Справа № 22-а-5519/2007
Суддя: Шестакова Н.В.
Дата ухвалення: 2007-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

Іменем України

03 жовтня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим в складі:

головуючого судді М"ясоєдової Т.М.

суддів:
Шестакової Н.В., Трофімцова А.І.

при
секретарі Іванові O.K.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Сімферополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2ч, до Красноперекопського міжрайонного
БРТІ, Красноперекопської міської ради
про зобов'язання вчинити певні дії у зв'язку із неправомірною бездіяльністю
суб'єктів владних повноважень

за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Красноперекопського міськрайонного
суду АРК від 19 червня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Красноперекопського міськрайонного суду АРК від 19 червня 2007 року відмовлено
у задоволенні позову ОСОБА_1, третя
особа ОСОБА_2ч, до Красноперекопського
міжрайонного БРТІ, Красноперекопської міської
ради про зобов'язання вчинити певні дії у зв'язку із неправомірною
бездіяльністю суб'єктів владних повноважень.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування постанови суду з
ухваленням нового судового рішення про задоволення її позову, посилаючись на те, що судом першої інстанції допущена помилка в
оцінці фактичних обставин; не прийнято до уваги те, що рішенням Красноперекопського міського суду
від 01.09.1999 року була припинена спільна часткова власність на житловий
будинок між нею та іншим співвласником будинку шляхом розділу жилих і підсобних
приміщень, тому позивачка вважала
необхідним вирішити питання щодо надання її частці у житловому будинку окремого
юридичного адресу; що відповідачі це питання за її заявою не вирішують, що впливає на реалізацію її права щодо
приватизації земельної ділянки.

У
письмових запереченнях представник МБРТІ зазначив, що рішенням суду від 01.09.1999 року фактично
був визначений порядок користування частками житлового будинку та земельною
ділянкою, тому вимоги позивачки щодо
надання окремої адреси її частки у житловому будинку не обгрунтовані.

Розглянувши
справу в межах доводів апеляційної скарги,
заслухавши доповідача, апелянта
та його представника, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи
у позові, суд першої інстанції виходив з
того, що обставин, що вказують на припинення права осіб на
частку у спільному майні, не
встановлено; питання про визнання її частки житлового будинку садибою та
визнання на садибу права власності не вирішено; відповідачами доведена
відсутність бездіяльності,
оскільки

Справа
№22-а-5519/2007р.
Головуючий в 1 інстанції Романова
Л.В.

Доповідач
Шестакова Н.В.

надання окремої
адреси можливе лише для самостійної або виділеної в ціле домоволодіння частки
жилого будинку; доведена неможливість надання окремих адресів, тому вирішення спірного питання виходить за
межі повноважень відповідачів.

Висновки суду не
відповідають вимогам матеріального і процесуального права.

Як
свідчать матеріали справи, рішенням
суду від 01.09.1999 року співвласникам жилого будинку №106 по вул. Мічуріна у м. Красноперекопськ були виділені житлові та
підсобні приміщення у користування, а також
визначений порядок користування земельною ділянкою (а.с. 4). Номер будинку був змінений у
встановленому порядку на №118 (а.с. 25).
Позивачка вважає себе власником виділеної частки жилого будинку і вимагає
надання цій частці будинку окремої адреси. У уточненій позовній заяві позивачка
просила зобов'язати відповідачів виконати усі дії щодо внесення, до інвентарної справи відповідних зміні
надати їй рішення виконкому пропадання її будинку окремої адреси. Із змісту
позовної заяви слідує, що позивачка
оскаржує дії також посадових осіб, які
не виконують свої посадові обов'язки,
однак суд першої інстанції не вточнив,
дії яких посадових осіб оскаржує позивачка.

Крім
того, суд першої інстанції по суті
розглянув питання щодо обгрунтованості відмови відповідачів у задоволенні вимог
позивачки щодо надання її частці житлового будинку окремої адреси, не приймаючи до уваги те. що позивачка
вказувала по суті на бездіяльність відповідачів у спірному питанні. Тобто суд
першої інстанції вийшов за межі заявлених вимог, розглянув питання щодо правомірності відмови
у наданні окремої адреси, хоча ніякої
відмови посадових осіб у встановленому законодавством порядку фактично не
було, справа містить тільки копії
звернення позивачки до міського голови (а.с.
9) та письмової відповіді міського голови, у якому надається порада звернутися із
спірним питанням усім співвласникам будинку і зазначається, що с висновок головного архітектора щодо
можливості виділення земельної ділянки із будівлями в окреме домоволодіння з
наданням окремої адреси (а.с. 10-11).

Згідно
із Інструкцією про порядок виділення жилих будинків з складу домоволодіння у
містах та селищах міського типу Української ССР, яка затверджена 27 вересня 1968 року
(а.с. 35), виділення жилих будинків у самостійні
домоволодіння провадиться в адміністративному порядку виконкомом місцевої
ради, який виносить відповідне рішення.
Із змісту цієї Інструкції слідує, що
виконком вирішує питання щодо надання будинку окремої адреси шляхом ухвалення
рішення про задоволення відповідної заяви або про відмову у задоволенні заяви.

Аналізуючи
обставини справи, колегія суддів дійшла
висновку про те. що оскільки виконком місцевої ради не вирішував питання про
надання частці будинку, яка належить
позивачці, окремої адреси, суд першої інстанції по суті не розглянув
позовні вимоги щодо бездіяльності посадових осіб або державних органів. Цей
недолік не може бути усунений ухваленням додаткового рішення, оскільки суд першої інстанції взагалі не
розглядав ці позовні вимоги.

Відповідно
до пп.5, 6 ч.3 ст.
227 КАС України підставами скасування судового рішення з направленням справи
на новий розгляд є, зокрема, не розгляд судом всіх вимог, якщо цей недолік не був або не може бути
усунений ухваленням додаткового рішення,
а також вирішення судом питання про права, свободи,
інтереси та обов'язки осіб, які
не були повідомлені про можливість вступити у справу.

Зазначені
підстави скасування судового рішення з направленням справи на новий розгляд за
змістом ст. 227 КАС України можуть бути використані при
розгляді справ в апеляційному порядку,
оскільки ці підстави носять
загальний характер, зокрема. при оцінці
законності рішень суду першої інстанції.

На підставі
наведеного колегія суддів
вважає, що постанова підлягає скасуванню з направленням справи на
новий розгляд.

Керуючись ст.
ст. 195, 198, 225 КАС
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову
Красноперекопського міськрайонного суду АРК від 19 червня 2007 року скасувати з
направленням справи на новий розгляд до Красноперекопського міськрайонного суду
АРК.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України у місячний строк.