Справа № 22А-0333/2007
Суддя: Сліпченко О.І.
Дата ухвалення: 2007-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №22А-0333/2007 Головуючий
в 1 інстанції Мельник
14, 36, 37 Доповідач
в 2 інстанції Сліпченко О.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
вересня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого
Сліпченка О.І, суддів: Голуб С.А., Мережко М.В,. при секретарі Сторожук І.П.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за
апеляційною скаргою Головурівської сільської ради на постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2006 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Головурівської
сільської ради, Бориспільської державної адміністрації, садівничого товариства
„Парус" та ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на
предмет спору -товариство індивідуальних забудовників „Затока", про
визнання протиправними дій колишнього голови правління садівничого товариства
„Парус" ОСОБА_4, пов'язаних з його зверненням до Головурівської сільської
ради з заявою про прийняття в запас земельної ділянки площею 7 га, що
перебувала у користуванні садівничого товариства „Парус", про визнання
недійсними та скасування рішень Головурівської сільської ради №17-5-ХХШ від 1
жовтня 1998 року, №669-28-ІУ від 20 липня 2005 року, №812-35-ГУ від 1 березня
2006 року.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія
суддів

встановила:

В квітні
2006 року ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись до суду з вказаним позовом,
вимоги якого обґрунтовували тим, що на підставі рішення загальних зборів членів
СТ „Парус", що відбулись 23 липня 2005 року, були прийняті в члени цього
садівничого товариства. Цим же рішенням загальних зборів членів СТ „Парус"
в їх користування були виділені земельні ділянки ІНФОРМАЦІЯ_1 площею 0,12 га -
кожна. В лютому 2006 року позивачі звернулись до Головурівської сільської ради
з заявами про надання дозволу на приватизацію земельних ділянок. Рішенням
№812-35-ІУ від 1 березня 2006 року у задоволенні вимог, викладених в заявах,
Головурівська сільська рада відмовила, керувалась тим, що земельні ділянки, на
приватизацію яких ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 просили надати дозвіл, перебували
в запасі сільської ради, право СТ „Парус" на користування ними було
припинено рішеннями Головурівської сільської ради №17-5-ХХШ від 1 жовтня 1998
року та №669-28-ІУ від 20 липня 2005 року.

Прийняті
Головурівською сільською радою рішення №17-5-ХХШ від 1 жовтня 1998 року та
№669-28-ІУ від 20 липня 2005 року позивачі вважають протиправними. Обґрунтовують
це тим, що припинення права СТ „Парус" на користування земельною ділянкою
площею 7 га, до складу якої входили, зокрема, земельні ділянки ІНФОРМАЦІЯ_1,

відбулось з
порушенням чинного на той час законодавства: на підставі заяви колишнього
голови садівничого товариства ОСОБА_5, який діяв поза межами повноважень,
передбачених статутом СТ „Парус".

У
зв'язку з цим, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 просили суд рішення Головурівської
сільської ради №17-5-ХХШ від 1 жовтня 1998 року, №669-28-ІУ від 20 липня 2005
року та №812-35-ІУ від 1 березня 2006 року визнати недійсними, їх скасувати.

Зобов'язати
Головурівську сільську раду надати їм дозвіл на приватизацію виділених у
користування земельних ділянок.

У
судових засіданнях позивачі дізнались про те, що розпорядженням №228 від 29
травня 1998 року Бориспільська районна державна адміністрація зареєструвала
зміни до статуту СТ „Парус", зміст яких полягав у тому, що розмір площі
земельної ділянки, яка перебувала у користуванні садівничого товариства, був
зменшений з 26,3 до 19,3 га. Спірна земельна ділянка площею 7 га ввійшла до
складу землі, переданої у користування СТ „Затока", в подальшому
реорганізованого у ТІЗ „Затока". Погодження місця її розташування було
затверджено рішеннями Головурівської сільської ради №375/18-ХХІУ від 9 липня

2004
року, №400/19-XXTV та №401-XXIV від 29
липня 2004 року, №570-ХХІУ від 25 квітня року та №36-2-V від 10 травня 2006 року.

Посилаючись
на те, що спірна земельна ділянка була передана у користування ЗІТ
„Затока" без попереднього припинення права СТ „Парус" на користування
нею, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 предмет пред'явленого позову уточнили: крім
заявлених раніше вимог просили суд визнати недійсними та скасувати
розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації №228 від 29
травня 1998 року, рішення Головурівської сільської ради №375/18-ХХІУ від 9
липня 2004 року, №400/19-ХХГУ та №401-XXTV від 29 липня
2004 року, №570-ХХІУ від 25 квітня 2005 року та №36-2-У від 10 травня 2006
року.

Постановою
Бориспільського міськрайонного суду від 18 грудня 2006 року адміністративний
позов ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задоволений. Дії колишнього голови правління
СТ ,Дарус" ОСОБА_5, пов'язані з його зверненням до Головурівської
сільської ради з заявою про прийняття в запас земельної ділянки площею 7 га, що
перебувала у користуванні садівничого товариства, визнані протиправними.

Визнані
недійсними та скасовані рішення Головурівської сільської ради №17-5-ХХШ від 1
жовтня 1998 року, №669-28-ІУ від 20 липня 2005 року та №812-35-ІУ від 1 березня

2006 року, №375/18-ХХІУ від 9
липня 2004 року, №400/19-ХХІУ та №401-ХХГУ від

29 липня 2004 року, №570-ХХГУ від 25 квітня 2005 року та №36-2-У від 10
травня 2006 року.

Зобов'язано Головурівську сільську раду надати позивачам дозвіл на
приватизацію

земельних ділянок, що їм належать та знаходяться на території СТ
„Парус".

Визнано
недійсним та скасовано розпорядження Бориспільської районної державної
адміністрації №228 від 29 травня 1998 року.

В
апеляційній скарзі Головурівська сільська рада просить постанову суду
скасувати, прийняти нову, якою відмовити ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у задоволенні
заявленого ними адмінстративного позову.

Посилається
на те, що, приймаючи оскаржувану постанову, суд не звернув увагу на те, що
голова правління СТ „Парус" ОСОБА_4 не є суб'єктом владних повноважень. За­конність
вчинених ним дій, включаючи подачу до Головурівської сільської ради заяви про
прийняття в запас спірної земельної ділянки, може досліджуватись лише за
правилами ци-

вільного
судочинства. Крім того, розглянувши цю вимогу, суд припустився порушення ч.3
ст.21 КАС України, у відповідності до якої об'єднання в одне провадження
кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, не
допускається.

Висновок
суду про відсутність у ОСОБА_5 повноважень на подачу від імені СТ „Парус"
заяви про відмову від користування спірною земельною ділянкою не грунтується на
положеннях статуту садівничого товариства, є наслідком неналежної оцінки
протоколу роз­ширеного засідання загальних зборів членів СТ „Парус", що
відбулись 15 вересня 1998 року. Протокол загальних зборів членів садівничого
товариства від 4 квітня 1997 року, з якого вба­чається згода членів товариства
про відмову від користування спірною землею, у судовому засіданні взагалі не
досліджувався. У зв'язку з цим, суд дійшов хибного висновку про те, що подача
колишнім головою правління СТ „Парус" ОСОБА_4 заяви про відмову від
користування необробленою землею порушила та продовжує порушувати права членів
са­дівничого товариства. Такий висновок суду апелянт спростовує також тим, що
протягом 7-ми років з дня припинення права користування спірною земельною
ділянкою жодний з членів товариства законність поданої заяви про передачу землі
в запас місцевої ради не оспорював. З часу прийняття Головурівською сільською
радою рішення №17-5-ХХШ від 1 жовтня 1998 року спливли передбачені законом
строки позовної давності.

На
наведені доводи апеляційної скарги представник позивачів ОСОБА_6 подав
заперечення, в яких просить апеляційну скаргу відхилити, постанову
Борипсільського міськрайонного суду від 8 грудня 2006 року залишити без змін.
Вважає, що підстави для її скасування відсутні: суд дослідив всі подані
сторонами по спору докази, повно встановив обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. В обгрунтування цього посилається на те, що в
матеріалах справи достатньо письмових доказів, які свідчать про те, що право
користування земельною ділянкою площею 7 га
у СТ „Парус,, не припинилось, садівниче товариство продовжує сплачувати
податок. Акт про передачу спірної землі не складався, Головурівській сільській
раді вона не передавалась.

Інші
учасники судового процесу свої заперечення на викладені вище доводи апеляційної
скарги до апеляційного суду не подали.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоленню з таких підстав.

У
відповідності до ч.ч.1 та 2 ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути
законним та обгрунтованим. Законним воно вважається тоді, коли ухвалене у
відповідності до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального
права.

Задовольняючи
адміністративний позов ОСОБА_2. ОСОБА_1 та ОСОБА_3, визнаючи недійсними та
скасовуючи оскаржувані рішення Головурівської сільської ради, розпорядження
Бориспільської районної державної адміністрації №228 від 29 травня 1998 року,
суд виходив з того, що колишній голова СТ „Парус" ОСОБА_4 не мав права без
згоди загальних зборів членів товариства подавати до Головурівської сільської
ради заяву про відмову від користування спірною земельною ділянкою.
Головурівська сільська рада повноваження ОСОБА_5 не перевірила, припинила право
СТ „Парус" на користування земельною ділянкою площею 7 га поза
волевиявлення членів та правління товариства, тим самим порушила вимоги ст.27
ЗК України 1992 року.

При
цьому суд не звернув увагу на п.1 ч.1 ст. З КАС України, в якому міститься
визначення справи адміністративної юрисдикції як переданого на вирішення
адміністративного суду піблічно-правового спору, в якому хоча б однією зі
сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова
чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції
на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З
матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини виникли у зв'язку з
оскарженням членами СТ „Парус" підстав припинення права цього садівничого
товариства на користування земельною ділянкою площею 7 га. Цю земельну ділянку
СТ „Парус" разом з іншою частиною земельної ділянки площею 19,3 га
отримало у користування єдиним масивом на підставі рішення виконавчого комітету
Київської обласної Ради народних депутатів №254 від 27 серпня 1987 року для
розміщення колективних садів на території с Кийлів Бориспільського району в
адміністративних межах Головурівської сільської ради.

Предметом
спору в цій справі є право користування земельними ділянками ІНФОРМАЦІЯ_1,
розташованими на території земельної ділянки, право користування якою
припинилось у СТ „Парус"; відновлення ОСОБА_2, ОСОБА_1та ОСОБА_3
порушеного права зі сторони Головурівської сільської ради та ТІЗ „Затока".
Саме на підставі рішень №17-5-ХХШ від 1 жовтня 1998 року та №669-28-ІУ від 20
липня 2005 року Головурівська сільська рада припинила користування спірною земельною ділянкою, у відповідності до рішень
№570-ХХІУ від 25 квітня 2005 року та №36-2-У від 10 травня 2006 року вчиняє дії
щодо передачі її у користування ТІЗ „Затока": надала дозвіл на підготовку
матеріалів погодження розташування земельної ділянки на місці спірної землі, їх
затвердила. Тобто між даними особами існує спір про право, що в свою чергу
виключає його розгляд в порядку адміністративного судочинства.

У
відповідності до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі,
якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Цього
процесуального обов'язку суд не дотримався, розглянув в провадженні в
адміністративній справі вимоги, що належить вирішувати за правилами цивільного
судочинства. Припустився розгляду цих вимог в одному провадженні з вимогами про
оскарження розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації №228 від
29 травня 1998 року та рішення Головурівської сільської ради №812-35-ІУ від 1
березня 2006 року, законність яких перевіряється в порядку адміністративного
судочинства. Тим самим порушив ч.3 ст.21 КАС України, за правилами якої не
допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належать
розглядати в порядку різного судочинства.

У
зв'язку з цим, постанова суду не може бути залишеною без змін, підлягає
скасуван­ню з підстав невідповідності її вимогам законності. Провадження в
адміністративній справі колегія суддів закриває.

Керуючись п.4
СТ.198, ч.1 ст.203, п.4 ч.1 ст.205 та ст.206 КАС України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Головурівської сільської ради задовольнити частково.

Постанову
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2006 року
скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 до Головурівської сільської ради, Бориспільської державної
адміністрації, садівничого товариства „Парус" та ОСОБА_4, третя особа, яка
не заявляє

самостійні
вимоги на предмет спору - товариство індивідуальних забудовників
"Затока" про визнання протиправними дій колишнього голови правління
садівничого товариства „Парус" ОСОБА_4, пов'язаних з його зверненням до
Головурівського сільської ради з заявою про прийняття в запас земельної ділянки
площею 7 га, що перебувала у користуванні садівничого товариства „Парус , про
визнання недійсними та скасування рішень Головурівської сільської ради
№17-5-ХХШ від 1 жовтня 1998 року, №669-28-ІУ від

20 липня 2005 року та № 812-35-ІУ від 1 березня 2006
року, закрити.

Ухвала
суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця з моменту її проголошення, у разі складення її не в повному
обсязі - протягом місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.