Справа № 22-а-1114/2008
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2008-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
суддя Перцова
Доповідач 2 інстанції:
суддя Григоров
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 липня 2008
року

№
22-а-1114/08

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого
судді - Мельнікова Л.В.

Суддів -
Григоров А.М., Подобайло З.Г.

при секретарі Холодна Д.С.

за участю:

представник
позивача – ОСОБА_1

представник
відповідача – Межерицький А.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_2 на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 01 жовтня 2007 року по справі № 2а-485/07

за позовом ФОП ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у Московському
районі м. Харкова

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ФОП ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова про визнання
рішення від 03.05.2007 року №.

Постановою Харківського
окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2007 року в задоволенні позову
ФОП ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у Московському районі м. Харкова про визнання недійсним
рішення від 03.05.2007 року № відмовлено.

Позивач, ФОП ОСОБА_2, із вказаною постановою не погоджується,
подала апеляційну скаргу, вважає, що постанова є незаконною, необґрунтованою та
такою, що підлягає скасуванню.

Враховуючи
наведене, ФОП ОСОБА_2, просить суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 01.10.2007 року по справі № 2а-485/07 скасувати та
прийняти нову постанову, задовольнивши позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 до ДПІ у Московському районі м. Харкова в
повному обсязі.

Представник
відповідача проти апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши
суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої
інстанції було встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції
наступне.

Позивач, ФОП ОСОБА_2 звернулась до Харківського окружного
адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати
недійсним рішення-повідомлення Державної податкової інспекції у Московському районі
м. Харкова від 03.05.2007 року № .

В судовому
засіданні, в суді апеляційної інстанції, представник позивача підтримав позовні
вимоги та просив суд визнати недійсним рішення-повідомлення Державної
податкової інспекції у Московському районі м. Харкова від 03.05.2007 року №
. Свої вимоги обґрунтовує з посиланням на ст.ст.787, 788 ЦК України.
Вважає, що клубом позивача здійснювалась діяльність з надання в прокат
більярдних столів в цілях аматорського спорту та популяризації більярдного
спорту. В позові вказує, що діяльність з надання послуг при використанні
більярдних столів для спортивних аматорських змагань не підлягає патентуванню
та не є такою, що здійснюється у сфері грального бізнесу.

Представник
відповідача проти позову заперечує, в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_2 просить відмовити в повному обсязі, з
посиланням на ст.5 Закону України "Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності" від 23.03.1996 року № 98/96, зазначив, що
позивач при здійсненні діяльності щодо надання послуг з користування
більярдними столами повинен був придбавати торговий патент. В своїх
запереченнях звернув увагу суду, що виходячи з поняття прокату, яке передбачено
ст.ст.787, 788 ЦК України, вказана діяльність позивача не може вважатися прокатом
більярдних столів в цілях аматорського спорту та популяризації більярдного
спорту. У позивача при проведенні перевірки була відсутня ліцензія для
здійснення спортивних аматорських змагань з більярдного спорту, порядок
проведення яких визначено Законом України "Про фізичну культуру і
спорт". Без наявності відповідної ліцензії право на діяльність, пов'язану
з використанням або передачею у подальше користування (оренду) столів для
більярду, що вводяться в дію за допомогою жетона, монети, або без них, надається
у разі придбання торгових патентів на кожний більярдний стіл згідно з вимогами
Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності".

Встановлено, що
згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 зареєстрована як фізична
особа-підприємець виконавчим комітетом Харківської міської ради, дата
проведення державної реєстрації - 23.05.2003 р., номер запису про включення
відомостей про фізичну особу-підприємця до ЄДР 2 011272.

Позивач
знаходиться на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності і є
платником єдиного податку на відповідні види діяльності: громадське харчування,
роздрібна торгівля, прокат спортінвентарю, консультаційні послуги, що
підтверджується копією свідоцтва платника єдиного податку від 01.01.2007 року,
виданого ДПІ в Московському районі м. Харкова на фірмовому бланку серії Г
№383669, терміном дії до 31.12.2007 року (а.с. 17).

Надані до
матеріалів справи документи свідчать про те, що 12.04.2007 року працівниками
ДПА у Харківській області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі направлень від 11.04.2007 року №5141 та 5142, виданих ДПА
Харківської області, проведена перевірка більярдного клубу, який розташований
за адресою: м. Харків, пр-т Тракторобудівників, 71 і належить ФОП ОСОБА_2, щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктам:
підприємницької діяльності. За результатами перевірки складено акт від
12.04.2007 рої без № на бланку № 00792, в якому зазначено про порушення позивачем
ст.ст.3,5 Закову України "Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності" № 98/96-ВР віл 23.03.1996р. із змінами та доповненнями -
надання послуг у сфері грального бізнесу і застосуванням 14 більярдних столів з
09.10.2003 року без придбання відповідних торгових патентів.

На підставі
вищевказаного акту начальником ДПІ у Московському районі м.Харкова було
прийнято рішення про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у
розмірі 85010,00 грн.

Як вбачається
із матеріалів справи, позивачем в приміщенні більярдного клубу, яки належить
йому на праві власності, відвідувачам клубу надаються в тимчасове користування
за плату більярдні столи, кійки та шари, які не можуть виноситися за межі
приміщення клубу.

Твердження
позивача, що користування в приміщенні клубу більярдними столами та кійками з
боку відвідувачів клубу здійснювалось шляхом їх надання в прокат в якості
предметів культурно-побутового та спортивного призначення не відповідають
обставинам справи.

Відповідно до
наказу Держкоммолодьспорттуризму від 07.02.2001р. № 261, як зареєстровано в
міністерстві юстиції України 22.02.2001р. за № 155/5346, більярдний спорт
входить до переліку видів спорту, що визнані в Україні.

Згідно п.51
ст.9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської
діяльності" від 01.06.2000р. № 1775-ІІІ (зі змінами та доповненнями)
фізкультурно-оздоровча та спортивна діяльність з організації та проведення
спортивних занять професіоналів та любителів спорту, а також діяльність з
підготовки спортсменів до змагань з різних видів спорту, визнаних в Україні,
підлягає ліцензуванню.

Тобто якщо
більярдний стіл використовується для спортивних аматорських змагань, суб'єкт
підприємницької діяльності повинен мати відповідну ліцензію.

Встановлено, і
не спростовано сторонами по справі, що при проведенні перевірки у позивача була
відсутня ліцензія на здійснення спортивних аматорських змагань з більярдного
спорту. Надані позивачем копія статуту Спортивно-оздоровчого клубу
"Майстер" та витяг зі зведеного календарного плану спортивно-масових
заходів м. Харкова на 2007 рік не є підставою для провадження спортивних
аматорських змагань з більярдного спорту без придбання ліцензії.

Враховуючи
вищевикладене, позивач не довів суду, що при здійсненні перевірки більярдні
столи використовувались для спортивних аматорських змагань.

Таким чином,
позивач проваджує більярд не як вид спорту, а з метою надання послуг
споживачам, у тому числі надання більярдних столів в прокат за певну плату,
тобто не безкоштовно.

Виходячи зі
змісту ст.5 Закону, якщо за користування більярдним столом збирається плата
погодинно або шляхом продажу жетонів, монет тощо, то така діяльність
відноситься до операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу. Незалежно
від того передбачається після закінчення гри виграш чи ні.

Відповідно до
ч.ч.1, 2 ст.5 Закону України "Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності" від 23.03.1996 року № 98/96 патентуванню
підлягають операції з надання послуг у сфері грального бізнесу, які
здійснюються суб'єктами підприємницької діяльності або їх структурними
(відокремленими) підрозділами. Під гральним бізнесом у визначенні Закону, слід
розуміти діяльність, пов'язану з влаштуванням казино, інших гральних місць
(домів), гральних автоматів з грошовим або майновим виграшем, проведенням
лотерей (крім державних) та розіграшів з видачею грошових виграшів у готівковій
або майновій формі, яка відповідно до вимог ч.1 ст.1 Закону підлягає
патентуванню.

Згідно положень
ч.ч.3, 4 ст.5 Закону торговий патент на здійснення операцій з надання послуг у
сфері грального бізнесу має бути виданий на кожне окреме гральне місце
(гральний автомат, гральний стіл). Для використання столів для більярду, що
вводяться в дію за допомогою жетона, монети або без них, крім столів для
більярду, що використовуються для спортивних аматорських змагань,
встановлюється вартість торгового патенту у фіксованому розмірі за кожний стіл
для більярду.

Твердження
позивача, що більярдні столи можуть надаватись в користування відвідувачам
клубу не тільки для гри в більярд, а й для інших потреб не береться судом до
уваги, в зв'язку з необґрунтованістю.

Надані
позивачем копія свідоцтва про сплату єдиного податку та дозволу на прокат
спортивного інвентарю не наділяють його правом здійснювати послуги з
застосуванням більярдних столів без наявності торгового патенту.

Крім того, як
встановлено платник податку (позивач) не здійснює той вид діяльності, який був
зазначений у свідоцтві про сплату єдиного податку.

У відповідності
до п.7 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" №727 від 03.07.1998
р. дія указу не поширюється на суб'єктів підприємницької діяльності, на яких
поширюється дія закону України "Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності" в частині придбання спеціального патенту.

Аналізуючи
приписи вказаних норм Законів, якщо більярдний стіл використовується для
спортивних аматорських змагань, суб'єкт підприємницької діяльності повинен мати
відповідну ліцензію. В іншому випадку діяльність з надання послуг для
використання столів для більярду є гральним бізнесом і підлягає патентуванню.
При цьому видачу виграшів у грошовій чи майновій формі не передбачено.

Згідно абз.4
ч.1 ст.8 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності" за здійснення операцій, передбачених цим Законом без одержання
відповідних торгових патентів - застосовується фінансова санкція в подвійному
розмірі торгового патенту.

За таких
обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку що позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Колегія суддів
погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що вони
відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Залишаючи без
змін постанову суду першої інстанції, колегія суддів також вважає необхідним
зазначити, що в позовній заяві позивач визначає позов, як позов щодо визнання
недійсним податкового повідомлення – рішення. Хоча було прийнято не податкове
повідомлення – рішення, а рішення про застосування штрафних (фінансових)
санкцій, і саме його фактично оскаржував позивач, що не було досліджено судом
першої інстанції, але це не призвело до неправильного рішення суду першої
інстанції. Також колегія суддів зазначає, що рішенням, податковий орган,
визначив санкції, як за порушення законодавства про патентування (плата за
патент відповідно до ст. 14 Закону України «Про систему оподаткування» є
податковим платежем) так і за порушення законодавства про реєстратори
розрахункових операцій яке не пов’язано безпосередньо з податковим, але це не
призвело до неправомірного застосування санкцій та відповідно не призвело до
неправильності постанови суду першої інстанції.

Крім того,
колегія суддів вважає необхідним зазначити, що оскарженим рішенням санкції
застосовані за відсутність патентів (більярд – 76370 грн., торгівельна
діяльність в кафе при більярдному клубі – 8640 грн.) та за порушення Закону
України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» по п. 1 ст. 17 закону. Позивач фактично у
позові надавав заперечення лише щодо порушень в частині використання патентів
за більярдні столи.

Наявність інших
порушень підтверджена актом перевірки. В судовому засіданні апеляційного суду,
представник позивача зазначив, що не спростовує фактичних обставин, дій по яких
застосовані санкції, але вважає що в цих діях відсутні склади порушень. Навів
заперечення лише щодо патентування використання більярдних столів та
реєстратора розрахункових операцій, який на його думку не повинен
використовуватися, оскільки позивач платник єдиного податку.

Колегія суддів
не погоджується з твердженнями представника позивача та доводами апеляційної
скарги.

Порушення в
сфері патентування чітко викладені в акті перевірки, яким встановлено надання
послуг з грального бізнесу – більярдні столи, торгівельна діяльність в кафе, не
проведення через реєстратор розрахункових операцій розрахункової операції щодо
продажу товарів в кафе та наданню послуг з гри на більярдному столі при
здійсненні перевірки. Стосовно обґрунтувань позивача - не використання патентів
щодо більярдних столів, судом першої інстанції правильно застосовані норми
матеріального права.

Згідно ст. 5
Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»
патентуванню підлягають операції з надання послуг у сфері грального бізнесу,
які здійснюються суб'єктами підприємницької діяльності або їх структурними
(відокремленими) підрозділами.

Згідно із
визначенням, наведеним у цьому Законі, під гральним бізнесом слід розуміти
діяльність, пов'язану з влаштуванням казино, інших гральних місць (домів),
гральних автоматів з грошовим або майновим виграшем, проведенням лотерей (крім
державних) та розиграшів з видачею грошових виграшів у готівковій або майновій
формі.

Казино, інші
гральні місця (дома) повинні займати окремі приміщення або будівлі та мати
гральний зал для відвідувачів (крім гральних автоматів та більярдних столів).

Пунктом 3
вищевказаної статті встановлена вартість торгового патенту на здійснення
операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу для використання столів для
більярду, що вводяться в дію за допомогою жетона, монети або без них, крім
столів для більярду, що використовуються для спортивних аматорських змагань.

Отже, наведені
норми Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності" встановлюють, що надання послуг з використання столів для
більярду відноситься до сфери грального бізнесу, крім використання більярдних
столів для спортивних аматорських змагань. При цьому поняття гральний бізнес є
ширшим за поняття влаштування азартної гри.

З огляду на
зазначене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, щодо
правомірності порушення встановлених податковим органом.

Відносно не
проведення операцій через реєстратор розрахункових операцій, колегія суддів
зазначає, що оскільки позивач фактично здійснює гральний бізнес то у
відповідності до п.7 Указу Президента України "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", на
нього не поширюється дія єдиного податку, а відповідно і пільга щодо не застосування
реєстратора розрахункових операцій передбачена Законом України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (ст. 9).

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, не
впливають на правомірність висновків суду першої інстанції.

Таким чином,
суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Враховуючи
наведене, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.
ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову
Харківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2007 року по справі
№ 2а-485/07 залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом місяця, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст
виготовлено та підписано 08 липня 2008 року

Головуючий
Мельнікова Л.В.

Судді
Григоров А.М.

Подобайло
З.Г.