Справа № 2-а-7492/2008
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2008-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа
№ 2-а-7492/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2008 р. м.Житомир

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді Євпак В.В.,

при
секретарі - Курдиш М.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до управління праці та соціального захисту
населення Овруцької райдержадміністрації

про
стягнення невиплачених коштів,
передбачених Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся
з вказаним позовом до суду та просить стягнути на його користь 31080 грн. невиплачених коштів передбачених ст.ст. 37,
39 Закону, як потерпілому від аварії на
ЧАЕС. Вимоги мотивує тим, що йому за
період з 01.01.2005 року по 31.12.2007 року
не були проведені у повному
обсязі виплати, передбачені ст.ст. 37, 39 Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Зазначає, що отримував відповідні доплати та
допомоги у розмірах, передбачених
Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26 липня 1996 року, тоді
як Законом визначені інші, значно більші, їх розміри, кратні мінімальній заробітній платі та мінімальній пенсії за
віком у відповідні періоди. Таким чином
його права були порушені.

Заборгованість по виплаті компенсації за проживання на
території радіоактивного забруднення (ст. 37) позивач визначив в розмірі 5180
грн.; заборгованість по доплаті, які
працюють на території радіоактивного забруднення (ст. 39) позивач визначив в розмірі 25900 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Представник управляння праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної
адміністрації в судове засідання не з”явився. Про день, час та місце розгляду
справи відповідач повідомлений належним
чином. Просять справу розглядати без участі їх представника. Суду надали
письмові заперечення.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення
позивача, встановив: позивачОСОБА_1, який відноситься до потерпілого 3-ї категорії внаслідок аварії на ЧАЕС,
проживав та проживає вАДРЕСА_1 та працює в Овруцькій колії ДТГО „Південна-Захілна
залізниця” в м. Овручі, яке віднесено до
зони гарантованого добровільного відселення

Згідно ст. 37 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі
Закон), громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення,
повинна виплачуватись щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного
господарства, у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 39 Закону, доплата громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного забруднення у зоні гарантованого
добровільного відселення проводиться в
розмірі 2-х мінімальних заробітних плат.

Проте в спірний
період часу ці доплати та допомоги
виплачувались частково, у фіксованому розмірах, визначених Постановою
Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року “Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а не в кратному
відношенні до мінімальної зарплати.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і
діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою
Кабінету Міністрів України.

Виплатою допомоги
та доплат в твердих сумах, встановлених
постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, порушені права позивача.

Однак позов підлягає частковому задоволенню.

Що стосується заявлених позивачем вимог щодо проведення
йому виплати компенсації (ст 37 Закону) за період з 01.01.2005 року до 31.12.2005
року встановлено, що позивач звернувся з
позовом про стягнення недоплачених йому
коштів 21.04.2008 року. Річний
строк звернення до суду, передбачений ст. 99 КАС України, позивач пропустив.

Позивач не просить поновити пропущений ним строк звернення
до суду щодо стягнення коштів за цей період. Не надав доказів пропущення ним
зазначеного строку з поважних причин. Тому суд в позові позивачу про стягнення
недоплачених коштів у відповідністю зі ст. 37
Закону період з 01.01.2005 року
по 31.12.2005 року відмовляє у зв”язку з пропуском строку звернення до суду.

Відповідно до вимог статті 39 Закону зазначені виплати є
складовою частиною заробітної плати позивача, строк давності, на виплати, які
стосуються заробітної плати - не розповсюджується, а тому суд на користь позивачки стягує
доплату за вказаний період з 01.01.2005 року.

Але дію абзацу другого, третього, четвертого
частини першої статті 37 Закону та абзацу третього, четвертого частини першої
статті 39 Закону зупинено на 2007 рік в
частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати згідно
із Законом N 489-V (
489-16 ) від
19.12.2006.

Рішенням Конституційного Суду України N 6-рп/2007 (
v0a6p710-07 ) від 09.07.2007 року п. 30 ст. 71 Закону України „Про державний
бюджет України на 2007 рік”, яким зупинено дії ст.ст. 37, 39 Закону України
“Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, визнано неконституційним.

Зазначені положення ст. 71 Закону України „Про державний
бюджет України на 2007 рік”, як неконституційні втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього
рішення, тобто з 09.07.2007 року.

Таким чином стягненню на користь позивача підлягає
компенсація та доплата у розмірах
визначених саме Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” але за статтею 37 Закону тільки з 09.07.2007
року; за статтею 39 Закону за період з 01.01.2005 року по 31.12.2005 року та за
період з липня по грудень 2007 року.

Виплата компенсації у розмірах передбачених Постановою
Кабінету Міністрів України за зазначений період позивачу була виплачена.

З врахуванням викладеного вище та розмірів мінімальної
заробітної плати в Україні в спірний
період часу, а саме: розмір мінімальної
заробітної плати становив: з 1 січня 2005 року 262 грн., з 1 квітня 2005 р- 290
грн., з 1 липня 2005 р.- 310 грн., з 1 вересня 2005 року -332 грн., з 1 січня
2006 року - 350 грн., з 1 липня 2006 р.- 375 грн., з 1 грудня 2006 року 400грн,
з 1квітня 2007 року -420 грн., з 1 липня 2007 року - 440 грн., з 1 жовтня 2007
року -460 грн. суд стягує на користь позивача належну йому компенсацію.

Заборгованість перед позивачем (ст. 37 Закону) за період
з липня по грудень 2007 року становить 1067 грн. 40 коп. (440 грн. х 40% х 3 + 528 грн.) + (460 х 40%
х 3 + 552 грн.) -12 грн. 60 коп. (отриманих згідно ПКМ України).

Заборгованість перед позивачем (ст. 39 Закону, як
працюючому) за період з 01.01.2005 року по 31.12.2005 року становить 7082 грн.
( 262 грн. х 2 х 3 = 1572 грн.) + (290 грн. х 2 х 3=1740 грн.) + (310 грн. х 2
х 2=1240 грн.) + (332 грн. х 2х 4=2656 грн.) -126 грн. отриманих позивачем).

Заборгованість перед позивачем (ст. 39 Закону) за період
з липня по грудень 2007 становить = 5337 грн. (440грн х 2 х 3міс.=2640 грн.) +
(460 грн. х 2 х 3міс.=2760 грн.) - 63
грн. (отриманих згідно ПКМ України).

Загальна сума компенсації становить 13486 грн. 40 коп.( 1067 грн. 40 коп. + 5337
грн. + 7082 грн.).

Заперечень щодо
правильності розрахунку та розміру виплат від відповідачів до суду не
надійшло.

В решті позовних вимог суд позивачу відмовляє.

Керуючись Конституцією України, Законом України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” ст. ст. 86, 158 -163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з
управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації на користь ОСОБА_1 кошти передбачені Законом України
“Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, в розмірі
13486 грн. 40 коп.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Постанова набирає
законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження
та апеляційної скарги.

Заява про апеляційне оскарження подається через
Житомирський окружний адміністративний суд до Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів
з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя: В.В.
Євпак