Справа № 22ас-776/2007
Суддя: Морозовський В.І.
Дата ухвалення: 2007-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22ас - 776 / 2007 Постанову ухвалено під
Категорія 39 судді
ПОСТАНОВ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
квітня 2007 року місто
Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

головуючого :
Морозовського В.І.,

суддів : Оніщука В.В. і Чорного В.І.,

при
секретарі : Мазур Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
апеляційною скаргою представника управління МВС України у Вінницькій області на
постанову Літинського районною суду Вінницької області від 4 грудня 2006 року
за адміністративним позовом ОСОБА_1до управління МВС України у Вінницькій
області (далі - УМВС) про зобов'язання відповідача провести перерахунок розміру
призначеної пенсії за минулий період. -

встановила:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду із
вказаною позовною заявою, в якій просив зобов'язати УМВС здійснити перерахунок
призначеної йому пенсії з урахуванням щомісячної доплати в розмірі 50% суми
пенсії, яка б могла бути йому нарахована, що встановлена Указом Президента
України від 4 жовтня 1996 року № 926/96 "Про умови грошового забезпечення
осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів
внутрішніх справ". Також позивач просив збільшити розмір призначеної йому
пенсії на 4% відповідно до Закону України від 18 червня 1999 року № 766-XIV «Про
внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов'язок і військову
службу» та наказу МВС України від 6 листопада 2000 року № 762. при цьому
ОСОБА_1. просив провести вказаний перерахунок пенсії за останні 12 місяців з
дня ухвалення судового рішення.

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 4 грудня 2006
року позовні вимоги задоволено повністю. Також ухвалено стягнути з УМВС в дохід
держави судовий збір у розмірі 51 грн. та 7,50 грн. на користь Державного
підприємства «Судовий інформаційний центр».

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись
на неправильне застосуван­ня судом першої інстанції норм матеріального і
процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи,
просить судове рішення скасувати та ухвалити нову постанову про відмову ОСОБА_1
у позові.

У своїх запереченнях позивач доводів апеляційної скарги
не визнав, вважаючи їх безпідставними, у зв'язку з чим просив залишити її без
задоволення, а постанову суду - без змін.

Сторони, будучи завчасно та належним чином повідомлені
про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, у
зв'язку з чим судовою колегією у відповідності до ч.4 ст. 196 КАС України
прийнято рішення про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що скарга
підлягає задоволенню, при цьому виходить з таких підстав.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Проте дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні судового
рішення за позовомОСОБА_1 дотримані не були.

Так, у відповідності до чинної на день звільнення
позивача редакції ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб", пенсія особам, які мають право на неї за цим
Законом, обчислювалась з грошового забезпечення з урахуванням відповідного
окладу за посадою, спеціального звання, процентної надбавки за вислугу років,
надбавки за вчене звання й вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби в порядку
й розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України
від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років,
призначення пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та
членам їх сімей" пенсії обчислювались з таких видів грошового забезпечення:
окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням, окладу за
військові звання; процентної надбавки за вислугу років, додаткових видів
грошового забезпечення, що надаються щомісячно (надбавки за вчене звання і
науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби).

Оскільки Закон України "Про внесення змін до статті
43 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб" набув чинності з 1 січня 2005 року та не мас зворотної сили, тому
вимоги щодо перерахунку пенсії з урахуванням щомісячної доплати в розмірі від
25% до 50% від належної суми пенсії за минулий час, тобто до 1 січня 2005 року,
задоволенню не підлягають.

З матеріалів справи, крім того, видно, що підполковник внутрішньої служби
ОСОБА_1. був звільнений зі служби в запас за віком з 25 березня 1998 року і під
час проходження служби передбачену Указом Президента України від 4 жовтня 1996
року № 926/96 "Про умови грошового забезпечення осіб рядового і
начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх
справ" щомісячну доплату від належної суми пенсії отримував в розмірі 25%
(а не 50%о, як того вимагає позивач), що з 1 січня 2005 року була включена до
переліку виплат, з яких нараховується пенсія (а.с.15, 21, 23).

За таких обставин, висновок суду першої інстанції щодо зобов'язання УМВС
здійснити з 1 січня 2005 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії з
урахуванням встановленої Указом Президента України від 4 жовтня 1996 року №
926/96 щомісячної доплати в розмірі 50%) суми пенсії, яка б могла бути йому
нарахована, є безпідставним та необгрунтованим.

Не відповідає дійсності й висновок суду про
обґрунтованість позовних вимогОСОБА_1 в частині збільшення розміру призначеної
йому пенсії на 4%. оскільки питання призначення, перерахунку та виплати пенсії
позивачу врегульовані Законом України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб", а не тими нормативними актами, на які
посилається ОСОБА_1. у підтвердження зазначених вимог. До того ж судове рішення
в цій частині с неконкретним та не мотивованим, так як всупереч вимог п.3 ч.1
ст.163 КАС України суд першої

інстанції не
навів у постанові мотивів прийнятого рішення з посиланням на належні докази і
положення закону, яким він керувався.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції допустив
порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідність
висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення
справи, тому відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 КАС України постанова підлягає
скасуванню, а позовОСОБА_1 - залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 198, 202, 205, 207 КАС
України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника управління МВС України у Вінницькій області
задовольнити.

Постанову Літинського районного суду Вінницької області від 4 грудня 2006
року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1до управління
МВС України у Вінницькій області про зобов'язання відповідача провести
перерахунок розміру призначеної пенсії за минулий період.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення
та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного Суду
України протягом одного місяця.