Справа № 2-а-227/2007
Суддя: Рибчинський В.П.
Дата ухвалення: 2007-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-227/2007 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
травня 2007 року Немирівський
районний суд

Вінницької
області

В складі
головуючого судді Рибчинського
В.П.

При
секретарі Горбенко Л.П.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Немирові Справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці
і соціального захисту
населення Немирівської районної
державної адміністрації про
стягнення недоплаченої щорічної
грошової допомоги учаснику війни,-

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2007 року позивачка звернулась з даним позовом
в суд. В якому просить стягнути із відповідача управління праці та соціального
захисту населення Немирівської районної державної адміністрації на її користь
недоплачену одноразову допомогу за 2004, 2005 та 2006 роки в сумі 2250,35 грн.
та просить стягнути з відповідача на її користь витрати за надання її юридичної
допомоги в сумі 50 грн. згідно квитанції юридичної консультації.

Зазначивши, що вона є учасницею війни і відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22
жовтня 1993 року N 3551-ХП її повинна виплачуватись грошова допомога до 5
травня щорічно у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Однак, в супереч
вимогам ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх
соціального захисту» та п. З ст. 22 Конституції України, її грошова допомога за
2004 рік не виплачувалась взагалі, а в 2005-2006 роках виплачено по 50 гривен.

Позивачка в зв'язку з поганим станом здоров'я в судове засідання не
з'явилась, в заяві адресованій суду вказала, що заявлений позов підтримує
повністю, просить справу розглянути в її відсутність.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що
дійсно відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального
захисту» передбачено щорічну одноразову грошову виплату позивачці в розмірі 3-х
мінімальних пенсій за віком. Однак Законами України «Про державний бюджет» на
відповідні роки, а саме 2004 році учасникам війни кошти на одноразову грошову
допомогу взагалі не виділялись, а в 2005-2006 роках її було виділено кошти в
сумі 50 гривень, щорічно. Таким чином відповідно до виділення на ці потреби
коштів і проводилась виплата не тільки позивачці, а і всім іншим учасникам
війни. Тому управління праці та соціального захисту населення Немирівської
райдержадміністрації виплату позивачці здійснило відповідно до діючого
законодавства і заборгованості перед нею немає. Виплатити суму заявленого
позову управління не в змозі в зв'язку з відсутністю коштів, які не передбачено
бюджетом.

Суд заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали
справи, вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав:

Зазначені правовідносини регулюються ч. 5 ст. 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» від 22
жовтня 1993 року N 3551-XII
відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим
орденами і медалями колишнього СРСР за самовіддану працю та бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, виплачується разова
грошова допомога у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком, іншим
учасникам війни - у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до посвідчення НОМЕР_1 ОСОБА_1 являється учасником війни і має
право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни -
учасників війни.

Всупереч п . З ст. 22 Конституції України та вимогам Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993
року N 3551-ХП грошова допомога позивачці була виплачена не в повному обсязі, а
саме в 2004 році не виплачувалась взагалі, в а 2005 - 2006 роках її було
виплачено всього по 50 гривень щорічно.

Враховуючи, що мінімальна пенсія за віком у 2004 році складала 92,45 грн.,
мінімальна пенсія за віком у 2005 році складала 332 грн., мінімальна пенсія за
віком у 2006 році складала 359 грн., тому таким чином, відповідно до Закону
України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» сума
виплат мала б скласти:

2004 рік - 92,45
грн. * 3 = 277,35 грн.

2005
рік - 332 грн.* З = 996 грн.

2006
рік - 359 грн. * 3 = 1077 грн.

Отже за період з 2004 року по 2006 рік позивачці по справі відповідач мав
би виплатити грошової допомоги в сумі 277,35 + 996 + 1077 = 2350 грн. 35 коп.

Відповідно до довідки виданої управлінням праці та соціального захисту
населення Немирівської райдержадміністрації позивачці в 2004 році щорічна
грошова допомога до 5 травня не виплачувалась, в 2005 та 2006 роках позивачці
виплачено по 50 гривень щорічно т.т. 100 гривень.

Таким чином сума
виплати становить :

2350 грн.35 коп.
- 100 грн. = 2250 грн., 35 коп.

Статтею 17-1 Закону України « Про статус ветеранів війни , гарантії їх
соціального захисту» встановлено , що виплата разової грошової допомоги
здійснюється органами праці та соціального захисту населення тому управління
праці та соціального захисту є відповідачем по справі, так як у щорічних
виплатах не виконувала вимог зазначеного закону, отже сума недоплати підлягає
стягненню із управління праці та соціального захисту населення Немирівської
райдержадміністрації.

При цьому суд не може прийняти доводи представника відповідача в частині,
що Законами України «Про державний бюджет України» за відповідні роки
призупинялись дії Законів України стосовно пільг гарантій і компенсацій ,
оскільки це суперечить вимогам ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантій їх соціального захисту», згідно з якою права та пільги для
ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і
законодавством колишнього союзу СРСР не можуть бути скасовані без їх
рівноцінної заміни, нормативні акти органів державної влади та органів
місцевого самоврядування які обмежують право і пільги ветеранів війни,
передбачені цим Законом є недійсними , на що вказав Конституційний Суд України
в своєму Рішенні за № 20 пр/204 від 1 грудня 2006 року визнавши такими, що не
відповідають Конституції України (є неконституційними) деякі положення Закону
України «Про державний бюджет України» за 2004 рік.

Суд вважає, що в частині вимог позивачки щодо стягнення з відповідача на її
користь судових витрат за надання юридичної допомоги в сумі 50 грн. слід
відмовити, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» ветерани війни та особи, на
яких поширюється чинність цього Закону, звільняються від плати за оформлення
документів, юридичні консультації, а також від судових витрат, пов'язаних з
розглядом питань щодо їх соціального захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 14, 17, 17-1, 22 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» від
22.10.1993 року № 3551 -XII, ст.ст. 159 - 163
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити.

Стягнути з управління праці і соціального захисту населення Немирівської
районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 2250 гривень 35 копійок
недоплаченої разової щорічної допомоги учаснику війни.

Стягнути з управління праці і соціального захисту населення Немирівської
районної державної адміністрації на користь держави 3 грн. 40 коп. судового
збору.

В стягненні судових витрат за надання юридичної допомоги Рибалко Любов
Савівні слід відмовити, оскільки вони заявлені безпідставно.

Заяву про
апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом
20 днів після заяви про апеляційне оскарження.