Справа № 2-а-3/2007
Суддя: Кущ Т.М.
Дата ухвалення: 2007-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-3/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2007 року смт
Розівка

Розівський
районний суд Запорізької області в складі:

головуючого
судді Кущ Т.М.,

при
секретарі судового засідання Шепель Т.А.,

з
участю: позивача ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі
Розівського районного суду Запорізької області адміністративну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Куйбишевської міжрайонної державної податкової
інспекції Запорізької області про скасування рішення Куйбишевської МДПІ про
нарахування ОСОБА_1. податкового зобов'язання, -

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2007 року позовна
заява надійшла до Розівського районного суду Запорізької області.

Позивач ОСОБА_1. у заяві вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати
ОСОБА_2., після якої вона успадкувала майно, до якого входить право на земельну
частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП „ім.
Фрунзе" Волноваського району Донецької області, що належав померлій на
підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1, виданого
Волноваською районною державною адміністрацією Донецької області 31 січня 1997 року та
зареєстрованого 10 лютого 1997 року в Книзі
реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №429, про що видане
свідоцтво про право на спадщину за законом НОМЕР_2. В натурі
зазначеного майна на момент успадкування не визначено. У зв'язку з цим ОСОБА_1.
в установленому законодавством порядку подала до Куйбишевської міжрайонної
державної податкової інспекції Запорізької області (далі за текстом - Куйбишевська
МДПІ) декларацію про доходи, одержані за 2005
рік. Проте 02 червня 2006 року позивач
отримала податкове повідомлення від 24
травня 2006 року №/0 про визначення
податкового зобов'язання у сумі 6462
грн. 04 коп. у
зв'язку з успадкуванням права на земельну частку (пай), та була зобов'язана
його сплатити в тридцятиденний строк з дня отримання повідомлення. Позивач
ОСОБА_1. вважає, що нарахування Куйбишевською МДТП податкового зобов'язання у
сумі 6462 грн. 04 коп. не має законних підстав, оскільки Законом України „Про
податок з доходів фізичних осіб" серед об'єктів оподаткування об'єкт
спадщини у вигляді права на земельну частку (пай) не зазначений.

За таких обставин позивач ОСОБА_1. вимушена була
звернутися до суду з відповідним позовом до Куйбишевської МДПІ і просить
скасувати рішення відповідача про нарахування їй податкового зобов'язання в
сумі 6462 грн. 04 коп..

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1. підтримала заявлені
вимоги по тих підставах, які нею були вказані у позовній заяві. Крім того,
позивач пояснила, що не є а ні членом КСП „ім. Фрунзе", а ні засновником СТОВ
„Зачатівське", як правонаступника вказаного КСП. До цього часу вона не
реалізувала права витребувати майно в натурі.

Відповідач був повідомлений про час і місце судового засідання
належним чином. В судовому засіданні задоволено клопотання відповідача - Куйбишевської
МДПІ, про розгляд справи за відсутності її представника.

2

Відповідач надав до справи письмові заперечення проти
позову, в яких вказав, що порядок оподаткування одержуваних громадянами доходів
у вигляді об'єктів спадщини встановлено ст. 13 Закону України від 22
травня 2003 р. № 889 „Про податок з
доходів фізичних осіб" (далі за текстом - Закон) .
Відповідно до абзацу „в" п. 13.1
ст. 13 Закону
право на земельну частку (пай) підпадає під визначення об'єкту комерційної
власності та відповідно до абзацу „в" пп.13.2.1 п.13.2 ст.13 Закону
підлягає оподаткуванню за ставкою п.7.1 ст. 7 Закону (13%
на період 2004-2006 роки)
об'єктів комерційної власності, до яких віднесено корпоративні права,
успадкованих будь-якими особами незалежно від ступеня їх споріднення з
спадкодавцем. Оскільки позивачем ОСОБА_1 у 2005 році одержано у спадщину земельний сертифікат - майнове право,
яке з метою оподаткування розглядається як об'єкт комерційної власності поряд з
корпоративним правом, а не державний акт на право власності на землю, то вона
зобов'язана до 01 квітня 2006 року подати до
Куйбишевської МДПІ річну декларацію, в якій зазначити вартість такого
успадкованого земельного сертифіката та сплатити з неї податок з доходів
фізичних осіб за ставкою 13%.
Відповідач вважає правомірним нарахування ОСОБА_1. податкового зобов'язання
з прибуткового податку в сумі 6462
грн. 04 коп..

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

За свідоцтвом про право на спадщину за законом НОМЕР_2, виданого 07 листопада 2005 року Розівською
державною нотаріальною конторою Запорізької області, ОСОБА_1. після матері
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, набула
право власності на спадкове майно -
право на земельну частку (пай) вартістю 49 708, 01 грн. у землі, яка перебуває у колективній власності КСП
„ім. Фрунзе" Волноваського району Донецької області, що належав померлій
на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1, виданого
Волноваською районною державною адміністрацією Донецької області 31 січня 1997 року та
зареєстрованого 10 лютого 1997 року в Книзі
реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №429.

ЗО березня 2006
року ОСОБА_1. подала до Куйбишевської МДПІ декларацію про доходи, одержані
з 01 січня по
31 грудня 2005 року, в якій
зазначила вартість такого успадкованого земельного сертифіката, але не сплатила
з неї податок з доходів фізичних осіб.

02 червня 2006 року ОСОБА_1.
отримала податкове повідомлення від 24
травня 2006 року №/0 про визначення
податкового зобов'язання у сумі 6462
грн. 04 коп. у
зв'язку з успадкуванням нею земельного сертифіката, та була зобов'язана його
сплатити в тридцятиденний строк з дня отримання повідомлення.

В абзаці „в" пп.13.2.1 п.13.2 ст.13 Закону України
„Про податок з доходів фізичних осіб" вказано, що оподаткуванню за ставкою
п.7.1 ст.7 цього ж Закону (13%
на період 2004-2006 років)
підлягає вартість об'єктів комерційної власності, у тому числі корпоративних
прав, успадкованих членом сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення.

Позивач ОСОБА_1. є спадкоємцем першого ступеня
спорідненості, як дружина спадкодавця ОСОБА_3..

Відповідно до ст. 17
Розділу X Земельного кодексу України сертифікати на право на
земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими
документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки
(паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Таким чином,
сертифікат на право на земельну частку (пай) засвідчує право вимоги, тобто
майнове право його власника.

Статтями 1,6
Закону України „Про систему оподаткування" передбачено, що ставки
податків та об'єкти оподаткування можуть встановлюватися виключно законами
України про оподаткування. В зв'язку з цим встановлення в будь-який спосіб
об'єктів оподаткування податковою інспекцією суперечить закону.

Сертифікат на право на земельну частку (пай) - майнове право, з
метою оподаткування не можна розглядати як об'єкт комерційної власності поряд з
корпоративним правом, оскільки в ст.13 Закону України „Про податок з доходів
фізичних осіб" наведено вичерпний перелік того, що належить до групи
об'єктів комерційної власності. У пп. „в" п.13.1 ст.13 зазначеного Закону
серед об'єктів комерційної власності не зазначено „майнові права" чи слів
„тощо".

3

На підставі викладеного, керуючись ст. 13 Закону України
„Про податок з доходів фізичних осіб", ст.ст. 11,71,160-163 КАС України, суд
-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Куйбишевської міжрайонної
державної податкової інспекції Запорізької області задовольнити.

Скасувати рішення Куйбишевської міжрайонної державної
податкової інспекції Запорізької області про нарахування ОСОБА_1 податкового
зобов'язання у сумі 6462
грн. 04 коп.
відповідно до податкового повідомлення від 24 травня 2006
року №/0.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний
строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку,
передбаченому ч.5 ст. 186
КАС України.