Справа № 2-а-6226/2008
Суддя: Сторчак В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23
червня 2008 р. Справа
№ 2-а-6226/08

Вінницький
окружний адміністративний суд в складі

Головуючого
судді Сторчака Володимира Юрійовича,

При секретарі
судового засідання: Гонті Інні
Олександрівні

За участю представників сторін:

позивача :
не зявився

відповідача
: не зявився

розглянувши
матеріали справи

за
позовом: ОСОБА_1, с.Велика Мочулка

до: Управління праці та соціального захисту
населення Теплицької РДА

про:
визнання дій неправомірними стосовно виплати разової грошової допомоги учаснику
війни

ВСТАНОВИВ
:

До
Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Теплицької районної державної адміністрації про стягнення недоплаченої одноразової
щорічної допомоги.

Обґрунтовуючи
позовні вимоги позивач зазначив, що оскільки він є учасником бойових дій, про
що свідчить відповідне посвідчення, то, відповідно до вимог ч.5 ст.12, ч.5
ст.13, ч.5 ст.14 та ч.5 ст.15 Закону України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” від 22.10.1993 року, він має право на щорічну
разову грошову допомогу, яка повинна виплачуватись до 5 травня.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак в
попередньому судовому засіданні надав заяву про розгляд справи по суті без його
участі.

За таких
обставин, враховуючи положення ч.3 ст.122 КАС України, справа розглядається за
відсутності позивача.

Відповідач не
з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника.

Виконавши
дії, передбачені ч.ч. 3, 4 ст.111 КАС України, суд, закінчив попереднє
провадження у даній справі та перейшов до судового розгляду.

Розглянувши
матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Згідно посвідчення,
що надане позивачем він є учасником війни, на якого розповсюджується дія норм
Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”від
22.10.1993 року.

Відповідно до
ч.5 ст.12, ч.5 ст.13, ч.5 ст.14 та ч.5 ст.15 Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”від 22.10.1993 року він має
право на щорічну разову грошову допомогу, яка повинна виплачуватись до 5
травня.

Натомість,
відповідно до ст.95 Конституції України від 28.06.1996 року виключно законом
про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

В силу
викладеного, позивачу у 2007 році були
виплачені кошти щорічної разової грошової допомоги в обсягах, встановлених
Законами України “Про державний бюджет України”на відповідні роки.

Отримання позивачем щорічної разової допомоги
у розмірах встановлених Законами України “Про державний бюджет України”,
підтверджується наданою довідкою.

Рішенням
Конституційного суду України №1-29/2007 від 09.07.2007 року визнано таким, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними),
положення ч.2 ст.28 Закону
України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" №489-V від
19.12.2006 року, за якою у 2007 році виплата
щорічної разової допомоги відповідно до
Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" ( 3551-12 ) повинна здійснюватись у таких розмірах: інвалідам
I групи -
450 гривень, інвалідам II групи -
360 гривень, інвалідам
III групи - 300
гривень; учасникам бойових дій
та колишнім неповнолітнім в'язням концентраційних
таборів, гетто, інших місць примусового
тримання, а також дітям, які
народилися у зазначених
місцях примусового тримання їх батьків,
- 280 гривень; особам, які мають особливі заслуги перед
Батьківщиною, - 450 гривень; членам сімей загиблих та дружинам
(чоловікам) померлих інвалідів
війни та дружинам (чоловікам)
померлих учасників бойових дій,
учасників війни і жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя інвалідами, - 150 гривень; учасникам війни та колишнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць
примусового тримання, особам, які були насильно
вивезені на примусові
роботи, дітям партизанів, підпільників, інших
учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 55
гривень.

За таких
обставин, а також враховуючи положення до ч.2 ст.152 Конституції України від
28.06.1996 року, відповідно до якої закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, при обрахуванні
розміру та встановленні порядку відшкодування щорічної разової грошової допомоги,
що підлягає виплаті до 5 травня 2007 року слід керуватися нормами Закону “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”№3551-XII від
22.10.1993 року.

Відповідно до
Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" позивачу
були частково виплачені кошти щорічної разової грошової допомоги у обсягах,
визначених ч.2 ст.28 цього Закону.

За таких
обставин позов підлягає задоволенню з урахуванням зазначених
обставин.

Враховуючи
положення ч.1 ст.17-1 Закону №3551-XII від 22.10.1993 року, відповідно до якої
щорічну виплату разової грошової допомоги
до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього
Закону, здійснюють органи праці
та соціального захисту населення через відділення
зв'язку або через
установи банків (шляхом
перерахування на особовий рахунок
отримувача) пенсіонерам -за місцем отримання пенсії, а особам, які не є
пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання, а
також Типові положення “Про Головне управління праці та соціального захисту
населення обласної, Київської міської державної адміністрації, управління праці
та соціального захисту населення Севастопольської міської державної
адміністрації”та “Про управління праці та соціального захисту населення
районної, районної у м.Києві та Севастополі державної адміністрації”, що
затверджені Постановою КМУ №790 від 30.05.2007 року, суд приходить до висновку,
що обов'язок по виплаті зазначених коштів належить до компетенції управління
праці та соціального захисту населення.

З урахуванням
наведеного, керуючись ст.95 Конституції України від 28.06.1996 року, Рішення
Конституційного суду України №1-29/2007 від 09.07.2007 року, ч.5 ст.51, ст.23
Бюджетного кодексу України, ч.5 ст.12, ч.5 ст.13, ч.5 ст.14 та ч.5 ст.15 Закону
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”від
22.10.1993 року, ч.2 ст.28 Закону України "Про Державний бюджет України на
2007 рік" №489-V від 19.12.2006 року, ч.ч. 3, 4 ст.111, ч.3 ст.122, ст.ст.
7, 71, 86, 99, 100, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд, -

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86,
94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257
КАС України, -

ПОСТАНОВИВ
:

1. Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Теплицької районної
державної адміністрації про стягнення недоплаченої
одноразової щорічної допомоги задовольнити.

2. Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення Теплицької РДА
виплатити позивачу у справі
№2-а-6226/08 кошти недоплаченої разової щорічної грошової допомоги за 2007 рік
з урахування сум, що отримані ним згідно ч.2 ст.28 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік" №489-V від 19.12.2006 року.

Відповідно до
ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня
її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до
ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
сили після закінчення цього строку.

У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено:
23.06.08

Суддя Сторчак
Володимир Юрійович