Справа № 22-а-4019/2007
Суддя: Іващенко В.В.
Дата ухвалення: 2007-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2007 року липня
місяця дня 11 колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим в складі:

Головуючого,
судді: Іващенко В.В. Суддів: Летягіної О.В. Сінані О.М. При
секретарі: Галіч Ю.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі апеляційні скарги: Державного управління справами в
особі керівника ОСОБА_1 та Кримського природного заповідника на рішення
Ялтинського міського суду від 06.04.2007р. в адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2до Кримського природного заповідника Державного управління справами,
Державного управління справами, третя особа: ОСОБА_1, - про скасування
рішення суб'єкту владних повноважень, поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

встановила:

ОСОБА_2. звернувся до
суду з позовом до Кримського природного заповідника Державного управління
справами, Державного управління справами, третя особа: ОСОБА_1, - про скасування
рішення суб'єкту владних повноважень, поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги
мотивовано тим, що розпорядженням керівника Державного управління
справамиОСОБА_1. від 22.11.2006р. він був звільнений з посади директора
Кримського природного заповідника Державного управління справами за одноразове
грубе порушення трудових обов'язків. Підставою його звільнення з посади було
подання заступника керівника державного управління справами з пропозицією
звільнити його в зв'язку з тим, що постановою Алуштинського міського суду від
30.10.2006р. було закрито провадження в кримінальній справі, порушеною відносно
нього за ч.1 ст. 367 КК України ( службова недбалість) з підстав п.7 КПК
України - внаслідок зміни обстановки.

Звільнення його
з посади саме з таких підстав він вважає незаконним, оскільки викладені в
постанові обставини не є одноразовим грубим порушенням трудових обов'язків, а є
тривалою подією. Ніяких засобів дисциплінарного стягнення до нього не
застосовувалось. Пояснень з приводу цих обставин у нього ніхто не відбирав.

Справа №
22-а-4019/2007р. Головуючий в
суді 1-інстанції: Переверзєва

Г.С.

Доповідач:
В.В.Іващенко

Постановою
Ялтинського міського суду від 06.04.2007р. позовОСОБА_2задоволено.

Скасовано
розпорядження керівника Державного управління справамиОСОБА_1.№ 16/172-к від
22.11.2006р. „Про звільнення ОСОБА_2" як незаконне.

Стягнуто з
Кримського природного заповідника Державного управління справами на
користьОСОБА_2середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 7814 грн.

Стягнуто з
керівника Державного управління справамиОСОБА_1. на користь Кримського
природного заповідника Державного управління справами 7814 грн.

Стягнуто з обох
відповідачів солідарно в дохід держави судовій збір у сумі 78 грн. 14 коп.

В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постанову в
частині поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу в
межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній
скарзі Державне управління справами ставить питання про скасування постанови
суду із закриттям провадження в адміністративній справі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального й процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Зокрема, апелянт
вказує на те, що висновок суду про порушення відповідачем вимог ст. 149 КЗпП України не
відповідає обставинам справи, оскільки за результатами перевірки Кримського
природного заповідника відносно позивача було порушено кримінальну справу за ч.1 ст. 367 КК України, в
ході судового слідства за постановою слідчого останнього було відсторонено від
посади директора. В ході слідства позивач визнав свою вину в злочині, що йому
інкримінується, давав показання з приводу цього злочину. За таких обставин
посилання суду на те, що відповідач не відібрав пояснення у позивача, що
свідчить про незаконне звільнення, не є правильним.

Суд, на думку
апелянта, дійшов неправильного висновку про те, що не відбулось одноразового
грубого порушення трудових обов'язків з боку ОСОБА_2

Саме постановою
Алуштинського міського суду від 30.10.2006р. встановлено, що працюючи
директором Кримського природного заповідника в період з 04.02.2004р. по
04.07.2005р. та здійснюючи капітальний ремонт адміністративного будинку, він
допустив службову недбалість, в результаті якої було заподіяно істотної шкоди
заповіднику на загальну суму 11
245 грн.

Таким чином,
Ялтинським міським судом помилково порушення, допущене позивачем, визнано
триваючим, оскільки воно не характеризується безперервністю їх учинення
протягом певного часу. В даному випадку це була одноразова дія директора
Кримського природного заповідника щодо укладення договору підряду з порушенням
чинного законодавства, яка була визнана злочином в судовому порядку.

Крім того,
апелянт вважає, що зазначена справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно до
ст. 17 КАС
України компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної
служби. Стаття З КАС України дає поняття публічної служби.

У розумінні цієї
норми посада директора Кримського природного заповідника не відноситься до
жодної з перелічених посад, тобто не є публічною службою. Він був звільнений з
підстав п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України,
тобто були порушені його трудові права.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених,
невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із
цивільних, житлових, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин,
крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого
судочинства.

За таких
обставин апелянт просить рішення суду скасувати, а провадження в справі закрити
з підстав п.1 ч.1 ст. 157 КАС України.

В апеляційній
скарзі представник Кримського природного заповідника ставить питання про
скасування постанови суду з ухваленням нового рішення про відмову позивачу у
позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального
права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зокрема, апелянт
вказує на те, що за результатами перевірки Кримського природного заповідника
відносно позивача було порушено кримінальну справу за ч.1 ст. 367 КК України, в
ході судового слідства за постановою слідчого останнього було відсторонено від
посади директора В ході слідства позивач визнав свою вину у скоїні злочину, що
йому інкримінується, давав показання з приводу цього злочину. За таких обставин
апелянт вважає, що суд дійшов неправильного висновку про те, що не відбулось
одноразового грубого порушення трудових обов'язків з боку ОСОБА_2

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши доповідача, представника апелянта, позивача, його
представника, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги Державного управління
справами та Кримського природного заповідника підлягають задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до
п.2 ч.1 ст. 17 КАС України
компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття
громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Стаття п.15 ч.1 ст.З КАС України
дає поняття публічної служби: це діяльність на державних, політичних посадах,
професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна
(невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в
органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Посада директора
Кримського природного заповідника в сенсі зазначеної норми не має ознак
публічної служби.

У ст. З ч.1 п.1 КАС України
надано визначення поняттю „справа адміністративної юрисдикції", а саме -
це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у
якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Проте зазначений
спір не є публічно-правовим спором, а є спором між робітником, з одного боку, і
роботодавцем, з другого боку.

Позивач був звільнений з підстав п.1 ч.1
ст. 41 КЗпП
України, тобто були порушені його трудові права.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених,
невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних,
житлових, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За таких
обставин рішення суду підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю з
підстав п.1 ч.1 ст. 157 КАС України:
справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи
наведене та керуючись п.1 ч.1
ст. 157, ст. ст. 195, 198, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, судова колегія,

ухвалила:

апеляційні
скарги Державного управління справами в особі керівника ОСОБА_1 та Кримського
природного заповідника задовольнити частково.

Рішення Ялтинського міського суду
від 06.04.2007р. скасувати.

Провадження в
адміністративній справі за позовом ОСОБА_2до Кримського природного заповідника
Державного управління справами, Державного управління справами, третя особа:
ОСОБА_1, - про
скасування рішення суб'єкту владних повноважень, поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу закрити.

Роз'яснити
позивачеві, що його позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом одного місяця до Вищого Адміністративного Суду України.