Справа № 22-а-1088/2008
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий 1 інстанції
- Яковенко Н.Л. Суддя доповідач
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2008 року
колегія суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду

у
складі:

головуючого
судді - Мельнікової Л.В.

суддів:
- Сіренко О.І., Григоров А.М.

при
секретареві - Холодній Д.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1, який
представляє інтереси позивача ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м.
Полтави від 03 жовтня 2007 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2, до Головного управління Пенсійного фонду України
в Полтавській області, Полтавського обласного військового комісаріату - про
визнання дій незаконними та зобов'язання вичинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

У травні 2007 року ОСОБА_1
представник позивача ОСОБА_2звернувся до Київського районного суду м. Полтави з
позовом до ГУ ПФУ в Полтавській області, Полтавського обласного військомату про
визнання незаконним не включення Полтавським обласним військоматом в розрахунок
пенсії надбавок за таємність в розмірі 10%, за особливі умови служби в розмірі
15% та класну кваліфікацію в розмірі 5% від підвищеного посадового окладу з 01
липня 2000 року по 30 вересня 2003 року, зобов'язання ГУ ПФУ в Полтавській
області включити у перерахунок пенсії надбавки за таємність в розмірі 10%, за
особливі умови служби в розмірі 15 % та класну кваліфікацію в розмірі 5% від
підвищеного посадового окладу з 01 липня 2000 року по 30 вересня 2003 року та
зобов'язання ГУ ПФУ в Полтавській області провести перерахунок пенсії з
врахуванням надбавок за таємність в
розмірі 10%, за особливі умови служби в розмірі 15% та класну кваліфікацію в
розмірі 5% від підвищеного посадового окладу з 01 липня 2000 року по 30 вересня
2003 року, державне мито стягнути з відповідача на його користь.

Свої позовні вимоги обґрунтовує
тим, що він після звільнення з військової служби отримує пенсію відповідно Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших
осіб».

Відповідно до Указу Президента
України «Про впорядкування грошового забезпечення військовослужбовців» з 1
липня 2000 року було підвищено розмірі окладів грошового утримання
військовослужбовців з 75 грн. до 125 грн., відповідно до яких зроблено
розрахунок його пенсії.

Всупереч Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших
осіб» Полтавським обласним військовим комісаріатом при здійсненні перерахунку
пенсії з урахуванням положень зазначеного Указу Президента України не було
зроблено перерахунок надбавок за особливі умови служби, за кваліфікацію та за
таємність з розрахунку нової ставки окладу грошового утримання 125 грн.,
розміри цих надбавок залишені з розрахунку окладу грошового утримання 75 грн.

Таким чином, за період з 1 липня
2000 року по 30 вересня 2003 року заборгованість по виплаті пенсії складає
354,06 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Постановою Київського районного
суду м. Полтави від 03 жовтня 2007 року в задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_3 відмовлено у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Будучі незгодним з постановою Київського районного суду
м. Полтави, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та
помилкове застосування норм матеріального права, представником позивача подана
апеляційна скарга, у якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції
та прийняти нову постанову про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

В засідання колегії суддів позивач та його представник не
прибули, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним
чином, просять скаргу розглядати за їх відсутності.

В засіданні колегії суддів представник відповідача ГУ ПФУ
в Полтавській області проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив
постанову суду першої інстанції залишити без змін.

В засідання колегії суддів представник відповідача
Полтавського обласного військового комісаріату не прибув, про місце, дату та
час слухання справи повідомлений належним чином, причини неприбуття суду не
відомі.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши надані письмові
докази в їх сукупності, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанову Київського районного суду
м. Полтави від 03 жовтня 2007 року слід скасувати відповідно до п.п.1 та 4
частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 17 Кодексу адміністративного
судочинства України, - компетенція адміністративних судів поширюється на спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності, крім випадків, коли щодо до таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового
провадження.

Частиною 2 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства
України визначено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними
рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з
вимогою вирішити публічно-правовий спір.

З матеріалів справи вбачається, що позивачОСОБА_2. був
звільнений з військової служби, Полтавським обласним військовим комісаріатом
йому була призначена пенсія за вислугу років з 18 березня 1996 року відповідно
Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби,
те деяких інших осіб».

При обчисленні суми, призначеної пенсії, до розгляду було
прийнято грошове утримання, яке отримувавОСОБА_2. до звільнення, а саме: посадовий оклад, оклад
за військове звання, процентну надбавку за вислугу років та додаткові надбавки:
15% - за особливі умови служби, 05% за
кваліфікацію, 10% - за таємність (а.с.
5).

З 01 липня 2000
року розмір посадового окладу, який був урахований при обчисленні суми
пенсіїОСОБА_2 збільшено з 75 гр. до 125
гр., відповідно до цього повинен бути збільшений розмір нарахованої пенсії, яка
повинна виплачуватися позивачеві.

Однак, при обчисленні суми пенсіїОСОБА_2., з урахуванням
розміру посадового окладу в сумі 125 гр., розмір додаткових надбавок
неправомірно залишався без змін до 30 вересня 2003 року.

В 2007 року позивачОСОБА_2. звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного
фонду України в Полтавській області, у якій просив перерахувати раніше
призначену йому пенсію з урахуванням підвищення посадового окладу.

Відповідачем
відмовлено позивачеві у перерахунку його пенсії у зв'язку з тим, що пенсія
нарахована відповідно до діючого законодавства України про пенсійне
забезпечення військовослужбовців і підстав для перерахування не вбачається
(а.с. 8).

В роз'ясненні, викладеному у пункті
8 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 квітня 2005 року № 4 “Про окремі питання застосування
судами України законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців
(крім військовослужбовців строкової служби),
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб”, зазначено, що відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу
внутрішніх справ та деяких інших осіб» та п. 8 постанови Кабінету Міністрів
України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх
сімей» перерахунок раніше призначених пенсій, військовослужбовцям та особам,
котрі мають право на пенсію згідно із цим Законом, провадиться у зв'язку зі зміною (що сталася
після звільнення їх зі служби) розмірів грошового забезпечення, виходячи з якого
обчислюються пенсії. При збільшенні
розміру окладів грошового утримання (посадового окладу й окладу за військовим
(спеціальним) званням, перерахунку підлягають як відсоткова надбавка за вислугу
років, так і інші додаткові види грошового забезпечення, що враховувалися при
обчисленні пенсії та розмір яких визначається у відсотках від зазначених
окладів грошового забезпечення (за класність, роботу з таємними документами,
умови служби тощо), у тому числі після набуття чинності з 19 січня 2000 року
постановою Кабінету Міністрів України від 08 січня 2000 року № 12 «Про внесення
змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_2. стосовно визнання дій відповідача
Полтавського обласного військового комісаріату щодо не проведення
перерахунку позивачеві відсоткових надбавок за таємність, за
особливі умови служби, за кваліфікацію за період з 01 липня 2000 року по 30
вересня 2003 року є обґрунтовані.

Постановою кабінету Міністрів України від 25 жовтня 2002
року за № 1576 «Про заходи щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ», яка втратила чинність з 01 жовтня 2003 року на підставі постанови
Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2003 за № 1576, визначено про необхідність підвищення з
1 січня 2003 р. раніше призначених пенсій
військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (крім військовослужбовців строкової служби),
для обчислення яких у складі грошового забезпечення немає додаткових видів
грошового забезпечення (крім відсоткової надбавки за вислугу років) або їх
розмір менший 10 відсотків грошового забезпечення (окладів за посадою, військовим чи спеціальним званням та
відсоткової надбавки за вислугу
років) шляхом врахування
зазначених видів грошового забезпечення для обчислення пенсій у розмірі 10 відсотків
відповідних окладів за
посадою, військовим чи спеціальним званням та
відсоткової надбавки за вислугу років.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої
інстанції стосовно того, що, оскільки відповідачем Полтавським військовим
комісаріатом відповідно до положень постанови Кабінету міністрів України від 25
жовтня 2002 року за № 1576 враховані додаткові види грошового забезпечення для
обчислення пенсії позивача у розмірі 10% окладу за посадою, військового звання
та відсоткової надбавки за вислугу років, то підстав для задоволення позовних вимогОСОБА_2.
не вбачається.

При
цьому колегія суддів зазначає, що при відсутності поршень (при обчисленні суми пенсії ОСОБА_2з урахуванням розміру
посадового окладу в сумі 125 гр., розмір додаткових надбавок неправомірно
залишався без змін з 01 липня 2000 року до 30 вересня 2003 року) не вбачалась
необхідність застосування відповідачем положень постанови Кабінету міністрів
України від 25 жовтня 2002 року за № 1576.

Відповідно до положень Закону України «Про державний
бюджет України на 2007 рік», ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону від 03.04.2007 року та Постанови
Кабінету Міністрів України «Про передачу органам Пенсійного фонду України
функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян», пенсійна
справа позивача передана з Полтавського обласного військового комісаріату до ГУ
ПФУ в Полтавській області, де
позивач перебуває на обліку.

З урахуванням зазначених
нормативно-правових актів, обов'язок щодо здійснення перерахунку пенсії
позивачаОСОБА_2. та виплати нарахованої суми з 01 січня 2007 року покладений на
відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Таким чином, провести відповідний перерахунок пенсії
позивача та здійснити виплату нарахованої суми повинен відповідач - Головне
управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Згідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного
судочинства України, пропущення строку звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено що пропущення строку звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволені адміністративного позову за умови, якщо на
цьому наполягає одна із сторін.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання
представника ГУ УПФУ в Полтавській області стосовно відмови в позовіОСОБА_2з
підстав пропуску останнім строків звернення до суду.

При цьому колегія суддів враховує наступне.

Обов'язок щодо нарахування та перерахування пенсії
позивача, у зв'язку зі змінами розмірів грошового забезпечення або з інших
підстав, законодавством держави до 01 січня 2007 року був покладений на
Полтавський обласний військовий комісаріат, після - на Головне
управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Колегія суддів вважає, що позивач не повинен
відслідковувати зміни в діючому законодавстві, зміни в розмірах грошового
утримання військовослужбовців, відповідно, стежити за тим, щоб орган, який
здійснює нарахування та виплату пенсії, належним чином виконував свої
обов'язки.

У ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що у зв'язку
зі зміною розмірів грошового забезпечення проводиться перерахунок усіх пенсій,
призначених за цим Законом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Перерахунок пенсії повинен здійснюватися на момент
виникнення права на перерахунок пенсії і провадитися у строки, встановлені ч. 2
ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової
служби, та деяких інших осіб».

З матеріалів справи вбачається, що зі скаргою на
порушення своїх пенсійних прав позивач звернувся до відповідача Головного
управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, отримавши 13.04.2007
року відмову з здійсненні перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Відповідачами у справі не надані суду безпарні данні, які
би спростували твердження позивача про час освідомлення ним факту порушення
його пенсійних прав.

Частиною 1 ст. 94
Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, - якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи службова особа).

З матеріалів справи (а.с. 1, 74)
вбачається, що позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 3,40 гр. та 1,70
грн.

Колегія суддів вважає, що з Державного бюджету
України на користь позивача слід стягнути 5,10 гр. у відшкодування суми, сплаченого судового
збору.

Відповідно до пунктів 1 та 4 частини 1 статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або
ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

На підставі
наведеного та керуючись ст.ст. 185,
195, 196, 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 1, п.4, 205 ч.2, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який представляє інтереси
позивача ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 03
жовтня 2007 року - скасувати.

Визнати незаконним не включення Полтавським обласним
військовим комісаріатом в розрахунок
пенсії ОСОБА_2 за період з 01 липня 2000 року по 30 вересня 2003 року надбавок
від окладів грошового утримання: 10% - за таємність, 15% - за особливі умови
служби, 5% - за класну кваліфікацію.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області провести перерахунок
пенсії ОСОБА_2 за період з 01 липня 2000 року по 30 вересня 2003 року надбавок
від окладів грошового утримання: 10% - за таємність, 15% - за особливі умови
служби, 5% - за класну кваліфікацію з урахуванням змін розміру окладів грошового утримання, що
відбулись за період з 01 липня 2000 року по 30 вересня 2003 року, та виплатити
перераховану суму ОСОБА_2

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2
5, 10 грн. (п'ять грн. 10 коп.) у відшкодування судових витрат.

Постанова апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом одного місяця.

Головуючий суддя
- (підпис) Л.В.
Мельнікова

Судді
(підпис) О. І. Сіренко

(підпис) А.М.
Григоров

Повний текст
постанови виготовлений 01 липня 2008 року.

Згідно з оригіналом

Суддя
Л.В. Мельнікова