Справа № 2-а-6458/2008
Суддя: Мультян М.Б.
Дата ухвалення: 2008-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12
червня 2008 р. Справа
№ 2-а-6458/08

Вінницький
окружний адміністративний суд в складі

Головуючого
судді Мультян Марина Бондівна,

При секретарі
судового засідання: Скалій Л.В.

За участю представників сторін:

позивача :
Кравчук Л.Д.- представник за дорученням; Сисак Л.В. - представник за
дорученням;

відповідача
: Марценюк С.В.- представник за дорученням;

розглянувши
матеріали справи

за
позовом: Управління Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Вінниці

до: Підрозділу примусового виконання рішень
Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій
області

про:
визнання нечинною постанови про накладення штрафу

ВСТАНОВИВ
:

Заявлено позов Управлінням Пенсійного Фонду
України в Ленінському районі м. Вінниці до підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області про скасування постанови
заступника начальника підрозділу примусового виконання рішень відділу
ДВС ГУ юстиції Вінницької області Марценюк С.В.від 14.04.2008 року про
накладення штрафу на Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі
м. Вінниці в розмірі 340 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні
дії.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що 14.04.2008 року заступником начальника підрозділу
Марценюк С.В., за невиконання без поважних причин у встановлений державним
виконавцем строк постанови Вінницького
окружного адміністративного суду від 17.09.2007 року про зобов'язання управління призначити пенсію ОСОБА_1 на
підставі та в порядку передбаченому ст.. 24 Закону України “Про наукову і
науково-технічну діяльність”накладено штраф на Управління Пенсійного Фонду
України в Ленінському районі м. Вінниці в розмірі 340 грн. Позивач з вказаною
постановою не погоджується, посилаючись на те, що він 25 березня 2008 року
звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду за роз'ясненням постанови Вінницького
окружного адміністративного суду від 17.09.2007 року. І роз'яснення виконання
постанови йому не надані судом.
Після отримання відповідних роз'яснень
Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Вінниці постанову
суду негайно виконає.

У зв'язку із
наведеним вище, позивач вважає, що державний виконавець безпідставно зробив
висновок про відсутність поважних причин щодо невиконання рішення Управлінням
ПФУ у Ленінському районі м. Вінниці та необґрунтовано наклав штраф.

В судовому
засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив його
задовольнити, обґрунтовуючи свої вимоги обставинами, що викладені в позовній
заяві.

Представник
відповідача позовні вимоги не визнав. В обґрунтування заявленого пояснила, що 29.10. 2007 року винесена
постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання
виконавчого листа по справі №2-а-8028/07, виданого 25.10.2007 року Вінницьким
окружним адміністративним судом про
зобов'язання Управління Пенсійного
Фонду України в Ленінському районі м. Вінниці призначити пенсію ОСОБА_1 на
підставі та в порядку передбаченому ст..
24 Закону України “Про наукову і науково-технічну діяльність”. Даною постановою
боржнику надано строк для добровільного виконання виконавчого документу до 05.11.2007
року.

Так як,
станом на 13.04.2008 рішення суду не виконано, до боржника застосовано штрафні
санкції, передбачені ст. 87 Закону України “Про виконавче провадження”.
14.04.2008 заступник начальника підрозділу примусового виконання рішень
державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області
Марценюк С.В. винесена постанова про
накладення на боржника штрафу у розмірі 340 грн.

На підставі
вищевказаного, представник відповідача вважає, що заявлений позов є
безпідставним, в якому слід відмовити.

Заслухавши
думку сторін, дослідивши матеріали справи та надані в їх обґрунтування докази,
суд прийшов до висновку, що позовна заява не
підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Постановою
підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби
головного управління юстиції у Вінницькій області від 29.10.2007 р. було
відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2а-8028/2007, виданим
Вінницьким окружним адміністративним судом по справі про зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України в
Ленінському районі м. Вінниці призначити пенсію ОСОБА_1 на підставі та в
порядку передбаченому ст.. 24 Закону
України “Про наукову і науково-технічну діяльність”.

Вище згаданою
постановою боржнику надано строк для добровільного виконання виконавчого
документу до 05.11.2007 року. Позивачем, який є боржником за відкритим
виконавчим провадженням, виконання
рішення суду станом на 13.04.2008 року здійснено не було.

17.04.2008
року на адресу Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м.
Вінниці надійшла постанова заступника начальника підрозділу примусового
виконання рішень відділу ДВС ГУ юстиції Вінницької області Марценюк С.В. від 14.04.2008 року про накладення штрафу в розмірі
340 грн на Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Вінниці
за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк
постанови Вінницького окружного адміністративного суду.

Відповідно до
ч. 1 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого
провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця
чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права,
свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Порядок
прийняття виконавчого документу до виконання встановлений ст. 24 Закону України
“Про виконавче провадження”, де зазначено, що державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження,
якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей
документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом та пред'явлений до
виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання
рішення.

Згідно з ч. 1
ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства, України постанова або ухвала
суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у
справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств,
установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і
підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до
ч.2 ст. 5 Закону України “Про виконавче провадження”, державний виконавець
здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове виконання рішення (виконавчий документ), у
спосіб і порядок, визначений виконавчим документом.

Ч.3 ст. 5
Закону України “Про виконавче провадження” встановлені обов'язки і права
державних виконавців, серед яких, зокрема, державний виконавець при здійсненні
виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на
громадян і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до
ст. 87 Закону України “Про виконавче провадження” передбачено накладення штрафу
у разі порушення вимог цього Закону, невиконання законних вимог державного
виконавця, а саме: у разі невиконання без поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії,
які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі
державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника -
фізичну особу в розмірі від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, на посадових осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян і на боржника - юридичну особу - від двадцяти до
тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк
для виконання.

Згідно зі ст.
6 вище згаданого закону вимоги державного виконавця щодо виконання зазначених у
статті 3 Закону України “Про виконавче провадження” рішень є обов'язковими для
усіх органів, організацій, посадових осіб, громадян і юридичних осіб на
території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за
собою відповідальність згідно з законом.

Обставини, що
зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження та право державного
виконавця зупинити виконавче провадження чітко визначені ст. ст.34, 35 Закону
України “Про виконавче провадження”. Отже, вказаними нормами прямо встановлені
обов'язки та права державного виконавця щодо зупинення виконавчого провадження,
однак не підлягає обов'язковому зупиненню виконавче провадження у випадку
звернення боржника за роз'ясненням виконання постанови суду.

Згідно з ч. З
ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження
рішень суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи
прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою
це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом,
запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод
та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з
урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто
протягом розумного строку.

Відповідно до
ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно якої орган державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами
України.

З урахування
встановлених у судовому засіданні обставин справи та вище зазначених положень
чинного законодавства України, суд вважає, що підстави для скасування постанови
підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у Вінницькій області від 14.04.2008 р., винесеної
заступника начальника підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУ
юстиції Вінницької області Марценюк С.В. про накладення штрафу на Управління Пенсійного
Фонду України в Ленінському районі м. Вінниці в розмірі 340 грн. за невиконання
без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк постанови
Вінницького окружного адміністративного суду від 17.09.2007 р. відсутні, а тому
в позові слід відмовити.

Керуючись ст.
ст. 2, 7, 11, 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162,163, 167,181, 254, 255, 257
Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ
:

В позові
Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Вінниці до підрозділу
примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного
управління юстиції Вінницької області про скасування постанови заступника
начальника підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУ юстиції
Вінницької області Марценюк С.В. від
14.04.2008 року про накладення штрафу на Управління Пенсійного Фонду України в
Ленінському районі м. Вінниці в розмірі 340 грн
за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії - відмовити

Відповідно до
ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.
160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до
ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим
Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після
закінчення цього строку.

У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

повний текст
постанови оформлено 17.06.08 року о 17 год. 40 хв

Суддя
Мультян Марина Бондівна