Справа № К-38437/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2008-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

Іменем України

24 червня 2008 року м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого, судді - Смоковича
М. І.,

Суддів - Весельської
Т. Ф.,

Горбатюка
С. А.,

Мироненка
О. В.,

Чумаченко
Т. А.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд
адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1 до Державної виконавчої
служби у Київському районі міста Сімферополя, третя особа: Виконавчий комітет
Київської районної ради міста Сімферополя про визнання дій протиправними,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали
судді Київського районного суду міста Сімферополя від 24 червня 2006 року та
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 20 листопада 2006 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді
Київського районного суду міста Сімферополя від 24 червня 2006 року, залишеною
без змін ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 20 листопада
2006 року, ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній
справі.

У
поданій касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм матеріального
та процесуального права, ставить питання про скасування ухвал судді суду першої
інстанції та суду апеляційної інстанції і направлення справи до суду першої
інстанції для вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній
справі.

Заслухавши
доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали
справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

На виконанні у
Відділі державної виконавчої служби Київського
районного управління юстиції міста Сімферополя Автономної Республіки
Крим (далі - ВДВС Київського РУЮ міста
Сімферополя) знаходився виконавчий лист № 2-2403/03 від 4 листопада 2004 року,
виданий Київським районним судом міста Сімферополя на підставі рішення цього
суду від 24 вересня 2003
року та додаткового рішення від 5 березня 2004 року про стягнення з виконавчого
комітету Київської районної ради міста Сімферополя на користь ОСОБА_1 виплат та
компенсацій, що випливають з трудових правовідносин.

Постановою
державного виконавця ВДВС Київського РУЮ
міста Сімферополя від 15 квітня 2005
року виконавчий лист було повернуто ОСОБА_1 без виконання.

Постановою
Київського районного суду міста Сімферополя від 5 квітня 2006 року, яка набрала
законної сили, дії державного виконавця щодо повернення виконавчого листа
стягувачу було визнано протиправними.

На підставі
цього рішення позивач звернулася до ВДВС Київського РУЮ міста Сімферополя з питання відновлення
виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-2403/03.

Однак,
постановою державного виконавця ВДВС Київського
РУЮ міста Сімферополя від 15 травня 2006 року в відкритті виконавчого провадження їй
відмовлено.

Вважаючи, що
зазначеною постановою порушуються її права, ОСОБА_1 оскаржила
її до суду. Просила визнати протиправними дії державного виконавця щодо
розгляду питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №
2-2403/03, а прийняту ним постанову - незаконною та зобов'язати відновити виконавче провадження. Окрім цього, просила постановити
окрему ухвалу щодо протиправних дій посадових осіб державної виконавчої служби.

Відмовляючи у відкритті провадження в
адміністративній справі, суддя суду першої інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив з того, що дана справа не підлягає розгляду
у порядку адміністративного судочинства, оскільки спірні правовідносини виникли
під час виконання судового рішення у цивільній справі й повинні вирішуватися у
порядку цивільного судочинства, відповідно до розділу VII “Судовий контроль за виконанням судових рішень”
Цивільного процесуального кодексу України
2004 року (статті 383 - 389).

Втім, колегія
суддів не погоджується з таким висновком, оскільки він не ґрунтується на нормах
процесуального права.

Відповідно до
частини 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники
виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються
до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби
порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено
інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

До юрисдикції
адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих
документів, передбачених частиною 2 статті 3 Закону України “Про виконавче провадження”, крім тих, відносно
яких законом установлено інший порядок їх оскарження.

Дійсно, розділом
VII “Судовий контроль за
виконанням судових рішень” Цивільного процесуального кодексу України 2004 року
визначено інший порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів
державної виконавчої служби при виконанні судових рішень, ухвалених за
правилами цивільного судочинства й такі справи не відносяться до юрисдикції
адміністративних судів.

Відповідно ж до
статті 383 Цивільного процесуального кодексу України 2004 року, учасники виконавчого провадження
та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися
до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під
час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу,
порушено їх права чи свободи.

Оскільки у даній
справі позивач оскаржує постанову державного виконавця, якою фактично
відмовлено у відкритті виконавчого провадження щодо виконання судового рішення,
ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України 1963 року,
то на наявний у ній спір також поширюється юрисдикція адміністративних судів.

З огляду на
викладене, висновок судді суду першої інстанції про те, що дана справа не є
справою адміністративної юрисдикції, помилковий.

Апеляційний же суд не звернув увагу на допущену суддею суду першої
інстанції помилку та залишив постановлену ним ухвалу без змін.

Оскільки правових висновків у справі суддя суду першої інстанції та
апеляційний суд дійшли з порушенням норм процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне скасувати прийняті ними рішення та направити справу до суду
першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження в
адміністративній справі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 223,
227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвали судді
Київського районного суду міста Сімферополя від 24 червня 2006 року та
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 20 листопада 2006 року
скасувати.

Справу направити
до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження в
адміністративній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, передбачених статтею
237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий, суддя М.
І. Смокович

Судді Т.
Ф. Весельська

С.
А. Горбатюк

О. В. Мироненко

Т. А. Чумаченко