Справа № 2-а-7667/2008
Суддя: Літвин О.Т.
Дата ухвалення: 2008-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа
№ 2-а-7667/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2008 р. м.Житомир

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді Літвина О. Т.,

при
секретарі - Васинчук О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації, третя особа - Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому районі

про
стягнення 62038,38 грн.,-

встановив:

ОСОБА_1.
звернулася з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що в період з
01.01.1999 по 01.04.2008 року їй не було проведено у повному обсязі виплати,
передбачені ст. ст. 37, 39, 51 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, що призвело до
порушення її прав.

Заборгованість по доплаті громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного забруднення (ст. 39) позивачка визначила в розмірі
48526,50 грн., заборгованість по грошовій допомозі у зв'язку з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства (ст. 37)
-в розмірі 9705,30 грн., заборгованість по додатковій пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, (ст. 51) - 3806,58 грн., разом -62038,38 грн.

Посилалась на те, що отримувала відповідні доплати та
допомоги у розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України № 836
від 26 липня 1996 року, тоді як Законом визначені інші, значно більші, їх розміри,
кратні мінімальній заробітній платі у
відповідні періоди.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги
підтримав у повному обсязі. Просив позов задовольнити.

Представник УПСЗН у судове засідання не з'явився тоді,
як про час і місце розгляду справи повідомлений вчасно і у передбаченому
законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку,
що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивачка в спірний період часу проживає
у с. Гаєвичі Овруцького району Житомирської області, яке віднесено до зони
гарантованого добровільного відселення.

Згідно ст. 37 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”,
громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, повинна
виплачуватись щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного
господарства, у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від
мінімальної заробітної плати.

Згідно ст. 39 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, до
пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого
добровільного відселення проводиться доплата у розмірі двох мінімальних
заробітних плат щомісяця.

Згідно ст. 51 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, особам,
які віднесені до категорії 3, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком.

Проте вказані допомога, доплата, додаткова пенсія
виплачувались у розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України №
836 від 26.07.1996 року “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а не в кратному відношенні до мінімальної
зарплати, тобто в значно меншому розмірі.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і
діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою
Кабінету Міністрів України.

Виплатою допомог, доплат, додаткових пенсій в твердих
сумах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня
1996 року, порушені права позивача.

Однак позов підлягає частковому задоволенню.

В частині виплати щомісячної грошової допомоги (ст.37
Закону) за період з 01.01.1999 р. по 31.12.2005 р. задоволенню не підлягає,
оскільки ОСОБА_1. пропущено річний строк звернення до суду, встановлений ст. 99
Кодексу адміністративного судочинства України і підстав для його поновлення не
має.

Задоволенню також не підлягає позов щодо виплати допомог
та доплат (ст.ст. 37,39 ) за період з 01.01.2006 року по липень 2007 року,
оскільки дію абзацу третього частини першої статті 37 та абзацу третього
частини першої статті 39 зупинено на 2006 рік та 2007 рік в частині виплати
компенсацій і допомог у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати
згідно із Законом України "Про Державний бюджет на
2006 рік" N 3235-IV( 3235-15 ) від
20.12.2005 та Законом України "Про Державний бюджет на 2007 рік"
N 489-V
(489-16) від 19.12.2006 і лише з 9 липня 2007 року їх
дію відновлено рішенням
Конституційного Суду N 6-рп/2007 (
v0a6p710-07 ) від 09.07.2007.

Задоволенню не підлягає позов щодо виплати допомог та
доплат (ст.ст. 37,39) за період з 01.01.2008 року по 01.03.2008 року, оскільки
дію абзацу третього частини першої статті 37 та абзацу третього частини першої
статті 39 зупинено на 2008 в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної
плати згідно із
Законом України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення
змін до деяких законодавчих актів України" N 107-VІ від 28.12.2007 року.

Заборгованість по допомозі, передбаченій ст.37 Закону,
підлягає задоволенню лише за період з липня по грудень 2007 року включно
(рішенням Конституційного Суду N
6-рп/2007 ( v0a6p710-07 ) від 09.07.2007) .

Заборгованість по ст. 39 Закону підлягає стягненню з
липня по грудень 2007 року включно, оскільки у даному випадку не є складовою структури заробітної плати.

З врахуванням розмірів мінімальної заробітної плати в Україні в спірний період часу, а саме :

Розмір мінімальної заробітної плати становив:

з 01.01.1999 р. - 74 грн., з 01.04.2000 р. - 90 грн., з
01.07.2000 р. - 118 грн., з 01.01.2002 р. - 140 грн., з 01.07.2002 р. - 165
грн., з 01.01.2003 р. - 185 грн., з 01.12.2003 р. - 205 грн., з 01.09.2004 р. -
237 грн., 01.01.2005 р. - 262 грн., з 01.04.2005 р. - 290 грн., з 01.07.2005 р.
- 310 грн., з 01.09.2005 р. - 332 грн., з 1 січня 2006 року -350 грн., з
01.07.2006 р. - 375 грн., з 1 грудня 2006 року -400 грн., з 1 квітня 2007 року -420 грн., з 1 липня
2007 року -440 грн., з 1 жовтня 2007 року -460 грн..

Заборгованість
буде становить:

1) по допомозі, передбаченій ст. 37 Закону:

- з
липня-вересень 2007 року - 521,70
грн.(440грн.х40%х3=528 грн. - 6.30 грн.(2.10 грн. х 3));

- за жовтень-грудень 2007року -545,70грн. (460
грн.х40%х3= 552грн. - 6.30 грн.); а всього 1067,40грн. (521,70 грн. + 545,70
грн.).

2) по доплаті, передбаченій ст.39 Закону;

- з липня -
вересень 2007р. - 2608,50 грн. (440грн.
х 2 х 3=2640грн. - 31,50 грн.(10,50 грн. х 3));

- з жовтня -
грудень 2007р. - 2728,50 грн. (460грн. х
2 х 3=2760грн. - 31,50 грн.(10,50 грн. х 3)), а всього 5337,00 грн.(2608,50грн.
+ 2728,50грн.).

Задоволенню також не підлягає позов щодо виплати
додаткової пенсії (ст. 51) за період з 01.01.1999 року по 01.04.2007 року,
оскільки позивачкою пропущено річний строк звернення до суду, встановлений ст.
99 Кодексу адміністративного судочинства України і підстав для його поновлення
не має.

Задоволенню не підлягає позов щодо виплати додаткової
пенсії (ст. 51) за період з 01.01.2008 року по 01.03.2008 року, оскільки
Законом України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України" N 107-VІ від 28.12.2007 року до
вказаної статті внесенні зміни.

Дія ст. 51 Закону не зупинялась, тому стягненню підлягає
заборгованість за період з квітня по грудень 2007 року включно, тобто в межах
річного строку звернення до суду.

З врахуванням розмірів мінімальної пенсії за віком в
Україні в спірний період часу, а саме :

з 01.01.2007 року - 380 грн., з 01.04.2007 року - 410,06
грн., з 01.10.2007 р. - 415,11 грн..

Заборгованість по додатковій пенсії, передбаченій ст. 51
Закону, буде становить:

- з квітня - вересень 2007 року - 585,21 грн.
(410.06 грн. х 25% х 6 = 615,09 грн. - 29,88 грн.(4.98 грн. х 6);

з жовтня - грудень 2007 року - 296,39 грн. (415,11 грн.
х 25% х 3 = 311,33 грн. - 14,94 грн.(4.98 грн. х 3), а всього - 881,60 грн.
(585,21 грн. + 296,39 грн.).

З врахуванням викладеного вище в спірний період часу
розмір заборгованості перед позивачем по виплатах, передбачених ст. 37 Закону
становить 1067, 40 грн., по ст. 39 Закону -5337, 00 грн., по ст. 51 -881,60
грн., а всього -7286,00 грн.

Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період
часу і тепер є управління праці та соціального захисту населення Овруцької
районної державної адміністрації, суд стягує заборгованість з нього.

Керуючись Законом України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, ст. ст.
158 -163, 167, 254 КАС України, Житомирський окружний адміністративний суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_11067, 40
грн. допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого
виробництва (ст. 37), 5337, 00 грн.
доплати до заробітної плати (ст. 39), 881,60 грн. додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю (ст. 51), всього -7286,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за їх
безпідставністю.

Постанова Житомирського окружного адміністративного суду
набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне
оскарження та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження подається
через Житомирський окружний адміністративний суд до Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення постанови.
Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя: О.Т.
Літвин