Справа № 22-а-1121/2008
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий 1 інстанції -
Миркушіна Н.С. Суддя доповідач -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2008 року
колегія суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду

у
складі:

головуючого
судді - Мельнікової Л.В.

суддів:
- Сіренко О.І., Григорова А.М.

при
секретарі - Холодній Д.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Хорольського районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2007
року по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Полтавського обласного виробничого управління водного господарства «Полтававодгосп»
- про скасування постанови про
накладення адміністративного стягнення, -

В с т а н о в и л а:

У квітні 2007 року позивач
ОСОБА_1 звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області зі скаргою
до ПОВУВГ «Полтававодгосп» про скасування постанови заступника начальника
облуправління, начальника відділу водних ресурсів ПОВУВГ «Полтававодгосп» від
06 листопада 2006 року про накладення на нього адміністративного стягнення у
вигляді штрафу.

Одночасно просив поновити процесуальний строк на
оскарження даної постанови. У якості підстав для визнання причин пропуску
процесуального строку посилався на похилий вік батьків, що потребують стороннього догляду.

Свої позовні вимоги обґрунтовує
тим, що відповідно до договору оренди від 11 травня 2006 року, укладеного між
ним та Хорольською районною державною адміністраціє, він орендує ставок в с.
Орихівщина Новачиської сільської ради Хорольського району, де займається
риборозведенням.

19 жовтня 2006 року в.о.
начальника відділу водних ресурсів був складений акт обстеження технічного
стану ставка та дотримання водного законодавства, висновки якого щодо
самовільного спуску води зі ставка та використання об'єкта без спеціального
дозволу на водокористування, на думку позивача, не відповідають дійсності,
оскільки при переданні ставка в оренду було зафіксовано, що він частково
спущений, а також знаходиться в аварійному стані.

Постановою Хорольського
районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2007 року у задоволенні
позовних вимог відмовлено у зв'язку з тим, що позивачем не надано жодного
доказу незаконності оскаржуваної постанови.

Будучі незгодним з постановою
Хорольського районного суду Полтавської області, позивач у своїй апеляційній
скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову
постанову про задоволення його позовних вимог.

В засідання колегії суддів позивач не прибув, про дату,
час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, причини
неприбуття суду не відомі.

В засіданні колегії суддів представники відповідача проти
задоволення апеляційної скарги заперечували, просили відмовити у задоволенні
вимог апеляційної скарги, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу
адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або
інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату,
час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представників відповідача,
розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, а постанову Хорольського районного суду
Полтавської області від 11 жовтня 2007 року слід залишити без змін відповідно
до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 11 травня 2006 року
між Хорольською районною державною адміністрацією Полтавської області та
ОСОБА_1. був укладений договір оренди земельної ділянки з водним об'єктом,
загальною площею 15,5359 га., що знаходиться в АДРЕСА_1

Згідно з пунктом 6.2. даного договору позивача (орендар),
окрім іншого, зобов'язується:
забезпечувати ефективне і в повній відповідності з договором
використання орендованої земельної ділянки з водним об'єктом та гідротехнічними
спорудами; надавати безперешкодно можливість офіційним представникам органів
державного управління доступу до орендованої земельної ділянки з водним
об'єктом для виконання обов'язків у межах повноважень; підтримувати необхідний
технічний рівень води на протязі всього періоду оренди, утримувати
гідротехнічні споруди в належному стані, вживати в надзвичайних випадках
заходів для недопущення пошкодження гідротехнічних споруд.

12 травня 2006 року головним інженером Хорольского МУВГ,
начальником відділу водних ресурсів та позивачем складений та підписаний акт
обстеження технічного стану ставка поблизу с. Орихівка Новачинської сільської
ради Хорольського району Полтавської області.

Комісія після обстеження технічного стану ставка прийшла
до висновку (а.с. 16), що при усуненні виявлених недоліків («гребля потребує
підсипки ґрунтом гребня і укосів близько 90 м3, на шахтному
водоскиді відсутні сміттєзатримуюча решітка, службовий місток з перильною
огорожею та службова драбина для спуску в шахту, в трубі шахтного водоскиду на
другому стику перекриття труби (від шахти) виявлено протікання води витратою
5-10 л/с») ставок може бути придатний для експлуатації.

Вищезазначена земельна ділянка з водним об'єктом в стані
придатному для використання (а.с. 14, 15) передана позивачеві для
рибогосподарських потреб 16 травня 2008
року відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки з водним об'єктом.

19 жовтня 2006 року відповідачем було здійснено перевірку
стану дотримання вимог водного законодавства позивачем при використанні
орендованого ставка, про що складений акт, відповідно до якого встановлено
порушення статті 44 Водного кодексу України, а саме: відсутній дозвіл
Державного управління екоресурсів в Полтавській області на спеціальне
водокористування, а також проведено самовільний скид води зі ставка.

Даний акт складений та підписаний в.о. начальника відділу
водних ресурсів Хорольского МУВГ та
сільським головою Новачинської сільської ради Хорольського району.

19 жовтня 2006 року в.о. начальника відділу водних
ресурсів Хорольського міжрайонного управління водного господарства було
винесено припис № 27-а, відповідно до якогоОСОБА_1 необхідно було у строк до 15 лютого 2007 року
отримати дозвіл на спеціальне водокористування, а також постійно підтримувати
прибережні захисні смуги, водогосподарські споруди і пристрої водного об'єкту
(ставку) в належному стані.

19 жовтня 2006 року складний протокол про адміністративне
правопорушення № 00042 , відповідно до
якого ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2, 9 статті 44 та п.6 статті 110 Водного
кодексу України, за що статтею 48 Кодексу України про адміністративні
правопорушення передбачена адміністративна відповідальність.

19 жовтня 2006 року в.о. начальника відділу водних ресурсів
Хорольского МУВГ, сільським головою
Новачинської сільської ради Хорольського району, юрисконсультом відділу водних
ресурсів Хорольского МУВГ, провідним інженером з використання водних ресурсів
відділу водних ресурсів Хорольского МУВГ складено акт стосовно того, що
позивачу ОСОБА_1 запропоновано ознайомитися та підписати: акт перевірки стану
дотримання вимог водного законодавства від 19 жовтня 2006 року, припис № 27-а
від 19 жовтня 2006 року, протокол про адміністративне правопорушення № 00042
від 19 жовтня 2006 року, однак орендар водного об'єкту (позивач ОСОБА_1) з
протоколом, актом та приписом ознайомитися та підписати ці документи відмовився.

Постановою заступника начальника Полтавського обласного
виробничого управління водного господарства - начальником відділу водних
ресурсів від 06 листопада 2006 року № 11 прийнята постанова за справою про
адміністративне правопорушення водного законодавства України (а.с. 18) за порушення ст. 48 КУпАП, ст. 44 п. 2, 9 та
п. 6 ст. 110 Водного кодексу України, відповідно
до якої на громадянина ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 119 грн., а також визначено розмір збитків, завданих водним
ресурсам України, у сумі 1.122,82 грн., якіОСОБА_1 запропоновано сплатити
добровільно.

Копію даної постанови позивач ОСОБА_1 отримав 09
листопада 2006 року.

Статтею 48 КУпАП визначено, що самовільне захоплення
водних об'єктів або самовільне
водокористування, переуступка права водокористування, а також укладення інших
угод, які в прямій чи прихованій формі порушують право державної власності на
води, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від трьох до семи
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п'яти до
восьми неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Згідно зі статтею 3 Водного кодексу України до водної
фундації України, окрім іншого, відносяться поверхневі води (озера, річки,
струмки, водосховища, ставки, канали і інші водні об'єкти).

Статтею 4 Водного кодексу України визначено, що до земель
водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами,
іншими водоймами, болотами, а також островами; прибережними захисними смугами
вздовж морів, річок та навколо водоймищ; гідротехнічними, іншими
водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги
відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Чинним законодавством передбачений Порядок надання водних
об'єктів в користування, та встановлено, що спеціальне водокористування
здійснюється на основі дозволу - ст.ст. 48, 49 Водного кодексу України.

Статтею 239 КУпАП
визначено, що органи спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у
галузі водного господарства розглядають справи про адміністративні
правопорушення, пов'язані з порушенням правил використання, охорони водних ресурсів (статті 48, 59, 60,
61 (за винятком випадків забруднення
та вичерпання підземних
вод або порушення водоохоронного режиму
на водозборах, яке спричинило забруднення цих вод).

Від
імені органів, зазначених у цій статті, розглядати справи про
адміністративні правопорушення і
накладати адміністративні стягнення мають право:

1) заступники
керівника спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі водного господарства,
заступники керівника спеціально
уповноваженого органу виконавчої влади у галузі водного господарства
Автономної Республіки Крим, начальники, заступники начальників управління
комплексного використання водних
ресурсів спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі водного
господарства та управління водних ресурсів і водогосподарських систем
спеціально уповноваженого органу
виконавчої влади у галузі водного
господарства Автономної Республіки Крим, начальники басейнових
водогосподарських об'єднань та їх заступники, до компетенції яких належать
питання використання та охорони вод і відтворення водних ресурсів, начальники
регіональних (обласних) управлінь та
відділів комплексного використання водних ресурсів (водного господарства)
спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі водного господарства, заступник керівника
спеціально уповноваженого центрального
органу виконавчої влади
у галузі екології та
природних ресурсів, до
компетенції якого належать питання контролю за охороною підземних
вод, керівники, заступники
керівника спеціально уповноваженого
органу виконавчої влади у галузі геології та використання надр - штраф на
громадян до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових
осіб - до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

2)
начальники відділів водних ресурсів,
завідуючі гідрохімічними лабораторіями басейнових управлінь водних
ресурсів, регіональних управлінь та відділів комплексного використання водних ресурсів, обласних
управлінь водного господарства спеціально уповноваженого центрального органу
виконавчої влади у галузі водного
господарства, директори державних
регіональних та казенних підприємств спеціально уповноваженого органу
виконавчої влади у галузі геології та використання надр - штраф на
громадян до п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

3) провідні інженери
басейнових управлінь водних ресурсів, регіональних (обласних) управлінь і відділів комплексного
використання водних ресурсів (водного
господарства) спеціально уповноваженого центрального органу
виконавчої влади у
галузі водного господарства - штраф на громадян до чотирьох неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян і на посадових осіб - до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

З текстів скарги ОСОБА_1 (а.с. 2) та акту
приймання-передачі земельної ділянки з водним об'єктом (а.с. 14) вбачається, що
земельна ділянка з водним об'єктом 16 травня 2006 року була отримана позивачем
ОСОБА_1 для рибогосподарських потреб.

Самовільне водокористування у розумінні положень статті
48 КУпАП, статті 110 Водного кодексу України означає здійснення спеціального
водокористування за відсутності необхідного дозволу, видаваного у випадках,
передбачених Водним кодексом України.

Статтею 111 Водного
кодексу України регламентовані підстави та порядок відшкодування збитків,
завданих внаслідок порушень водного законодавства.

Частиною 3 статті 283
КУпАП визначено, що, якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за
адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у
пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про
відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначається
розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування.

Начальник відділу водних
ресурсів не є особою, уповноваженою приймати рішення про стягнення з особи,
винної в скоєнні адміністративного правопорушення, майнової шкоди.

Колегія суддів зазначає, що
рішення щодо стягнення з позивача ОСОБА_1 матеріальної шкоди начальником
відділу водних ресурсів - заступником начальника Полтавського обласного
виробничого управління водного господарства
не приймалося.

В оскаржуваній постанові
висловлена пропозиція позивачу щодо добровільного відшкодування збитків.

Під час слухання справи судом першої
інстанції та під час апеляційного розгляду позивачем не спростоване, викладене
в оскаржуваній постанові щодо того, що він здійсняє спеціальне водокористування без наявності
необхідного спеціального дозволу.

Твердження позивача
щодо фальсифікації акту перевірки стану дотримання вимог водного законодавства
від 19 жовтня 2006 року, припису № 27-а від 19 жовтня 2006 року та протоколу
про адміністративне правопорушення 3 00042 від 19 жовтня 2006 року були
предметом дослідження суду першої інстанції.

Були допитані
голова Новачиської сільської ради ОСОБА_2 та в.о. начальника відділу водних ресурсів Хорольського МУВГ ОСОБА_3,
які спростували ствердження позивача щодо його відсутності при проведенні
перевірки.

Підстав піддавати
критиці цих показання не має.

Сам позивач, крім
тверджень про фальсифікацію акту перевірки стану дотримання вимог водного
законодавства, припису та протоколу про адміністративне правопорушення, не
надав жодного об'єктивного свідчення (доказу) своєї позиції з цього питання.

Посилання позивача
на лист прокуратури Полтавської області (а.с. 19) у якості доказу
неправомірності прийнятої 06 листопада 2007 року постанови про притягнення його
до адміністративної відповідальності, колегія суддів оцінює критично, оскільки
в даному листі визначено про те, що прокуратурою області у ході перевірки
скарги позивача, не добито об'єктивних даних, які би підтверджували чи
спростовували, викладене ОСОБА_1 в скарзі, йому запропоновано звернутися до
суду.

Відповідно до
положень ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний
позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України
визначено, що пропущення строку
звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Якщо
суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і
вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 289
КУпАП, - скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей
строк за заявою особи, щодо якої
винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Судом з'ясовано, що копію оскаржуваної
постанови позивач отримав 09 листопада 2006 року. В запереченнях на скаргу (а.с. 26) мається
посилання на порушення позивачем процесуального строку на звернення до суду
щодо оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення від 06
листопада 2007 року.

З урахуванням положень
ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, наданих позивачем даних
про стан здоров'я його батьків, даних про те, що позивач оскаржував зазначену
постанову до інших органів, колегія суддів погоджується з ствердженням позивача
щодо поважності причин пропуску ним процесуального строку на звернення до суду
та приходить до висновку про відсутність підстав для прийнятті рішення про
відмову в задоволені вимог ОСОБА_1 у зв'язку з пропуском строку звернення до
адміністративного суду.

Підстав,
передбачених ст.ст. 201, 202 Кодексу адміністративного судочинства, для
скасування чи зміни судового рішення колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198 ч. 1 п. 1, 200, 205, 207,
254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хорольського
районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2007 року - залишити без
задоволення.

Постанову
Хорольського районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2007 року по
справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного
виробничого управління водного господарства «Полтававодгосп» про скасування
постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без змін.

Ухвала
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Адміністративного
Суду України протягом одного
місяця.

Головуючий суддя
-
(підпис) Л.В. Мельнікова

Судді
(підпис) О. І. Сіренко

(підпис) А.М.
Григоров

Повний текст ухвали виготовлений 21 липня 2008 року.

Згідно з оригіналом

Суддя
Л.В. Мельнікова