Справа № 22а-692/2007
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2007-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №22а-692/2007
першої інстанції суддя - Хом'якова В.В. Категорія:
Доповідач суддя
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
вересня 2007 року м. Одеса

колегія судців
Одеського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого -Стас Л.В. суддів -
Яковлева
Ю.В., Димерлій О.О.
при секретарі - Вихренко К.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Херсоні на постанову
господарського суду Херсонської області від 8 травня 2007 року по справі за
позовом відкритого акціонерного товариства "Херсонський комбінат
хлібопродуктів" до Державної податкової інспекції у м. Херсоні про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення № /0 від 01.02.2007 року

ВСТАНОВИЛА:

ВАТ
„Херсонський комбінат хлібопродуктів" (позивач) звернулось до
господарського суду з позовом про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні (відповідач) № /0 від
01.02.07 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану
вартість на суму 930 711 грн. 62 коп. та застосування штрафних санкцій у сумі
14 917 грн. 48 коп., посилаючись на
те, що ТОВ було отримано від
контрагентів на всю кількість продукції належним чином оформлені податкові
накладні, продукція була оплачена
підприємством в повному обсязі, в тому
числі з урахуванням суми податку на додану вартість. Враховуючи, що за змістом Закону України від 03.04.1997
р. № 168/98-ВР "Про податок на додану вартість" право на відшкодування
податку на додану вартість виникає лише при фактичній надмірній сплаті податку
на додану вартість, а факт сплати
податку на додану вартість у складі ціни придбання не заперечується
відповідачем, то висновок про порушення
підприємством вимог діючого законодавства не можна вважати обґрунтованим і
достатнім для прийняття рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування.

Державна
податкова інспекція у м. Херсоні
(відповідач) проти позову заперечує,
посилаючись на те, що податкові
повідомлення-рішення ДШ у м. Херсоні від
01.02.2007 року прийняті у відповідності з вимогами пункту 6.1 статті 6 Закону
України від 21.12.2000р. № 2181-Ш 1 "Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та
пункту 3 Порядку направлення органами державної податкової служби України
податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних
(фінансових) санкцій, затвердженого
наказом ДПА України від 21.06.2001р. № 253. Серед контрагентів позивача були
підприємства, які не знаходяться за
юридичною адресою або не зареєстровані як платники ПДВ, тому неможливо перевірити сплату ними податку
до бюджету, отже, такі суб'єкти господарювання, не мали права видавати податкові накладні.

Податковий
кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у
звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг),
вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу)
та основних фондів чи нематеріальних активів,
що підлягають амортизації.

Суми
податку на додану вартість зараховуються до Державного бюджету України, а зараховані суми використовуються у першу
чергу для бюджетного відшкодування ПДВ згідно з цим Законом. Тобто,
законодавцем чітко передбачено,
що однією з обов'язкових підстав включення сум до податкового кредиту з
ПДВ, є сплата цих сум до Державного
бюджету України. Висновок про те, що
відшкодуванню підлягають лише суми, які
були сплачені до бюджету випливає з самої суті поняття податку, його основної функції формування доходів
Державного бюджету України (п.19
ст. 1, ст. 9 Бюджетного кодексу України), а також з поняття платника податку як
особи, яка згідно п.1.3 ст. 1
Закону про ПДВ зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету
податку, що сплачується покупцем.

Постановою
господарського суду Одеської області від 8 травня 2007 року позовні вимоги
задоволено.

В
апеляційній скарзі, Державна податкова
інспекція у м. Херсоні, посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить постанову суду від 8.05. 2007 року скасувати, прийняти нову постанову про відмову в
задоволені позову з підстав,
вищевказаних в запереченні на позов.

Колегія
суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість
постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено, що ВАТ
„Херсонський комбінат хлібопродуктів" є юридичною особою, платником податків. Згідно декларації по
податку на додану вартість, сума, що підлягала бюджетному відшкодуванню
позивачу склала: за листопад 2005 року -1580700 грн., за грудень 2005 року - 1277827 грн., за серпень 2006 року - 2381923 грн., за вересень 2006 року - 3313735 грн.

Податкове
повідомлення-рішення, яке є предметом
спору, було прийнято за висновками акту
перевірки від 30 січня 2007 року. При проведенні посадовими особами ДПІ у м. Херсоні перевірки обгрунтованості
відшкодування податку на додану вартість ВАТ „Херсонський КХП" за
листопад, грудень 2005 року, серпень,
вересень 2006 року було встановлено,
що в листопаді 2005 року позивачем завищено суму бюджетного
відшкодування на 294235 грн.41 коп. Постачальником позивача було ТОВ
„Агротранс" м. Херсон, яке одержувало сільгосппродукцію від ПП
ОСОБА_1 (сума ПДВ 220022 грн.) ПП ОСОБА_1 не знаходиться за своєю юридичною
адресоюАДРЕСА_1фактичне місцезнаходження її невідомо, як доказ наданий акт від 13.11.06, складений оперуповноваженими податкової
міліції. Відповідач повідомив суд про те,
що ПП ОСОБА_1 не звітує до податкового органу з квітня 2006 року.

Також
позивач одержував сою (ПДВ 74213 грн. 31 коп.) від ПП ОСОБА_2 (ЧАДРЕСА_2), який не є виробником продукції, а закупив сільгосппродукцію від ПП
„Прогрес-Плюс" м. Харків, яке не знаходиться в Центральній базі даних.

Податковою
інспекцією було виявлено, що в грудні
2005 року позивачем завищено суму податкового кредиту на 54330 грн. 13 коп.
Одним з постачальників позивача було ТОВ „Альфа-Експорт", яке, в
свою чергу, придбавало продукцію у ПП
ОСОБА_1. (ІПН НОМЕР_1) Сума ПДВ склала 7905 грн. 55 коп.

По
ланцюгу ВАТ „Херсонській комбінат хлібопродуктів" -ТОВ „Агротранс"
м. Херсон -ПП ОСОБА_1 сума ПДВ склала 34665
грн. 08 коп.

В грудні
2005 року позивачем також віднесено до податкового кредиту суму 9333 грн. 67
коп. на підставі податкових накладних № 40 від 13.09.05 на суму 2400 грн., № 41 від 29 вересня 2005 року на суму ПДВ
6340 грн. 87 коп., № 42 від 7 жовтня
2005 року -ПДВ 592 грн. 80 коп., № 42
вересень 2005 року - відображено в податковому обліку будівельні роботи, які були виконані приватним підприємством
„Ерфольг", яке заперечує
взаємовідносини з позивачем в грудні 2005 року,
ПДВ 9333 грн. 67 коп.

Інший
постачальник позивача - ПП. „Агро Капітал" (ПДВ 2425 грн. 83 коп.) не
знаходиться за юридичною адресою м.
Херсон, вул. Декабристів,
17, кв. 15 (акт від
16.12.05), не звітує до податкової
інспекції з листопаду 2005 року.

Також
фахівці ДПІ встановили завищення бюджетного відшкодування в серпні 2006 року на
суму 240634 грн. 82 коп., у вересні 2006
року на 341511 грн. 26 коп. Постачальником позивача була приватний підприємець
ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) сума ПДВ 240634 грн. 82 коп., у вересні 2006 року -341511 грн. 26 коп.
Приватний підприємець не знаходиться за юридичною адресоюАДРЕСА_3, що підтверджується актом складеним
оперуповноваженими податкової міліції від 30.10.06. суду надана копія листа ПП
ОСОБА_4 до податкової інспекції про
втрату документів, які підтверджують
взаємовідносини з позивачем.

Матеріали
справи свідчать, що на час здійснення
господарських операцій з позивачем безпосередні постачальники комбінату -ТОВ
„Агротранс" м. Херсон, ПП ОСОБА_2 (ЧАДРЕСА_2), ТОВ „Альфа-Експорт" (м. Херсон) сплачували податки та звітували до
податкових органів, знаходились за
юридичними адресами, були зареєстровані
платниками податку на додану вартість. Дані суб'єкти господарювання були
посередниками, одержували
сільгосппродукцію від інших підприємств,
які на момент здійснення перевірки вже не знаходились за своєю юридичною
адресою (ПП „Агро-Капітал", ПП
ОСОБА_1) або взагалі не були зареєстровані платником ПДВ -ПП „Прогрес-Плюс"
. Приватний підприємець ОСОБА_3 не
знаходиться за юридичною адресою АДРЕСА_3,
з жовтня 2006 року, але продовжує
звітувати до податкової інспекції з показниками господарської діяльності і
реєстрація її як платника ПДВ не скасована..

Колегія
суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідача відсутні докази того, що ПП "Ерфольг" не мало відносин з
позивачем в грудні 2005 року. ДПІ був надісланий запит до ПП „Ерфольг" про
наявність господарських відносин з позивачем за листопад 2005 року, тоді як будівельно-ремонтні роботи ПП
"Ерфольг" виконувались у вересні-жовтні 2005 року., що підтверджується актами виконаних
робіт, договором підряду з
кошторисом, та іншими первинними
документами.

Таким
чином, позивачем було отримано від
приватних підприємців належнім чином оформлені податкові накладні на всю кількість
продукції, придбаної відповідно до
укладених угод. Постачальники позивача були зареєстровані платниками ПДВ, мали право на видачу податкових накладних.

Тому
судова колегія вважає , що суд першої
інстанції правильно визнав позовні вимоги
обгрунтованими і такими, що підлягаю задоволенню.

Відповідно
до п/п. 7.7.3 ст. 7 Закону про ПДВ, у разі коли за результатам: звітного періоду
сума, визначена згідно з підпунктом
7.7.1 цієї статті, має від'ємне
значення, така сума підлягає
відшкодуванню платнику податку з Державного бюджету України протягом
місяця, наступного після подачі
декларації. Підставою для отримання відшкодування є дані тільки податкової
декларації за звітний період. Посилання відповідача в повідомленні-рішенні на
порушення позивачем п. 1.8 Закону про ПДВ є безпідставним. Пунктом 1.8
ст. 1 цього Закону
встановлено, що бюджети відшкодування -
сума, що підлягає поверненню платнику
податку з бюджету у зв'язку надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом. Стаття 1 зазначеного Закону, визначає лише загальну термінологію, її норми не встановлюють прав та
обов'язків, порядку формування
податкових зобов'язань. Підпунктами 7.7.1 та 7.4.1 ст. 7
Закону про ПДВ передбачено: податковий кредит звітного періоду складається із
сум податків, сплачених, (нарахованих) платником податку у звітному
періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт,
послуг), вартість яких
відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи
нематеріальних активів, що підлягають
амортизації. Закон про ПДВ не забороняє включати до податкового кредиту і суми
нарахованого ПДВ за правилом першої події,
визначеному у п. 7.5 ст. 7 цього Закону. Датою виникнення права
платника податку на податковий кредит вважається (п/п. 7.5.1 Закону про ПДВ)
дата здійснення першої з подій:

- або
дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів
(робіт, послуг);

-
або дата
отримання податкової
накладної, що засвідчує
факт придбання

платником податку товарів (робіт, послуг).

Законом
про ПДВ визначено дві самостійні підстави для виникнення права на податковий
кредит: фактична сплата коштів постачальнику в оплату придбаних товарів
(робіт, послуг), в т.ч.1 ПДВ чи факт отримання податкової
накладної, що засвідчує придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг), в якій зазначено суми
ПДВ, тобто, при нарахуванні податкового кредиту без
фактичної сплати вартості товарів (робіт,
послуг).

При
цьому нормами Закону про ПДВ визначено,
що нарахування податкового кредиту здійснюється лише на підставі
податкової накладної, яка сама по собі є
єдиною і достатньою підставою для нарахування податкового кредиту за умови її
відповідності вимогам законодавства та її виписки особою, що має на це право.

Позивачем
у даному випадку було додержано
встановлений порядок формування податкового кредиту за спірними
господарськими операціями. Фактичне придбання позивачем продукції за укладеними
договорами купівлі - продажу підтверджуються первинними бухгалтерськими
документами, копії яких містяться в
матеріалах справи. Позивач після одержання від постачальника належним чином
оформлених податкових накладних,
відобразив у податковому обліку податковий кредит в сумі ПДВ, сплачений продавцю у складі ціни придбання у
відповідності до вимог п/п. 7.5.1. п. 7.5.
ст. 7 Закону про ПДВ.

Якщо
контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для
позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом
умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні
підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Таким
чином, правильним є посилання суду
першої інстанції на те, що дії позивача
по включенню спірних сум податку на додану вартість до складу податкового
кредиту та декларуванню бюджетного відшкодування, повністю відповідають механізму, визначеному Законом про ПДВ.

З огляду
на зазначені обставини, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої інстанції
ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно встановлені обставини справи
та надана їм правова оцінка, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись
ч. 1 ст.
195, п. 1 ч. 1 ст.
198, ст. 200,
п. 1 ч. 1 ст. 205,
ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у м.
Херсоні - залишити без задоволення.

Постанову
господарського суду Херсонської області від 8 травня 2007 року по справі за
позовом відкритого акціонерного товариства "Херсонський комбінат
хлібопродуктів" до Державної податкової інспекції у м. Херсоні про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення № /0 від 01.02.2007 року-залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає чинності негайно,
однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з дня її оголошення.