Справа № 2-а-61/2008
Суддя: Сторчак В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17
червня 2008 р. Справа
№ 2-а-61/08

Вінницький
окружний адміністративний суд в складі

Головуючого
судді Сторчака Володимира Юрійовича,

При секретарі
судового засідання: Гонті Інні
Олександрівні

За участю представників сторін:

позивача :
Шадюк О.А.

відповідача
: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши
матеріали справи

за
позовом: Крижопільської міжрайонної державної податкової
інспекції

до: ОСОБА_1

про:
стягнення активів в рахунок погашення податкового боргу

Крижопільська міжрайонна державна податкова інспекція
звернулася з позовом до ОСОБА_1, с. Марківка, Томашпільський район, Вінницька
область про примусове стягнення активів в рахунок погашення податкового боргу.

Позов
мотивовано наступним.

Відповідач
має податкову заборгованість перед бюджетом в сумі 2385,95 грн., яка виникла
внаслідок несплати у строк узгоджених податкових зобов'язань.

Так,
відповідачем було подано декларацію про доходи, одержані з 1 січня по 31 грудня
2005 року, відповідно до якої
останнім одержано доход
внаслідок прийняття спадщини на суму 47719 грн.

Відповідно
до Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб”при отримані спадщини
спадкоємцями, що є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення
об'єкти спадщини оподатковуються за ставкою 5% до вартості власності об'єкта
спадщини.

У в строки встановлені Законом, відповідачем
податок з доходів фізичних осіб, що
складає 2385,95 грн. не сплачено, в зв'язку з чим пред'явлено позов.

Відповідач
позовні вимоги не визнав, з підстав викладених
у письмових поясненнях та просить застосувати пропуск річного строку
звернення до адміністративного суду, на підставі якого відмовити у позові.

Крім
того, позивачем подано заяву про стягнення з державного бюджету на його користь
судові витрати, що складаються з оплати правової допомоги (500 грн.) та транспортні витрати (121 грн.).

В судовому засіданні представник позивача заявлені
вимоги підтримав та просив суд позов
задовольнити.

Разом з тим,
позивачем надано пояснення стосовно строків звернення до суду, яким обґрунтовує, що до суб'єктів
владних повноважень не застосовуються норми ст. 99 КАС України, оскільки
податковий орган звертається із адміністративним позовом на виконання
повноважень при здійснені ними владних управлінських функцій на підставі
законодавства.

Крім того, законом № 2181-ІІІ передбачено, що податкове зобов'язання має бути стягнуто
протягом наступних 1095 календарних днів від дня його узгодження. А тому, не
пропущено спеціальний строк звернення до адміністративного суду, встановлений
вказаним Законом.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази, заслухавши пояснення представників позивача та
відповідача, суд, -

В С Т А Н О В
И В:

Громадянка ОСОБА_1, на підставі
свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.01.2005 р. отримала
спадкове майно (житловий будинок з господарчими будівлями).

29 березня 2006 р. до державної
податкової інспекції відповідачем подано
декларацію про доходи, одержані
з 1 січня по 31 грудня 2005 року.

Відповідно до п. 1.2 розділу 1
вищезазначеної декларації Відповідачем протягом 2005 року в результаті
прийняття спадщини одержано дохід на загальну суму 47719 грн.

Згідно п. 7.2 ст.7,
пп.13.2.1 п.13.2 ст.13 Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб”№ 889 від
22.05.2003 р. в редакції з 11.01.2005 р. по 22.03.2005 р. встановлено, що при отримані спадщини спадкоємцями, що є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення, крім
другого подружжя, об'єкти спадщини
(нерухоме майно) оподатковуються за ставкою 5% до вартості власності об'єкта
спадщини.

Відповідно
до п.
6.1 ст. 6 Закону України “Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
Фондами”у разі коли сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим
органом відповідно до статті 4 цього Закону, такий контролюючий орган надсилає
платнику податків податкове повідомлення.

Граничний
строк сплати податкового зобов'язання
визначений в податковому
повідомлені встановлений “на
30-ий день після отримання податкового повідомлення”.

Як вбачається
з матеріалів справи ОСОБА_1 14.04.2006 р. отримала податкове повідомлення
рішення № /0 від 11.04.2006 р. про сплату 2385,95 грн. податкового
зобов'язання.

Згідно пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 вказаного Закону
у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання
в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків
податкові вимоги.

Позивачем надано копії корінців податкових
вимог № 1/21 від 22.05.2006 р. та №2/36
від 4 липня 2006 р., виставлених ОСОБА_1

Відповідно до
Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими Фондами”податкові вимоги надсилаються:

а) перша
податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного
строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання.

б) друга податкова вимога - не
раніше тридцятого календарного дня від
дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення
платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова
вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може
містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника
податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час
проведення публічних торгів з їх продажу. Оскільки відповідачем податковий
борг не сплачено позивач звернувся з
позовом до суду.

Разом з
тим, при вирішені даного спору суд враховує наступне.

Відповідно до
ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Для звернення
до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Вказаний
річний строк у даних правовідносинах слід обчислювати з 31-ого дня після отримання відповідачем
податкового повідомлення, оскільки саме в цьому рішенні встановлено строк
сплати податкового зобов'язання

Як вбачається
, позивач звернувся з позовом до суду
11.01.2008 р., а тому річний строк
пропущено.

Заперечення
позивача про те, що до суб'єктів владних повноважень не застосовуються норми
ст. 99 КАС України судом не беруть до уваги та спростовуються наступним.

Позивач
посилається на те, що відповідно до п. 8
ч. 1 ст. 3 КАС України позивачем є особа,
на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов
до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду, а тому положення частини 2 статті 99 КАС України не розповсюджуються на звернення суб'єктів владних повноважень,
оскільки дані органи звертаються із адміністративним позовом на виконання
повноважень наділених нормативно-правовими актами, але ніяким чином не за
захистом прав, свобод та інтересів.

Однак,
відповідно до ст. 50 КАС України
позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України,
іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації
(юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Отже
наведене, спростовує те, що річний строк звернення до адміністративного
суду встановлюється тільки при звернені “за захистом прав,
свобод та інтересів фізичної особи”.

Крім того,
посилання позивача на те, що податковий орган звертається до адміністративного
суду в межах строків встановлених законом № 2181-ІІІ (1095 календарних
днів) також не відповідає дійсності,
оскільки, вказаним законом, зокрема,
пунктом 15.1 статті 15
встановлено застосування строків давності, в межах яких податковий орган має
право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у
випадках, визначених цим Законом та не
передбачає строк звернення до суду з
вимогою про стягнення податкового боргу.

Згідно ст.
100 КАС України пропущення строку звернення
до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

За сукупністю
наведених обставин та враховуючи, що відповідач наполягає на застосуванні
пропущеного позивачем строку звернення до адміністративного суду, суд дійшов
висновку про відмову в позові.

Водночас,
розглянувши заяву відповідача про
відшкодування судових витрат, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до
ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

До витрат,
пов'язаних з розглядом справи, належать:

1) витрати на правову допомогу;

2) витрати сторін та їхніх представників, що
пов'язані із прибуттям до суду;

3) витрати,
пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням
судових експертиз;

4) витрати, пов'язані з проведенням огляду
доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Статтею 94
КАС України встановлено, що у разі відмови у задоволенні позовних вимог
позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені
відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Водночас,
будь-які судові витрати повинні бути документально підтверджені.

Так, витрати відповідача, пов'язані із прибуттям
до суду підтверджуються наданими білетами: від 17.06.2008 р., 09.06.2008 р., від
12.02.2008 р. на загальну суму 102,50 грн., які і підлягають відшкодуванню.
Разом з тим, судом не приймається як доказ проїзду відповідача з АС Вапнярка до
АС Вінниця білет від 17.06.2008 р.,
оскільки на зазначеному документів
відсутній штамп, який би підтверджував його дійсність.

Крім того, не
підлягають задоволеню й витрати на
правову допомогу, виходячи з наступного.

Відповідачем,
на підтвердження отримання правової допомоги, надано квитанцію № 17 від 17
червня 2008 р., в якій, зокрема, зазначено, що адвокат ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_1 мешканки м. Марківка за ведення справи в Вінницькому окружному
адміністративному суді гонорар в сумі 500 грн.

Статтею 15
Правил адвокатської етики (далі Правила), зокрема, передбачено, що
адвокат надає правову допомогу згідно з чинним законодавством про види
адвокатської діяльності на підставі угоди з клієнтом про надання правової
допомоги.

Відповідно до
ст. 33 Правил гонорар є єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди
за надання правової допомоги клієнту.

Гонорар,
отримуваний адвокатом за надання правової допомоги, повинен бути законним за
формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром.

Розмір
гонорару і порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання
правової допомоги.

Засади
обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за
позитивний результат по справі, тощо) визначаються за домовленістю між
адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Статтею 16
Правил встановлено, що у випадках надання правової допомоги таких видів, як
консультації та роз'яснення з правових питань, довідки щодо законодавства,
складення окремих правових документів, угода може укладатися в спрощеній
письмовій формі або усній формі, коли
правова допомога надається безкоштовно.

Стосовно
надання правової допомоги інших видів угода може укладатися в усній формі лише
в ситуації, коли укладення письмової угоди є неможливим, а клієнт потребує
невідкладного надання правової допомоги. В таких випадках угода підлягає
наступному письмовому оформленню.

У всіх інших
випадках доручення клієнта на надання йому адвокатом правової допомоги підлягає
оформленню у формі письмової угоди про надання правової допомоги.

Законом
України “Про адвокатуру”, зокрема, статтею 12 також встановлено, що оплата
праці адвоката здійснюється на
підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і
адвокатським об'єднанням чи адвокатом.

Оскільки
відповідачем не надано угоди укладеної з адвокатом про надання правової
допомоги, доказів про те, що ОСОБА_2 дійсно є адвокатом (свідоцтво), акту
виконаних робіт, в підтвердження надання/виконання юридичних послуг за
договором, а тому суд вважає, що вимога про відшкодування витрат
на правову допомогу є недоведеною та не підлягає задоволеню.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 100,
128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС
України, -

ПОСТАНОВИВ
:

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з
Державного бюджту України на
користь ОСОБА_1, АДРЕСА_1 102 грн. 50
коп. судових витрат.

Відповідно до
ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.
160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до
ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим
Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після
закінчення цього строку.

У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено:
23.06.08

Суддя/підпис/ Сторчак Володимир Юрійович

Копія вірна:

Суддя:
Секретар: