Справа № 2-а-99/2008
Суддя: Бойко М.Є.
Дата ухвалення: 2008-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-99/08
ПОСТАНОВА

іменем України

15 липня 2008 року
Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: Бойко М.Є.

при секретарі: Тарасенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовами
ОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області, про стягнення недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення, -

в с т а н о в и в:

Позивач
ОСОБА_1
звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває на обліку в УПСЗН Новокаховської міської ради Херсонської області як особа, яка постраждала внаслідок ліквідації аварії на ЧАЕС, є інвалідом 1 групи по захворюванню, пов’язаного із роботою по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідно до ст. 48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” йому передбачені щорічні компенсаційні виплати на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Проте, всупереч зазначеному нормативно-правовому акту, відповідач нараховує зазначену компенсацію не в повному обсязі, сума недоотриманої допомоги складає 1980 грн., а тому він просить суд зобов’язати відповідача виплатити йому допомогу у відповідності з вимогами вказаного Закону у зазначеній в позові сумі.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1
позов підтримав з цих же підстав, просив стягнути з УПСЗН Новокаховської міської ради на свою користь заборгованість з щорічної допомоги на оздоровлення в сумі 1980 грн.

Представник відповідача - УПСЗН Новокаховської міської ради в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що протоколом від 14.05.2007 року позивачу було призначено допомогу на оздоровлення в сумі 120 грн. відповідно до вимог Постанови КМУ від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлює, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Мінімальна заробітна плати станом на 14.05.2007 року складала 420 грн., тобто 420 х 5 = 210 – 120 = 1980 грн. протоколом від 07.02.2008 року позивачу було здійснено перерахунок компенсації на оздоровлення за 2007 рік в сумі 1980 грн. на виконання рішення Новокаховського міського суду від 21.01.2008 року тим же рішенням встановлено, що управління зобов8язане лише нарахувати щорічну компенсацію на оздоровлення відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виходячи із відповідних розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки виплата даного виду компенсації здійснюється Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат після надходження фінансування від Головного управління праці та соціального захисту населення Херсонської ОДА.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1
перебуває на обліку в УПСЗН Новокаховської міської ради Херсонської області як особа, що постраждала внаслідок ліквідації аварії на ЧАЕС, є інвалідом 1 групи по захворюванню, пов’язаного із роботою по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачена щорічна компенсація на оздоровлення, зокрема інвалідам 1 групи у розмірі п’яти мінімальних заробітних плат. При цьому розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, яка є нормою прямої дії, при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, виходячи з рішення Новокаховського міського суд від 21.01.2008 року, із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, а також враховуючи судову практику Вищого адміністративного суду України за 2007 рік при розгляді справ у аналогічних правовідносинах, суд вважає, що застосуванню підлягає саме ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також відповідні норми законів України про встановлення мінімального розміру заробітної плати за вказаний період, а не Постанови КМ України, на які посилаються представники відповідачів та третьої особи як на підставу своїх заперечень проти позовних заяв.

Отже, позивач мав отримувати грошову допомогу розмірі 1980 грн. ( 2007 рік – 420 грн. х 5 = 1980 грн.), проте на теперішній час УПСЗН Новокаховської міської ради відмовляється нарахувати та виплатити позивачу допомогу у вказаних розмірах відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

За таких обставин, суд визнає цю відмову неправомірною і вважає, що сума недоотриманої допомоги підлягає стягненню з УПСЗН Новокаховської міської ради на користь позивача в примусовому порядку.

Крім того, рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 у справі № 1-29/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) встановлено, що оскільки предмет закону про Державний бюджет України чітко визначний у Конституції України, то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов’язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України. З цих підстав визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) певні положення ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік», зокрема ст. 29, якою у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту здійснюється у розмірі інвалідам 2 групи – 360 грн., п. 13 ст. 71, яким зупинено дію ч. 5 ст.ст. 12, 13, 14 та 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги.

Суд також дійшов висновку, що належним відповідачем у справі є саме Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради, оскільки саме цей орган визначає право на призначення одержувачу того чи іншого виду допомоги, здійснює нарахування сум допомоги ветеранам війни і веде облік вказаних осіб.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню, а сума недоотриманої допомоги підлягає стягненню на користь позивача з УПСЗН Новокаховської міської ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 19, ст. 22 Конституції України
;
ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від22.10.1993 року № 3551-ХІІ; ст. ст. 1, 2 17, 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року № 2017–ІІІ; ст. 62 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік"; Рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 у справі № 1-29/2007 (справа про соціальні гарантії громадян); керуючись ст.ст. 128, 158 – 163, 167 КАС України, суд –

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області на користь
ОСОБА_1
недоотриману разову грошову допомогу в сумі 1980 грн.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана протягом 10 днів з дня її проголошення, апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення зазначених строків, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано, якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя М.Є.Бойко