Справа № 22-а-5654/2008
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2008-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 липня 2008
року справа
№ 22-а-5654/08

зал судового засідання у приміщенні
суду за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Василенко Л.А.

Старосуда
М.І.

при секретарі судового засідання

Чуріковій Я.О.

за участю представників:

від позивача:

ОСОБА_1 - особисто

від відповідача:

не з”явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку ради

на постанову Пролетарського районного суду Донецької
області

від

23 квітня 2008
року

по адміністративній справі

№ 2-а-260/08 (суддя
Панас Н.Л.)

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці
та соціального захисту населення Пролетарської районної у м. Донецьку ради

про

стягнення разової грошової допомоги до 5 травня

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Пролетарського районного суду
м. Донецька від 23 квітня 2008 року
позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення Пролетарської районної у м. Донецьку
ради про стягнення разової грошової
допомоги до 9 травня задоволені, стягнуто
з Управління праці та соціального захисту населення Пролетарської районної у м.
Донецьку ради за рахунок коштів
державного бюджету на користь ОСОБА_1
суму недоотриманої разової грошової допомоги до 9 травня за 2007 рік у
розмірі 2030 грн. 30 коп. Позовні вимоги
стосовно стягнення разової грошової допомоги до 9 травня за 2008 рік
не були вирішені судом першої
інстанції.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та просить справу розглянути без участі його
представника.

Позивач під час апеляційного розгляду
справи проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив постанову суду першої інстанції залишити
без змін.

Сторони повідомлені належним чином про
дату, час та місце розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1, яке
видане 3 квітня 1997 року
(арк. справи 6).

Правовий статус ветеранів війни визначає
Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від
22 жовтня 1993 року № 3551-12, розділом 3 якого визначені пільги ветеранам
війни та гарантії їх соціального захисту. Стаття 12 цього Закону передбачає
пільги учасникам бойових дій.

Приписами статті 12 зазначеного Закону встановлено, що
щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у
розмірі, чотирьох мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам війни - у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Фінансування витрат, пов'язаних з
введенням в дію цього Закону, відповідно до статті 17 здійснюється за рахунок
коштів державного та місцевого бюджетів, а виплату разової грошової допомоги до
5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, відповідно до
статті 17-1 даного Закону здійснюють органи праці та соціального захисту
населення.

Колегія суддів погоджує висновок суду
першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення щорічної
допомоги за 2007 рік. Але судом помилково стягнуто з відповідача
разову грошову допомогу у розмірі 2030 грн. 30 коп., оскільки мінімальна пенсія
за віком у 2007 році для зазначеної категорії осіб складала 410 грн. 06 коп.,
що встановлено ст. 62 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007
рік”, то розмір щорічної грошової
допомоги повинен складати 2050грн. 30
коп. (410,06х5). Враховуючи, що позивачу
була виплачена грошова допомога у розмірі 280 грн. 00 коп., що підтверджується
відповідною довідкою № 659 від
17.03.2008 року (арк. справи 5), то
стягненню підлягає 1770 грн. 30 коп.

Колегія судів вважає, що скаржником не
наведено доводів, які могли б бути підставою для скасування чи зміни судового
рішення. Колегія суддів не приймає посилання Управління на виплату грошової
допомоги, виходячи із розміру встановленого Законом України „Про Державний
бюджет України на 2007 рік”, з огляду на те, що пунктом 1 Рішення
Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 визнані такими,
що не відповідають Конституції України, серед інших, положення статті 29 Закону
України „Про державний бюджет України на 2007 рік”. Колегія суддів зазначає, що
право позивача є конституційною гарантією, і не може бути обмежене сумою
коштів, які знаходяться у розпорядника, тому стягнення здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України, а не
з Управління.

Стосовно виплати щорічної разової
грошової допомоги за 2008 рік,
колегія суддів зазначає, що пунктом 2 Рішення Конституційного Суду
України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають
Конституції України, серед інших, положення пункту 20 розділу П Закону України „Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” стосовно
виплати щорічної разової допомоги, зокрема, учасникам бойових дій.

Оскільки мінімальна пенсія за віком на час звернення позивача до суду (24 березня 2008 року) та на час
здійснення виплати для зазначеної
категорії осіб складала 470 грн., що встановлено ст. 58 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України”, то розмір
щорічної грошової допомоги повинен
складати 2350 грн. (470х5), саме
зазначену суму позивач має право
отримати. Але враховуючи, що на момент
звернення до суду термін виплати не настав, то колегія суддів
вважає, що позовні вимоги щодо стягнення
з відповідача за рахунок коштів Державного бюджету України щорічної
разової допомоги до 5 травня
за 2008 рік не
підлягають задоволенню.

Враховуючи зазначене, судом першої
інстанції невірно застосовано норми матеріального права та процесуального
права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає
необхідним скасувати постанову суду першої інстанції в частині визначення
розміру стягнення суми щорічної грошової допомоги за 2007 рік.

Керуючись статтями 24, 167, 184, 195,
196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т
А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення Пролетарської районної у м. Донецьку ради на
постанову Пролетарського районного суду м. Донецька від 23 квітня
2008 року у справі № 2-а-260/08 -
задовольнити частково.

Постанову Пролетарського районного суду у м. Донецька від 23 квітня 2008 року у справі № 2-а-260/08 - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення Пролетарської районної у м. Донецьку ради за рахунок коштів Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 недоплачену разову
грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за
2007 рік у розмірі 1770 грн.30
коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Вступна та резолютивна частини
постанови прийняті у нарадчій кімнаті та
проголошені у судовому засіданні 10 липня
2008 року. Ухвала у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 10 липня
2008 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді:
Л.А. Василенко

М.І. Старосуд

З
оригіналом згідно:

Суддя
Р.Ф. Ханова