Справа № 22-а-166/2007
Суддя: Проскурніцький П.І.
Дата ухвалення: 2007-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
квітня 2007 року м. Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого: Проскурніцького
П.І.,

суддів: Горблянського
Я.Д., Фединяка В.Д.,

секретаря: Юрків
І.П.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Івано-Франківського міського суду від 30 січня 2007 року, -

встановила:

Постановою
Івано-Франківського міського суду від 30 січня 2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до
Івано-Франківського обласного військового комісаріату про стягнення
заборгованості за несвоєчасно нараховану і виплачену пенсію відмовлено.

На дану
постанову ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій посилається на
те, що суд безпідставно відмовив йому в
задоволенні позову про стягнення боргу по виплаті пенсії, мотивуючи тим, що премію 33, 3%, надбавку 100% та 90% надбавки за безперервну
службу до всіх постійних виплат він не одержував під час проходження служби.

Апелянт посилається
на те, що суд виніс постанову всупереч
п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року за №393 „Про
порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, військовослужбовцям надстрокової служби та
військової служби за контрактом, особам
начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх
сімей", п.3 ст. 63
ЗУ „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців...", Постанови Кабінету Міністрів України від
22.05.2000 року за №829 „Про грошове забезпечення
військовослужбовців", Указу
Президента України від 23.02.2002 року за №173 „Про посилення соціального
захисту військовослужбовців" щодо збільшення пенсійних виплат на 100% та
від 03.05.2003 року за №389 „Про надбавки військовослужбовцям. .." щодо
надбавки за безперервну службу до 90% постійних виплат, а також Положення від 01.08.1994 року за №205
„Про порядок призначення та виплати в Міністерстві Оборони України державних
пенсій і допомог військовослужбовцям та членам їх сімей".

Просить
постанову скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення його позову в
повній сумі.

Вислухавши
суддю-доповідача, апелянта, який доводи апеляційної скарги
підтримав, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Апеляційним
судом встановлено, що в 1984 році ОСОБА_1 вийшов на пенсію
за вислугою років і йому було призначено пенсію, виходячи з розрахунку грошового забезпечення
згідно норм законодавства чинних на той час.

Справа
№22-а-166/2007р. Головуючий
у І інстанції Перегінець Л.В.

Категорія
22 Доповідач
Проскурніцький П.І.

2

Оскільки
під час проходження служби позивач не отримував надбавок, встановлених Указами Президента №173 від
23.02.2002 року та №389 від 05.05.2003 року,
то позивач не може претендувати на перерахунок пенсії за правилами т. 63
ЗУ „Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців...".

Суд
першої інстанції прийшов до вірного висновку,
що необгрунтованими є вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача
провести перерахунок пенсії з врахуванням 33, 3% премії, яка передбачена Постановою Кабінету Міністрів
України за №829 від 22.05.2000 року,
тому що дана виплата передбачена,
як право керівника відповідно до особистого вкладу військовослужбовця в
загальний результат роботи. Оскільки ОСОБА_1
перебуває на пенсії, а дана виплата
запроваджена після виходу позивача на пенсію,
то він не має права на її отримання.

Враховуючи
наведене, суд першої інстанції відмовив позивачу
у стягнення спірної суми з врахуванням інфляції та у перерахунку пенсії
відповідно до вимог ст. 43 ЗУ
„Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб" з 01.01.2006 року. З даними висновками суду першої інстанції
погоджується і колегія суддів.

Колегія
судців вважає, що оскаржене рішення
постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Доводи
апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення не має.

Керуючись ст.
ст. 198, 200,
205, 206 КАС України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити, а постанову
Івано-Франківського міського суду від 30 січня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили негайно, однак
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання нею
законної сили.