Справа № 22-а-2651/2008
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Шкіндер П.А. Справа № 22-а-2651/08
суд Івано-Франківської області ряд. стат. звіту №
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при секретарі - Гідеї
К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного
підприємства “Візняки” на постанову господарського суду Івано-Франківської
області від 09 листопада 2006 року у справі № А-14/152-13/117 за його позовом
до Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області про відшкодування
матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

Приватне підприємство “Візняки” звернулося до суду з позовом про визнання недійсним розпорядження
міського голови Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області, рішення
виконавчого комітету Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області та
відшкодування матеріальної шкоди. Рішенням господарського суду
Івано-Франківської області від 03 червня 2005 року даний позов було задоволено
повністю. Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 21 листопада
2005 року вказане рішення господарського суду Івано-Франківської області від 03
червня 2005 року у частині стягнення 14100 грн. збитків було скасоване та у
задоволенні цих позовних вимог відмовлено, а провадження відносно виконавчого
комітету Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області закрито на підставі
п.1 ч.1 ст. 157 КАС України. Ухвалою колегії суддів Вищого адміністративного
суду України від 08 червня 2006 року касаційну скаргу ПП “Візняки” було
задоволено частково, скасовано ухвалу Львівського апеляційного господарського
суду від 21 листопада 2005 у частині відмови у задоволенні позову про стягнення
з Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області та її виконавчого
комітету у солідарному порядку 14100 грн. та направлено справу на новий розгляд
до суду першої інстанції. Постановою господарського суду Івано-Франківської
області від 09 листопада 2006 року у задоволенні позову ПП “Візняки” про
стягнення збитків у сумі 14100 грн. було відмовлено. Дану постанову суду першої
інстанції було скасовано постановою Львівського апеляційного господарського
суду від 06 березня 2007 року з мотивів необхідності розгляду такого спору за
правилами господарського судочинства та відмовлено у задоволенні позову по суті
за правилами ГПК України. Постановою Вищого господарського суду України від 26
червня 2007 року було задоволено частково касаційну скаргу ПП “Візняки”,
скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06 березня
2007 року, а справу передано до апеляційного суду на розгляд за правилами
адміністративного судочинства.

Оскаржуючи у апеляційному порядку постанову
господарського суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2006 року по
дані й справі, ПП “Візняки” покликалося на те, що факт нанесення матеріальної
шкоди у розмірі 14100 грн. підтверджується наявними у матеріалах справи
доказами. Тому просило оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нову про задоволення у цій частині його позовних вимог.

Представник апелянта у ході апеляційного розгляду вимоги
за апеляційною скаргою підтримав повністю, давши пояснення, аналогічні до
викладеного у самій скарзі.

Представник Надвірнянської міської ради
Івано-Франківської області під час апеляційного розгляду вимоги апелянта
заперечив, вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції законною та
обґрунтованою і просить залишити її без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників апеляційного
розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна
скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПП “Візняки”,
суд першої інстанції виходив із того, що у ході судового розгляду було
встановлено, що 08.03.2005 року за вказівкою міського голови м. Надвірна було
демонтовано двоє воріт орендованого позивачем промислового ринку та передано на
зберігання до Надвірнянського МУЖКГ. Відповідно до акту прийому-передачі від
19.03.2005 року між начальником Надвірнянського МУЖКГ та директором
промислового ринку останній прийняв вказані ворота. Позовні вимоги ґрунтуються
на тому, що позивачем було понесено
витрати по ремонту (відновленню) воріт відповідно до угоди від
19.03.2005 року, укладеного ПП “Візняки” з підприємцем ОСОБА_1, предметом якої
є термінова реставрація воріт промислового ринку. Однак доказів того, що майну
позивача було завдано збитків на суму 14000 грн. немає, як і немає доказів
того, що саме позивачем понесені такі витрати. Звіт про використання коштів,
наданих на відрядження або під звіт за № 1 від 05.04.2005 року не доводить, що
видані під звіт ОСОБА_2 кошти понесені позивачем, як витрати на проведення
ремонту робіт.

Аналізуючи та оцінюючи висновки суду першої інстанції у
контексті доводів апелянта, викладених у поданій апеляційній скарзі, колегія
суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, виходячи з
таких міркувань.

Із наявної у матеріалах справи позовної заяви ПП
“Візняки” вбачається, що вона містила дві позовні вимоги, а саме про визнання
недійсними розпорядження міського голови Надвірнянської міської ради від
09.03.2005 року № 64-р “Про відновлення роботи промислового ринку на майдані
Шевченка, б/н” та рішення виконавчого комітеті Надвірнянської міської ради від
09.03.2005 року № 127 “Про відновлення роботи промислового ринку на майдані Шевченка,б/н”,
а також про стягнення з Надвірнянської міської ради та виконавчого комітету
Надвірнянської міської ради завданих збитків у розмірі 14100 грн.

З урахуванням вимог ст. 21 КАС України та ухвали колегії
суддів Вищого адміністративного суду України від 08 червня 2006 року колегія
суддів приходить до переконання, що вимоги позивача про відшкодування
матеріальної шкоди ним нерозривно пов'язуються із визнанням недійсними
розпорядження міського голови Надвірнянської міської ради від 09.03.2005 року №
64-р та рішення виконавчого комітеті Надвірнянської міської ради від 09.03.2005
року № 127, оскільки лише у цьому разі
розгляд цих позовних вимог можливий у одному провадженні
адміністративним судом за правилами адміністративного судочинства.

Разом із цим, із текстів оспорюваних ПП “Візняки”
розпорядження міського голови Надвірнянської міської ради від 09.03.2005 року №
64-р “Про відновлення роботи промислового ринку на майдані Шевченка, б/н” та
рішення виконавчого комітеті Надвірнянської міської ради від 09.03.2005 року №
127 “Про відновлення роботи промислового ринку на майдані Шевченка,б/н” (а.с.
13-14 т.1) не вбачається, що ними
вирішувалося питання про демонтаж двох воріт орендованого позивачем
промислового ринку на майдані Шевченка у м. Надвірна.

З огляду на це, колегія суддів приходить до переконання
про відсутність правових підстав для висновку про те, що демонтаж зазначених
воріт ринку, а відтак і відшкодування завданої таким демонтажем матеріальної
шкоди, пов'язаний із прийняттям
оспорюваних позивачем розпорядженням міського голови Надвірнянської
міської ради від 09.03.2005 року № 64-р та рішенням виконавчого комітеті
Надвірнянської міської ради від 09.03.2005 року № 127.

Оскільки демонтаж воріт промислового ринку на майдані
Шевченка у м. Надвірній, на думку колегії суддів, проводився не у зв'язку із
виконанням оспорюваних ПП “Візняки” актів суб'єктів владних повноважень, то
позивач вправі пред'явити відповідні позовні вимоги про відшкодування
заподіяної таким демонтажем шкоди до тих осіб, які безпосередньо здійснювали
такі дії, що потягнули за собою зазначені майнові наслідки, за правилами
цивільного або господарського судочинства.

Відтак
колегія суддів приходить до переконання, що доводи апелянта не спростовують
висновків суду і не дають підстав для скасування постанови суду першої
інстанції з ухваленням нової про задоволення позовних вимог ПП “Візняки”.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 199, 200, 205, 206 КАС України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу приватного підприємства “Візняки”
залишити без задоволення, а постанову господарського суду Івано-Франківської
області від 09 листопада 2006 року у справі № А-14/152-13/117 за його позовом
до Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області про відшкодування
матеріальної шкоди - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.М.Багрій

В.З.Улицький