Справа № К-25322/06
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2008-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2008 р. м.
Київ

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Нечитайла О.М.

Сергейчука О.А.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Чернігові

на постанову Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2006 р.

та ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2006 р.

у справі № 11/370а/22

за позовом Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Курсір»

до Державної податкової інспекції у місті Чернігові

про визнання недійсним рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2006 р.,
залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного господарського суду від
30.05.2006 р., позов задоволено повністю. Визнано недійсним рішення ДПІ у
м.Чернігові від 12.10.2005 р. № /0 про застосування до ПП
«Виробничо-комерційна фірма «Курсір» штрафних (фінансових) санкцій у сумі
5565,00 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ПП
«Виробничо-комерційна фірма «Курсір» 85 грн. сплаченого державного мита.

ДПІ у м. Чернігові подала касаційну скаргу, якою просить скасувати вказані
судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у позові. Посилається на
порушення судами норм матеріального права, а саме: ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу
України» та незастосування ст. 111 цього Закону.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові
рішення судів попередніх інстанцій, перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у
справі, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що актом перевірки від 05.10.2005
р. № 15160583/2323 зафіксовано порушення позивачем вимог п. 13 ст. 3 Закону
України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. № 265/95, яке полягло у
невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій.
Невідповідність склала 1113,00 грн.

На підставі акта перевірки ДПІ у м. Чернігові прийнято рішення від
12.10.2005 р. № /0 про застосування штрафної (фінансової) санкції у
розмірі 5565,00 грн. у відповідності до вимог ст. 22 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

ПП «ВКФ «Курсір» здійснює підприємницьку діяльність з проведенням
розрахункових операцій через РРО в магазині, частину якого орендує також ПП
ОСОБА_1

Суд касаційної інстанції знаходить правильною позицію судів попередніх
інстанцій щодо неправомірності застосування податковим органом до позивача
штрафних санкцій на підставі ст. 22 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг», оскільки позивачем не було допущено порушення вимог п. 13 ст. 3
цього Закону, яке б полягало у незабезпеченні відповідності суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті реєстратора розрахункових операцій.

В результаті ретельного з'ясування обставин у справі шляхом врахування
пояснень свідків (продавця позивача ОСОБА_2., ПП ОСОБА_1, інспектора ОСОБА_3)
суди попередніх інстанцій достовірно встановили, що готівкові кошти ПП «ВКФ
«Курсір» і ПП ОСОБА_1 знаходилися в різних місцях проведення розрахунків. На
місці проведення розрахунків ПП «ВКФ «Курсір» знаходилася готівка у сумі 206,77
грн.

Дійшовши висновку про невідповідність сум готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, податковий
орган неправомірно врахував суму коштів, яка знаходилася на місці розрахунків
ПП ОСОБА_1 і не належала позивачеві.

Крім того, судами попередніх інстанцій було встановлено, що позапланова
перевірка позивача проведена податковим органом з порушенням вимог ст.111
Закону України «Про Державну податкову службу в Україні» (у редакції, чинній на
час проведення перевірки), якою передбачено порядок та підстави проведення
позапланових перевірок податковими органами. Зокрема суди встановили відсутність
наказу керівника ДПІ у м. Чернігові на проведення перевірки та направлення на
перевірку.

За наведених обставин суд першої інстанції, з яким погодився і суд
апеляційної інстанції, дійшли обґрунтованих висновків про необхідність
задоволення позову та визнання недійсним спірного рішення.

Податкова інспекція у касаційній скарзі не навела доводів, які б
спростовували правильність встановлених судами попередніх інстанцій обставин та
зроблених висновків.

З огляду на викладене, підстав для задоволення касаційної скарги та
скасування законних і обґрунтованих судових рішень не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Чернігові залишити
без задоволення, а постанову Господарського суду Чернігівської області від
20.02.2006 р. та ухвалу Київського апеляційного господарського суду від
30.05.2006 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України
протягом одного місяця з дня відкриття обставин, які можуть бути підставою для
провадження за винятковими обставинами.

Головуючий суддя Н.Г.
Пилипчук

Судді Л.В.
Ланченко

О.М.
Нечитайло

О.А.
Сергейчук

О.І. Степашко