиробниками всіх форм власності і господарювання оподатковуються за
нульовою ставкою.

При цьому зазначена норма
встановлює лише розмір ставки податку, а право акумуляції
сільськогосподарськими підприємствами усіх форм власності сум податку на додану
вартість за реалізовані ними молоко, худобу, птицю, вовну, а також за молочну
продукцію та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, та порядок
виплати їм дотацій переробними підприємствами визначено п. 11.21 статті 11
Закону «Про ПДВ», яким уповноважено Кабінет Міністрів України визначити порядок
нарахування і використання зазначених коштів.

Такий механізм затверджено постановою
Кабінету Міністрів України від 28 березня 2007 року N 596 „Про внесення змін до
постанов Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1999 р. N 271 і від 12 травня
1999 р. N 805" (надалі по тексту Постанова №596).

Пунктом 12 Постанови №596
передбачено, що на підставі даних бухгалтерського обліку сільськогосподарські
товаровиробники щомісяця складають окрему податкову декларацію з податку на
додану вартість поставлених ними молока, худоби, птиці, вовни, а також молочної
продукції та м'ясопродуктів, вироблених у власних переробних цехах.

Крім того встановлено, що залишок
податкових зобов'язань відповідно до податкової декларації з податку на додану
вартість із зазначеної продукції
перераховується підприємством з поточного на окремий рахунок, а залишок податкового
кредиту покривається податковими зобов'язаннями наступних податкових періодів.

Відповідно до п.11.21 ст.11 Закону
України «Про ПДВ» до 1 січня 2008 року сума податку на додану вартість, що
повинна сплачуватися до бюджету переробними підприємствами усіх форм власності
за реалізовані ними молоко та молочну продукцію, м'ясо та м'ясопродукти, у
повному обсязі спрямовуються виключно для виплати дотацій підприємствам молоко
і м'ясо в живій вазі. Сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету сільськогосподарським підприємствами усіх форм власності за реалізовані
ними молоко, худобу, птицю, вовну, а також за молочну продукцію та
м'ясопродукти, вироблені у власних цехах, повністю залишаються у розпорядженні
цих сільськогосподарських підприємствах і спрямовуються на підтримку власного
виробництва тваринницької продукції та продукції птахівництва.

Таким чином, відповідно до
Постанови №596 та п.п.11.21 та 11.29 ст.11 Закону «Про ПДВ» суми від'ємного
значення податку на додану вартість, що виникли у сільськогосподарських
товаровиробників в результаті здійснення операцій з поставки переробним
підприємствам молока та м'ясо живою вагою за нульовою ставкою, включаються до
спеціальної декларації, за якою не здійснюються розрахунки з бюджетом.

Суд першої інстанції не врахував
зазначених положень законодавства, що призвело до неправильного вирішення
справи, оскільки у позивача були відсутні підстави для включення до декларації
з податку на додану вартість, по якій здійснюються розрахунки з бюджетом даних,
які відображаються тільки в спеціальній декларації, а отже відсутні й підстави
для задоволення позову.

Крім того, суд першої інстанції при
прийнятті рішення порушив вимоги п.п. 7.7.2 п.7.7. ст..7 Закону України «Про
ПДВ», що діяла на час виникнення спірних правовідносин, якою встановлено, що
бюджетному відшкодуванню підлягає частина від'ємного значення ПДВ, яка дорівнює
сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому
податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Позивачем не надано доказів, що ним
було сплачено ПДВ постачальникам товарів (послуг) у попередньому податковому
періоді, що передує поданню розрахунку суми бюджетного відшкодування на рахунок
платника податку по податковій декларації за лютий 2006 року, у розмірі
42458,00 грн.

Таким чином, у відповідності до
п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 закону «Про ПДВ» у позивача не виникло права на бюджетне
відшкодування.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання
суду, як на підставу для задоволення позову на постанову господарського суду
Сумської області від 15.11.2006 року, яким визнано нечинним податкове
повідомлення-рішення ДПІ в м.Суми від 21.06.2006 року, яким позивачу зменшено
суму бюджетного відшкодування ПДВ на суму 42458,00 грн, оскільки предметом
розгляду було обґрунтованість прийняття рішення суб'єктом владних повноважень -
ДПІ у м.Суми, а по даній справі суд повинен перевірити наявність у позивача
підстав для отримання з бюджету ПДВ.

Виходячи з наведеного колегія суддів дійшла
висновку, що судом при прийнятті рішення порушено норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення справи та не встановлено обставин, що мають
значення для правильного вирішення справи, а тому постанова суду підлягає
скасуванню з прийняттям нової постанови.

Враховуючи, що колегією суддів не
встановлено обставин, які надають позивачу право на відшкодування з державного
бюджету податку на додану вартість, колегія суддів не знаходить підстав для
задоволення позову.

Керуючись
ст.ст. 160, 195, ч. 3 ст. 198, ч.ч. 1, 4 ст.202, ч.2 ст.205, ст. 207 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Суми -
задовольнити.

Постанову Сумської області від 23.01.2008 року по справі № АС
10/619-07 - скасувати.

Прийняти нову постанову,
якою в задоволення позову Приватного підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в м.
Суми, Управління державного
казначейства України в м. Суми про стягнення 80 763,59 грн. - відмовити.

Постанова набирає чинності з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця з дня складання постанови у повному обсязі, шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено та підписано 01.07.2008 року.

Головуючий (підпис) Н.В. Шевцова

Судді: (підпис) В.А.Калиновський

(підпис)
З.О.Кононенко

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного суду Н.В.
Шевцова