Справа № 22-а-2518/2008
Суддя: Сухарьок М.Г.
Дата ухвалення: 2008-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя 1-ї інстанції Шеїна Л.Д. справа № 22-а - 2518/08
Суддя - доповідач Сухарьок М.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2
липня 2008 року м. Донецьк

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Сухарька М.Г., суддів Білак С.В., Гаврищук Т.Г.,

при секретарі
Безруковій В.М.

сторони в судове засідання не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Донецького апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради на постанову
Жданівського міського суду Донецької області від 26 грудня 2007 року по справі № 2-а-27/07 за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради про визнання відмову
неправомірною, -

В
С Т А Н О В И Л А :

Позивач
звернувся з позовом в якому вказав, що він є інвалідом війни 2 групи і за своїм
статусом мав пільги згідно із ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії та їх соціальний захист". Йому недоплатили одноразову
допомогу. Просив стягнути з відповідача недоплачену суму допомоги за 2007 рік.

Постановою
Жданівського районного суду Донецької області від 26 грудня 2007 року позов задоволений у повному обсязі. З
відповідача стягнено на користь
ОСОБА_1 недоотриману суму щорічної грошової допомоги до 5 травня
за 2007 рік.

Відповідач
не погодився з постановою суду, вважаючи, що рішення суду прийняте з порушенням
норм матеріального та процесуального права, просив постанову суду скасувати і
відмовити в задоволенні позову.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за необхідне
в задоволенні апеляційної скарги відмовити, постанову суду залишити без
змін.

Позивач є
інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для
ветеранів війни - інвалід війни, що підтверджується відповідними посвідченнями.
Правовий статус ветеранів війни, визначає Закон України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року
№3551. Розділом 3 якого визначені пільги ветеранам війни та гарантії їх соціального
захисту, стаття 13 якого передбачає пільги інвалідам війни.

Приписами
частини 5 статті 13 зазначеного закону встановлено, що щорічно
до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах:
інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім
мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Фінансування витрат пов'язаних з введенням
в дію цього Закону, відповідно до статті 17 здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевого бюджетів, а виплата разової грошової допомоги до 5
травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, відповідно до
статті 17-1 даного Закону здійснюють органи праці та соціального захисту
населення.

Колегія судів зазначає, що на відповідача
покладений обов'язок здійснення виплати разової грошової допомоги саме в
розмірах, передбаченим цим Законом.

Конкретні розміри для інвалідів
війни 2 групи були встановлені Законами України „Про Державний бюджет
України”.

Саме у
зазначених розмірах позивач отримав, а відповідач виплатив разову грошову
допомогу за вказаний строк, наведені
обставини встановлені судом першої інстанції та не спростовуються сторонами.

Пунктом 1
Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 у справі
№ 1-29/2007 визнані такими, що не відповідають Конституції України серед інших
положення статті 29 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”,
якими встановлено, що у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” серед інших здійснюється
у розмірі 360 грн.

Таким чином,
виплата одноразової щорічної допомоги до 5 травня 2007 році здійснена
відповідачем з порушенням норм спеціального закону, суд першої інстанції вірно на користь
позивача стягнув недоплачену суму
за 2007 рік.

Враховуючи
вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення першої інстанції
відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасовано
чи змінено з підстав, що наведені в апеляційній скарзі, судом ретельно
перевірено доводи сторін, дано їм вірну оцінку, постанова суду від 26 грудня
2007 року є законною і обґрунтованою.

З
урахуванням викладеного, керуючись статтями
2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196, 198 - 200, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

У
Х В А Л И Л А :

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської
ради на постанову Жданівського міського суду Донецької області від 26 грудня 2007 року по справі № 2-а-27/07 за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради про визнання відмову
неправомірною - залишити без задоволення.

Постанову
Жданівського міського суду Донецької області від 26 грудня 2007 року по справі №2-а-27/07 -
залишити без змін.

Ухвала
постановлена у нарадчій кімнаті та проголошений її повний текст у судовому
засіданні 2 липня 2008 року.

Ухвала
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення
постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення постанови в повному обсязі.

Головуючий: Сухарьок
М.Г.

Судді:
Білак С.В.

Гаврищук Т.Г.