Справа № 2-а-40/2008
Суддя: Тіміргазін Е.Р.
Дата ухвалення: 2008-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-40/2008
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 липня 2008 року Каховський
міськрайонний суд Херсонської області

у складі: судді Тіміргазіна Е.Р.

при секретарі Боруль А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до
регіонального управління департаменту САТ ДПА у Херсонській області, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання дій співробітників відповідача незаконними,

В С Т А Н О В И В:

24.12.2007р.
ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 06.08.2007р. представники відповідача
намагалися здійснити виїзну перевірку його підприємницької діяльності, для чого
з'явилися до належного йому магазину на території автостанції по вул.
Мелітопольській м. Каховки. За викликом продавця приїхав до магазину зі
своїм представником - ОСОБА_4. Податкові
інспектори направлення на перевірку і копії наказу керівника податкового
органу, якого взагалі при собі не мали, не вручили. За цих обставин до
проведення перевірки податківців не допустив, примусивши їх залишити приміщення
магазину, запропонувавши скласти відповідний акт, однак вони більше не
повернулися. Ніяких актів в його та продавця ОСОБА_5 присутності не складалися,
тому акт перевірки №210381, акт відмови від підписання матеріалів перевірки №4,
припис (всі перелічені документи датовані 06.08.2007р.), вважає недійсними.
Просив суд визнати дії відповідача незаконними.

В
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 заявлені вимоги доповнив: крім
заявленої вимоги додатково просив визнати акт перевірки №210381 від
06.08.2007р., рішення №2 від 20.08.2007р. про накладення фінансових
санкцій недійсними.

ОСОБА_1
зайняв аналогічну позицію.

Представник
відповідача Радіонова Н.І. позов не визнала. Пояснила, що згідно Указу
Президента України від 11.07.2001р. №5102001 на ДПА України покладені функції
із забезпечення реалізації державної політики у сфері контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів. На виконання вказаного
Указу Президента України у складі ДПА України за постановою Кабінету Міністрів
України від 07.08.2001р. №940 створено самостійний спеціальний підрозділ -
Департамент контролю за виробництвом і обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів, реорганізований в 2007р. (далі-Департамент). За наказом ДПА
України від 10.02.2007. №71 регіональні управління Департаменту виконують
функцію в тому числі і з контролю за виробництвом та обігом алкогольних напоїв
та тютюнових виробів. Перевірка підприємницької діяльності позивача проводилася
працівниками регіонального відділення Департаменту у відповідності до наказу
ДПА України від 14.08.2002р. №388ДСК, яким затверджена форма акту перевірки,
додатків до нього, посвідчення на проведення перевірки. За результатами
перевірки за виявлені порушення було прийняте рішення начальником регіонального
управління Департаменту про застосування до позивача фінансових санкцій. Крім
цього зазначила, що проводилася перевірка дотримання вимог ліцензованого виду
діяльності, що не належить до податкового законодавства. Стосовно висунутої
представником позивача вимоги про визнання акту перевірки недійсним пояснила,
що оспорюваний акт перевірки є лише носієм інформації про правопорушення та не
носить обов'язковий характер індивідуальної чи загальної дії. Просила в
задоволенні позову відмовити.

Залучена
до участі в справі у якості співвідповідача за ухвалою Господарського суду
Херсонської області від 14.02.2008р. (а.с.52-53) головний державний
ревізор-інспектор ОСОБА_2. РУ Департаменту пояснила, що дійсно 06.08.2007р.
прийшли до магазину приватного підприємця ОСОБА_1 в м. Каховка з метою планової
перевірки дотримання вимог здійснення ліцензованого виду підприємницької
діяльності, продавцю відразу показали свої службові посвідчення. Остання
продала пачку цигарок «BOND» та
пляшку горілки, оплату провела через реєстратор розрахункових операцій.
Ліцензію на торгівлю алкогольними напоями пред'явити відмовилася. Акт перевірки
складався в приміщенні магазину, від його отримування ОСОБА_1 відмовився.
Позицію Н.І.Радіонової підтримала.

ОСОБА_3,
головний державний ревізор-інспектор РУ Департаменту, залучена до участі в
справі у якості співвідповідача за ухвалою Господарського суду Херсонської
області від 14.02.2008р. (а.с.52-53), зайняла аналогічну позицію, підтвердивши,
що дійсно 06.08.2007р. проводили планову перевірку ПП ОСОБА_1, від підпису акту
перевірки останній відмовився. Також просила в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши
пояснення сторін, їх представників, свідків, суд встановив наступне.

Між сторонами по
справі склалися адміністративно - правові відносини, які регулюються Законом України «Про державну податкову
службу в Україні» №509- ХІІ від 04.12.1990 року (надалі ЗУ №509) в ч.2 і ч. 4 ст.11-1 якого зазначено, що планова виїзна перевірка проводиться за сукупними показниками
фінансово-господарської діяльності платника податків за письмовим рішенням
керівника відповідного органу державної податкової служби не частіше одного
разу на календарний рік.

Згідно
ч.1 п.1 ст.11-2 ЗУ №509 посадові особи органу
державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або
позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення,
визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику
податків під розписку:

1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його
видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або
позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади,
звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які
проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності
підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою
органу державної податкової служби.

Судом
встановлено, що підприємець ОСОБА_1, як
платник податків - фізична особа - підприємець, зареєстрований виконкомом Каховської міської ради 24.11.1998р.

27.07.2007р. ОСОБА_1 на ім'я начальника РУ Департаменту надіслав заяву про видачу
ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (а.с.43), яку
отримав 15.08.2007р., остання дійсна з 09.08.2007р. по 09.08.2008р. (а.с.46).

Кошти
за вказану ліцензію
були сплачені 27.07.2008р.

Начальником РУ Департаменту 27.07.2007р. був затверджений
графік проведення контрольних перевірок суб'єктів підприємницької діяльності на
серпень 2007р., в тому числі і позивача перевіряючими - співвідповідачами.

Останні отримали відповідні посвідчення від 01.08.2007р.
за №№158 та 159 (а.с.16, 15).

Згадані особи в
порушенні ч.4 ст.11-1 ЗУ №509 не надіслали ОСОБА_1 письмове повідомлення не пізніше, ніж за 10 днів до проведення
перевірки із зазначенням дати початку та її закінчення
(доказів протилежного суду представлено не було).

В порушенні ч.1 п.1 ст.11-2 ЗУ №509 не надали ОСОБА_1 під
розписку направлення на перевірку, в якому зазначаються дата початку та дата
закінчення перевірки, підстави (в
посвідченнях, приєднаних до матеріалів справи, період перевірки, її підстави
взагалі не вказані).

Твердження
представника відповідача - Департамента, про те, що зазначений підрозділ ДПА
України в своїй діяльності керується виключно спеціальним Законом, не є
правомірним, оскільки хоча Департамент і є самостійним спеціальним підрозділом,
але ж підпадає під дію ст.11-2 Закону України «Про державну податкову службу в
Україні» від 04.12.1990р. №509 в редакції Закону України від 25.03.2005р.
№2505, оскільки є структурним підрозділом ДПА України.

Свідок
ОСОБА_6 розповіла, що 06.08.2007р. працювала стажером продавця в магазині ПП
ОСОБА_1. Від ОСОБА_5, продавця цього магазину, знала, що реалізація горілчаних
напоїв тимчасово призупинена до отримання нової ліцензії, однак продала пачку
цигарок та пляшку горілки, реалізацію провела через РРО. ОСОБА_5 горілку у
покупця забрала, гроші йому повернула.

Свідок
ОСОБА_5 підтвердила пояснення ОСОБА_6. Доповнила, що дійсно попереджала її, яка
в той час працювала стажером продавця, про те, що продаж горілчаних виробів
поки що неможливий. Коли перебувала в підсобному приміщенні, почула, що остання
продала цигарки та горілку, після чого забрала у покупця пляшку горілки назад,
цигарки покупець взагалі на забрав, гроші йому повернула. Вибитий ОСОБА_6
касовий чек пізніше анулювала.

Свідок
ОСОБА_7 розповів, що 06.08.2007р. перебував в магазині ПП ОСОБА_1. Бачив, як
одна з продавщиць хотіла продати пачку цигарок та пляшку горілки одному з
покупців, а інша продавщиця цю пляшку вихопила у нього з рук та повернула
гроші.

За
вказаних обставин не можна визнати обґрунтованим та правомірним твердження
відповідачів про порушення умов здійснення ліцензованого виду підприємницької
діяльності позивачем та накладення на нього фінансових санкцій, оскільки факт
продажу алкогольних напоїв продавцем останнього не знайшов свого підтвердження
- товар залишився в магазині, гроші повернуті покупцеві і в касу магазину не
поступили, що підтвердили свідки. Крім цього, вказана касова операція в той же
день була анульована, що підтверджується відповідним актом (а.с.42).

Стосовно
вимоги позивача та його представника ОСОБА_4 про визнання акту перевірки
№210381 від 06.08.2007р. недійсним суд вважає необхідним погодитися з позицією
представника відповідача і зазначити, що сам по собі цей документ не тягне
жодного негативного наслідку для ОСОБА_1, а фіксує лише факт наявного на думку
податківців порушення діючого законодавства, нормативного характеру не носить,
тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11-1, 11-2 Закону
України «Про державну податкову службу в Україні», Указом Президента України від
11.07.2001р. №5102001, постановою
Кабінету Міністрів України від 07.08.2001р. №940, наказами ДПА України від 10.02.2007р. №71, від
14.08.2002р. №388ДСК, ст.ст.
2, 3, 6, 9, 11, 15 ч.1, 17 п.1, 71,70, 104, 105, 159,160-163,167 КАС
України, суд -

П
О С Т А Н О В И В:

Адміністративний
позов приватного підприємця ОСОБА_1 до регіонального управління департаменту
САТ ДПА у Херсонській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дій співробітників
відповідача незаконними задовольнити частково.

Визнати
дії співробітників регіонального управління департаменту САТ ДПА у Херсонській
області головного державного ревізора-інспектора ОСОБА_2 та головного
державного ревізора-інспектора ОСОБА_3 при проведенні внепланової перевірки
06.08.2007р. приватного підприємця ОСОБА_1 незаконними, прийняте рішення
№2 від 20.08.2007р. про накладення штрафу в сумі 1700грн. недійсним,
в іншій частині позову відмовити.

Заява про
апеляційне оскарження постанови суду подається до Одеського апеляційного
адміністративного суду через Каховський міськрайонний суд протягом 10 днів з
дня проголошення постанови, а в разі складання постанови у повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня
складання в повному обсязі, з одночасним направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна
скарга на постанову суду подається протягом 20 днів після подання заяви на апеляційне
оскарження.

Відповідно до ч.5 ст.186 КАС України
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: