Справа № 2-а-2356/2008
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2008-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17
червня 2008 р. Справа
№ 2-а-2356/08

Вінницький
окружний адміністративний суд в складі

Головуючого
судді Сапальової Тетяни Валентинівни,

При секретарі
судового засідання: Балан Марині
Анатоліївні

За участю

позивача :
ОСОБА_1

представників сторін:

позивача: ОСОБА_2,

відповідача
: Кравчук Л.Д.,

свідка: Макаренко
Н.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні матеріали справи

за
позовом: ОСОБА_1

до: управління Пенсійного фонду України у Ленінському
районі м. Вінниці

про: визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання призначити
песію на пільгових умовах

ВСТАНОВИВ
:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного
адміністративного суду з вищезазначеними позовними вимогами.

Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у
Вінницькій області із заявою про призначення пільгової пенсії і надав усі необхідні документи, але рішенням від
16.01.2008 року (протокол № 9497) йому
було відмовлено у призначенні пенсії на
пільгових умовах, оскільки у довідці №643 від 09.10.2007 року ВАТ завод
“Керамзіт” вказана професія “обпалювач”, що не відповідає переліку посад, які
затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року, де зазначено
“випалювач”. Одночасно позивач зазначає,
що він має відповідний вік та стаж для
призначення пенсії на пільгових умовах, а професія “обпалювач стінових та
в'яжучих матеріалів, зайнятий випалюванням цегли в кільцевих печах, а також у
тунельних печах на твердому паливі”передбачена списком №2, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. №36.

Позивач
вважає, що його право на призначення пенсії на пільгових умовах порушено та
звернувся в суд за його захистом.

Позивач, крім
того, подав суду письмові пояснення до позову, в яких зазначив, що позивач з
урахуванням необхідного стажу та положень чинного законодавства має право на призначення пенсії відповідно до
ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. У поясненнях позивач уточнив
заявлені позовні вимоги: просив визнати нечинними рішення управління Пенсійного
фонду України у Ленінському районі м. Вінниці та зобов'язати відповідача
призначити та нарахувати йому пенсію на пільгових умовах відповідно до ст. 13
Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

У судовому
засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.

Представник
відповідача позов не визнав, посилаючись на подані письмові заперечення, у яких
зазначив, що згідно зі ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” право
на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій посад і показників, затверджених КМУ
і за результатами атестації робочих місць: чоловіки -після досягнення 55 років
і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12, 6 років на зазначених
роботах. При цьому відповідач вважає, що підстав для призначення позивачу
пенсії на пільгових умовах немає, оскільки професія, за якою він працював, не
передбачена списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від
11.03.1994 р. №162.

В судовому
засіданні також заслухано свідка -головного державного експерта з умов праці
Макаренко Н.А., яка суду повідомила, що професії обпалювача, зайнятого
обпаленням керамзитового гравію, зазначена у трудовій книжці позивача, та
професії випалювача стінових та в'яжучих матеріалів, зайнятого на випалюванні
цегли у кільцевих печах, а також у тунельних
печах на твердому паливі, передбачена списками пільгових професій, є
однаковими за технологією виконуваної роботи
та процесом виробництва.

Заслухавши пояснення учасників процесу,
дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, суд встановив у справі
наступне.

Згідно із
записами трудової книжки позивача за №10 та №12 позивач працював на Вінницькому
заводі керамзитового гравію “обжигальщиком по 4 разряду в смену “В”, занятого
обжигом керамзитового гравия”у період з 10.06.1980 р. по 30.09.2000 р.
Відповідно до запису №11 20.01.1995 р. підприємством перейменовано на ВАТ
“Керамзит”.

За довідкою
ВАТ “Керамзит”№ 643 від 09 жовтня 2007 року про підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній (а.с.7)
ОСОБА_1 працював повний робочий
день на заводі “Керамзит” і за період з 26.03.1974 р. по 12.02.1979 р. та з
10.06.1980 року по 30.09.2000 рік виконував роботи по обпалюванню керамзитового
гравію за професією обпалювач, що передбачено Списком №2 (розділ XVII, підрозділ 6), затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162.

06.10.2007 р.
позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі
м. Вінниці із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах за списком
№2.

Відповідно до
протоколу 9497 від 16.01.2008 р. та розпорядження управління Пенсійного фонду
України у Ленінському районі м. Вінниці (а.с.6) позивачеві було відмовлено у
призначенні пільгової пенсії у зв'язку з тим, що професія обпалювач, яка
вказана в пільговій довідці № 643 від 09.10.2007 року, видана ВАТ заводом
“Керамзіт” не відповідає переліку посад, які затверджені Постановою КМУ № 162
від 11.03.1994 року “Про затвердження списків виробництв, робіт , професій,
посад і показників, заянятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових
умовах”.

Не
погоджуючись з прийнятими рішеннями позивач оскаржив їх до суду.

Визначаючись
щодо заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до
п. б ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за
віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають
працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах з шкідливими і важкими
умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих
місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років,
з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, половини стажу роботи
з шкідливими і важкими умовами праці; жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків №
1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим
наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №
383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451
/11731 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового
стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями
незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Як вбачається
з документів, що підтверджують трудовий стаж позивача, період роботи
обпалювачем керамзитового гравію становить з 1980 по 2000 рік.

На час роботи
позивача списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в
яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах були затверджені
постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р., яка втратила чинність
на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. №36.

За Списком
№2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р.
№162, передбачено позицію “випалювачі
стінових та в'яжучих матеріалів, зайняті на випалюванні цегли у кільцевих
печах, а також у тунельних печах на твердому паливі; випалювачі (кільцевих
печах), випалювачі (у тунельних печах на твердому паливі), зайняті на випалі
цегли”.

Разом з тим
цим же Списком №2 у розділі XVIII “Скляне виробництво, виробництво керамічних,
фарфорових та фаянсових виробів” підрозділі 2 “Виробництво керамічних, фарфорових, фаянсових виробів та феритів”пункті “Виробництво труб,
керамічних виробів та феритів”підпункті “а”“Робітники”зазначено позицію
“Випалювачі виробів будівельної кераміки”, до якої, зокрема, відноситься
виробництво керамзиту (керамзитового гравію).

Так, згідно з
визначеннями словників (Большой энциклопедический словар. Научное издательство:
“Большая российская энциклопедия”, 1999 г.) та словників будівельних термінів
керамзит, зокрема, - штучний заповнювач для легких бетонів. Отримується в
результаті випалювання глиняних порід при їх обпалюванні. Крім того,
використовується в якості теплоізоляційної засипки. Кераміка -матеріали та
вироби з мінеральної сировини (глини), отримані шляхом випалювання при високих
температурах.

Оскільки
нормативно-правовий акт, яким являлася
постанова Кабінету Міністрів
України від 11.031994 р. №162, дає тільки перелік виробництв, робіт, професій,
посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових
умовах, слід також користуватися спеціальними термінами щодо окремих
виробництв.

Таким чином,
можна зробити висновок, що професії та роботи, пов'язані з виробництвом
кераміки, виділені Списком №2 -постанова Кабінету Міністрів України від
11.031994 р. №162, в окремий розділ.
Отже, особи, зайняті на виробництві
виробів будівельної кераміки, мають право на пенсію на пільгових умовах
відповідно до Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України
від 11.03.1994 р. №162.

На час
звернення позивача за призначенням пенсії чинними є списки, затверджені
постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. №36, в яких цей вид
робіт позначено як “обпалювачі виробів будівельної кераміки”.

Суд також
бере до уваги, що згідно з поданими позивачем документами, у нього достатньо
спеціального стажу для призначення пенсії згідно з п. “б”ст. 13 Закону України
“Про пенсійне забезпечення”, що також підтверджується актом від 16.01.2008 р.
перевірки характеру виконуваної роботи і умов праці для підтвердження права
працівника на пільгове пенсійне забезпечення.

Щодо
відсутності атестації робочих місць на підприємстві необхідно зазначити, що
відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992
р. №442 “Про порядок проведення
атестації робочих місць за умовами праці”відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації покладається
на керівника підприємства, організації.

Крім того,
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій
визначений постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25
листопада 2005 року. Відповідно до п. 38 Порядку при прийманні документів
орган, що призначає пенсію, перевіряє правильність оформлення заяви й подання
про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу
даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню правову експертизу
змісту і належного оформлення представлених документів. Орган, що призначає
пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних
осіб оформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви, прийнятих і подання
додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість
їх видачі.

Згідно з ч. 6
ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” контроль за правильністю застосування
списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю
проведення атестації робочих місць на
підприємствах та в організаціях, підготовка
пропозицій щодо вдосконалення цих
списків покладаються на
органи Державної експертизи
умов праці. Однак, всупереч цьому положенню для вирішення питання про
призначення пенсії за Списком №2 відповідач до Державної експертизи праці не
звертався.

Відповідно до
ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо
оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом,
запобігаючи дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу
між будь-якими несприятливими наслідками для прав,свобод та інтересів особи і
цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням
вищенаведеного суд дійшов висновку про те, що рішення управління Пенсійного
фонду України у Ленінському районі м. Вінниці від 16.01.2008 р. про відмову у
призначенні пенсії ОСОБА_1 прийнято без урахування всіх обставин, що мали
значення у даному випадку, а також з порушенням вимог Порядку подання та
оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначений
постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005
року.

Таким чином,
заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч.2
ст.162 Кодексу у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти
постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні
дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи
протиправність розпорядження відповідача, з метою захисту прав позивача від
порушень з боку суб'єкта владних повноважень, суд дійшов висновку про
необхідність захисту цих прав шляхом визнання протиправним та скасування
рішення відповідача та зобов'язання його
призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах,
визначених п. “б”ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”з дня
звернення.

В силу ч. 2
ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини,
що виникають у державі.

Відповідно
до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158,
162, 163, 167, 255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ
:

позов
ОСОБА_1до управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці
про визнання дій відповідача
неправомірними та зобов'язання призначити песію на пільгових умовах
задовільнити повністю.

Скасувати
розпорядження управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі
Вінницької області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2.

Зобов'язати
управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці призначити
ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за списком № 2.

Відповідно до
ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня
її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до
ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
сили після закінчення цього строку.

У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено:
19.06.08

Суддя/підпис/ Сапальова
Тетяна Валентинівна