Справа № 22-а-2532/2008
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

18 червня 2008
року
м. Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду

в складі:

головуючого-судді Олендера І.Я.,

суддів Шавеля
Р.М., Заверухи О.Б.

при
секретарі
Соколовській А.С.,

з участю осіб :

від позивача - Скакальський
Л.Л. - представник,

від відповідача - Базюк
Ж.К. - представник,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові

апеляційну скаргу
Великобережецької сільської ради Кременецького району

на постанову Господарського суду Тернопільської
області від 07 вересня 2007 року в справі № 4/171-3286

за адміністративним позовом Сільськогосподарського
виробничого кооперативу «Агро-Іква»

до Великобережецької сільської ради Кременецького району
Тернопільської області

про визнання протиправним та скасування рішення №
182 від 10 квітня 2007 року, -

в с т а н о в и л
а :

В липні 2007
року позивач - СГВК «Агро-Іква» звернувся до Господарського суду Тернопільської
області з адміністративним позовом до Великобережецької сільської ради Кременецького
району Тернопільської області в якому просив визнати протиправним
та скасувати рішення відповідача № 182 від 10 квітня 2007 року.

07 вересня 2007
року господарським судом Тернопільської області області прийнято постанову в
даній справі № 4/171-3286 за адміністративним позовом Сільськогосподарського
виробничого кооперативу «Агро-Іква» до Великобережецької сільської ради
Кременецького району Тернопільської області про визнання
протиправним та скасування рішення № 182 від 10 квітня 2007 року, якою позов було задоволено в повному обсязі.

Прийняту
постанову суд першої інстанції мотивує тим, що дії відповідача є
неправомірними, оскільки не відповідають вимогам ст.19 Конституції України та
ст..26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки
прийнятим рішенням, що оскаржується було скасовано раніше прийняте рішення
сільської ради, яке в свою чергу може бути скасовано виключно в судовому
порядку, оскільки на підставі такого були видані правовстановлюючі документи.

Вказану
постанову суду в апеляційному порядку оскаржив відповідач Великобережецька
сільська рада Кременецького району Тернопільської області, представник якої
покликається, що така прийнята з порушенням норм процесуального та
матеріального права, за неповного з'ясування обставин, що мають значення для
справи.

Як на доводи в
своїй апеляційній скарзі представник відповідача покликається на те, що суд не
витребував від відповідача усю необхідну інформацію та документацію. Суд не
надав оцінки тому факту, що рішення виконавчого комітету сільської ради, яке
було скасовано оскаржуваним рішенням прийняте з порушенням законів України.
Крім того відповідача належним чином не було повідомлено про час, дату та місце
розгляду справи судом першої інстанції, що призвело до неправильного вирішення
справи. За таких обставин просить скасувати прийняту
постанову та прийняти нову про відмову в задоволені позову.

Представник
апелянта - відповідача в судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги
підтримав та просить таку задовольнити.

Представник
позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги та
просить таку відхилити.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта - відповідача на
підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника позивача на
заперечення проти доводів такої, вивчивши матеріали справи, судова колегія
вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову суду першої
інстанції - скасувати та прийняти нову про задоволення позову.

При цьому колегія
суддів вважає, з огляду на оглянуті матеріали справи, що судом першої інстанції було порушено вимоги
ст.35 КАС України, щодо виклику сторони в судове засідання, а саме те, що
відповідач належним чином не був під розписку чи іншим передбаченим способом, у
встановлені строки, повідомлений про час, дату та місце розгляду справи по суті
в судовому засіданні, яке відбувалось 07.09.2007 року о 16.10 год.

Вказане
порушення є грубим порушенням норм процесуального права, порушує права сторони
передбачені ст.ст.49-51 КАС України, порушує фундаментальні принципи
адміністративного судочинства визначених ст.7 КАС України, а саме принципи
змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин у
справі.

Крім того на
переконання колегії суддів апеляційної інстанції судом першої інстанції
порушено правила предметної підсудності, визначені п.1 ч.1 ст.18 КАС України, а
саме те, що адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган місцевого
самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування,
крім тих, які підсудні окружним судам.

Таким чином,
даний адміністративний спір не мав права згідно вказаної норми КАС України
розглядати господарський суд Тернопільської області, як адміністративний суд.

Поряд з цим
колегія суддів вважає, що позов заявлений Сільськогосподарським виробничим
кооперативом «Агро-Іква» підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи 24.06.2004 року рішенням виконавчого комітету
Великобережецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області №
15 було визнано право власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю гаражі -
склади 1014,0 кв.м. в АДРЕСА_1за позивачем Сільськогосподарським виробничим
кооперативом «Агро-Іква» і такому було видано у передбаченому законом порядку
Свідоцтво про право власності, підписане сільським головою ОСОБА_1 та у
відповідності до Тимчасового положення «Про порядок реєстрації прав власності
на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року № 1952-ІV Кременецьким
РБТІ 08.07.2004 року було проведено держану реєстрацію зазначених об'єктів
нерухомого майна, як таких, що належать позивачу (а.с.12-13,35-39,108).

Згодом,
відповідач Великобережецька сільська рада Кременецького району Тернопільської
області , своїм рішенням 7-ї сесії 5-го скликання від 10.04.2007 року № 182
«Про скасування рішення виконавчого комітету Великобережецької сільської ради
Кременецького району Тернопільської області від 24.06.2004 року «Про визнання
права власності на будівлю гаражів і складів в АДРЕСА_1 за СГВК «Агро-Іква»
скасовано рішення виконавчого комітету
Великобережецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області
від 24.06.2004 року «Про визнання права власності на будівлю гаражів і складів
в АДРЕСА_1 за СГВК «Агро-Іква»; свідоцтво про право власності на це об'єкт
нерухомості визнано недійсним та доручено Кременецькому БТІ не вчиняти будь-які
дії щодо вказаного майна, оскільки воно відноситься до пайового фонду членів
АППВЗМП «Волинь»(а.с.54,106).

Колегія суддів
даючи оцінку оскаржуваному рішенню суб'єкту владних повноважень насамперед
виходить з вимог встановлених ч.3 ст.2 КАС України, де вказано, що у справах
щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено),
розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з добросовісно та ін.

Згідно ч.2 ст.
19 Конституції України органи місцевого самоврядування та їх посадові особи
діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені
Конституцією і законами України. Норма аналогічного змісту закріплена також і у
ч.3 ст. 24 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”.

При цьому
відповідно до вимог спеціального закону, а саме ст.26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року до виключної компетенції
сільських рад віднесено питання скасування актів виконавчих органів ради, якщо
вони не відповідають Конституції України чи законам України, іншим актам
законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень.

З огляду на
зміст прийнятого рішення, що оскаржується колегія судів апеляційної інстанції
вважає, що всупереч вказаній нормі спеціального Закону, відповідачем під час
прийняття самого рішення та в такому, жодним чином не аргументовано в чому саме
полягає невідповідність рішення виконавчого комітету, що скасовується нормам
Конституції України чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням
відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень (а.с.56,93-106).

Також колегія
суддів апеляційної інстанції вважає доведеним, те що з огляду на наявний в
матеріалах справи протокол, оскаржуване рішення було прийнято з порушенням норм
чинного законодавства, оскільки за вказане рішення не було проголосовано
депутатами сільської ради, оскільки ні в протоколі ні в самому рішенні не
вказано результатів голосування (а.с.93-105)

Крім того
колегія суддів вважає, що дії відповідача, щодо прийняття оскаржуваного рішення
суперечать також нормам ст.328 ЦК України та ст..49 Закону України «Про
власність» згідно яких право власності вважається набути правомірно, якщо інше
не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена
судом, та що володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде
встановлено судом.

З огляду на
вказані норми колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що питання
незаконності набуття права власності та визнання недійсними чи скасування
правовстановлюючих документів може вирішуватись за позовом відповідної
ради виключно в судовому порядку.

При цьому
колегія суддів також звертає увагу на те, що саме рішення, яке прямо стосується
прав та інтересів позивача, приймалось без його участі, без повідомлення про
час, місце та дату розгляду даного питання, що сторонами не заперечується.

Вказане
свідчить, про протиправність прийнятого рішення, оскільки таке прийняте
всупереч вимог Закону України «Про місце самоврядування в Україні», не обґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та не добросовісно, без
урахування права юридичної особи на участь у прийняті рішення.

Відповідач, як в
суді першої інстанції так в апеляційній інстанції не довів правомірності своїх
дій, щодо прийняття частини оскаржуваного рішення, хоча в силу вимог ч.2 ст.71
КАС України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що дії відповідача, в
частині прийняття оскаржуваного в даній адміністративній справі - рішення, є
неправомірними.

Відповідно
до ст.159 КАС України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно
до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції
може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час
апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які
призвели до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції не відповідає вимогам
ст.ст.2,10,11,71,72,86,138,143,159,161-163 КАС України, прийнята з порушенням
норм процесуального права, доводи апеляційної скарги відповідача її частково
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207
КАС України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну
скаргу Великобережецької сільської
ради Кременецького району Тернопільської області, - задовольнити частково.

Постанову Господарського
суду Тернопільської області від 07 вересня 2007 року в справі № 4/171-3286 за
адміністративним позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу
«Агро-Іква» до Великобережецької сільської ради Кременецького району
Тернопільської області про визнання протиправним та
скасування рішення № 182 від 10 квітня 2007 року, - скасувати та прийняти нову постанову.

Позов
Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агро-Іква» до Великобережецької
сільської ради Кременецького району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення № 182 від 10
квітня 2007 року, - задовольнити.

Визнати
протиправним та скасувати рішення 7-ї сесії 5-го скликання Великобережецької
сільської ради Кременецького району Тернопільської області від 10.04.2007 року
№ 182 «Про скасування рішення виконавчого комітету Великобережецької сільської
ради Кременецького району Тернопільської області від 24.06.2004 року «Про
визнання права власності на будівлю гаражів і складів в АДРЕСА_1 за СГВК
«Агро-Іква»

Стягнути
з місцевого бюджету Великобережецької сільської ради Кременецького району
Тернопільської області на користь Сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Агро-Іква» 03 грн. 40 коп. судових витрат.

Постанова
набирає законної сили негайно після проголошення.

На
постанову апеляційного суду може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після
проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до
ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя
: І.Я.Олендер

Судді:
Р.М.Шавель

О.Б.Заверуха