Справа № 2-а-622/2007
Суддя: Ставнійчук В.С.
Дата ухвалення: 2007-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-622 2007 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007
року Томашпільський
районний суд

Вінницької
області

в складі
головуючого Ставнійчука B.C.

при
секретарі Ярош
Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль справу за позовом ОСОБА_1до
управління праці та соціального захисту населення Томашпільської

районної державної адміністрації про стягнення невиплаченої разової щорічної допомоги члену

сім'ї загиблого
(померлого) ветерана війни,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з позовом до управління праці та соціального захисту
населення Томашпшьської райдержадміністрації про отримання невиплаченої разової
щорічної допомоги за 2004-2005 рік , як
учаснику війни , а за 2006 рік як члену
сім'ї загиблого(померлого) ветерана війни ,
вказуючи на те, що вона являється
дружиною померлого ветерана війни і згідно
ст. 15 Закону України
"Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" має право на отримання щорічно до 5 травня
відповідного року разової допомоги у розмірі п"яти мінімальних пенсій за віком.

У 2005 році відповідно
до Закону України "Про державний бюджет України на 2005 рік " їй виплачено 50 грн., у 2006
році відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2006
рік" їй
виплачено 130 грн.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала і
попросила

стягнути з
управління праці та
соціального захисту населення Томашпшьської

райдержадміністрації
на користь неї щорічну грошову допомогу як учаснику війни за 2004
-2005 роки ,
як члену сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни
за 2006 рік .

В
судовому засіданні представник управління праці
та соціального захисту

населення Томашпшьської районної державної адміністрації Вінницької області
Урянський

О.С. позовні вимоги не визнав, просить відмовити в його задоволенні ,
посилаючись на

те, що при обчисленні разової грошової допомоги
до 5 травня враховані
вимоги

Закону
України "Про державний бюджет України " на відповідні роки,
якими

встановлено
розміри разової грошової допомоги окремим категоріям громадян .Коштів на
виплату цим особам разової грошової допомоги , яка б
відповідала вимогам Закону України "Про статус ветеранів " виділено не
було. Разом з цим представник відповідача вважає , що
позивачкою пропущено строк позовної давності , який ст. 99 КАС України встановлений в 1
рік.

Суд ,
заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає,
що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено, що позивачка у 2004 році мала статус
учасника війни , а з 21
червня 2006 року
набула статусу члена загиблого (померлого) ветерана війни ,
про що свідчить посвідчення серії Г №НОМЕР_1 видане Томашпільським
УПСЗН 21 червня 2005 року.

З
довідки виданої управлінням праці та соціального захисту населення
Томашпільської райдержадміністрації вбачається , що
щорічна разова грошова допомога члену сім'ї загиблого (померлого) ветерана
війни виплачувалась у таких розмірах: у 2006
році - 130 грн., а учасникам війни у 2005
році - 50 грн.

За
змістом ст. 14
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно
до 5 травня
учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком.

За
змістом ст. 15
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно
до 5 травня
членам сім'ї загиблого (померлого )
ветерана війни виплачується разова грошова допомога у розмірі п"яти
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно
до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування
від 09.07.03 року ( з наступними
змінами і доповненнями станом )
станом на 1 квітня у
2004 році
розмір мінімальної пенсії за віком становив 92 грн. 45
коп. у 2005 році -332 грн., 2006
році -359грн.

Таким
чином позивачці у 2004 році
підлягало до виплати 277
грн. 35 коп. (92 грн. 45 коп. х 3),
у 2005
році - 996 грн. (332 грн. х 3),
у 2006
році - 1795 грн. (359 грн. х 5),
однак вказані суми позивачу не були виплачені у повному
розмірі, тому недоплата склала у 2004 році - 277 грн. 35 коп. ,
у 2005
році - 946 грн. (996 грн. - 50 грн.), у 2006
році - 1665 грн. (1795 грн. - 130 грн.), а всього: 2888 грн. 35
коп, з наступних підстав .

За таких
обставин, з відповідача підлягає
стягненню у примусовому порядку на користь позивачки недоплачена частина
разової щорічної грошової допомоги в розмірі 2888 грн.35 коп.

Рішенням
Конституційного суду України №
20-рп/2004 від 01.12.2004
року у справі за конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції
України (конституційності) положень статей 44, 47, 78, 80 Закону України «Про державний
бюджет України на 2004 рік» та
конституційним поданням Верховного суду України щодо відповідності Конституції
України (конституційності) положень частини 2, 3, , 4 статті 78 Закону України
«Про державний бюджет України на 2004
рік» (справа про зупинення або обмеження пільг, компенсацій і гарантій) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними), положення статті 44 Закону України
«Про державний бюджет України на 2004
рік», якими встановлено, що у 2004
році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" здійснюється в таких розмірах: інвалідам війни 1 групи - 195 грн., інвалідам війни 2 групи - 160 грн., інвалідам війни 3 групи - 130 грн., учасникам бойових дій - 120 грн., особам які мають особливі заслуги перед
Батьківщиною, - 195 грн., членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам)
померлих учасників бойових дій і учасників війни, визначених за життя інвалідами, -
65 грн.

Відповідно
до ст.
152 Конституції
України закони та інші правові акти за рішеннями Конституційного Суду України
визнаються неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним
Судом України рішення про їх неконституційність.

Заперечення
представника відповідача про відсутність законних підстав та бюджетних
асигнувань для задоволення вимог позивачки суд до уваги взяти не може, оскільки наведенні вище мотиви, переконливо свідчать про наявність в нього
достатніх законних підстав для обґрунтування своїх вимог, доказів про відсутність асигнувань суду не
надано, але й за умови наявності таких
доказів, невиконання чи неналежне
виконання законів про виплати через відсутність грошей для виплати не є
підставою для виправдання дискримінуючої недоплати одноразової грошової
допомоги членам загиблого(померлого)
ветерана війни.

Відповідно
до Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 01.11.1996 р. " Про застосування Конституції України при здійсненні
правосуддя" Конституція України, як
зазначено в ст. 8 Конституції України, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають
оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки
зору його відповідності Конституції України і в усіх необхідних випадках
застосовувати Конституцію України як нормативний акт прямої дії.

Оскільки
позивачка та відповідач звільнені від сплати судового збору, тому згідно до ст. 94 КАС України слід
компенсувати дані витрати за рахунок державного бюджету України.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 15 Закону України
"Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту",
ст. ст. 70, 71,
94, 158, 161-164,
186 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити
ОСОБА_1строк звернення з
заявою до суду , як пропущений з поважних
причин. Позов задовольнити .

Стягнути
з управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної
державної адміністрації Вінницької області на користь ОСОБА_1невиплачену
щорічну разову грошову допомогу за 2004-2006 роки в сумі 2888, 35 гривень ( дві тисячі вісімсот вісімдесят вісім грн. 35 коп).

Судові витрати
по справі віднести за рахунок держави.

На
постанову може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня
проголошення, а апеляційна скарга
протягом 20 днів
після подання заяви , до Київського апеляційного адміністративного суду через Томашпільський районний суд.