Справа № 22-а-7084/2008
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2008-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
у 1 інстанції - Іващенко В.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 липня 2008 року справа
№ 22-а-7084/08

зал
судового засідання № 2 у приміщенні суду
за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Міронової Г.М.

суддів: Горбенко К.П., Яманко В.Г.

при секретарі

Білоус К.І.

розглянувши у відкритому
апеляційну скаргу

судовому засіданні управління праці та соціального захисту населення Ровеньківської міської ради Луганської
області

на постанову

Ровеньківського міського суду
Луганської області

Від

16 квітня
2008 року

у адміністративній справі

№ 2-а-56/08

за позовом

ОСОБА_1

До

управління праці та соціального
захисту населення Ровеньківської
міської ради Луганської області

Про

стягнення заборгованості з
щорічної грошової допомоги на оздоровлення, одноразової компенсації та
щорічної разової грошової допомоги до Дня Перемоги,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2008
року позивач звернувся до суду з позовом, який був уточнений в ході судового
розгляду справи, до відповідача про стягнення заборгованості з щорічної
грошової допомоги на оздоровлення,
щорічної разової грошової допомоги до Дня Перемоги та одноразової компенсації
як інваліду 1 групи у розмірі 60 мінімальних заробітних плат.

В обґрунтування
своїх позовних вимог позивач вказав, що йому, як особі, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, інваліду першої групи повинна
сплачуватися одноразова допомога на
оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які потерпіли внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а також,
згідно ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їх
соціального захисту», як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії, інваліду війни 1 групи одноразова грошова допомога до 5
травня у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, виходячи з мінімальної
заробітної плати, починаючи з 1999 року у розмірі - 30 043,60 грн.

Постановою Ровеньківського міського суду Луганської
області від 16 квітня 2008 року позов
було задоволено у повному обсязі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції
послався на те, що відповідачем були порушені
норми діючого законодавства, тобто нарахована, однак не сплачена
позивачу щорічна допомога на оздоровлення, як особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильскої катастрофи 1 категорії при встановленні 1 групи інвалідності в
розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Фактично нараховано та виплачено у
2000 р. - 26 грн. 70 коп., у 2001 р. - 26 грн. 70 коп., у 2002 р. - 26 грн. 70
коп., у 2003 р. - 26 грн. 70 коп., у 2004 р. - 26 грн. 70 коп., у 2005 р. - 26
грн. 70 коп., у 2006 р. - 120,00 грн., у 2007 році - 120,00 грн., щорічна
разова грошова допомога до Дня Перемоги як інваліду війни: у 2004 році - 195,00 грн., у 2005 році -
400,00 грн., у 2006 році - 400,00 грн., у 2007 році - 450,00 грн., а одноразова
компенсація як інваліду 1 групи згідно абз. 4 ст. 48 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи»
взагалі не нараховувалась.

Крім того, суд першої інстанції при
розгляді справи встановив, що позивач дійсно є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильскої катастрофи 1 категорії, його визнано інвалідом 1 групи
та його захворювання пов'язане з виконанням обов'язків по ліквідації наслідків
на Чорнобильській АЕС, він має статус
інваліда війни, перебуває на обліку у відповідача, при цьому розмір мінімальної
заробітної плати на час виплати становив: з 01.01.1999 року - 74 грн., з
01.04.2000 року - 90 грн., з 01.01.2001 року - 118 грн., з 01.01.2002 року -
140 грн., з 01.01.2003 року - 185 грн., з 01.01.2004 року - 205 грн., з
01.01.2005 року - 262 грн., з 01.01.2006 року - 375 грн., з 01.01.2007 року - 400
грн., з 01.04.2007 року - 420 грн., з 01.07.2007 року - 440 грн., з 01.10.2007
року - 460 грн..

Таким
чином, суд першої інстанції вирішив, що недоплата щорічної разової грошової
допомоги до Дня Перемоги ОСОБА_1, як ветерану війни - інваліду війни, за 2003-2007
роки складає 10 963 грн. 10 коп., недоплата щорічної допомоги на оздоровлення
за 1999-2007 роки складає 8 359 грн. 80 коп., недоплата одноразової компенсації
як інваліду 1 групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з ліквідацією
наслідків аварії на ЧАЕС складає 10 720 грн. 70 коп., а загалом - 30 043 грн.
60 коп.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права, зазначає, що
одноразова компенсація особам, які постраждали внаслідок Чорнобильскої
катастрофи 1 категорії при встановленні 1 групи інвалідності фінансується
виключно з Державного бюджету України, зокрема п. 8 ст. 7 Бюджетного кодексу
України бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними
призначеннями, та відповідно до ст. 23 цього ж Кодексу будь - які бюджетні
зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності
відповідного бюджетного призначення, в свою чергу бюджетні призначення
встановлюються законом про Державний бюджет України.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання не прибули, повідомлялись належним чином, позивач в своїх
запереченнях на апеляційну скаргу, просив суд розглянути справу без його
участі.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та
наданих заперечень, колегія суддів вважає за можливе апеляційну скаргу
задовольнити частково, а судове рішення таким, що підлягає скасуванню, з
наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції при
розгляді справи встановив, що ОСОБА_1 є дійсно особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом 1 групи, що
підтверджується копіями посвідчень, наявними в матеріалах справи (а.с. 3,4).

Таким чином, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від
28.02.1991 р. № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ) позивач має право на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення, яка становить для інвалідів першої групи в
розмірі 5 мінімальних заробітних плат, отримання щорічної грошової допомоги до
5 травня в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, як інвалід війни відповідно
до ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”.

За 2003-2005 та 2007 роки Управління нарахувало позивачу щорічну допомогу
на оздоровлення, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи
у наступних розмірах: у період з 1999 -
2005 роки по 26 грн. 70 коп., за кожний відповідний рік, за 2006 р. - 120 грн., за 2007 р. - 120,00 грн., встановлених
Постановами КМУ № 836 від 26.07.1996 р. “Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та № 562 від 12.07.2005 р.
“Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Зазначеними постановами № 562 та 836, всупереч Закону № 796-ХІІ (якими
встановив розмір щорічної допомоги як величину, кратну відносно до розміру
мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати)
установлено конкретні розміри в твердій грошовій сумі.

Тому, оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в
наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні
даного спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону № 796-ХІІ та Закон України
про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2003-2005 та 2007 роки,
а не постанови КМУ № 562, 836.

Крім того, суд першої інстанції помилково зробив висновок
щодо задоволення позовних вимог в частині виплат щорічної виплати допомоги на
оздоровлення, згідно Закону № 796-ХІІ за 1999 - 2002 роки, оскільки виплату
щорічної допомоги здійснюють органи праці та соціального захисту
населення, починаючи з 29 жовтня 2003 року, відповідно до п. 2
Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій
з державного бюджету, затвердженого постановою КМУ від 04.03.2002 року № 256
(із змінами та доповненнями). Таким чином, позивач пред'явив позовні вимоги до
неналежного відповідача у справі.

Тому в частині стягнення з відповідача коштів на оздоровлення,
колегія суддів вважає за необхідне
відмовити позивачу в стягненні коштів за 1999 - 2002 рр. саме до цього
відповідача, бо за такими вимогами стягнення слід проводити з Державного
бюджету України, розпорядником коштів якого є органи державного казначейства.

Також,
колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції необґрунтовано дійшов до
висновку щодо задоволення позовних вимог відповідно до ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за 2006 рік, оскільки п. 37 ст. 77 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2006 рік» зупинена в частині виплати
компенсацій і допоміг у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати
абз. 2, 3, 4, 5, 6, 7 п. 4 та ч. 7 ст. 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», тому підстав для задоволення позовних вимог Косогова В.В. в
частині стягнення недоотриманої допомоги на оздоровлення за 2006 рік не
вбачається.

На
підставі ст. 71 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен подати до суду
всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як
докази у справі. Суд вирішує справу на основі наявних доказів, які знаходяться
в матеріалах справи.

Враховуючи
зазначене, колегія суддів вважає, що з відповідача за рахунок державного
бюджету на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути недоотримані суми допомоги на
оздоровлення за 2003, 2004, 2005, 2007 роки, виходячи із розміру мінімальної
заробітної плати на момент виплати у загальній сумі - 5059 грн. 90 коп. в 2003
році - (185 грн. х 5) - 26,70 грн. = 898,30 грн.; в 2004 році - (205 грн. х 5) - 26,70 грн. = 998,30 грн.; в 2005 році
- (262 грн. х 5) - 26,70 грн. = 1283,30 грн.; в 2007 році -
(400 х 5) - 120 грн. = 1880 грн.

Що стосується виплат щорічної грошової допомоги до 5
травня у відповідності до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

Як зазначалося вище та
встановлено в судовому засіданні апеляційної інстанції, ОСОБА_1 є інвалідом
війни першої групи, у зв'язку з чим та відповідно до вимог ст. 13 Закону
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” має право
на отримання щорічної грошової допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися
до 5 травня) в розмірі десяти мінімальних пенсій за віком.

Фактично позивач
отримав від управління праці та соціального
захисту населення Ровеньківської міської ради Луганської області у 2004 р. - 195 грн., у 2005 р. - 400 грн., у 2006
р. - 400 грн. та у 2007 р. - 450 грн. При цьому відповідач керувався
положеннями ст. 44 Закону України “Про державний бюджет України на 2004 рік”,
ст. 34 Закону України “Про державний бюджет України на 2005 рік”, ст. 30 Закону України “Про державний бюджет
України на 2006 рік”, ст. 29 Закону України “Про державний бюджет України на
2007 рік”.

Суд першої інстанції правильно
дійшов до висновку щодо визнання дій неправомірними за 2004 рік, оскільки
Положення ст. 44 Закону України “Про Державний бюджет на 2004 рік” визнане
неконституційним на підставі рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2004
(v020p710-04) від
01.12.2004 року.

Таким чином, неправомірність дій
відповідача про нарахування ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 9 травня
протягом 2004 року в розмірі 195 гривень, встановлених ст. 44 Закону України
“Про Державний бюджет на 2004 рік”, а не в розмірі 924 грн. 50 коп. (92,45 х 10) згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування” № 1058-IV від 09.07.2003 р. є очевидною. Відповідача
належить зобов'язати нарахувати ОСОБА_1 недоплачену суму щорічної грошової
допомоги як інваліду війни першої групи в розмірі 729 гривень 50 коп. (92,45 х
10 - 195).

Крім того, з огляду на те, що ст.
28 Закону України "Про державний бюджет України на 2003 рік", ст. 34
Закону України "Про державний бюджет України на 2005 рік", ст. 30
Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік" до
теперішнього часу не визнані неконституційними Конституційним Судом України,
апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано
визнав дії відповідача неправомірними при нарахуванні та виплаті позивачу сум щорічної допомоги до 05 травня інваліду війни
другої групи за 2003, 2005, 2006 роки. За
таких обставин твердження суду першої інстанції про невідповідність зазначених норм є передчасними, бо це є
прерогативою саме Конституційного Суду України. Тому не можна
стверджувати, що дії відповідача в цій частини були протиправними.

Проте, колегія суддів відзначає, що
суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про визнання дій
неправомірними за 2007 рік, оскільки Положення пункту 30 статті 71 Закону
України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, яким зупинено на 2007 рік
дію в частині виплати компенсацій і допоміг у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати - абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого,
шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього,
четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої
статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” визнані неконституційними
рішенням Конституційного Суду України у
справі № 6-рп від 09.07.2007 р., однак
невірно застосував розмір мінімальної пенсії за віком у 2007 році, який
неодноразово змінювався.

Так,
згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування” розмір мінімальної пенсії за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму визначеного законом для осіб, що втратили працездатність.
Станом на 05.05.2007 року розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили
працездатність (Закон від 19.12.2006 р. № 489-У зі змінами, внесеними Законом
від 15.03.2007 р. № 749-У) становив 406 грн., а для визначення мінімального
розміру пенсії він повинен збільшуватися на один відсоток.

Таким чином, неправомірність дій
відповідача про нарахування ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 9 травня
протягом 2007 року в розмірі 450 гривень, встановлених Законом України “Про
Державний бюджет на 2007 рік”, а не в розмірі
4100,60
грн. (410,06 х 10) згідно абз.5 ч. 1 ст. 28 Закону України “Про
загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-IV від 09.07.2003 р.
із змінами та доповненнями є очевидною. Відповідача належить зобов'язати
нарахувати ОСОБА_1 недоплачену суму
щорічної грошової допомоги як інваліду війни першої групи в розмірі 3650,60
гривень (410,06 х 10 - 450).

Стосовно визначення розпорядника
коштів, які підлягають виплаті, то у цій частині постанова також підлягає
скасуванню на підставі п.п. 1-2 «Порядку використання бюджетних коштів
державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року за № 936, яким
встановлено, що головним розпорядником по використанню коштів Державного
бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є Мінпраці, а розпорядником
нижчого рівня є управління праці та соціального захисту населення.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що з
відповідача за рахунок державного бюджету на користь необхідно стягнути недоотриману одноразову
грошову допомогу за 2004, 2007 роки, виходячи із розміру мінімальної пенсії за
віком у загальній сумі - 4380 грн. 10 коп.; у 2004 році - (92,45 х 10) - 195
грн. = 729 гривень 50 коп.; у 2007 році - (410,06 х 10) - 450 грн. = 3650 грн. 60 коп.

Крім того, суд першої інстанції помилково дійшов висновку щодо стягнення з
управління праці та соціального захисту населення Ровеньківської міської ради
Луганської області на користь ОСОБА_1
одноразової компенсації як інваліду 1 групи згідно абз. 4 ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок
Чорнобильської катастрофи», так як позивач не надав до суду необхідні експертні
висновки щодо причинного зв'язку захворювання з ліквідацією наслідків аварії на
ЧАЕС. До того ж, відповідно приписам ч. 6 статті 71 КАС України якщо особа, яка
бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду
для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Тому колегія суддів вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні у
цій частини позовних вимог за недоведеністю.

Зважаючи на вищевикладене, судова колегія дійшла висновку
про помилкове застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин норм
матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з
чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2,
11, 21, 160, 184, 195, 196, пунктом 3 статті 198, пунктом 4 частини 1 статті
202, частиною 2 статті 205, статтями 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення
Ровеньківської міської ради Луганської області на постанову Ровеньківського
міського суду Луганської області від 16.04.2008 року у справі № 2-а-56/08 -
задовольнити частково.

Постанову Ровеньківського міського суду Луганської області від 16 квітня
2008 року у справі № 2-а-56/08 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення Ровеньківської міської ради Луганської області
про стягнення заборгованості зодноразової компенсації, з щорічної грошової
допомоги на оздоровлення та щорічної разової грошової допомоги до Дня Перемоги
- скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії
управління праці та соціального захисту населення Ровеньківської міської ради
Луганської області по нарахуванню і виплаті ОСОБА_1 щорічної допомоги на
оздоровлення за 2003-2005 і 2007 роки та щорічної допомоги до 9 травня за 2004
і 2007 роки в розмірах менших, ніж передбачено відповідними законами.

Стягнути з управління праці та
соціального захисту населення Ровеньківської міської ради Луганської області за
рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 заборгованість з щорічної
одноразової допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за 2003 - 2005 роки, 2007 рік, всього -
5059 грн. 90 коп., та згідно ст.
13 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантіях їх соціального захисту» недоплачену суму щорічної одноразової
допомоги до Дня Перемоги за 2004, 2007 роки, всього - 4380 грн. 10 коп., а
загалом - 9440 гривень.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні
позовних вимог щодо виплати заборгованості з щорічної одноразової допомоги на
оздоровлення за 1999-2002 роки та за 2006 рік.

Відмовити ОСОБА_1 у
задоволенні позовних вимог щодо виплати заборгованості з щорічної одноразової
допомоги на оздоровлення до Дня Перемоги за 2003, 2005, 2006 роки.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні
позовних вимог щодо виплати одноразової компенсації як інваліду 1 групи згідно
абз. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом одного місяця після набрання законної сили до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
Г.М.
Міронова

Судді: К.П.
Горбенко

В.Г.
Яманко