Справа № 2-а-460/2007
Суддя: Антоняк Т.М.
Дата ухвалення: 2007-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а-460/2007 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 травня 2007 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Фраківської області в складі -

Головуючого-судді Антоняка
Т.М.,

при секретарі Бабій
О.М.,

з участю
представників

сторін ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Івано-Франківського міського суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3, що
діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, до виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради про неправомірні дії по винесенню рішення МВК
№47 від 27.01.2004 року,суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду в інтересах
малолітньої доньки ОСОБА_4 з позовом до виконкому Івано-Франківської міської
ради про неправомірні дії по винесенню рішення МВК за №47 від 27.01.2004року. В
заяві зазначається, що позивачка проживає АДРЕСА_1. 27.01.2004 року
Івано-Франківським міськвиконкомом було прийнято рішення №47 про знесення
будинку по вул.Вірменська. 1. Вважає, що таке рішення порушує права її неповнолітньої
доньки , та не може залишатись в законній силі, воно винесено всупереч
охоронному договору №26 від 04.08.2003 року на пам'ятку культурної спадщини.
Просить позов задоволити, визнати дії Івано-Франківського МВК по винесеню
рішення №47 від 27 січня 2004 року неправомірними та скасувати згадане рішення.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що його довірителька дійсно в 1998 році
виписана з квартири АДРЕСА_1, проте на даний час проживає в ньому і їй жодних
рішень суду чи рішень та розпоряджень Івано-Франківського міськвиконкому про її
чи її доньки виселення з цього будинку невідомо, як і про позбавлення його
довірительки батьківських прав. Тому прийняття міськвиконкомом рішення про
знесення будинку в якому проживає малолітня ОСОБА_4 вважає незаконним. Просив
позов задоволити.

Представник відповідача заявлений позов не визнав,
вважає, що оспорюване рішення МВК №47 від 27.01.2004 року було прийнято
відповідно до чинного законодавства України та жодним чином не порушує права,
свободи та інтереси ОСОБА_3, оскільки остання до згаданого будинку жодного
відношення не має. Також зазначив, що в 2000 році Івано-Франківським міським
судом розглядалась справа за позовом ОСОБА_3 до Івано-Франківського міськвиконкому
про визнання права на проживання у кв.АДРЕСА_1, що в м.Івано-Франківську, про
надання іншого жилого приміщення у зв'язку з загрозою обвалом займаного
приміщення у будинку №1 по вул.Вірменській, про визнання законності договору
житлового найму та зустрічним позовом Івано-Франківського міськвиконкому до
ОСОБА_3 про визнання недійсним договору житлового найму. Рішенням суду від
02.10.2000 року в задоволенні позову ОСОБА_3. було відмовлено, зустрічний позов
Івано-Франківського міськвиконкому було задоволено, визнано, що договір найму
укладений 15.09.1995 року

2

ЖЕО №9 та ОСОБА_3 на право користування
кв.АДРЕСА_1 є недійсним. Ухвалою судової колегії в цивільних справах
Івано-Франківського обласного суду від 19.12.2000 року та ухвалою колегії
суддів судової палати з цивільних справ Верховного Суду України від 31.01.2002
року згадане рішення залишено без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Відповідно до ст.6, ст.104 КАС України, кожному
гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та
неупередженим судом. До адміністративного суду має право звернутися з
адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи
інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ст.11 КАС України, розгляд і вирішення
справ здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними
суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Пред'явивши позов про скасування рішення МВК, позивачка
не навела жодних доказів, які б свідчили, що оспорюване рішення №47 від
27.01.2004 року порушує її права, свободи та інтереси. Зокрема, ОСОБА_3 не
представила доказів про її реєстрацію та проживання в квартирі АДРЕСА_1. Копія
довідки ЖЕО від 02.02.1995 року №115 з цього приводу не завірена у визначеному
законом порядку.

Крім того, згідно пояснення самого представника ОСОБА_1
судом встановлено, що позивачка виписана з будинку АДРЕСА_1, ще 02.12.1998
року.

З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання,
що позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом та ставить такі позовні
вимоги, які не можуть бути задоволені судом у зв'язку з їх безпідставністю та
недоведеністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.159, 160, 163
Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_3, що діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4, до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради
про неправомірні дії по винесенню рішення МВК №47 від 27.01.2004
року-відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. У разі подачі заяви про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана в строк, постанова суду набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду (79018,м.Львів,вул.Чоловського,2). Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається до
адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який
ухвалив оскаржуване рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови в повному обсязі,відповідно до статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.