Справа № 22а-3890/2008
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2008-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №
Головуючий суддя у 1-ої
інстанції - Чебикін В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

10
липня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого,
судді Сафронової С.В. (доповідач)

суддів Поплавського В.Ю.,

Уханенко С.А.

при секретарі Кочкової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі
м. Дніпропетровська на постанову Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 26 грудня 2007 року

у
адміністративній справі № 2а-259/07 за
позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі
м. Дніпропетровськ про визнання незаконною бездіяльність,-

в с т а н о в и л а:

В
апеляційній скарзі Управління Пенсійного
фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська просить скасувати
постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2007
року, якою визнано незаконною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України
в Індустріальному районі м. Дніпропетровська та зобов'язано відповідача
перерахувати і виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне утримання у відповідності
ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Одночасно,
відповідачем в апеляційній скарзі ставиться питання про постановлення нового
рішення по справі про відмову у задоволені вимог позивачки.

На обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на порушення
судом норм матеріального та процесуального права, а також не врахуванням судом
обставин, що мають значення для справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої інстанції, а також доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що позивачка має статус
дитини війни, визначення якого надано в абз.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни». Позначка про статус позивачки «дитина війни»
проставлена в її в пенсійному посвідченні № 118858 (а.с.9).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в
редакції до 28.12.2007 року) дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії,
підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни» була призупинена п. 12 статті 71 і ст.111 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік».

Однак, Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп від 9
липня 2007 року положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007
рік» щодо призупинення дії положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» визнані неконституційними.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що після прийняття Конституційним Судом України рішення №
6-рп від 9 липня 2007 року, відповідач повинен був здійснити перерахунок пенсії
позивачки та здійснити виплати у розмірах, передбачених Законом.

З матеріалів справи вбачається, що Управління пенсійного
фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська будь-яких дій,
пов'язаних з перерахунком пенсії позивачці відповідно до положень ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей війни» не здійснював та виплат не
проводив.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що відповідач припустився бездіяльності щодо
своєчасного перерахунку та виплати грошових коштів позивачці у відповідності до
вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Доводи відповідача стосовно того, що рішення про відмову в перерахунку та
виплаті позивачці пенсії у відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» не приймалося, а звернення позивачки було розглянуто
відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» з наданням
роз'яснювальної відповіді у визначені
законом строки - висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки
судом не розглядалося питання щодо незаконності дій чи рішень відповідача, або
ненадання відповіді на звернення, а вирішувалося питання саме про бездіяльність
відповідача щодо своєчасного перерахунку та виплаті грошових коштів у
відповідності до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни».

Посилання апелянта на невирішеність на законодавчому рівні питання
визначення величини мінімальної пенсії за віком для обчислення підвищення
пенсії особам, яким встановлено статус «дитина війни», не можуть бути прийняті
апеляційним судом до уваги, як підстава для скасування судового рішення та для
відмови у задоволені позову, оскільки суд першої інстанції при ухваленні
рішення не перебирав на себе повноважень відповідача щодо визначення розміру
виплати пенсії позивачки, залишивши його вирішення на розсуд відповідача,
зобов'язавши лише його діяти у відповідності до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Таким чином, колегія суддів вважає постанову суду першої інстанції
обґрунтованою та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального
права, а тому не підлягаючою скасуванню

Керуючись ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному
районі м. Дніпропетровська - залишити без задоволення, постанову Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня складення повного тексту ухвали.

Повний
тест ухвали виготовлений 15 липня 2008 року

Судді