Справа № 22а-7637/2008
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2008-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Кравчук В.О. Справа
№ 22а-7637/08
Господарський суд Волинської обл. (№ 3/7/1-2А) Рядок
статзвіту № 39
Доповідач: Шавель Р.М.
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2008 року м.Львів
Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого - судді Шавеля Р.М.,
суддів Олендера
при секретарі - Романишин О.Р.,
з участю осіб, які взяли участь у справі:
пред-ка позивача - ОСОБА_2,
довіреність від 04.12.2007р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Луцької
об'єднаної державної податкової інспекції на постанову господарського суду
Волинської обл. від 12.03.2008р. у справі за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи /СПД/ ОСОБА_1 до Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції /ОДПІ/ про скасування податкового повідомлення-рішення, -
в с т а н о в и л а:
22.11.2007р. позивач СПД ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з
позовом, в якому, із врахуванням поданих під час розгляду справи уточнень
позовних вимог (а.с.27, 55, 68), просить визнати недійсним податкове
Постановою господарського суду Волинської обл. від 12.03.2008р. заявлений
позов задоволено частково; скасовано податкове повідомлення-рішення Луцької
податку з доходів фізичних осіб, що є суб'єктами підприємницької діяльності, в
сумі 124248 грн. 41 коп.; в задоволенні позовних вимог про скасування
Не погодившись із винесеним судовим рішенням, постанову господарського суду
оскаржив відповідач Луцька ОДПІ, яка покликаючись на неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить
суд апеляційної інстанції скасувати постанову господарського суду та прийняти
нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.82-83).
Апелянт вказує, що суд не врахував того, що позивачем були порушені вимоги
ст.1 Указу Президента України № 727 від 03.07.1998р. “Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва”, оскільки
ним перевищено обсяг виручки від реалізації продукції за календарний рік понад
500 тис.грн. Після цього він у відповідності до п.5 вказаного Указу перейшов на
загальну систему оподаткування, обліку та звітності зі сплатою податку з
доходів з фізичних осіб за правилами, встановленими Декретом КМ України № 13-92
від 26.12.1992р. “Про прибутковий податок з громадян”.
Чинне законодавство з питань оподаткування не містить прямої норми щодо
звільнення від оподаткування доходів, одержаних фізичною особою - суб'єктом
підприємницької діяльності, у разі порушення вимог Указу Президента України № 727
від 03.07.1998р. “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва”, і перевищення встановленого ним максимального
рівня доходів (виручки) за рік, тобто законні підстави для неоподаткування
доходів платників єдиного податку, які перевищують 500 тис.грн. на рік, є
Заслухавши суддю-доповідача по справі, заперечення представника позивача,
перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній
доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до
задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст.202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи; недоведеність таких обставин; невідповідність
висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Як встановлено судом першої інстанції, протягом 20.07.2007р. - 09.08.2007р.
Луцькою ОДПІ проведена планова документальна перевірка СПД ОСОБА_1 з питань
дотримання вимог податкового законодавства за період з 03.05.2006р. по
31.03.2007р., по результатам якої складено Акт перевірки №
186/17-235/ від 09.08.2007р. (а.с.6-13).

Вказаним Актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог пп.4.2.8
п.4.2 ст.4, пп.8.1.3 п.8.1 ст.8, п.19.1 ст.19 Закону України “Про податок з
доходів фізичних осіб”, пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України “Про оподаткування
прибутку підприємств”, розділу IV ст.13 Декрету КМ України “Про прибутковий
податок з громадян”, оскільки суб'єктом підприємницької діяльності не включено
до складу валового доходу за 2006 рік суму виручки, яка була одержана ним під
час здійснення підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування,
обліку та звітності, протягом звітного року, що перевищила визначений ст.1
Указу Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва” граничний рівень - 500 тис.грн., та
не включено витрати від основного виду діяльності в 2006 році, внаслідок чого
донараховано 124248 грн. 41 коп. податку з доходів фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності за 2006 рік.

На підставі наведеного податковим органом винесено податкове
повідомлення-рішення № /0 від 20.08.2007р., яким визначено суму
податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб, що є суб'єктами
підприємницької діяльності, в розмірі 124248 грн. 41 коп. (а.с.14).

По результатам апеляційного узгодження наведених податкових зобов'язань
скарги позивача були залишені без задоволення, а податковим органом винесені
податкові повідомлення-рішення № /1 від 17.10.2007р. та №
/2 від 13.11.2007р. (а.с.30-36, 37, 38-43, 44).

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що
відповідно до Указу Президента України “Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” особа, яка сплачує єдиний
податок, не є платником податку на доходи фізичних осіб, тому що вказаний
податок сплачується нею у складі єдиного податку. Перехід на загальну систему
оподаткування в разі перевищення обсягу виручки, передбаченої п.1 вказаного
Указу, проводиться, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу), шляхом
подання до податкового органу за місцем проживання декларації про доходи та
витрати за наслідками звітного кварталу, наступного за тим, в якому було
перевищення.

Перевищення було допущено позивачем у ІІ кварталі 2006 році, тому загальна
система оподаткування повинна застосовуватися для визначення його податкового
зобов'язання, починаючи з ІІІ кварталу 2006 року.

Оскільки станом на дати укладення угод купівлі-продажу (05.06.2006р. і
15.06.2006р.) позивач перебував на спрощеній системі оподаткування, у нього не
було законних підстав оподатковувати будь-які здійснені в межах підприємницької
діяльності операції, керуючись іншими нормативно-правовими актами, ніж Указ
Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва”.

Між тим, з такими висновками господарського суду погодитися не можна, з
наступних підстав.

Матеріалами справи стверджується, що СПД ОСОБА_1 протягом
05.05.2006р.-30.09.2006р. для розрахунків з бюджетом застосовував спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності (а.с.17).

05.06.2006р. між позивачем та ТзОВ “Волинь-Петрол” був укладений договір
купівлі-продажу нерухомого майна загальною вартістю 1772000 грн. (а.с.18-21);
15.06.2006р. між тими самими сторонами укладено договір купівлі-продажу
земельної ділянки на суму 64000 грн. (а.с.22-23).

У зв'язку з перевищенням граничного рівня виручки від здійснення
підприємницької діяльності, 11.07.2006р. СПД ОСОБА_1 подав до Луцької ОДПІ
заяву про припинення нарахування єдиного податку з 01.07.2006р. та відповідно
про перехід на загальну систему оподаткування (а.с.29).

При цьому платник податку не подав до податкового органу за його адресою
податкової декларації за наслідками такого звітного кварталу, у якому виникло
вищевказане перевищення обсягів виручки.

Також із норм Указу Президента України “Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” слідує, що по обсягам
виручки, яку одержано з порушенням вимог цього Указу, в тому числі й із
перевищення граничного рівня виручки від здійснення підприємницької діяльності,
єдиний податок сплачуватися не може; суми перевищення понад 500 тис.грн.
повинні оподатковуватися окремо, згідно із нормами чинного законодавства.

Відповідно до п.5 постанови КМ України № 507 від 16.03.2000р. “Про
роз'яснення Указу Президента України № 727 від 03.07.1998р.” на суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб,
які відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 6 не є платниками
податку на доходи фізичних осіб, не поширюються вимоги розділу IV Декрету
Кабінету Міністрів України № 13 від 26.12.1992р. “Про прибутковий податок з
громадян” (у частині доходів від провадження підприємницької діяльності, що
здійснюється відповідно до зазначеного Указу).

Згідно пп.9.12.2 п.9.12 ст.9 Закону України “Про податок з
доходів фізичних осіб” якщо фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності
отримує інші доходи, ніж визначені у підпункті 9.12.1 цього пункту, то такі
доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими цим Законом для
платників податку, що не є такими суб'єктами підприємницької діяльності.

До складу загального місячного оподатковуваного доходу
включається оподатковуваний дохід (прибуток), не включений до розрахунку
загальних оподатковуваних доходів попередніх податкових періодів та самостійно
виявлений у звітному періоді платником податку або нарахований податковим
органом згідно із законом (пп.4.2.8 п.4.2. ст.4 вказаного Закону).

Аналіз вищевикладених норм вказує на те, що в разі перевищення обсягу
виручки підприємця - суб'єкта спрощеної системи оподаткування, обліку та
звітності протягом звітного року граничного рівня 500 тис.грн., визначеного
Указом Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва”, то останній зобов'язаний на
підставі пп.4.2.8 п.4.2 ст.4, пп.8.1.3. п.8.1 ст.8, ст.ст.18, 19 Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб”
включити вказану суму перевищення до складу загального річного оподатковуваного
доходу та сплатити з неї податок з доходів фізичних осіб за ставкою,
передбаченою п.7.1. ст.7 вказаного Закону.

Таким чином, податковим органом встановлено, що в порушення вимог пп.4.2.8
п.4.2 ст.4, пп.8.1.3. п.8.1 ст.8 Закону України
“Про податок з доходів фізичних осіб” СПД ОСОБА_1 не включив до складу валового
доходу суму виручки, одержаної ним під час здійснення підприємницької
діяльності на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, протягом
звітного року, що перевищила визначений ст.1 Указом Президента України
“Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва” граничний рівень - 500 тис.грн.

Звідси, Луцькою ОДПІ правомірно по результатам перевірки на підставі п.7.1.
ст.7 Закону України “Про податок з доходів
фізичних осіб” донараховано податок з доходів з фізичних осіб за 2006 рік в
сумі 124248 грн. 41 коп.

Невірними також є покликання господарського суду на те, що оскільки спірні
податкові повідомлення-рішення оскаржувалися в адміністративному порядку і за
наслідками такого оскарження прийнято нове повідомлення-рішення № /2
від 13.11.2007р., то повідомлення-рішення з кінцевими цифрами “0” та “1”
вважаються скасованими, через що в позові про їх скасування слід відмовити.

Вказане твердження суперечить пп.6.1. п.6 Порядку
направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень
платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій,
затв. наказом ДПА України № 253 від 21.06.2001р., згідно якого податкове
повідомлення вважається відкликаним, якщо:

а) сума податкового зобов'язання, а також штрафних
(фінансових) санкцій (за їх наявності) самостійно погашається платником
податків, при цьому таке податкове повідомлення залишається підставою для
проведення нарахування суми узгодженого податкового зобов'язання в картці
особового рахунку платника податків;

б) податковий орган скасовує або змінює раніше прийняте
рішення про нарахування суми податкового зобов'язання (штрафних (фінансових)
санкцій) внаслідок їх адміністративного оскарження;

в) рішення податкового органу про нарахування суми
податкового зобов'язання скасовується чи змінюється судом;

г) стосовно визначеного податковим органом податкового
зобов'язання досягається податковий компроміс, про що зазначається у
відповідному рішенні про податковий компроміс;

ґ) податкове зобов'язання розстрочується або
відстрочується, і про це зазначається у відповідному рішенні про розстрочення
або відстрочення;

Таким чином, податкові повідомлення-рішення з кінцевими цифрами “0” та “1”,
прийняті відносно позивача, не вважаються скасованими.

Також суд першої інстанції не врахував того, що позивачем під час розгляду
справи неодноразово подавалися зміни і уточнення позовних вимог, які в
кінцевому підсумку стосувалися оскарження лише податкового повідомлення-рішення
Луцької ОДПІ № /2 від 13.11.2007р. (а.с.27, 55, 68).

Між тим, господарський суд розглянув позов щодо всіх трьох податкових
повідомлень-рішень, хоча судом ухвала про відмову в прийнятті доповнених
(змінених) вимог не приймалась.

Таким
чином, оскільки з наданих відповідачем доказів вбачається неправомірність дій
позивача щодо несплати податку з доходів фізичних осіб за 2006 рік в сумі
124248 грн. 41 коп.; виявлені допущені позивачем порушення податкового
законодавства, визначені у вказаному Акті перевірки, тому спірні податкові
повідомлення-рішення слід вважати вірними та чинними.

За таких обставин заявлений позов слід вважати безпідставним, тому в його
задоволенні слід відмовити.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що
постанова суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст.195, ч.3 ст.160, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ст.202, ч.2 ст.205,
ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну
скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції задоволити.

Постанову господарського суду Волинської області від 12.03.2008р. скасувати
та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до Луцької об'єднаної державної податкової
інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити за
безпідставністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції
протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий: Шавель
Р.М.

Судді: Олендер
І.Я.

Пліш М.А.