Справа № 2а-9/2007
Суддя: Тарасенко М.П.
Дата ухвалення: 2007-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2007 року м. Малин справа № 2а-9/2007

Малинський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого - судді
Тарасенка М.П., з секретарем Хитрич Н.Я., за участю позивача ОСОБА_1.,
представника відповідача Демченко
Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в Малинському районі на рішення комісії по
питанню призначення пенсії від 3.01.2007
року,-

Встановив
Позивач звернувся до суду, просить зобов"язати відповідача щодо зменшення
пенсійного віку до 55 років та
скасувати своє рішення від 3.01.2007
року, згодом уточнив свої вимоги, просить зобов"язати відповідача
призначити пенсію відповідно до ст. 55
Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
від наслідків Чорнобильської катастрофи" та скасувати рішення комісії по
питанню призначення пенсії від 3.01.2007
року, посилаючись на те, що він звернувся до відповідача про призначення
йому пенсії за віком, але рішенням комісії від 3.01.2007 року йому відмовлено у зв"язку з тим, що він не
підпадає під дію ст. 55 зазначеного
Закону, вважає таке рішення незаконним оскільки він постійно проживав у
радіоактивно - забрудненій
зоні з 1982 року,
має статус потерпілого від наслідків Чорнобильської категорії 4 категорії.

В судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що він в період з 1977 року по 1982 рік проживав у
Росії, в 1982 року
переїхав у м. Малин, прописався по пров. Некрасова
та працевлаштувався на роботу у м. Новий Уренгой,
Росія, де працював вахтовим методом, в 1989 році купив будинок в м. Малині і продовжував працювати
вахтовим методом до 1991
року, а з цього періоду став працювати на підприємствах м. Малина, в 2006 році подав
документи на призначення пенсії, але йому зараховано період постійного
проживання з 1991 по 1993 рік, а період
роботи вахтовим методом з 1986
року по 1991 рік не
враховано.

Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що
позивач не набув пенсійного віку для призначення пенсії згідно ст. 55 Закону України
„Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від наслідків
Чорнобильської катастрофи", оскільки згідно довідки про уточнення
спеціального стажу видно, що позивач в період с 23.05.1983 року /пр. № 116к від 23.05.1983 року/ по 26.09.1987 року / пр. № 263к від 25.09.1987 року/ працював
на території, яка не віднесена до зони посиленого радіологічного контролю, а
саме, на Автотракторному підприємстві ВО
„Тюменбургаз" машиністом гусеничного крану, постійно - повний робочий
день.

Розглянувши справу у межах
заявлених вимог та на підставі наданих доказів суд вважає, що позов задоволенню
не підлягає з таких підстав:

Згідно ст. 15 Закону України
„Про пенсійне забезпечення" категорії осіб, які належать до потерпілих від
Чорнобильської катастрофи, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення
громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначається Законом
України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від наслідків
Чорнобильської катастрофи".

Згідно ст. 55 Закону України
„Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від наслідків
Чорнобильської катастрофи", право на пенсію із зниженням пенсійного віку
мають потерпілі від Чорнобильської катастрофи, які постійно проживали або постійно
проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого
радіологічного контролю за

умови, що вони станом на 1 січня 1993
року проживали або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років. Початкова
величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно
проживали або постійно працювали у зазначених зонах у період з моменту аварії
по 31 липня 1986 року незалежно
від часу проживання або роботи в цей період.

Встановлено, що позивач з 1982 року проживає в
м. Малині, що підтверджується реєстрацією по місцю проживання /а.с.З/, та
виписками з будинкових книг, яке віднесене до зони посиленого радіологічного
контролю, про що свідчить довідка Малинського виробничого комунального
житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства № 3908 від 16.11.2006
року /а.с.2/. Згідно довідок ТОВ „Бурова компанія" ВАТ „Газпром" № 20/2909 від 6.04.2006 року /а.с.7/, № 20/3332 від 14.07.2007 року позивач
працював з 23.05.1983 року по 26.09.1987 року в Автотракторном підприємстві ВО „Тюменбургаз" машиністом
гусеничного крану постійно, повний робочий день, тобто по 28-31 робочий день,
оплата за дні у дорозі не проводилась.

Оскільки позивач працював з 23.05.1983 року по 26.09.1987 року в Автотракторном підприємстві ВО „Тюменбургаз"
машиністом гусеничного крану постійно, повний робочий день, тобто по 28-31 робочий день,
оплата за дні у дорозі не проводилась суд дійшов висновку, що він в період з 26.04.1986 року по 31 линя1986 року не
міг постійно проживати в м. Малині, доказів про постійне проживання в цей
період він не надав, а тому рішення комісії від 3.01.2007 року суд визнає обґрунтованим, а вимоги позивача такими,
що не підлягають задоволенню з тих підстав, що позивач не набув початкової
величини зниження пенсійного віку встановленого законом.

Посилання позивача на те, що він приписаний в м. Малині з
1982 року по
пров. Некрасова та по вул.
К.Маркса не можуть слугувати доказом того, що позивач в період з 26 квітня 1986 року по 31 липня 1986 року постійно
проживав у зоні посиленого радіологічного контролю незалежно від часу
проживання або роботи у цей період, оскільки згідно вказаних вище довідок він
перебував на роботі за межами зазначеної зони.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 71, 79, 94, 159, 160, 162 КАС
України, ст. 15 Закону
України „Про пенсійне забезпечення", ст. 55 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи"-

Постановив У задоволенні позову ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Малинському районі на рішення комісії по питанню призначення
пенсії від 3.01.2007 року,
відмовити за безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського
апеляційного суду через Малинський районний суд.

Заяви про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з
дня її проголошення. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження. Вона також може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо вона подана у строк
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

головуючий