Справа № 22-а-1177/2008
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

по 1-й інстанції:Сливка М.І.
Справа № 22-а-1177/08 Іршавський районний суд Закарпатської області
ряд.ст.зв. № 79
№ 2-а-53/07
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

26 травня 2008 року м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду

в складі:

головуючого-судді
Олендера І.Я.,

суддів
Заверухи О.Б., Шавеля Р.М.,

при секретарі Соколовській
А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Іршавського районного будинку культури
Закарпатської області на постанову Іршавського районного суду Закарпатської
області від 18 липня 2007 року по справі № 2-а-53/07 за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Іршавського районного будинку культури Закарпатської області
про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення ,-

в с т а н о в и л а:

18 липня 2007 року Іршавським районним судом
Закарпатської області прийнято постанову по справі № 2-а-53/07 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Іршавського районного будинку культури
Закарпатської області про визнання незаконним наказу про накладення
дисциплінарного стягнення, якою позов задоволено.

Прийняту постанову суд мотивував тим, що оскільки позивач
не допускав порушення трудової дисципліни, то у відповідача не було правових
підстав для накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Вказану
постанову суду в апеляційному порядку оскаржив відповідач Іршавський районний
будинок культури Закарпатської області, представник якого в поданій апеляційній
скарзі покликається на те, що оскаржувана постанова суду першої інстанції
винесена з порушенням норм процесуального права, в зв'язку з чим просить
постанову скасувати та постановити ухвалу, якою провадження в справі закрити.

Як на
доводи в своїй апеляційній скарзі представник апелянта покликається на те, що
судом першої інстанції в порушення норм процесуального законодавства не було
враховано, що відповідач по відношенню до позивача не є суб'єктом владних
повноважень, та позивач не перебуває на публічній службі. Між позивачем на
відповідачем існують трудові відносини, що регулюються трудовим законодавством,
тому підстав для розгляду справи в порядку адміністративного судочинства не
було, а тому суд повинен був дану адміністративну справу провадженням закрити.

Представник
відповідача - апелянта, позивач та його представник в судове засідання не
явились, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце
апеляційного розгляду, тому на підставі ч.4 ст.196 КАС України такий проведено
у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши
матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така
підлягає до задоволення, постанова суду першої інстанції скасуванню, а
провадження в справі закриттю, з наступних підстав.

Розглядаючи
спір та приймаючи постанову про задоволення позову суд першої інстанції виходив
з того, що поданий на розгляд спір підвідомчий адміністративним судам.

Однак,
з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки колегією
суддів апеляційного суду встановлено, що позивач - ОСОБА_1 звернувся з позовом
до відповідача, в якому ним фактично оскаржувались дії відповідача, щодо
прийняття наказу № 13 від 18.05.2007 року про накладення дисциплінарного
стягнення на нього, як працівника відповідача техніка 1-ї категорії РБК, за
халатне відношення до своїх обов'язків під час святкування 62-ї річниці з Дня
Перемоги (а.с.4).

Як,
вбачається з матеріалів справи оскаржуваний наказ позивач бажає визнати
нечинним лише з однією метою, з метою поновити свої трудові права, оскільки він
на його думку був на підставі такого незаконно притягнутий до дисциплінарної
відповідальності.

Суд
першої інстанції не взяв до уваги те, що вимоги позивача про визнання
незаконним вказаного наказу нерозривно пов'язані з його вимогами про поновлення
його трудових прав, відносини з приводу реалізації та захисту яких регулюються
трудовим законодавством, та не взяв до уваги, що по відношенню до позивача
відповідач не є суб'єктом владних повноважень та позивач не перебував на
публічній службі.

Таким
чином, з огляду на зміст позовної заяви, характеру спірних правовідносин, та
обставин встановлених судом першої інстанції, слід зробити висновок, що в
даному випадку наявний спір про право трудове, яке підлягає захисту на підставі
норм Кодексу законів про працю України в порядку цивільного судочинства.

Однак,
незважаючи на це 18.07.2007 року судом першої інстанції ухвалено по даній
справі постанову в порядку адміністративного судочинства, з чого слід зробити
висновок, що суд вважав дану справу адміністративною і при її вирішені
керувався нормами КАС України, що регулюють вирішення справ адміністративної
юрисдикції.

Колегія
суддів, як зазначено вище, не погоджується з висновками суду першої інстанції
та вважає їх неправильними.

Так,
відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно
п.1 ч.1 ст. 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією
зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські
функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно
до ч.1 ст.15 глави 2 ЦК України суди розглядають
в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин,
крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого
судочинства.

Відповідно
до ч.1 ст. 17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових
актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з
приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з
публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу
реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень,
а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних
договорів; 4) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках,
встановлених законом; 5) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим
процесом чи процесом референдуму.

Згідно
п.1 ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження в справі, якщо справу не
належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що компетенція Іршавського районного суду Закарпатської
області, як адміністративного суду не поширюється на даний спір, що виник з
трудових правовідносин, який не є публічно-правовим, а тому постанова підлягає
скасуванню, провадження у даній справі закриттю, а подана апеляційна скарга
частковому задоволенню.

Поряд з цим, позивач вправі звернутись до суду для
вирішення даної справи в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.
160, 195, 196, 198, 203, 205, 206 КАС
України, колегія суддів -

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу Іршавського районного будинку культури
Закарпатської області, - задовольнити.

Постанову Іршавського районного суду Закарпатської
області від 18 липня 2007 року по справі № 2-а-53/07 за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Іршавського районного будинку культури Закарпатської області
про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення -
скасувати, а провадження у справі - закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після проголошення, а у разі складення такої відпоідно до вимог ч.3
ст.160 КАС України, протягом того ж строку з часу її складення в повному
обсязі.

Головуючий
суддя : І.Я.Олендер

Судді:
О.Б.Заверуха

Р.М.Шавель