Справа № 22а-5604/2008
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2008-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 22а-5604/08 Головуючий суддя у 1 -ій
статобліку - 47 інстанції
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 липня
2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого, судді Сафронової
С.В. (доповідача)

суддів Поплавського В.Ю.,

Уханенко С.А.

при секретарі Кочковій А.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управлінням праці та соціального
захисту населення Гайворонської державної адміністрації на постанову
Гайворонського суду Кіровоградської області
від 11 березня 2007 року

по
адміністративній справі № 2а-85/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Гайворонської державної адміністрації про
визнання дій неправомірними та про утримання недоплаченої разової щорічної
грошової допомоги учасникам Великої Вітчизняної війни, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Гайворонського суду Кіровоградської області від 11 березня
2007 року задоволено позов ОСОБА_1 щодо визнання неправомірними дій Управління
праці та соціального захисту населення Гайворонської державної адміністрації та
стягнуто на її користь з відповідача суму недоплаченої грошової допомоги за
2004-2007 роки в розмірі 3413, 35 грн.

В апеляційній скарзі відповідач
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою визнати
правомірність дій Управління праці та соціального захисту населення
Гайворонської державної адміністрації відносно ОСОБА_1

Сторони по справі про
час, день та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, але в
судове засідання не з'явилися, відповідач письмово просив суд розглянути справу
у відсутності їх представника. Відповідно до ч.4 ст.194 КАС України, колегія
суддів визнала за можливе вирішити справу у відсутності не з'явившихся сторін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в
межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також
правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а постанова
суду першої інстанції скасуванню в частині стягнення з відповідача на користь
позивачки суми щорічної грошової допомоги за 2006 р з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій у зв'язку з чим
користується пільгами, встановленими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
від 22.10.1993 року.

Відповідно до положень ст.12
Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
учасникам бойових дій щорічно до 05 травня
виплачується одноразова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком.

Відповідно до положень
ст. 171 Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» особи, які не отримали разової грошової допомоги до 05
травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного
року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Задовольняючи
позов в частині стягнення з відповідача на користь позивачки грошової допомоги
за 2004 р., 2005 р. та 2007 р. - суд першої інстанції правильно керувався
положеннями ст.22, ст.64, п.31 ч.1 ст.85,
п.1 ч.1 ст.92, ч.2 ст.152 Конституції України, врахував пріоритетність
Законів над урядовими нормативними актами та рішення Конституційного Суду
України від 01.12.2004 р. № 20 рп/2004 і від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007, а також
положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту».

Колегія суддів погоджується з зазначеними у попередньому абзаці
висновками суду першої інстанції, оскільки враховуючи особливий статусу
ветеранів війни, яким обумовлена необхідність їх адекватного соціального захисту,
законодавець визначив, що встановлені «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» державні соціальні гарантії не можуть бути обмежені або
скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Діючим законодавством встановлено, що функції по формуванню відповідних
документів учасників війни щодо нарахування сум допомоги і подання цих даних до
Головного управління та Міністерства, покладено на органи управління праці та
соціального захисту населення., а тому відповідач по справі, заперечуючи проти
адміністративного позову, у відповідності до вимог ч.2 ст.71 КАС України
повинен доказати правомірність своєї бездіяльності стосовно позивачки.

Проте відповідачем не було надано
достатніх доказів щодо правомірності його дій та бездіяльності, а тому рішення
суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивачки
грошової допомоги за 2004 р., 2005 р., та 2007 р - є законним та
обґрунтованим..

Колегією суддів встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що з'ясувавши в достатньо повному об'ємі
обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, суд
першої інстанцій ухвалив рішення у вищенаведеній частині, що відповідає вимогам
закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в
матеріалах справи письмовими доказами.

Приведені в апеляційній скарзі
доводи вищенаведених висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні відповідачем норм матеріального права та зводяться до переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду.

Відповідно до ст. 86 КАС України
, виключне право оцінки доказів належить суду,
який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись законом.

Разом з тим, суд
першої інстанції задовольняючи позов ОСОБА_1 в частині стягнення на її користь
з відповідача грошової допомоги за 2006 рік, не прийняв до уваги та не надав
належної оцінки тому, що ст.30 Закону України «Про державний бюджет України на
2006 рік» № 3235-IV від 20.12.2005 р. було
встановлено, що у 2006 році виплата щорічної разової грошової допомоги
відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту»
учасникам бойових дій здійснювалася у розмірі 250,00 грн.

За таких обставин
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з
скасуванням судового рішення в частині стягнення з відповідача на користь
позивачки грошової допомоги за 2006 рік та відмовою у задоволені позову в цій
частині.

Керуючись ст.ст.198, 202,
205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Гайворонської державної адміністрації - задовольнити частково

Постанову
Гайворонського суду Кіровоградської області
від 11 березня 2007 року
скасувати в частині стягнення Управління праці та соціального захисту
населення Гайворонської державної адміністрації на користь ОСОБА_1 грошової
допомоги за 2006 рік, відмовивши ОСОБА_1 в задоволені
позову в цій частині.

В іншій частині
постанову Гайворонського суду Кіровоградської області від 11 березня 2007 року - залишити без змін

Постанова суду набирає
законної сила з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту її виготовлення в повному обсязі.

Повний текст ухвали складено 28
липня 2008 року

Судді:

Копія
відповідає оригіналу. Суддя