Справа № 22-а-1966/2008
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуюча у I інстанції: Довга О.І. Справа № 22-а-1966/08
суд Львівської області ряд. стат. звіту № 52
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при секретарі - Неміш
О.П.,

з участю адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги релігійної
громади Української православної церкви Київського патріархату Різдва Пресвятої
Богородиці м. Рудки Самбірського району Львівської області та Львівської
обласної державної адміністрації на постанову господарського суду Львівської
області від 01 жовтня 2007 року у справі № 3/339-10/181 за позовом Української автокефальної
православної церкви, релігійної громади Української автокефальної православної
церкви Різдва Пресвятої Богородиці м. Рудки Самбірського району Львівської
області до Львівської обласної державної адміністрації, управління з питань
внутрішньої політики Львівської обласної державної адміністрації, третя
особа релігійна громада Української
православної церкви Київського патріархату Різдва Пресвятої Богородиці м. Рудки
Самбірського району Львівської області про часткове скасування розпорядження
представника Президента України у Львівській області, зобов'язання поновити
реєстраційну справу релігійної громади та видачу свідоцтво про державну
реєстрацію релігійної громади, скасування державної реєстрації релігійної
громади Української православної церкви Київського патріархату Різдва Пресвятої
Богородиці м. Рудки Самбірського району Львівської області та визнання
недійсним свідоцтво про державну реєстрацію цієї релігійної громади, -

в с т а н о в и л а :

Українська автокефальна православна церква (далі - УАПЦ),
релігійна громада Української автокефальної православної церкви Різдва
Пресвятої Богородиці м. Рудки Самбірського району Львівської області (далі -
релігійна громада УАПЦ ЦРПБ м. Рудки) звернулися до суду з адміністративним
позовом про часткове скасування п. 5.3.1 розпорядження представника Президента
України у Львівській області № 459 від 04 червня 1993 року “Про реєстрацію
статутів релігійних громад і передачу культових будівель”, зобов'язання
поновити реєстраційну справу релігійної громади та видачу свідоцтва про
державну реєстрацію релігійної громади, скасування державної реєстрації
релігійної громади Української православної церкви Київського патріархату
Різдва Пресвятої Богородиці м. Рудки Самбірського району Львівської області
(далі - релігійна громада УПЦ КП ЦРПБ м. Рудки) та визнання недійсним свідоцтва
про державну реєстрацію цієї релігійної громади.

Постановою господарського суду Львівської області від 01
жовтня 2007 року у справі № 3/339-10/181 позов було задоволено частково,
визнано нечинним та скасовано підпункт 5.3.1 пункту 5.3 частини 5 розпорядження
представника Президента України у Львівській області № 459 від 04 червня 1993
року “Про реєстрацію статутів релігійних громад і передачу культових будівель”.
У частині припинення юридичної особи - релігійної громади УПЦ КП ЦРПБ м. Рудки,
визнання недійсним запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців про проведення державної реєстрації (перереєстрації)
та щодо зобов'язання поновити реєстраційні документи релігійної громади УАПЦ
ЦРПБ м. Рудки провадження у справі було закрито.

Зазначену постанову в апеляційному порядку оскаржили
Львівська обласна державна адміністрація (далі - Львівська ОДА) та релігійна
громада УПЦ КП ЦРПБ м. Рудки.

У поданій апеляційній скарзі з подальшими доповненнями до
неї релігійна громада УПЦ КП ЦРПБ м. Рудки просила скасувати оскаржувану
постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні вимог УАПЦ
відмовити, а позовну заяву релігійної громади УАПЦ ЦРПБ м. Рудки залишити без
розгляду. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що УАПЦ не є належним
позивачем у даній справі, оскільки її вимоги стосуються інтересів релігійної
громади м. Рудки і жодним чином не стосуються захисту власних прав, свобод чи
інтересів, так як УАПЦ є окремою юридичною особою і у її адміністративному
підпорядкуванні релігійні громади адміністративно-територіальних одиниць
України не знаходяться. Наявні публічно-правові відносини виникли між
Львівською ОДА, як суб'єктом владних повноважень, та релігійною громадою м.
Рудки, а не УАПЦ. Вважає безпідставним висновок суду про те, що строк звернення
до суду пропущений не був, оскільки православній громаді м. Рудки з 1993 року
було відомо про зміну конфесійної приналежності та рішення про внесення змін у
статут релігійної громади, що були прийняті парафіяльними зборами 16 травня
1993 року. Щодо релігійної громади УАПЦ ЦРПБ м. Рудки, то вважає, що юридичної
особи із такою назвою як на момент звернення до суду з позовом, так і на
теперішній час не існує, а отже вона не наділена адміністративною процесуальною
правосуб'єктністю і не може бути позивачем у суді, що відповідно до вимог п.1
ч.1 ст. 155 КАС України тягне за собою залишення її позовної заяви без
розгляду.

Львівська ОДА у своїй апеляційній скарзі просить суд
апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції у частині
визнання нечинним та скасування п. 5.3.1 розпорядження представника Президента
України у Львівській області № 459 від 04 червня 1993 року “Про реєстрацію статутів
релігійних громад і передачу культових будівель” та прийняти нове судове
рішення, яким відмовити позивачам у задоволенні їх вимог, а у іншій частині
рішення суду першої інстанції залишити без змін. У обґрунтування своїх вимог
покликається на те, що прийняття оскаржуваного розпорядження здійснювалося на
підставі вимог Закону України “Про свободу совісті та релігійні організації” і
поданих документів. Крім того, вважає пропущеним строк позовної давності,
встановлений ст. 71 ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на той час, а
також передбачений ст. 99 КАС України строк звернення до адміністративного
суду.

Представник УАПЦ подав апеляційному суду письмові
заперечення на апеляційні скарги Львівської ОДА та релігійної громади УПЦ КП
ЦРПБ м. Рудки, у яких вважає їх безпідставними, а оскаржувану постанову суду
першої інстанції - законною та обґрунтованою. Свою позицію аргументує мотивами,
викладеними судом першої інстанції у оскаржуваній постанові.

У ході апеляційного розгляду представники апелянтів вимоги
своїх апеляційних скарг підтримали, просять їх задовольнити з мотивів,
викладених у самих скаргах.

Представники УАПЦ та релігійної громади УАПЦ ЦРПБ м.
Рудки під час розгляду справи апеляційним судом вимоги апелянтів заперечили,
підтримавши письмові заперечення на апеляційні скарги, просять залишити
постанову суду першої інстанції без змін.

Управління з питань внутрішньої політики Львівської ОДА
надіслало апеляційному суду клопотання про розгляд даної справи у відсутності
свого представника у порядку письмового провадження, покликаючись на те, що є
лише структурним підрозділом Львівської ОДА та не приймає рішень щодо
реєстрації статутів релігійних громад.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників судового
розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подані апеляційні
скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Частково
задовольняючи позовні вимоги УАПЦ та релігійної громади УАПЦ ЦРПБ м. Рудки, суд
першої інстанції виходи в із того, що Львівською ОДА не було з'ясовано та
перевірено необхідні факти, які б слугували законному прийняттю оскаржуваного
розпорядження у частині реєстрації змін до статуту релігійної громади шляхом заміни слів
“Українська Автокефальна Православна Церква, “Українська Православна Церква” на
“Українська Православна Церква Київського
Патріархату”, зокрема по м. Рудки Самбірського району та прийшов до
висновку, що пп. 5.3.1 п. 5.3. частини 5 розпорядження представника Президента
України у Львівській області № 459 від 04 червня 1993 року “Про реєстрацію
статутів релігійних громад і передачу культових будівель” слід визнати нечинним
та скасувати. При цьому суд на підставі
наявних у матеріалах справи доказів зробив висновок, що строк звернення до суду
позивачами не пропущено.

Аналізуючи та даючи правову оцінку оскаржуваній постанові
суду першої інстанції у контексті доводів апелянтів, викладених у поданих
апеляційних скаргах, колегія суддів
виходить з таких міркувань.

Відповідно до положень 48 КАС України здатність мати
процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві
(адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами
України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими
державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами
місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами,
підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні
процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи
представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам
державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки
Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам,
підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Частиною 2 ст. 50 КАС України передбачено, що позивачем в
адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без
громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти
владних повноважень.

На
підставі аналізу вказаних процесуальних норм, колегія суддів приходить до
висновку, що релігійна громада УАПЦ ЦРПБ м. Рудки не може вважатися належним
позивачем у розумінні вимог КАС України, оскільки відповідно до оскаржуваного
розпорядження представника Президента України у Львівській області № 459 від 04
червня 1993 року “Про реєстрацію статутів релігійних громад і передачу
культових будівель” така юридична особа припинила своє існування.

Факт
відсутності у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України
юридичної особи релігійної громади УАПЦ м. Рудки підтверджується відомостями,
що містяться у відповіді державного реєстратора Самбірської районної державної
адміністрації Львівської області № 46 від 03.05.2006 року та відповіді
головного управління статистики у Львівській області від 10.12.2007 року №
20-09/3231.

Відповідно
до п.1 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду,
якщо позовну заяву подано особою, яка не має адміністративної процесуальної
дієздатності.

З
огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що позовну заяву
релігійної громади УАПЦ ЦРПБ м. Рудки слід залишити без розгляду, що не позбавляє
права фізичних осіб, які вважають, що розпорядженням представника Президента
України у Львівській області № 459 від 04 червня 1993 року “Про реєстрацію
статутів релігійних громад і передачу культових будівель” порушено їх права,
свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, звернутися до
адміністративного суду з відповідним адміністративним позовом від свого імені.

Оцінюючи
оскаржувану постанову суду першої інстанції у частині задоволення позовних
вимог УАПЦ, колегія суддів виходить з таких міркувань.

Відповідно
до вимог ст. 104 КАС України, до адміністративного суду має право звернутися з
адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи
інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Положеннями
п. 8 ст. 3 КАС України передбачено, що позивачем є особа, на захист прав,
свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного
суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого
подана позовна заява до адміністративного суду.

Відповідно
до положень ч. 2 ст. 7 Закону України “Про свободу совісті та релігійні
організації” релігійними організаціями в Україні є релігійні громади,
управління і центри, монастирі, релігійні братства, місіонерські товариства
(місії), духовні навчальні заклади, а також об'єднання, що складаються з
вищезазначених релігійних організацій. Релігійні об'єднання представляються
своїми центрами (управліннями).

На інші
організації, утворені за релігійною ознакою, дія цього Закону не поширюється.

Згідно
із положеннями ст. 13 цього Закону релігійна організація визнається юридичною
особою з моменту реєстрації її статуту (положення). Релігійна організація як
юридична особа користується правами і несе обов'язки відповідно до чинного
законодавства і свого статуту (положення).

Таким
чином УАПЦ у розумінні вказаних вимог закону є юридичною особою, а отже вправі
звертатися до адміністративного суду із позовом про захист своїх прав, свобод
чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, як і відповідна релігійна
громада м. Рудки Самбірського району Львівської області.

Разом
із тим, з аналізу тексту оспорюваного розпорядженням представника Президента
України у Львівській області № 459 від 04 червня 1993 року “Про реєстрацію
статутів релігійних громад і передачу культових будівель” вбачається, що воно
безпосередньо стосується інтересів релігійної громади м. Рудки Самбірського
району Львівської області і жодним чином не зачіпає інтересів юридичної особи
УАПЦ.

Окрім
того, поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що відповідно до
наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про реєстрацію нової редакції
статуту релігійної організації Української автокефальної православної церкви №
41 від 27.05.2003 року (а.с. 18 т.2), її реєстрацію проведено на засіданні ради
(дорадчий орган) Управління у справах релігійних організацій 05.06.1995 року,
протокол № 5 Міністерства України у
справах національностей, міграції та культів і затверджено наказом Міністра № 17 від 06.06.1995 року.

З
поданої у ході апеляційного розгляду самими представниками УАПЦ копії статуту
вказаної релігійної організації вбачається, що такий був зареєстрований
Державним комітетом України у справах релігій постановою № 8/3 від 26.08.1997
року.

З
відповіді головного управління статистики у м. Києві № 13-495 від 26.07.2007
року (а.с. 110 т.3) вбачається, що релігійна організація “ПАТРІАРХІЯ”
Української автокефальної православної церкви була зареєстрована у Єдиному
державному реєстрі підприємств та організацій України 05.07.1995 року

З
відповіді головного міжрегіонального управління статистики у м. Києві від
28.05.2008 року за № 31-10/2943 на запит представника релігійної громади УПЦ КП
ЦРПБ м. Рудки вбачається, що у Єдиному державному реєстрі підприємств та
організацій України станом на 1 травня 2008 року значиться лише Українська
автокефальна православна церква, зареєстрована Міністерством у справах
національностей міграції та культів 05.06.1994 року.

Наведені докази дають підстави для однозначного висновку
про те, що на час прийняття представником Президента України у Львівській
області розпорядженням № 459 від 04 червня 1993 року такої юридичної особи як
УАПЦ не існувало, а тому її права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин, на думку колегії суддів, не могли бути порушені
оспорюваним актом, що свідчить про безпідставність позовних вимог УАПЦ.

З
огляду на наведене колегія суддів приходить до переконання, що суд першої
інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору допустив порушення норм
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а його
висновки не відповідають обставинам справи, що є підставами для скасування
оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202 п. 3, 4, 203, 205,
207 КАС України колегія судді, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційні скарги задовольнити частково.

Постанову господарського суду Львівської області від 01
жовтня 2007 року у справі № 3/339-10/181 за позовом Української автокефальної
православної церкви, релігійної громади Української автокефальної православної
церкви Різдва Пресвятої Богородиці м. Рудки Самбірського району Львівської
області до Львівської обласної державної адміністрації, управління з питань
внутрішньої політики Львівської обласної державної адміністрації, третя особа релігійна громада Української православної
церкви Київського патріархату Різдва Пресвятої Богородиці м. Рудки Самбірського
району Львівської області про часткове скасування розпорядження представника
Президента України у Львівській області, зобов'язання поновити реєстраційну справу
релігійної громади та видачу свідоцтво про державну реєстрацію релігійної
громади, скасування державної реєстрації релігійної громади Української
православної церкви Київського патріархату Різдва Пресвятої Богородиці м. Рудки
Самбірського району Львівської області та визнання недійсним свідоцтво про
державну реєстрацію цієї релігійної громади у частині задоволення
адміністративного позову Української автокефальної православної церкви
скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні її вимог відмовити.

Постанову господарського суду Львівської області від 01
жовтня 2007 року у справі № 3/339-10/181
у частині задоволення позовних вимог релігійної громади Української
автокефальної православної церкви Різдва Пресвятої Богородиці м. Рудки
Самбірського району Львівської області скасувати та постановити ухвалу про
залишення її позовної заяви без розгляду.

У решті постанову господарського суду Львівської області
від 01 жовтня 2007 року у справі № 3/339-10/181 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення
та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий Т.В.Онишкевич

Судді
В.М. Багрій

В.З.Улицький