Справа № 2а-47/2008
Суддя: Стратейчук Л.З.
Дата ухвалення: 2008-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-47/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2008 року Центрально-Міський районний суд м. Макіївки у складі:

головуючого судді
Стратейчук Л.З.

при
секретарі
Торолашвілі О.Г.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту
населення Центрально-Міського району м. Макіївки про стягнення допомоги на оздоровлення,

В С Т А Н О В И
В:

Позивач просить
стягнути з відповідача
недоплачену частину допомоги на
оздоровлення за 2001 -2007 роки,
вказуючи, що є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, визнаний
інвалідом 3 групи, і згідно ст.. 48
Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” має право на щорічну допомогу на
оздоровлення в розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат. Проте, відповідач сплачував йому компенсацію на
оздоровлення у 2001 - 2004 роках по 21.50 грн щорічно, у 2005 - 2007 роках по
90 грн щорічно. Діє відповідача просив
визнати неправомірними та стягнути на свою користь недоплачену суму встановлених законом платежів.

У
судовому засіданні позивач підтримав
свої вимоги и пояснив, що перебуває на
обліку в установі від подача як особа, що постраждала в наслідок аварії на
Чорнобильській АЕС, є інвалідом 3
групи, За 2001-2004 роки отримав
компенсацію на оздоровлення у розмірі 21.50 грн за кожний рік, за 2005-2007
роки отримав компенсацію у сумі 90 грн за кожний рік, у той час як мав отримати
допомогу у розмірі 4 мінімальних заробітних плат за кожний рік. За його
підрахунками згідно з розмірами
мінімальної заробітної плати у відповідні періоди недоплачена сума за весь спірний період
складає 7836 грн

Представник
відповідача Тверженкова І.А.., яка діяла
за довіреністю, позов не визнала і
пояснила суду, що дійсно позивач
знаходиться на обліку у відповідача, як інвалід 3 групи, який постраждав
внаслідок аварії на ЧАЕС, і згідно
Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” має
право на щорічну допомогу на
оздоровлення. Фінансування витрат
громадянам, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС здійснюється за
рахунок державного бюджету. Конституцією України встановлено, що виключно Законом про держбюджет
визначаються будь-які витрати держави на
загальнодержавні потреби, розмір та
цільове використання витрат. Згідно ст.. 51 Бюджетного кодексу України
розпорядники бюджетних коштів здійснюють витрати в
межах бюджетних асигнувань.
Оскільки державою виділяється конкретна сума на виплату допомоги, яка
передбачена з урахування положень постанови Кабінету Міністрів України № 836
від 26.07.1996 року про розмір щорічної допомоги на оздоровлення для інвалідів 1-2 груп 21.50
грн, а також положень постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005
року, яким така допомога визначена у сумі 90 грн на рік,
відповідач не має права виходити за рамки визначених сум, бо буде мати місце нецільове
використання державних коштів. Тому вважає, що відповідач вірно виплатив
позивачеві 21.50 грн щорічно за 2001 - 2004 роки і 90 грн щорічно за 2005-2007 роки.

Вислухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач з 1996 року перебуває на
обліку у відповідача як постраждалий в наслідок аварії на Чорнобильській АЕС
та відноситься до першої категорії таких осіб, що підтверджується копію посвідчення серії НОМЕР_1(а.с.2), з 1.09.2001 року є інвалідом
3 групи безстроково (а.с.3-4), за
2001 - 2004 роки йому виплачено допомоги на оздоровлення по 21.50 грн за кожен рік, за 2004-2007 роки виплачено такої допомоги по
90 грн за кожен рік(а.с.19).

Згідно ст.48 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 28.02.1991 року № 796-ХП (далі - Закон №
796-ХП) інвалідам 3 групи щорічно
сплачується допомога на оздоровлення в
розмірі чотирьох мінімальний заробітних плат.

При
виплаті щорічної допомоги на оздоровлення Управління ПСЗН керувалось постановою
Кабінету Міністрів України № 836 від 26.06.1996 року “Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”(далі -
постанова № 836), якою розмір такої допомоги встановлений для інвалідів 3 групи
в 21.50 грн., і постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року
„Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” (далі - постанова № 562),
якою розмір зазначеної допомоги встановлений для інвалідів 3 групи в 90
грн.

Між тим, з моменту прийняття зазначених
постанов Кабінету Міністрів України встановлені ними розміри щорічної
допомоги на оздоровлення залишилися незмінними, у той час як Верховною Радою
Украйни неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно
затверджувався новий державний бюджет.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України
та законами України.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму верховного Суду України від 1 листопаду
1996 року № 9 „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя
щодо необхідності оцінки
нормативно-правових актів будь-якого державного чи іншого органу на
предмет їх відповідальності як
Конституції України, так і закону, визначено, що у випадку встановлення судом
невідповідності чи суперечності нормативно-правового акту, який підлягав
застосуванню, законові, суд зобов'язаний застосовувати закон, що регулює ці
правовідносини.

Виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного
спору підлягають застосуванню положення
ст.. 48 Закону № 796-ХП та Закони України про встановлення розміру мінімальної
заробітної плати на відповідні роки.

Відповідно до п.2 Порядку фінансування
видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних
програм соціального захисту населення за
рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою КМУ від
04.03.2002 року № 256 зі змінами та доповненнями, а також відповідно до Закону
України № 2638-Ш від 11.07.2001 року
органи соціального захисту
населення здійснюють виплати допомоги на
оздоровлення з 29 жовтня 2003 року, тобто відповідач став розпорядником
бюджетних коштів в цій частині тільки з 2003 року і по позовних вимогах щодо стягнення такої
допомоги за 2001-2002 роки УПСЗН Центрально-Міської районного адміністрації
Макіївської міської ради є неналежним відповідачем.

Пунктом
37 ст.77 Закону України № 3235-1У від 20.12.2005 року „Про державний бюджет
України на 2006 рік” зупинено дію абзаців другого та третього частини четвертої
ст.. 48 в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати. Даний закон Конституційним Судом України до
теперішнього часу не визнаний неконституційним у відповідних частинах, тому
застосування Закону № 796-ХП до виниклих
між сторонами в справі правовідносин у 2006 році виключається.

Таким
чином суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню в частині визнання неправомірними дії відповідача у частині відмови у виплаті
позивачу щомісячної допомоги на оздоровлення за 2003-2005, 2007 роки.

Відповідно
до ст.. 48 Закону № 796-ХП розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Згідно
довідки відповідача одноразова допомога за 2003 рік в сумі 21.50 виплачена
03.09.2004 року, за 2004 рік у тій же сумі - 29.03.2005 року, за 2005 рік - в
сумі 90 грн виплачена 13.12.2005 року,
за 2007 рік у тій же

Відповідно до ст..89 Закону України
„Про Державний бюджет України на 2004 рік” розмір мінімальної заробітної плати
встановлений з 01.01.2004 року у розмірі 205 грн, з 01.09.2004 року - 237 гр.

Згідно
зі ст..83 Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік” розмір
мінімальної заробітної плати встановлений з 01.01.2005 року у розмірі 262 грн,
з 1 квітня 2005 року - 290 грн, з 1 липня 2005 року - 310 грн, з 01.09.2005
року -332 гр.

Згідно зі ст..76 Закону України „Про Державний
бюджет України на 2007 рік” розмір мінімальної заробітної плати встановлений з
01.01.2007 року у розмірі 400 грн, з 1.04.2007 року - 420 грн, з 1.07.2007 року
- 440 грн, з 01.09.2007 року - 460 гр.

Зі змісту цих законів не вбачається будь-яких обмежень щодо можливості
застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норм
статті 48 Закону 769-ХП.

З зазначеної вище довідки відповідача видно, що щорічну допомогу на
оздоровлення позивач отримав: за 2003
рік - 03.09.2004 року при встановленій законом
мінімальній заробітній платі 237 грн, за 2004 рік - 29.03.2005 року при
мінімальній заробітні платі 262 грн., за
2005 рік - 13.12.2005 року при мінімальній заробітній платі 332 грн, за
2007 рік - 13.09.2007 року при мінімальній заробітній платі 460 грн.

Таким чином недоплачена частина
щорічної допомоги н оздоровлення складе:
за 2003 рік 237 х 4 - 21.50 = 926.50 грн, за 2004 рік -
262 х 4 - 21.50 = 1026.50 грн, за 2005
рік - 332 х 4 - 90 = 1238 грн , за 2007 рік - 460 х 4 - 90 = 1750 грн, а тому недоплачена частина щорічної допомоги за оздоровлення складе за
2003 - 2005, 2007 роки - 4941 грн (926.50 + 1026.50 + 1238 + 1750).

Ст..99 КАС України передбачено річний строк для звернення до суду з
адміністративним позовом, якщо не встановлено інше.

Відповідно ст..268 ЦК України
позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди завданої
ушкодженням здоров'я.

Таким чином позовна давність до даних правовідносин не застосовується.

Керуючись ст. 9, 11, 159-163 КАС
України, ст. 48 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, суд,

П О С Т А Н О В
И В :

Адміністративний
позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії посадових
осіб Управління праці та соціального захисту населення Центрально-Міського
району м. Макіївки щодо виплати ОСОБА_1
щорічної допомоги на оздоровлення за 2003-2005, 2007 рік у розмірі,
встановленому постановами Кабінету міністрів України № 836, 562.

Сягнути з управління праці та
соціального захисту населення Центрально-Міського району м. Макіївки за рахунок
державного бюджету на користь
ОСОБА_1 не виплачену частину щорічної допомоги на оздоровлення за 2003-2005, 2007 роки у розмірі 4941 грн.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного
суду шляхом подачі до суду першої
інстанції протягом 10 днів з дня її
проголошення заяви про апеляційне
оскарження з наступною подачею апеляційної скарги протягом 20 днів, або без
попереднього подання заяви у строк 10 днів.

Суддя: