Справа № 2-а-3/2008
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2008-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-3/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

«18» липня 2008 року

10 год.
35 хв.

м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд під
головуванням судді Шарапи В.М. за участю
секретаря судового засідання Пилипчук В.Є. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача: Твердий М.К.

третьої особи: Твердий М.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Рівненське обласне бюро технічної
інвентаризації», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача - Головне управління Державного казначейства у
Рівненській області, ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та зобов'язання
видати витяг з реєстру права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання
дій неправомірними та зобов'язання видати витяг з реєстру права власності на
нерухоме майно. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали
позовні вимоги. Пояснили суду, що 17 липня 2007 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про проведення технічної інвентаризації житлового будинку
з гаражами, що знаходиться АДРЕСА_1 та видачу витягу з реєстру прав власності
на нерухоме майно. 23 липня 2007 року подав замовлення №4772 на видачу витягу з
реєстру прав власності. В липні 2007 року позивач отримав лист з Рівненського
обласного бюро технічної інвентаризації № 740, в якому зазначалось, що згідно
проведеного обстеження об'єкта нерухомого майна АДРЕСА_1 було виявлено, що
житлового будинку в наявності немає, а нежитлова будівля використовується як
виробнича і оскільки документів про зміну цільового призначення будівлі в
обласне БТІ замовником не пред'явлено - в технічному паспорті поставлено штамп
«самочинне будівництво». В результаті видати витяг для відчуження житлового
будинку АДРЕСА_1, БТІ не в змозі, оскільки об'єкт «житловий будинок» як
такий, відсутній.

Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, такими,
що порушують та обмежують його права як власника житлового будинку та створюють
передумови для позбавлення його житла. Посилаючись на частину 2 статті 28
Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» позивач вказує на те, що відповідач зобов'язаний надати витяг із
Державного реєстру прав, який містить відомості про зареєстроване право
власності на нерухоме майно, інші речові права, їх обмеження та прізвище, ім'я,
по батькові власника (власників) або назву юридичної особи, про зареєстровані
обмеження щодо речових прав на нерухоме майно та прізвище, ім'я, по батькові
або назву юридичної особи, в інтересах якої вчинено обмеження, виключно особам,
що діють на підставі довіреності, виданої власником власниками) нерухомого
майна, володільцям речових прав, а також особам, в інтересах яких вчинено
обмеження. В листі, яким було відмовлено
йому у видачі витягу, БТІ ніяких посилань на нормативні документи чи
законодавчі акти, як на підставу своєї відмови не вказало, а відтак порушило
статтю 19 Конституції України.

Крім того, позивач та його представник відмову вважають
неправомірною так як будівництво проводилося відповідно до Дозволу на виконання
будівельних робіт № 70 від 6 травня 2003 року виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного
контролю. Після закінчення будівництва 29 квітня 2004 року було видано Акт
державної технічної комісії про готовність закінчених будівництвом об'єктів
садибної забудови до експлуатації № 62. 02 квітня 2004 року Рівненським обласним
БТІ було виготовлено технічний паспорт на
садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1. 03 червня 2004 року
Виконавчим комітетом Білокриницької сільської ради у встановленому законом
порядку було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, будинок
житловий з гаражами, що знаходиться АДРЕСА_1. На підставі вказаного свідоцтва,
07 червня 2004 року позивач зареєстрував право власності на нерухоме майно в КП
„Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації», про що свідчить витяг про
реєстрацію №3782960 від 07.06.2004 року. 26 липня 2007 року Рівненським
обласним БТІ було виготовлено інший технічний паспорт на садибний
(індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, в якому зафіксовано, що ніяка
перебудова об'єкту не проводилася, а відтак вважає, що Рівненським обласним БТІ
в технічному паспорті безпідставно поставлено штамп про самовільне будівництво
та виведено будинок з житлового фонду.

Також позивач і його представник заявляють, що
відповідачем порушуються права позивача як власника володіти, користуватися та
розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, передбачені ст. 319 ЦК України,
- БТІ незаконно та безпідставно прийшло до висновку про зміну цільового
призначення будівлі. Стаття 321 ЦК України встановлює, що право власності є
непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений
у його здійсненні. Також позивач вказує на порушення його житлових прав, передбачених ст. 47 Конституції України,
відповідно до якої кожен має право на
житло та ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі
закону за рішенням суду та ч. З ст.9 Житлового кодексу УРСР, відповідно до якої
ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку,
передбачених законом. Просять задоволити позовні вимоги в повному обсязі,
визнати відмову КП „Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» щодо
видачі позивачу витягу з реєстру права власності на нерухоме майно для
відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 - незаконною та зобов'язати КП
„Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» видати позивачу витяг з
реєстру права власності на нерухоме майно для відчуження житлового будинку, що
знаходиться АДРЕСА_1.

Представник відповідача в
судовому засіданні позов не визнав. Пояснив суду, що при виході на місце для
обстеження приміщення за заявою ОСОБА_1 було встановлено, що будівля АДРЕСА_1 є
нежилим приміщенням, вона використовується для виробничої діяльності. Площа
жилої кімнати зменшилась до 12,6 кв. м. На підставі цього в техпаспорті будівлі
поставлено відмітку «самочинне будівництво». У зв'язку з наведеним видати витяг
для відчуження будівлі неможливо, оскільки об'єкт не є житловим будинком. В
задоволенні позову просить відмовити.

Представник ОСОБА_3 - третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судовому засіданні
пояснив, що між ОСОБА_3 та позивачем існує спір щодо права власності на будівлю
АДРЕСА_1. Дане приміщення побудоване і використовується як виробниче приміщення
- автомайстерня. Про це свідчить висновок експертизи по справі за позовом
ОСОБА_3 до інспекції ДАБК Рівненського району, Рівненської
райдержадміністрації, Білокриницької сільської ради, КП «Рівненське ОБТІ» про
визнання недійсними рішень та дій суб'єкта владних повноважень. Не є житловим
дане приміщення, на думку представника третьої особи, і з огляду на вимоги до
такого приміщення, зазначені в ЦК України.

Представник третьої особи - Головного управління
державного казначейства в Рівненській області в судове засідання не з'явився.
Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої
особи, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих
положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» до
створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування
Державного реєстру у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів
нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.
З врахуванням вимог пункту 1 статті 5 цього Закону відповідач при проведенні
державної реєстрації права власності на нерухоме майно є суб'єктом владних
повноважень.

17 та 23 липня 2007 року до відповідача з письмовою
заявою звернувся ОСОБА_1 з проханням провести технічну інвентаризацію житлового
будинку з гаражами АДРЕСА_1 та його експертну оцінку. Просив також видати витяг
з реєстру прав власності для відчуження будинку. Листом №740 від 27 липня 2007
року відповідач відмовив у видачі витягу для відчуження житлового будинку у
зв'язку з тим, що об'єкт «житловий
будинок» як такий відсутній. Крім того, у відповіді відповідач зазначив про те,
що нежитлова будівля АДРЕСА_1 використовується
як виробнича з житловою кімнатою, площа якої зменшена і складає 12,6 кв.м.
Також вказав, що проведеним обстеженням виявлено, що житлового будинку в
наявності не існує, документів про зміну цільового призначення будівлі
замовником не надано, а тому у технічному паспорті будівлі поставлено штамп
«самочинне будівництво» (а.с. 18, 91, 100).

Такі дії відповідача та відмова у видачі витягу з реєстру
є неправомірними. Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно та їх обмежень» визначено, що технічна інвентаризація -
довідка-характеристика технічного стану об'єктів нерухомого майна, розташованих
на земельній ділянці (будівля, споруда, інше), їх належність, склад та оцінка,
підготовлені бюро технічної інвентаризації в установленому порядку. Частиною 2
статті 8 цього Закону встановлено, що державний реєстратор прав у межах своїх
повноважень надає відомості та витяги з
Державного реєстру прав або відмовляє у наданні таких у встановлених цим
Законом випадках. Статтею 28 даного Закону передбачено, що місцеві органи
державної реєстрації прав зобов'язані надати витяг із Державного реєстру прав,
який містить відомості про зареєстроване право власності на нерухоме майно,
інші речові права, їх обмеження та прізвище, ім'я, по батькові власника
(власників) або назву юридичної особи, про зареєстровані обмеження щодо речових
прав на нерухоме майно та прізвище, ім'я, по батькові або назву юридичної
особи, в інтересах якої вчинено обмеження, виключно особам, що діють на
підставі довіреності, виданої власником (власниками) нерухомого майна,
володільцям речових прав, а також особам, в інтересах яких вчинено. Ні у
письмовій відмові від 27 липня 2007 року на ім'я позивача, ні в судовому
засіданні відповідач не зазначив передбачених Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підстав для відмови у
видачі витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно для відчуження
житлового будинку, а також не навів закону чи іншого нормативного акту, на
підставі якого позивачу було відмовлено у видачі витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно. Тобто, всупереч вимогам частини 2 статті 71
КАС України відповідач не довів правомірності своїх дій та рішення у спірних
правовідносинах.

Крім того, порядок надання витягів з реєстру
прав власності регулюється нормативно-правовими актами міністерств та відомств.
Так, відповідно до підпунктів 5.5, 5.6 пункту 5 Тимчасового положення про
порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N
7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за N
157/6445 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.01.2003 року
№6/5) реєстратор протягом
тридцяти календарних днів з дня реєстрації заяви, без урахування терміну
проведення інвентаризаційних робіт, а також строку
прийняття рішення органами, визначеними пунктом 6.1 цього Положення, надає
витяг з Реєстру прав або приймає рішення про відмову в наданні такого витягу.
Видачі витягу передує проведення інвентаризаційних
робіт. Підпунктом 5.11 пункту 5 цього ж
Тимчасового положення встановлено, що у задоволенні заяви про надання витягу з
Реєстру прав може бути відмовлено, якщо заявник не має права на отримання тих
відомостей з Реєстру прав, які були викладені в його заяві. За змістом даного
положення рішення про відмову у видачі витягу повинен приймати тільки
реєстратор і підставою для відмови у видачі витягу є відсутність у заявника
права на отримання відомостей з реєстру. Ці норми права відповідачем були
порушені, оскільки відмову у видачі витягу прийнято не реєстратором, а КП
«Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» (а.с. 18). Крім того,
підстав відмовити у видачі витягу не було у зв'язку з тим, що позивач є
власником будівлі АДРЕСА_1, тобто особою, яка згідно підпункту 5.1.1 пункту 5
Тимчасового положення має право на отримання витягу (а.с. 4-12). Наведені
обставини спростовують заперечення відповідача проти позову з посиланням на
правомірність своїх дій та рішень у відмові видати позивачу витяг.

Згідно пункту 3.2. Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої
Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики
України від 24 травня 2001 року N 127, зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 10 липня 2001 р. за N 582/5773 наявність самочинного будівництва не є
перешкодою для видачі виготовлених матеріалів замовникові. Пунктом 1.6. цієї ж
Інструкції встановлено, що на житлові будинки, запроектовані, побудовані
(реконструйовані) відповідно до норм СНиП 2.08.01-89, вимоги Державних будівельних
норм (далі - ДБН В.2.2-15-2005) не поширюються. В акті поточних змін по
будинковолодінню АДРЕСА_1, який складено 26 липня 2007 року на підставі зави
позивача про проведення інвентаризації та видачу витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно (а.с. 92-93) зазначено, що проведеним обстеженням
будинковолодіння в присутності замовника виявлено використання будівлі як
виробничої з житловою кімнатою, площа якої зменшена в результаті приведення у
відповідність до ДБН В. 2.2.-15-2005. Тобто, всупереч зазначеному
нормативно-правовому акту при проведенні інвентаризації відповідач неправомірно
застосував до спірної будівлі будівельні норми, які не поширюються на неї,
оскільки будівля проектована та збудована згідно інших норм. Дані обставини
також спростовують доводи відповідача про правомірність його дій при проведенні
технічної інвентаризації та відмові видати позивачу витяг з реєстру прав
власності на нерухоме майно.

За наведених обставин, відмова КП «Рівненське
обласне бюро технічної інвентаризації» у видачі ОСОБА_1 витягу з реєстру права
власності на нерухоме майно для відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 є
неправомірною. Для захисту прав позивача від порушень з боку відповідача
необхідно зобов'язати КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» видати
ОСОБА_1 витяг з реєстру права власності на нерухоме майно для відчуження
житлового будинку АДРЕСА_1 протягом 10 днів з дня набрання постановою суду
законної сили.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Визнати відмову Комунального
підприємства «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» у видачі
ОСОБА_1 витягу з реєстру права власності на нерухоме майно для відчуження
житлового будинку АДРЕСА_1 неправомірною.

Зобов'язати Комунальне підприємство
«Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» видати ОСОБА_1 витяг з
реєстру права власності на нерухоме майно для відчуження житлового будинку
АДРЕСА_1 протягом 10 днів з дня набрання постановою суду законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного
суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне
оскарження подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подана
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова складена в повному обсязі 22 липня 2008 року.

Головуючий:
В.М.Шарапа