Справа № 2-а-130/2007
Суддя: Костюченко Г.С.
Дата ухвалення: 2007-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-130/2007р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2007р. Ленінський
районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді -Костюченка Г.С., при
секретарі - Ордановій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1до Управління пенсійного
фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про скасування рішення про
припинення виплати наукової пенсії,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2006
року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління ПФ в
Ленінському районі м. Миколаєва, в якому не погодившись з рішенням комісії від
22.09.2006р. про зупинення виплати їй пенсії відповідно до ст. 24 Закону
України «Про науку та науково-технічну діяльність» просила скасувати це
рішення, та відмовити виплату наукової пенсії.

Позивачка
вказувала, що з 28.07.1961р. по 03.05.1994р. знаходилася в трудових відносинах
з ДП «Миколаївський НДПІ землеустрою», займала посади начальника отряда, начальника
партії, керівника групи, начальника відділу, головного спеціаліста, провідного
інженера. Стаж наукової роботи - 33 роки. 18.03.200р. позивачка звернулася в
УПФ України Ленінського району м. Миколаєва з заявою про призначення їй
наукової пенсії. Однак комісія, рішенням № 11 від 13.10.2004р. відмовила
ОСОБА_1 призначити таку пенсію.

13.03.2006р.
позивачці була призначена наукова пенсія, яка, згідно рішення №12 від
22.09.2006р. знову була припинена.

ОСОБА_1
вважає дії УПФ України Ленінського району незаконними, так як вона займала
посади, які дають права на утримання пенсії наукового працівника.

Посилаючись
на викладене позивачка просила визнати рішення комісії про припинення виплати
наукової пенсії УПФ неправомірними та зобов'язати УПФ Ленінського району
відновити виплату наукової пенсії.

В судовому
засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав.

Представник
відповідача просив в задоволені позову відмовити, оскільки вважає, що підставою
призначення наукової пенсії позивачу була довідка, яку в подальшому було
відкликано.

Представник
третьої особи - ДП «Миколаївський НДПІ землеустрою», просив в задоволені
заявлених вимог відмовити.

Вислухав
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Право на
призначення пенсії за ст. 24 Закону України «Про науку та науково-технічну
діяльність» мають наукові працівники. Перелік посад наукових працівників
державних підприємств, установ, організацій, перебування на яких дає право на
призначення такої пенсії, затверджено постановою Кабінету міністрів України від
22 листопада 2001 року № 1571 (далі-Перелік). Час роботи на цих посадах
зараховується до наукового стажу незалежно від наявності наукового ступеня чи
вченого звання.

У статті
1 Закону України «Про науку та науково-технічну діяльність» визначено як
вченого працівника, який за місцем основної роботи та відповідно до трудового
договору професійно займається і науково-технічною діяльністю та має відповідну
кваліфікацію, підтверджену результатами атестації. До основних форм
науково-технічної діяльності відносяться проектно-вишукувальні роботи та
виготовлення науково-технічної продукції, які пов'язано з доведенням
науково-технічних знань до стадії практичного їх використання.

Таким
чином, підставами для призначення наукової пенсії є правовий статус наукової
установи та підрозділу, де працював робітник, а також науково-технічна
діяльність самої особи.

Як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 28.07.1961р. по 03.05.1994р.
працювала на посадах начальника отряда,
начальника партії, керівника групи, начальника відділу, головного
спеціаліста, провідного інженера, виконуючи обов'язки начальника

групи і
виконуючи обов'язки головного інженера проекту Миколаївського філіалу Інституту
«Укрземпроект», який на час її роботи неодноразово змінював назву, а з квітня
1992 року був філіалом Інституту землеустрою Української академії аграрних
наук.

Постановою
Президії УААН від 28.11.2002 року Інститут землеустрою з Миколаївським філіалом
атестовано як науково-дослідну установу, якій надається підтримка держави, що
підтверджується свідоцтвом № 00114 від 14.04.2003 року, дійсним до квітня 2006
року.

У червні
2003 року Миколаївський філіал реорганізовано в Державне підприємство
«Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», ^який
зареєстровано як юридичну особу у жовтні 2003 року.

Згідно
п. 3.2 Статуту діяльність інституту спрямована на реалізацію політики держави,
щодо наукового обґрунтування перерозподілу земель, формування раціональної
системи землеволодінь і землекористувань, раціонального використання і охорони
земель.

Під час
роботи ОСОБА_1 виконувала проектно-вишукувальні роботи, які відповідно до
Положення «Про науково-технічну продукцію у землепроектуванні», затвердженою
президентом УААН 25.08.2000 року, відноситься до науково-технічної продукції.

Отже ,
ДП «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» до
квітня 2006 року має статус наукової установи, його діяльність щодо
проектно-вишукувальних робіт та виготовленню науково-технічної продукції
відноситься до науково-технічної діяльності. Посада головного інженеру проекту,
яку займала ОСОБА_1, включена до Переліку посад наукових працівників (розділ
3).

Такі
підстави дають право працівнику на отримання пенсії відповідно до ст. 24 Закону
України «Про науку та науково-технічну діяльність».

ДП
«Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» надав до
відділу ПФ довідку 15.03.2006 року, про роботу. ОСОБА_1 була призначена наукова
пенсія, та рішенням комісії управління ПФ в Ленінському районі № 12 від
22.09.2006 року виплата була призупинена у зв'язку з тим, що листами № 1-06-814
від 31.08.2006р. ДП «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут
землеустрою» відкликав довідку.

З того
часу, як довідку було відкликано ніяких дій з боку ПФ не було застосовано щодо
узгодження непорозумінь з цього приводу, а тому суд вважає, що у відповідача не
було підстав для припинення позивачці виплати наукової пенсії.

Підстави,
які зазначено у рішенні Управління ПФ від 22.09.2006 року, не можуть бути
достатніми підставами для відмови у призначенні та виплаті наукової пенсії.

Зважаючи
на вищевикладене, приймаючи до уваги представленні докази, суд вважає, що права
позивачки порушені, її вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволення.

Керуючись ст.ст.
195, 198,199,201,205,207 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1- задовольнити.

Визнати
рішення комісії про призначенню пенсії управління ПФ в Ленінському районі м.
Миколаєва №12 від 22 вересня 2006 року неправомірним та скасувати його.

Зобов'язати
ПФ України в Ленінському районі в м. Миколаєві відновити виплату ОСОБА_1пенсії
відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність»
з дня припинення.

Постанова
може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду в порядку
ст.ст. 185,186 КАС України.