Справа № К-2950/07
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2008 року
№ К-
2950/07 м.Київ

3 м. Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді
Бутенка В.І.,

суддів: Лиски Т.О., Панченка О.І., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,-

провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1
до судді Броварського міськрайсуду Київської області Сердинського Володимира
Степановича про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову Вишгородського районного суду Київської
області від 27 липня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області
від 10 січня 2007 року,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом до судді Броварського міськрайсуду Київської
області Сердинського В.С. про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
посилаючись на те, що в квітні 2004 року він пред'явив у Броварський
міськрайонний суд Київської області позов до Держави Україна в особі суддів
Апеляційного суду міста Києва про відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги
обґрунтовував тим відповідач, відповідно до норм чинного законодавства та
Конституції України, зобов'язаний був розглянути його позов, однак 22.06.2004р.
постановив ухвалу про визнання неподаною і повернення йому позовної заяви до
Держави Україна в особі суддів Апеляційного суду міста Києва про відшкодування
моральної шкоди. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 16.11.2004р.
вищевказане рішення суду першої інстанції скасовано з направленням справи до
Броварського міськрайонного суду Київської області для вирішення питання при
прийняття позовної заяви.

ОСОБА_1 вважає, що в діях судді
Броварського міськрайсуду Київської області Сердинського В.С. наявний намір не
розглядати його позов, а повернення позовної заяви є порушенням законності та
права на судовий захист, чим спричинено йому моральну шкоду в розмірі 1000грн.,
яку просить стягнути з відповідача.

Постановою Вишгородського районного
суду Київської області від 27.07.2006р., залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду Київської області від 10.01.2007р., в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями суду першої та апеляційної
інстанцій, ОСОБА_1 подав до Вищого адміністративного суду України касаційну
скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати вищезазначені судові.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від
23.05.2008р. касаційна скарга була прийнята до провадження суду, по ній
відкрито касаційне провадження.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним
процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які
стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ,
підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в
апеляційному і касаційному порядку та прийняття по них судових рішень, належать
до сфери правосуддя, і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 зводились до оскарження
діяльності судді Сардинського В.С., пов'язаної зі здійсненням правосуддя по
конкретній цивільній справі, суди попередніх інстанцій дійшли правильного
висновку, що рішення суду і відповідно до цього дії та бездіяльність суддів у
питаннях здійснення правосуддя, можуть оскаржуватися в апеляційному чи
касаційному порядку. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд зазначив, що
оскарження таких дій шляхом подачі скарги (позову) до іншого суду першої
інстанції є порушенням принципу незалежності суддів і недопущення впливу на
них.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 пред'явив у
суд позов до судді Броварського міськрайонного суду Київської області
Сардинського В.С. про визнання дій протиправними та відшкодування моральної
шкоди з підстав, пов'язаних з процесуальною діяльністю судді.

Відповідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України
№4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» від 31.03.1995р., спори про відшкодування заподіяної фізичній чи
юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема:

— коли
право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або
випливає з її положень;

— у випадках,
передбачених ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює
відповідальність за заподіяння моральної шкоди;

— при порушенні
зобов'язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи
інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування
моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або
юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди
завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи
внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди
завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного
притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як
запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного
затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту
або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Позивач, обгунтовуючи свої позовні вимоги, не навів
спеціальні норми, які передбачають його право вимагати відшкодування моральної
шкоди у разі скасування судового рішення вищестоящими інстанціями.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відповідно до ст.224 КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо
визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм
матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної
інстанцій винесено законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст.220-1, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області
від 27 липня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10
січня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає.

Згідно ст.ст.236, 237 КАС України рішення суду касаційної
інстанції може бути оскаржено до Верховного Суду України лише за винятковими
обставинами протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і : підписи

З оригіналом згідно: Відповідальний секретар С.М.Єрко