Справа № 2-а-689/2007
Суддя: Ставнійчук В.С.
Дата ухвалення: 2007-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-689 2007 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2007
року Томашпільський
районний суд

Вінницької області

в складі
головуючого Ставнійчука B.C.

при
секретарі Ярош Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль справу за
позовом

ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення

Томашпільської районної державної
адміністрації про стягнення невиплаченої
разової

щорічної
допомоги інваліду війни ,
-ВСТАНОВИВ: Позивач звернувся до суду з позовом до управління праці та
соціального захисту населення Томашпільської райдержадміністрації про отримання
невиплаченої разової щорічної допомоги за 2005-2006
роки , як
інваліду Великої Вітчизняної війни І групи і згідно ст. 13 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має
право на отримання щорічно до 5
травня відповідного року разової допомоги у розмірі, як інваліду війни І
групи десяти мінімальних пенсій за
віком.

У 2004 році в
зв"язку з перїздом до М.Києва позивачу грошова допомога не виплачувалась.
У 2005 році
відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2005 рік " йому виплачено 400 грн., у 2006 році відповідно
до Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік" йому
виплачено 400 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги змінив, попросив
стягнути з управління праці та соціального захисту населення Томашпільської
районної державної адміністрації Вінницької області грошову допомогу за 2005-2006 роки в сумі 6110
грн , просить
поновити строк звернення до суду.

В
судовому засіданні представник управління праці
та соціального захисту

населення
Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_2
змінені позовні вимоги не визнав, просить відмовити в його задоволенні , посилаючись на
те, що при обчисленні разової грошової допомоги до 5 травня враховані
вимоги Закону України "Про державний бюджет України " на відповідні
роки, якими
встановлено розміри разової грошової допомоги окремим категоріям громадян .Коштів
на виплату цим особам разової грошової допомоги , яка б відповідала вимогам Закону України "Про статус
ветеранів " виділено
не було.Разом з цим представник відповідача вважає , що позивачем
пропущено строк позовної давності ,
який ст. 99 КАС України встановлений в 1
рік.

Суд , дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач у 2004 році мав статус
інваліда війни II групи і кошти йом виплачувались у м.Києві, а з 12 травня 2005 року являється
інвалідом війни І групи ,
про що свідчить посвідчення інваліда війни І групи серії НОМЕР_1 видане
Томашпільським відділом соціального захисту населення і допомога
виплачувалась відповідачем.

З довідки виданої 28
.03.2007 року управлінням праці та соціального захисту
населення Томашпільської районної державної
адміністрації вбачається, що щорічна

разова грошова допомога до 5
травня відповідно до Закону України "Про державний бюджет
України" інвалідам війни І групи виплачувалась у таких розмірах: в 2005 році-400 грн., в 2006
році- 400 грн

За змістом ч. 5 ст. 13 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно
до 5 травня
інвалідам війни І групи виплачується разова грошова допомога у розмірі десяти мінімальних
пенсій за віком.

Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування "
у 2005 році
розмір мінімальної пенсії за віком становив - -332 грн., 2006році-
359грн.

Таким чином позивачу у 2005
році році піддягало до виплати 3320
грн. (332 грн. х 10), у 2006 році - 3590 грн. (359 грн. х 10), однак вказані
суми позивачу не були виплачені у повному розмірі, тому недоплата склала у 2005 році 2920 грн., у 2006 році - 3190 грн., а всього : 6110 грн..

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню у примусовому порядку
на користь позивача недоплачена частина разової щорічної грошової допомоги в
розмірі 6110 грн.

Рішенням Конституційного суду України №
20-рп/2004 від 01.12.2004
року у справі за конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції
України (конституційності) положень статей 44,47,78,80 Закону України «Про державний
бюджет України на 2004 рік» та
конституційним поданням Верховного суду України щодо відповідності Конституції
України (конституційності) положень частини 2, 3, ,4 статті 78
Закону України «Про державний бюджет України на 2004 рік» (справа про
зупинення або обмеження пільг, компенсацій і гарантій) визнано такими, що не
відповідають КонституціїУкраїни (є неконституційними), положення статті 44 Закону України
«Про державний бюджет України на 2004
рік», якими встановлено, що у 2004
році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
здійснюється в таких розмірах: інвалідам війни 1 групи -195
грн., інвалідам війни 2
групи - 160 грн.,
інвалідам війни 3 групи - 130 грн., учасникам
бойових дій - 120 грн.,
особам які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 195 грн., членам
сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій і
учасників війни, визначених за життя інвалідами, - 65 грн.

Відповідно до ст. 152
Конституції України закони та інші правові акти за рішеннями
Конституційного Суду України визнаються неконституційними втрачають чинність з
дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Незважаючи на те, що виплата одноразової грошової допомоги позивачу за 2004 рік відповідно
Закону України «Про державний бюджет України на 2004 рік» відбулася в травні 2004 року, тобто до винесення вищевказаного рішення
Конституційного Суду України ,
суд, вважає, що недоплачена частина одноразової грошової допомоги підлягає
стягненню на користь позивача у примусовому порядку, в зв'язку з визнанням
неконституційними положень закону, згідно яких її виплатили.

Заперечення представника відповідача про відсутність законних підстав та
бюджетних асигнувань для задоволення вимог позивача суд до уваги взяти не може,
оскільки наведенні вище мотиви, переконливо свідчать про наявність в нього
достатніх законних підстав для обґрунтування своїх вимог, доказів про
відсутність асигнувань суду не надано, але й за умови наявності таких доказів,
невиконання чи неналежне виконання законів про виплати через відсутність грошей
для виплати не є підставою для виправдання дискримінуючої недоплати одноразової
грошової допомоги учасникам бойових дій та інвалідам війни І групи .

Оскільки позивач
та відповідач звільнені від сплати судового збору, тому згідно до ст. 94 КАС України слід
компенсувати дані витрати за рахунок державного бюджету України. На підставі
викладеного, керуючись ст 13
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх

соціального захисту", ст. ст.

70, 71, 94,158,161-164,186 КАС
України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1у строк звернення до суду , як
пропущений з поважних причин .Позов задовольнити .

Стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області на
користь ОСОБА_1 невиплачену щорічну разову грошову допомогу за 2005-2006 роки в сумі 6110 гривень (шість
тисяч сто десять грн.).

Судові витрати
по справі віднести за рахунок держави.

На постанову може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10

днів з дня проголошення ,
а апеляційна скарга протягом 20
днів після подання

заяви , до
Київського апеляційного адміністративного суду через Томашпільський

районний суд.