Справа № 22-а-940/2008
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

по 1-й інстанції: Білосевич Г.С.
Справа № 22-а-940/08 Кременецький районний суд Тернопільської
ряд.ст.зв. № 48
№
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

12 травня 2008 року м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду

в складі:

головуючого-судді
Олендера І.Я.,

суддів
Заверухи О.Б., Шавеля Р.М.,

при секретарі Соколовській
А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2на ухвали Кременецького
районного суду Тернопільської області від 26 липня та 09 серпня 2007 року по
справі № 2-а-22/07 за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до Кременецької
районної державної адміністрації, Кременецького районного бюро технічної
інвентаризації, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні
позивачів В.Млинівецька сільська рада Кременецького району Тернопільської
області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідачів ОСОБА_3, про визнання нечинним рішення виконавчого комітету
Кременецької районної ради, свідоцтва про право власності і реєстраційного
напису,-

в с т а н о в и л а:

26 липня 2007 року Кременецьким районним судом
Тернопільської області прийнято ухвалу по справі № 2-а-22/07 за
адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до Кременецької районної державної
адміністрації, Кременецького районного бюро технічної інвентаризації, третя
особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів В.Млинівецька
сільська рада Кременецького району Тернопільської області, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_3, про
визнання нечинним рішення виконавчого комітету Кременецької районної ради,
свідоцтва про право власності і реєстраційного напису, якою було відновлено
провадження в іншій справі, що розглядається в порядку цивільного судочинства
та одночасно закрито провадження в даній адміністративній справі.

09 серпня 2007 року Кременецьким районним судом Тернопільської
області прийнято ухвалу по справі № 2-а-22/07 за адміністративним позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2до Кременецької районної державної адміністрації, Кременецького
районного бюро технічної інвентаризації, третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивачів В.Млинівецька сільська рада Кременецького
району Тернопільської області, третя особа без самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів ОСОБА_3, про визнання нечинним рішення
виконавчого комітету Кременецької районної ради, свідоцтва про право власності
і реєстраційного напису, якою було закрито провадження в даній адміністративній
справі.

Прийняту ухвали від 26.07.2007 року суд мотивував тим, що
необхідно відновити провадження в цивільній справі, а провадження в
адміністративній закрити, оскільки вимоги позивачів підлягають розгляду в
порядку цивільного судочинства. Ухвалу ж від 09.08.2007 року суд першої
інстанції мотивував тим, що вимоги позивачів підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства, внаслідок чого даний спір не підвідомчий
адміністративним судам.

Вказані
ухвали суду в апеляційному порядку оскаржили позивачі, які в поданих
апеляційних скаргах покликаються на те, що оскаржувані ухвали суду першої
інстанції винесені з порушенням норм процесуального права та матеріального
права, в зв'язку з чим просять ухвали скасувати та постановити нову, якою
направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Як на
доводи в своїх апеляційних скаргах позивачі покликаються на те, зокрема, щодо
ухвали від 26.07.2007 року, що суд не мав права приймати таку з покликанням на
норми ЦПК України та КАС України, одночасно, оскільки провадження в справі
відкрито в порядку КАС України. Крім того суд не виносив таку в судовому
засіданні, і така присутнім учасникам не оголошувалась, оскільки суд ухвалив
розгляд справи відкласти на 09.08.2007 року. Судом не було зазначено в ухвалі
порядок та строки її оскарження та крім того з огляду на спірні правовідносини,
вони вважають, що підстав вважати дану справу не підсудною адміністративному
суду не було. В доводах на ухвалу від 09.08.2007 року позивачі покликаються на
те, що така винесена повторно, що не передбачено процесуальним законодавством,
та крім того не враховано, що спірні правовідносини, з огляду на їх суб'єктний
та предметний склад підлягають вирішенню саме адміністративним судом в порядку
адміністративного судочинства.

Позивач
ОСОБА_1 та представник позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в судовому в судовому
засіданні доводи апеляційних скарг підтримали.

Інші
учасники судового розгляду в судове засідання не явились, хоча належним чином
були повідомлені про час, дату та місце апеляційного розгляду, тому на підставі
ч.4 ст.196 КАС України такий проведено у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення апелянта-позивача
та представника апелянта-позивачки на підтримання доводів апеляційних скарг,
перевіривши матеріали справи і доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає,
що такі підлягають до часткового задоволення, з наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи, а саме ухвали про відкриття провадження в
адміністративній справі (а.с.1), протоколу судового засідання від 26.07.2007
року (а.с.83) провадження в справі було відкрито в порядку адміністративного
судочинства та під час судового засідання 26.07.2007 року судом першої
інстанції не приймалась оскаржувана ухвала за вказане число і така сторонам, що
явились в судове засідання не проголошувалась, що доводить обґрунтованість
доводів апеляційної скарги про незаконність останньої, оскільки єдиною ухвалою,
яку постановив суд першої інстанції була протокольна ухвала про відкладення
розгляду справи на 09.08.2007 року.

Крім
того вказаною ухвалою з незрозумілих причин судом відновлено провадження в
справі, що розглядається за правилами цивільного судочинства, що неприпустимо.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає, що постановляючи ухвалу від 26.07.2007 року,
не в судовому засіданні, та з покликанням на норми цивільно-процесуального
судочинства, судом першої інстанції грубо порушено норми процесуального права і
за таких обставин така підлягає безумовному скасуванню.

Щодо
постановленої ухвали від 09.08.2007 року, то колегія суддів вважає, що підстав
для скасування такої не має з огляду на наступне.

Приймаючи
вище вказану ухвалу від 09.08.2007 року суд першої інстанції виходив з того, що
поданий на розгляд спір не підвідомчий адміністративним судам.

Колегія
суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки
встановлено, що позивачі звернулись з позовом до відповідачів, в якому ними
фактично оскаржувались дії відповідачів, щодо прийняття рішення № 142 від
02.06.1987 року «Про оформлення права особистої власності на житловий будинок
(домоволодіння) в частині визнання такого права за 3-ю особою ОСОБА_3, визнати
нечинним Свідоцтво про право власності на будинок АДРЕСА_1 від 30.07.1987 року
виданого 3-й особі ОСОБА_3 та визнати нечинним реєстровий запис № 208 від
21.07.1987 року Кременецького МБТІ (а.с.3-5).

При
цьому позивачі в позовній заяві вказують на те, що вони вважають себе співвласниками
спірного будинковолодіння, яке оформлено на праві власності за 3-ю особою
ОСОБА_3, при цьому покликаючись, що таке право вони мають, як члени колгоспного
двору, які станом до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні,
та покликаються при цьому на порушення зі сторони відповідачів норм ЦК України
(в редакції 1963 року), якими було врегульовано спірні правовідносини.

Таким
чином, колегія суддів вважає, що позивачі бажають визнати протиправними дії
відповідачів та скасувати їх рішення та видані правовстановлюючий документ, що
засвідчує право власності третьої особи, лише з однією метою, з метою поновити
свої порушені на їх думку права власності на спірне будинковолодіння, оскільки
саме на підставі таких на їх думку, вони незаконно були позбавленні частки в
майні колгоспного двору, та незаконно було видано свідоцтво про право власності
третій особі.

Суд
першої інстанції правильно взяв до уваги те, що вимоги позивачів нерозривно
пов'язані з їх вимогами про поновлення їх майнових прав, відносини з приводу
реалізації та захисту яких регулюються цивільним законодавством.

Крім
того колегія суддів, вважає, що хоча оскаржувані дії були вчиненні суб'єктами
владних повноважень, однак такі в подальшому були обтяжені видачею відповідних
правовстановлюючих документів, які встановили та визнали за 3-ю особою право
власності на спірне майно, і яка їх протягом певного часу реалізовувала.

Таким
чином, з огляду на зміст позовної заяви, характеру спірних правовідносин, та
обставин встановлених судом першої інстанції, слід зробити висновок, що в
даному випадку наявний спір про право власності на нерухоме майно -
будинковолодіння, тобто про право цивільне, яке підлягає захисту на підставі
норм Цивільного кодексу України, в порядку цивільного судочинства на що
правильно вказав суд першої інстанції.

Колегія
суддів, як зазначено вище, погоджується з висновками суду першої інстанції та
вважає їх правильними.

Так,
відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно
п.1 ч.1 ст. 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією
зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські
функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно
до ч.1 ст.15 глави 2 ЦК України суди розглядають
в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних,
житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших
правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами
іншого судочинства.

Відповідно
до ч.1 ст. 17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових
актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з
приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з
публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу
реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих
повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання
адміністративних договорів; 4) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень
у випадках, встановлених законом; 5) спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом референдуму.

Згідно
п.1 ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження в справі, якщо справу не
належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що компетенція Кременецького районного суду Тернопільської
області, як адміністративного суду не поширюється на даний спір, що виник з
цивільних правовідносин, який не є публічно - правовим, а тому ухвала суду
першої інстанції від 09.08.2007 року є законною та не підлягає скасуванню.

Поряд з цим, позивачі вправі звернутись до суду для
вирішення даної справи в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.
160, 195, 196, 199, 200, 202, 205, 206 КАС
України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2на ухвалу Кременецького
районного суду Тернопільської області від 26 липня 2007 року, - задовольнити
частково.

Ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської
області від 26 липня 2007 року по справі № 2-а-22/07 за адміністративним
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до Кременецької районної державної адміністрації, Кременецького
районного бюро технічної інвентаризації, третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивачів В.Млинівецька сільська рада Кременецького
району Тернопільської області, третя особа без самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів ОСОБА_3, про визнання нечинним рішення
виконавчого комітету Кременецької районної ради, свідоцтва про право власності
і реєстраційного напису - скасувати.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2на ухвалу Кременецького
районного суду Тернопільської області від 09 серпня 2007 року, - залишити без
задоволення, ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 09
серпня 2007 року по справі № 2-а-22/07 за адміністративним позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2до Кременецької районної державної адміністрації, Кременецького
районного бюро технічної інвентаризації, третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивачів В.Млинівецька сільська рада Кременецького
району Тернопільської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідачів ОСОБА_3, про визнання нечинним рішення виконавчого
комітету Кременецької районної ради, свідоцтва про право власності і
реєстраційного напису, - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після проголошення, а у разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий
суддя : І.Я.Олендер

Судді:
О.Б.Заверуха

Р.М.Шавель