Справа № 2-а-7870/2008
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2008-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Бердичівська, 23, тел.42-24-91
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

02 липня 2008 р.
Справа № 2-а-7870/08

Категорія -50

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі головуючого -судді Щавінського В.Р.

при секретарі Чайці О.С.,

за участю представників сторін:

- від позивача -не з'явився;

- від відповідача -не з'явився,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за
позовом ОСОБА_1

до Управління праці та
соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації;

про стягнення
32388,47грн., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернувся з вказаним позовом
до суду, в якому просить стягнути з відповідача 1067,40грн. допомоги у зв”язку
з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства та 31321,07грн. доплати громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного забруднення за період з вересня 1996 року
по грудень 2007 року згідно ст..39 Закону України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, просив слухати справу у його відсутність. Позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з”явився, про час, дату та місце судового засідання був
повідомлений належним чином, на адресу суду направив заперечення в якому
вказав, що пунктом 28 розділу 2 Закону України “Про державний бюджет на 2008
рік”та “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” виплати згідно
ст..ст.37,39 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”проводяться в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Суд дослідивши наявні докази в
матеріалах справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно ст.39 Закону
України “Про статус і соціальний захисит громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”позивачка встановила заборгованість в розмірі 31321,07
грн., заборгованість по грошовій допомозі у зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства
ст.37 -в розмірі 1067,40
грн.

Посилався на те, що отримував відповідні
доплати та допомоги у розмірах, передбачених
Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26 липня 1996 року, тоді
як Законом визначені інші, значно більші, їх розміри, кратні мінімальній заробітній платі та мінімальній пенсії за
віком у відповідні періоди.

Спірні правовідносини регулюються Законом
України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”від 28.02.1991 року із змінами та доповненнями,
Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року “Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Встановлено, що позивач проживає в
с.Левковичі Овруцького району Житомирської області, яке віднесено до зони
гарантованого добровільного відселення, має статус потерпілого внаслідок
Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням
вставленого зразка серії НОМЕР_1 від 25.06.1993 року. З 1996 року по даний час
позивач працює в СТОВ "Хлуплянське".

Відпровідно до переліку населених
пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення Чорнобильської катастрофи
територію с.Левковичі Овруцького району Житомирської області віднесено до зони
гарантованого добровільного відселення.

Згідно ст.37 Закону України “Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, громадянам, які проживають на територіях радіоактивного
забруднення, повинна виплачуватись щомісячна грошова допомога у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства, у зоні гарантованого добровільного відселення - 40
процентів від мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.39 Закону України “Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення в
зоні гарантованого добровільного відселення -дві мінімальні заробітні плати.

Однак позов підлягає задоволенню,
оскільки дію абзацу третього частини першої статті 39 зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій і допомог у
розмірах відповідно до мінімальної заробітної
плати згідно із
Законом N 3235-IV( 3235-15 ) від 20.12.2005. На 2007 рік
дію цих норм зупинено згідно
із Законом N 489-V (
489-16 ) від
19.12.2006, і лише з 9 липня 2007 року їх дію відновлено рішенням Конституційного Суду N 6-рп/2007 ( v0a6p710-07 ) від
09.07.2007.

Заборгованість по ст.39 Закону
підлягає стягненню відповідно до ч.2 ст.233, ст.238 КЗпП України незалежно від часу її виникнення, оскільки в
даному випадку йдеться про виплати, які відповідно до ст.2 Закону України „Про
оплату праці” є складовою структури заробітної плати.

Проте в спірний період часу ці доплати та допомоги виплачувались частково, у фіксованому
розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996
року “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, а не в кратному відношенні до мінімальної
зарплати.

Згідно ст. 8 Конституції України, в
Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне
значення перед постановою Кабінету Міністрів України.

Виплатою допомоги та доплат в твердих
сумах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня
1996 року, порушені права позивача.

Розмір мінімальної заробітної плати
становив:

з 2 вересня 1996 року -15 грн., з 1
квітня 1998 року -45 грн., з 1 липня
1998 року -55 грн., з 1 січня 2000 року -74 грн., з 1 квітня 2000 року -90
грн., з 1 липня 2000 р.- 118 грн., з 1
січня 2002 року -140 грн., з1 липня 2002 року -165 грн., з1 січня 2003 року
-185 грн., з 1 грудня 2003 року- 205 грн., з 1 вересня 2004 року 237 грн., з 1
січня 2005 року 262 грн., з 1 квітня 2005 р- 290 грн., з 1 липня 2005 р.- 310
грн., з 1 вересня 2005 року -332 грн., з 1 січня 2006 року- 350 грн., з 1 липня
2006 р.- 375 грн., з 1 грудня 2006 року 400грн, з 1квітня 2007 року -420 грн.,
з 1 липня 2007 року- 440 грн., з 1 жовтня 2007 року -460 грн.

Заборгованість перед ОСОБА_1 . згідно
ст.39 становить:

- за 1996 рік -
120,00грн.(15х2х3=120,00грн.) - 31,01грн. (отриманих позивачем) = 88,99грн.;

- за 1997 рік -330,00грн. (15х2х11 =
330,00грн.) -86,31грн. (отриманих позивачем) = 243,69грн.;

- за 1998 рік -840,00грн.(45 х 2 х 2 =
180,00грн.; 55 х 2 х 6 = 660,00грн.) -41,60грн.(отриманих позивачем) =
798,40грн.;

- за 1999 рік -1210,00грн.(55 х 2 х 11
= 1210,00грн.) -57,20грн. (отриманих позивачем) = 1152,80грн.;

- за 2000 рік -2400,00грн.(74 х 2 х 3 =
444,00грн.; 90 х 2 х 3 = 540,00грн.; 118 х 2 х 6 = 1416,00грн.) -99,50грн.
(отриманих позивачем) = 2300,50грн.;

- за 2001 рік -2596,00грн.(118 х 2 х 11
= 2596,00грн.) -99,60грн. (отриманих позивачем) = 2496,40грн.;

- за 2002 рік -3660,00грн.(140 х 2 х 6
= 1680,00грн.; 165 х 2 х 6 = 1980,00грн.) -120,70грн. (отриманих позивачем) =
3539,30грн.;

- за 2003 рік -4480,00грн.(185 х 2 х 11
= 4070,00грн.; 205 х 2 х 1 =410,00грн.) -126,00грн. (отриманих позивачем) =
4354,00грн.;

- за 2004 рік -4702,00грн.(205 х 2 х 8
= 3280,00грн.; 237 х 2 х 3 = 1422,00грн.) -108,94грн. (отриманих позивачем) =
4593,06грн.;

- за 2005 рік -5880,00грн. (262 х 2 х 3
= 1572,00грн.; 290 х 2 х 3 = 1740,00грн.; 310 х 2 х 2 = 1240,00грн.; 332 х 2 х
2 = 1328,00грн.) -94,40грн. (отриманих позивачем) = 5785,60грн.;

- за 2007 рік (у період з липня по
грудень) -5400,00грн. (440 х 2 х 3 = 2640,00грн.; 460 х 2 х 3 = 2760,00грн.)
-45,67грн. (отриманих позивачем) = 5354,33грн.;

всього: 30707,07 грн.

Заборгованість по допомозі в зв”язку
з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва на позивача
(ст..37) підлягає стягненню в межах одного року позовної давності з липня по грудень 2007 року і становить: 1067,40грн.
(440грн.х40%х3=528,00грн., 460грн.х40%х3=552,00грн. = 1080,00грн. -
12,60грн.(отримані по постанові КМ).

Заборгованість, згідно розрахунку, що
є в справі, відповідно до ст.. 39
вказаного Закону становить 31321,07грн., а відповідно до ст.37 -1067,40грн.

Згідно ст.11 КАС України суд може
вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту
прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Оскільки розпорядником цих коштів і в
спірний період часу і тепер є управління праці та соціального захисту населення
Овруцької районної державної адміністрації, суд стягує з нього дану
заборгованість.

Керуючись ст.ст.37, 39 Закону України
“Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, ст. ст. 158 -163, 167, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.
Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації
(вул..Леніна, 17, м.Овруч, Житомирська область) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ) 1067,40грн. допомоги в зв”язку з
обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва (ст.37) та
30707,07грн. заборгованості по доплаті до заробітної плати громадянам, які
працюють на території радіоактивного забруднення (ст..39), всього: 32388,47
грн.

3. В решті позовних вимог відмовити за
безпідставністю.

Постанова Житомирського окружного
адміністративного суду набирає законної
сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та
апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження подається через
Житомирський окружний адміністративний суд до Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів
з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя
В.Р.Щавінський