Справа № 22-а-4132/2007
Суддя: Шаповалова О.А.
Дата ухвалення: 2007-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
червня 2007 року Колегія
суддів судової

палати у
цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в складі:

головуючого -
судді Курської А.Г., суддів -
Летягіної О.В.,

Шаповалової
О.А., при секретарі - Гребенніковій Н.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі адміністративну спра­ву за
позовомОСОБА_1 до прокурора Автономної Республіки Крим ОСОБА_2, прокурора відділу прокуратури Автономної
Республіки Крим ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною, встанов­лення відсутності повноважень та
визнання нечинним рішення, за
апеляційною скаргоюОСОБА_1 на ухвалу судді Ялтинського міського суду АР Крим
від 28 березня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

24
березня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до про­курора Автономної
Республіки Крим ОСОБА_2, прокурора
відділу прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_3 про визнання
бездіяльності протиправною на підставі
ст. 235 КПК України, встановлення відсутності повноважень
прокурора відділу прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_3на поновлення
слідства та визнання нечинним постанови про скасування постанови про закриття
кримінальної справи від 23.11.2006 року.

Ухвалою
судді Ялтинського міського суду від 28 березня 2007 року у відкритті про­вадження
у адміністративній справі за вказаним адміністративним позовом ОСОБА_1
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу судді від 28 березня 2007 року
скасувати та передати справу на новий розгляд до Ялтинського міського суду. Мотивує
свої доводи тим, що оскаржувана ухвала
постановлена з неправильним застосуванням ста­тей 17 та 109 КАС України, оскільки ні Конституцією, на законодавством України, в тому числі КПК України, не встановлено іншого порядку судового
розгляду заявлених позов­них вимог, а ч.
2 ст.
2 КАС України гарантує оскарження будь-яких дій, бездіяльності та рішень відповідача.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
позивача, який підтримав апеляційну ска­ргу, прокурора,
яка заперечувала проти задоволення скарги і вважала, що ухвала судді відповідає вимогам
закону, дослідивши матеріали
справи, судова колегія вважає, що апе­ляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Вирішуючи питання про відмову у відкритті провадження по справі, суддя суду

першої інстанції дійшла висновку, що
позов ОСОБА_1 не підлягає розгляду у поряд­

ку адміністративного судочинства,
оскільки компетенція адміністративних судів не поши­рюється на
публічно-правові спори, які слід
вирішувати у порядку кримінального судо­чинства.

Справа № 22-а-4132/2007

Головуючий у першій інстанції - Земляна Г.В.

Доповідач
- Шаповалова О.А.

Такий висновок суду не в повній мірі відповідає вимогам процесуального
законодав-

У
позовній заяві позивачемОСОБА_1 ставляться питання: про визнання про­типравною
бездіяльності прокурора АР Крим ОСОБА_2 щодо розгляду його скарги на дії
прокурора відділу прокуратури АР Крим ОСОБА_3; про встановлення відсутності
повноважень у прокурора відділу прокуратури АР Крим ОСОБА_3 на поновлення слід­ства
та визнання нечинною постанови „Про скасування постанови про закриття криміна­льної
справи".

Колегія
суддів вважає, що в tin
частині, яка стосується вимог
позивача про встанов­лення відсутності повноважень у прокурора відділу
прокуратури АР Крим ОСОБА_3 на поновлення слідства та визнання нечинною
постанови „Про скасування постанови про за­криття кримінальної
справи", ухвала судді від 28
березня 2007 року про відмову у від­критті провадження по справі не суперечить
вимогам чинного законодавства. В той же час оскаржувана ухвала в частині, якого відмовлено у відкритті провадження по
адміністрати­вній справі за позовом до прокурора АР Крим ОСОБА_2 про визнання
його бездіяль­ності протиправною,
підлягає скасуванню. Такого висновку колегія суддів дійшла з на­ступних
підстав.

Рішенням
Конституційного суду України від 25.05.2001 р. № 6 р/п 2001 „...щодо від­повідності
Конституції України (конституційності) положень абзаців третього, четверто­го,
п'ятого статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України"
кримінальне судо­чинство визначено як врегульований нормами
Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів
дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а та­кож діяльність інших учасників
кримінального процесу - підозрюваних,
обвинувачених, підсудних, потерпілих,
цивільних позивачів і відповідачів,
їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних
прав, свобод та законних інтересів.

Як
випливає із змісту зазначеного рішення Конституційного суду України, судам не підвідомчі в порядку цивільного
судочинства (а на даний час - у порядку адміністратив­ного судочинства) скарги
на акти і дії службових осіб органів дізнання та досудового слідства, якщо законодавством встановлено інший судовий
порядок оскарження.

Згідно з
ч. 2 ст.
2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами
України встановлено інший порядок судового проваджування.

Відповідно
до ч. 5 ст. 234 та ч. 2
ст. 236 КПК України до суду
можуть бути оскаржені тільки дії слідчого та прокурора. Щодо оскарження
бездіяльності та вимог щодо спону­кання на здійснення певних дій, то ці питання знаходяться за межами
кримінального су­дочинства, у зв'язку з
чим не підлягають розгляду в такому провадженні.

Оскільки
позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення відсутності повноважень у прокурора
відділу прокуратури АР Крим ОСОБА_3 на поновлення слідства та визнання нечинною
постанови „Про скасування постанови про закриття кримінальної справи" фак­тично
зводяться до оскарження дій прокурора відділу прокуратури АР Крим ОСОБА_3 щодо
ухвалення цього процесуального документу,
винесеного в порядку,
передбаченому Кримінально-процесуальним кодексом України, та перевірки його процесуальних повно­важень
під час винесення зазначеної постанови, в
цій частині висновок судді про необхід­ність відмови у відкритті провадження по
справі є правильним, оскільки
процесуальний порядок оскарження дій прокурора передбачений ч. 2 ст.
236 КПК України.

Щодо
позовних вимог ОСОБА_1 про визнання бездіяльності відповідача - про­курора АР
Крим ОСОБА_2 неправомірною, то виходячи
з аналізу вищезазначених пра­вових норм та практики Конституційного суду
України, колегія суддів вважає, що це пи­тання підлягає розгляду саме у
порядку адміністративного, а не кримінального
судочинст­ва.

Отже, висновок
судді першої інстанції про необхідність відмови у відкритті прова­дження по
справі за позовом ОСОБА_1 до прокурора АР Крим ОСОБА_2 про ви-

знання бездіяльності неправомірною є помилковим, оскільки не відповідає нормам проце­суального
законодавства, і саме в цій частині
ухвала суду підлягає скасуванню на підставі п. 6 ст.
199 КАС України з направленням справи на новий розгляд.

В решті
висновків ухвала суду відповідає процесуальному законодавству, і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.
ст. 195, 196,
199, 205, 206 КАС України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу
судді Ялтинського міського суду від 28 березня 2007 року в частині, в якій відмовлено у відкритті провадження за
позовомОСОБА_1 до прокурора Автономної Республіки Крим ОСОБА_2 про визнання
бездіяльності неправомірною - скасувати,
в цій частині справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд
для вирішення питання.

В решті
апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу
судді від 28 березня 2007 року зали­шити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця .