Справа № 2-а-71/2008
Суддя: Савлук Т.В.
Дата ухвалення: 2008-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

“21” травня 2008
року м.
Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарях Бідненко Л.Л., Рибалка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва адміністративний позов
ОСОБА_1 до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про
скасування розпорядження та зобов'язання поновити на квартирному обліку,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись з
позовом до суду, просить скасувати
розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації №1356
від 10.12.2007 року про зняття її разом з членами сім'ї з квартирного обліку за
місцем проживання та зобов'язати відповідача поновити її разом з членами сім'ї
в списках квартирного обліку, з підстав викладених у позові.

Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, пояснила, що з
12.12.1988 року вона разом з членами сім'ї перебувала на квартирному обліку на
пільговій черзі - хворих на туберкульоз, в подальшому, з 17.06.2002 року
переведена на пільгову чергу по категорії сім'ї загиблих військовослужбовців.
Однак, 04.01.2008 року позивач одержала поштою повідомлення відділу обліку і
розподілу житлової площі Дніпровської районної у місті Києві державної
адміністрації про те, що на підставі розпорядження Дніпровської районної у
місті Києві державної адміністрації від 10.12.2007 року №1356, вона разом з
членами сім'ї знята з квартирного обліку в зв'язку із забезпеченням жилою
площею згідно норми, вважає, що дане рішення є незаконним, порушує її
конституційні права на житло, процедура розгляду даного питання проводилася у
її відсутність, а також при вирішенні
даного питання були використанні дані, які не відповідають дійсності, а саме,
не враховано той факт, що 04 грудня 2008 року за її місцем проживання було
зареєстровано малолітню онуку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, в той час
як відповідач використав дані про осіб, які зареєстровані за її місцем
проживання, станом на листопад 2008
року, коли дитина не була зареєстрована в цій квартирі.

Представник відповідача
ОСОБА_3 в проти заявлених позовних вимог заперечувала, пояснила, що дійсно
позивач разом з членами сім'ї перебувала
на квартирному обліку з 12.12.1988 року, однак в 2007 році була проведена
інвентаризація квартирного обліку, під час якої виявлено, що згідно довідки про
склад сім'ї ОСОБА_1 та реєстрації по
формі №3 від 08.11.2007 року, ОСОБА_1 мешкає у двохкімнатній квартирі АДРЕСА_1,
сім'єю з трьох осіб, жила площа квартири складає 30,90 кв.м, таким чином на
кожного члена сім'ї позивача припадає 10,30 кв.м жилої площі, що перевищує
рівень середньої забезпеченості житлом у місті Києві, тому правові підстави для
перебування сім'ї позивача на квартирному обліку для отримання житла разом з
членами сім'ї відсутні, тому згідно з розпорядження райдержадміністрації від
10.12.2007 року №1356 позивача було знято з квартирного обліку, як забезпечену
житлом згідно з нормою, підстав для поновлення позивача на квартирному обліку
відсутні.

Заслухавши пояснення
позивача, представника відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Громадянам, які
потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого
самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Статтею 48 Конституції України задекларовано, що кожен має право на
достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє
харчування, одяг, житло.

Як
встановлено судом, підтверджується матеріалами
квартирної справи НОМЕР_1 (первісний номер НОМЕР_2), відповідно до
рішення Виконавчого комітету Дарницької районної Ради народних депутатів міста
Києва №581 від 12.12.1988 року ОСОБА_4 разом з членами його сім'ї - дружина
ОСОБА_1, донька ОСОБА_5, син дружини - ОСОБА_6, взято на квартирний облік для
надання житлової площі по категорії ТБЦ.

На
підставі рішення Виконавчого комітету Дарницької районної Ради народних
депутатів міста Києва №230 від
26.06.1995 року «Про взяття на квартирний облік, надання житлової площі,
переоформлення особистих рахунків та по різних квартирних питаннях» на підставі
ОСОБА_1 переоформлено на її ім'я квартирну справу чоловіка ОСОБА_4, у зв'язку з
його смертю та виключено із справи сина ОСОБА_6, рахуючи її сім'єю з двох осіб:
вона та донька ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, на черзі на загальних підставах.

На
підставі рішення Дніпровської районної у місті Києві державної
адміністрації №635 від 17.06.2002 року
«Про розгляд заяв громадян та організацій Дніпровського району по квартирному
обліку» внесено зміни до квартирної справи №24845 гр. ОСОБА_1 родиною з 2 осіб.
Включено до облікової справи сина ОСОБА_7, мати ОСОБА_8, рахувати на
квартирному обліку родину з 4-х осіб та включити до пільгової черги з часу
прийняття цього рішення по категорії - сім'ї загиблих військовослужбовців.

На
підставі рішення Дніпровської районної у місті Києві державної
адміністрації №1356 від 10.12.2007 року
«Про розгляд заяв громадян та організацій Дніпровського району з питань квартирного обліку» знято з квартирного
обліку ОСОБА_1 сім'єю з 4-х осіб: заявник ОСОБА_1, донька ОСОБА_5, син ОСОБА_7,
мати ОСОБА_8, підстава для зняття - забезпечення жилою площею згідно норми.

Згідно до ст. 47 ЖК України норма житлової площі в України встановлюється в
розмірі 13,65 кв. м. на одну особу.

Відповідно до п. 2 Правил обліку громадян, які потребують
поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень УРСР від 11.12.1984р.,
жилі приміщення надаються громадянам, які потребують поліпшення житлових умов,
постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено
законодавством Союзу РСР і Української РСР) як правило, у вигляді окремої
квартири на сім'ю.

У відповідності до пп..1 п. 13 даних Правил передбачено,
що на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових
умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: забезпечені
жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних,
Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами
профспілок.

Згідно з п. 53 Правил, жиле приміщення надається
громадянам у межах 13,65 кв.м. жилої площі на одну особу, але не менше рівня
середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. При
цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у
приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, ОСОБА_7,
ОСОБА_5, ОСОБА_8 є власниками квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право власності на житло виданого на підставі розпорядження Дарницької
районної державної адміністрації міста Києва №1783 від 09 листопада 2000 року.

ОСОБА_8 померла 27 березня 2005 року, що підтверджується
свідоцтвом про смерть виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві 29.03.2005
року (актовий запис №6069).

Відповідно до технічного паспорту на вищезазначену
квартиру, загальна площа квартири
складає 46,6 кв.м, житлова площа двох кімнат в квартирі складає 30,9 кв.м.

Згідно довідки ЖРЕО №420 (форма №3) від 08.11.2007 року в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_7 (син), ОСОБА_9 (донька).

Відповідно
до пункту 1 статті 34 Житлового кодексу УРСР
визначено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни
забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку,
встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською
радою професійних спілок.

Пунктом
1 статті 13 Житлового кодексу УРСР також
передбачено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни
забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими
комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних
депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається
вказаними органами.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 разом із іншими членами родини: донькою ОСОБА_5,
ОСОБА_7 проживає у квартирі АДРЕСА_1 жилою площею 30,9 кв.м., тому, відповідно до вимог чинного житлового
законодавства, забезпечена житловою площею більше мінімального розміру
встановленого у місті Києві, а саме 7,5 кв.м.

Враховуючи
вищенаведене, суд вважає, що малолітня онука позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, зареєстрована у
вищезазначеній квартирі лише 04 грудня
2007 року, а тому вона не може бути врахована при визначенні забезпеченості
житлової площі та постановки на квартирний облік.

Відповідно
до ч.2 ст.40 Житлового кодексу УРСР
громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у
випадках, серед яких, поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали
підстави для надання іншого жилого приміщення.

Відповідно
до ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, діючи в межах наданих
адміністративному суду повноважень, проаналізувавши наведені сторонами доводи з
приводу заявлених позовних вимог, оцінивши наявні у справі докази, суд
приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпровської
районної у місті Києві державної адміністрації про скасування розпорядження та
зобов'язання поновити на квартирному обліку є необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню, оскільки на момент вирішення питання про зняття з
квартирного обліку позивач та члени її сім'ї є такими, що забезпечені житловою
площею більше мінімального розміру встановленого у місті Києві, а саме 7,5
кв.м.

Враховуючи
викладене та керуючись ст.47, 48 Конституції України, ст.ст.
13, 34, 40, 47 Житлового кодексу
УРСР,
пунктів 2, 13, 53 Правил обліку
громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових
приміщень УРСР від 11.12.1984р.
ст. ст. 10, 11, 70, 71, 159, 162, 167
Кодексу Адміністративного судочинства України -

п о с т а н о в и в:

В
адміністративному позові ОСОБА_1 до Дніпровської районної у місті Києві
державної адміністрації про скасування розпорядження та зобов'язання поновити
на квартирному обліку відмовити.

Постанова
може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 20-ти днів після подачі заяви
про апеляційне оскарження, яку може бути подано протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення.

С у д д я