Справа № 2-а-543/2007
Суддя: Криворучко І.В.
Дата ухвалення: 2007-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№2-а-543/2007 ПОСТАНОВА
року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Криворучко І.В.
при секретарі - Банасько І.В.
відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Бориспільського районного відділу земельних ресурсів Київського
обласного головного управління земельних ресурсів про зобов'язання прийняти
рішення або вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов зазначений позов, обґрунтовуючи
і підтримуючи який позивачка зазначає, що в грудні 2006 року вона зверталась
до Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області, із
заявою про зміну цільового призначення земельної ділянки, кадастровий номер :01:006:0008, яка належить
їй на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 10 листопада 2006 року № 9386, що посвідчується
Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №714538 від 22.12.2006 року й розташована
за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Ревне, та отримала
дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення
вищевказаної земельної ділянки з „ведення особистого селянського
господарства" на „під будівництво житлових будинків" на підставі
рішення Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області № 148-8-6 від 22 грудня 2006 року.

Виконуючи вимоги
рішення Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області № 148-8-6 від 22 грудня 2006 року Позивач звернулась до Бориспільського районного
відділу земельних ресурсів із заявою від 02.03.2007
року про надання висновку про погодження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється з „ведення
особистого селянського господарства" на „для будівництва та обслуговування
жилого будинку" в с. Ревне Бориспільського . району Київської області та висновку про на явні обмеження на використання вищезгаданої земельної
ділянки.

На лист Відповідач
надав відповідь листом від 06.03.2007
року за № 191, у якому зазначив, що
Бориспільській районний відділ земельних ресурсів вважає за неможливе вирішення
питання зміни цільового використання вищезазначеної земельної ділянки, що
перебуває в власності Позивача (державний акт на право власності на землю ЯД №714538) із земель для
ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва та
обслуговування жилого будинку до зняття Верховною Радою України мораторію
(заборони) на купівлю-продаж та зміну цільового призначення (використання)
земельних ділянок виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток
(паїв) для ведення особистого селянського господарства.

Таке рішення
Відповідач обґрунтовував тим, що зазначена Позивачем земельна ділянка до
отримання у власність для ведення особистого селянського господарства мала
цільове призначення земель товарного сільськогосподарського призначення (була
набута у власність за рахунок земельних часток (паїв) попереднім власником).

Позивач вважає таке
рішення Відповідача помилковим, та таким, що винесене із порушенням норм
матеріального права й порушує її законні права та інтереси.

Позивач до СУДУ не
з"явився, проте надав письмову заяву в якій позов підтримує та просить
слухати справу в його відсутності.

Відповідач до суду не з"явився, але надав заяву в якій він позов не
визнає та просить слухати справу в його відсутність.

Суд дослідив, проаналізував та оцінив зібрані по справі докази, і дійшов висновку, що
позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Відповідно до Закону
України N 490-V, від 19.12.2006 „Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо
заборони продажу земель сільськогосподарського призначення до прийняття
відповідних законодавчих актів" до 1
січня 2008 року не
допускається: б) купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок
і зміна цільового призначення

(використання) земельних ділянок, які
перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на
місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого
селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у
спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до
закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, але,
Відповідач помилково не врахував, що вищевказана земельна ділянка придбавалась
Позивачем у власність не шляхом виділення в натурі (на місцевості) власникові
земельної частки (паю), а на
підставі цивільного договору купівлі-продажу, про що вказувалося в заяві 09 лютого 2007 року.

Чинне земельне
законодавство України передбачає такі підстави набуття права власності на
земельні ділянки (ст. 81 Земельного
кодексу України):

придбання за
договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими

цивільно-правовими угодами;

безоплатної
передачі із земель
державної і комунальної

власності;

приватизації
земельних ділянок, що були раніше надані
їм у

користування;

прийняття спадщини;

виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної
частки (паю). Порядок набуття
права власності на
земельні ділянки з
цільовим призначенням „для ведення особистого селянського
господарства" за кожною із вищенаведених правових підстав істотно
відрізняється один від одного.

Так, набуття права
власності на земельну ділянку з цільовим призначенням „для ведення особистого
селянського господарства" на підставі цивільних правочинів визначається
нормами Цивільного кодексу України та Земельного кодексу України, а набуття
права власності на земельну ділянку з таким же цільовим призначенням шляхом її
виділення в натурі (на місцевості) власнику земельної частки (паю) визначається
Законом України від 5 червня 2003 року „Про порядок
виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток
(паїв).

Отже, законодавець
чітко вказує, що поняття „земельна ділянка, виділена в натурі (на місцевості)
власнику земельної частки (паю) для ведення особистого селянського
господарства" та „земельна ділянка для ведення особистого селянського
господарства, що належить громадянину за правом приватної власності, набутим на
підставі договорів купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими
угодами" являють собою різні правові поняття, і не є тотожними.

В пункті 15 Перехідних положень Земельного кодексу
України чітко вказано, що мораторій (заборона) поширюється на відчуження та
зміну цільового призначення лише тих земельних ділянок з цільовим призначенням
„для ведення особистого селянського господарства", що набувалися у власність
шляхом виділення в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв), а отже жодним чином не впливає на
відчуження та зміну цільового призначення земельних ділянок, набутих у
власність за іншими, передбаченими ст.
81 Земельного кодексу, підставами (в тому числі й шляхом придбання за
цивільно-правовими угодами).

Враховуючи
вищенаведене, суд вважає, що Відповідач помилково застосував норми Закону
України N 490-V,
від 19.12.2006 „Про
внесення змін до Земельного кодексу України щодо заборони продажу земель
сільськогосподарського призначення до прийняття відповідних законодавчих
актів". Ще й таких
підставах, що це рішення було прийнято до набуття чинності Закону України N 4 90-V, від 19.12.2006 „Про внесення змін
до Земельного кодексу України щодо заборони продажу земель
сільськогосподарського призначення до прийняття відповідних законодавчих
актів" а, відповідно до чинного законодавства, закон зворотної сили не
має. Стаття 58 Конституції
України прямо вказує, що „закони та інші нормативно правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом"якшують або скасовують
відповідальність особи"

Позивачем було
надано у судове засідання Висновок науково-правової експертизи при Інституті
держави і права НАН України від 26.02.2007
року № 126/37-е
щодо роз"снення змісту та порядку застосування на практиці положень

Закону України від 19 грудня 2006 р. „Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо заборони
продажу земель сільськогосподарського призначення до прийняття відповідних
законодавчих актів".

Відповідно до ст. 86 ч. 2 КАС .України висновок експертизи не має для суду наперед
встановленого значення, тому підлягає перевірці й оцінці, яка має ґрунтуватися
на всебічному, повному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи у
сукупності.

Суд, при
ознайомленні із Висновком № 126/37-е від
26.02.2007, що залучений до матеріалів адміністративної справи,
встановив відповідність його змісту вимогам нормативно-правових актів,
та правильність застосування правових норм та методів дослідження.

У судовому засідання
достовірно встановлено, що Позивач зверталась до Відповідача із заявою від 02.03.2007 року про надання
висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки,
цільове призначення якої змінюється з „ведення особистого селянського
господарства" на „для будівництва та обслуговування жилого будинку" в
с. Ревне Бориспільського району Київської області та висновку про наявні
обмеження на використання вищезгаданої земельної ділянки. Встановлено також, що
на лист Позивача відповідач надав відповідь листом від 06.03.2007 року за № 191, у якому зазначив, що
Бориспільській районний відділ земельних ресурсів вважає за неможливе вирішення
питання зміни цільового використання вищезазначеної земельної ділянки, що
перебуває в власності Позивача (державний акт на право власності на землю ЯД №714538) із земель для
ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва та
обслуговування жилого будинку до зняття Верховною Радою України мораторію
(заборони) на купівлю-продаж та зміну цільового призначення (використання)
земельних ділянок виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток
(паїв) для ведення особистого селянського господарства.

Суд не має сумнівів,
що Позивачем було надано Відповідачу всі необхідні документи, із яких
Відповідач мав докази того факту, що вказана земельна ділянка, кадастровий
номер :01:006:0008,
набувалася Позивачем на підставі цивільно-правової угоди - шляхом придбання за договором купівлі
продажу земельної ділянки від 10
листопада 2006 року № 938 6, що посвідчується
Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №714538 від 22.12.2006 року та зобов'язаний
був виконати рішення Ревненської сільської ради Бориспільського району
Київської області № 148-8-6 від 22 грудня 2006 року про надання дозволу на зміну цільового призначення
даної земельної ділянки.

Судом також взятий
до уваги Висновок науково-правової експертизи при Інституті держави і права НАН
України від 26.02.2007 року № 126/37-е щодо роз'яснення змісту та порядку
застосування на практиці положень Закону України від 19 грудня 2006 р. „Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо
заборони продажу земель сільськогосподарського призначення до прийняття
відповідних законодавчих актів".

Судом встановлено,
що Відповідач помилково застосував положення Закону України N 4 90-V, від 19.12.2006 „Про внесення змін
до Земельного кодексу України щодо заборони продажу земель
сільськогосподарського призначення до прийняття відповідних законодавчих
актів".

Керуючись ст. 19 ч. 2, ст. 71,
86, 158-160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати
Відповідача вчинити всі передбачені чинним законодавством України дії що до
зміни цільового призначення земельної ділянки, кадастровий номер :01:006:0008, загальною
площею 2,0100 га, яка
належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Договору
купівлі-продажу земельної ділянки від 10
листопада 2006 року № 9386, що посвідчується
Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №714538 від 22.12.2006 року й розташована
за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Ревне, в тому числі:

- надати висновок про погодження проекту
землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої
змінюється з „ведення особистого

селянського господарства" на „для
будівництва та обслуговування жилого будинку" в сі Ревне Бориспільського
району Київської області, кадастровий номер :01:006:0008, загальною площею 2,0100 га, яка належить
Позивачу на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 10 листопада 2006 року № 9386, що посвідчується
Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №714538 від 22.12.2006.

надати висновок про
наявні обмеження на використання вищезгаданої земельної ділянки, кадастровий
номер :01:006:0008,
загальною площею 2,0100 га, яка
належить Позивачу на праві приватної власності на підставі Договору
купівлі-продажу земельної ділянки від 10
листопада 2006 року № 9386, що посвідчується
Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №714538 від 22.12.2006 року й розташована
за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Ревне.

Стягнути з Відповідача на користь
Позивача сплачену суму судових витрат та держмита.

Постанова може бути
оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський
міськрайонний суд протягом 10
днів з дня проголошення постанови
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження з подальшою подачею апеляційної
скарги протягом 20 днів з дня подачі заяви про
апеляційне оскарження.