Справа № 2-а-10171/2008
Суддя: Ракалович В.М.
Дата ухвалення: 2008-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2008 р. м.Житомир

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді Ракаловича В.М.,

при
секретарі - Шевчук О.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області

про
про стягнення невиплачених
коштів, передбачених Законом України “Про статус і соціальний громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи,-

встановив:

30 травня 2008
року ОСОБА_1 звернувся з вказаним
позовом до суду, посилаючись на те, що з 1 вересня 1996 року по 1 липня 2002
року та з 1 липня 2005 року по 31 травня
2008 року йому, як особі, що
проживала та працювала на території радіоактивного забруднення -у зоні
гарантованого добровільного відселення, не було проведено у повному обсязі виплати, передбачені
ст.39 Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, що призвело до порушення
його прав.

Заборгованість
позивач визначив в розмірі 37177 грн.

Посилався на те, що отримував відповідну доплату у
розмірах, передбачених Постановою
Кабінету Міністрів України №836 від 26 липня 1996 року, тоді як Законом
визначені інші, значно більші, її розміри, кратні мінімальній заробітній платі у відповідні періоди.

Позивач та
представник відповідача в судове засідання не з'явились, про час та
місце розгляду справи повідомлені у передбаченому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку,
що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено , що позивач в спірний період часу проживав у АДРЕСА_1 яке віднесено до зони гарантованого
добровільного відселення. З 19 червня 1995 року до 12 липня 2004 року він
працював в Овруцькому БВОУЖКГ, а з липня
2004 року отримує пенсію, не працює.

Відповідно до ст.39 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” в
редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата. У зоні
гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати
щомісяця. В такому ж розмірі
підвищуються пенсії непрацюючим пенсіонерам , які проживають на цих
територіях.

Проте в спірний
період часу ця доплата виплачувалась частково, у фіксованому
розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996
року “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, а не в кратному відношенні до мінімальної
зарплати.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і
діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою
Кабінету Міністрів України.

Виплатою доплати
в твердих сумах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України №
836 від 26 липня 1996 року, порушені
права позивача.

Дію абзацу
третього частини першої статті 39 зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій і допомог у
розмірах відповідно до мінімальної заробітної
плати згідно із
Законом N 3235-IV( 3235-15 ) від 20.12.2005. На 2007 рік
дію цієї норми зупинено згідно
із Законом N 489-V (
489-16 ) від
19.12.2006, і лише з 9 липня 2007 року її дію відновлено рішенням Конституційного Суду N 6-рп/2007 ( v0a6p710-07 ) від
09.07.2007.

Заборгованість по ст.39 Закону підлягає стягненню
відповідно до ч.2 ст.233, ст.238 КЗпП України
незалежно від часу її виникнення (крім 2006 року та січня -червня 2007
року), оскільки в даному випадку йдеться про виплати, які відповідно до ст.2
Закону України „Про оплату праці” є
складовою структури заробітної плати.

Вимога про стягнення доплати за січень- травень 2008 року безпідставна,
оскільки Законом України від 28 грудня 2007 року №107- VI стаття 39 Закону
України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” викладена в
новій редакції, якою в 2008 році не передбачено виплату допомоги в кратному
відношенні до мінімальної зарплати.

З врахуванням викладеного вище, обсягу заявлених вимог, розмірів мінімальної
заробітної плати в Україні в спірний
період часу, а також розміру доплати,
отриманої позивачем за цей час в безспірному порядку на підставі Постанови
Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року “Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (з розрахунку
-10,50 грн. щомісячно), що підтверджується письмовими доказами, розмір
заборгованості перед ним по виплатах, передбачених статтею 39 Закону, становить 18866 грн.(19664
грн.-798 грн.).

Відповідно до чинного закондавства, передбачена ст.39
Закону доплата повинна була виплачуватись за місцем роботи та отримання пенсії,
проте за рахунок коштів, передбачених у
Державному бюджеті України на здійснення
заходів , пов"язаних із соціальним захистом громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, одним з розпорядників яких був
в спірний період часу і є тепер відповідач. Враховуючи викладене,
суд стягує заборгованість з нього.

Керуючись Законом України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” ст. ст.
158 -163, 167, 254 КАС України,
суд,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з
управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 18866 грн.

Постанова набирає
законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження
та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження подається через
Житомирський окружний адміністративний суд до Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів
з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя: В.М.
Ракалович