Справа № 22-а-2355/2008
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2008-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м.Харків, вул.Володарського, 46 (1 корпус)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
травня 2008 року

м.Харків

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Шевцової Н.В.

Суддів Бенедик А.П.,
Кононенко З.О.

за участю
секретаря
Маймуліна А.В.

позивача: ОСОБА_1

представника
відповідача:Пінчук В.П.

представника
відповідача:Івашин О.О.

представник
третьої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Харківського апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Зарічного районного суду м.
Суми від 02.01.2008 року по справі №2а-4/2008

за позовом ОСОБА_1

до Управління Служби Безпеки України в Сумській області

Головного управління пенсійного фонду України в Сумській
області

третя особа - Сумський прикордонний загін

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Служби Безпеки України в Сумській області (надалі по
тексту -перший відповідач, УСБУ в Сумській області) ,Головного управління
пенсійного фонду України в Сумській області(надалі по тексту -другий
відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області),третя особа - Сумський прикордонний
загін, в якому просив визнати незаконними дії відповідачів по нарахуванню йому
пенсії за вислугу років, зобов'язати відповідачів перерахувати розмір його
пенсії з 13.08.2006 року з урахуванням розмірів додаткових видів грошового
забезпечення за останній місяць знаходження на посаді та виплатити перераховану пенсію з часу звільнення.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач заявлені вимоги
підтримав повністю. Представники відповідачів та 3-ї особи в судове засідання не з'явилися. З пояснень наданих суду представниками УСБУ в Сумській області
та 3-ї особи вбачалося, що вони визнали позов в повному обсязі та просили його задовольнити.

Представник
Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області подав
заперечення на позов в якому зазначив, що пенсія позивачу призначена з урахуванням положень Закону України „Про
державний бюджет на 2006 рік" та
просив відмовити у задоволенні позову.

Постановою Зарічного районного суду
м. Суми від 02.01.2008 року в
задоволенні позову відмовлено .

Не погодившись з постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції ст.43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.ст. 40, 70 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2006 рік.

Головним управлінням пенсійного
фонду України в Сумській області надані заперечення на апеляційну скаргу, в
яких посилаючись на прийняття оскаржуваної постанови з додержанням норм матеріального права, просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Перевіривши
доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення
сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

______________________________________________________________________________________

Справа №22-а-2355/08
Головуючий 1 інстанції: Бурда Б.В.

Категорія:
49 Доповідач:
Шевцова Н.В.

Судом першої інстанції встановлено,
що з 1993 року по серпень 2006 року позивач проходив військову службу в Сумському прикордонному
загоні та наказом Сумського прикордонного загону від 07.08.2006 року № 123 з 12.08.2006
року був звільнений з військової служби
в запас за п.п. «а» ч. 6 ст. 26 Закону України
„Про військовий обов'язок та військову службу". Вислуга років на день звільнення складає 20 років.

З
13.08.2006 року УСБУ в Сумській області призначило пенсію позивачу в розмірі
619,83 грн.

Суд
першої інстанції відмовляючи в
задоволенні позовних вимог виходив з того, що відповідно
до п. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України при здійсненні бюджетного процесу в Україні
положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони
не суперечать положенням Конституції України, цього Кодексу
та Закону України про Державний бюджет України, атому суд
першої інстанції вважав за потрібне виходити з положень ст.ст.
40, 77 Закону України «Про державний бюджет на 2006
рік».

Проте, колегія суддів не може
погодитися з такими висновками суду першої інстанції , виходячи з наступного.

Відповідно до
п.30 ст.77 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік” від
20.12.2005 року призупинено на 2006 рік дію ч.3 ст.43 Закону
України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб ” до якого
внесено відповідні зміни.

04
квітня 2006 року прийнято Закон України „Про внесення змін до деяких законів
України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту
військовослужбовців ”.

З
матеріалів справи вбачається, що позивачеві призначена пенсія з 13.08.2006
року, тобто після прийняття зазначеного Закону від 04.04.2006 року.

Відповідно
до положень цього Закону ч.3 ст.43 Закону України „Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб” було викладено в новій редакції, яка передбачала
можливість обчислення пенсії з розміру грошового утримання за останньою штатною
посадою перед звільненням, а не 24 календарних місяця служби підряд перед
звільненням. Редакція зазначеного Закону станом на 27.06.2006 року, тобто на
момент виникнення у позивача права на пенсії будь-яких обмежень щодо
застосування ч.3 ст.43 Закону не мала.

Дія
ч.3 ст.43 Закону було зупинено лише з прийняттям Закону України „Про Державний
бюджет України на 2007 рік” від 19.12.2006 року.

При
цьому колегія суддів зазначає, що закони є актами єдиного органу законодавчої
влади - Верховної Ради України. Конституція України не встановлює пріоритету в
застосуванні того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового
регулювання. Немає такого закону України, який би регулював питання подолання
колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Конституційний
Суд України у п.3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 року №4-зп
(справа про набуття чинності Конституцією) зазначив: „Конкретна сфера
суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними
нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один
одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме
застереження щодо повного або часткового скасування попереднього.
Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено
самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше”.

Таким
чином, виходячи із системного аналізу редакцій
Закону України „Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб” та враховуючи рішення Конституційного
Суду України від 03.10.1997 року за №4-зп,, колегія суддів дійшла до висновку
щодо обґрунтованості вимог позивача щодо перерахунку пенсії, оскільки на час
виникнення у позивача права на пенсію Закон України „Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб” діяв у редакції від 04.04.2006 року, та не
передбачав будь-яких обмежень щодо дії ч.3 ст.43 Закону. При цьому, колегія
суддів звертає увагу, що Закон України „Про внесення змін до деяких законів
України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту
військовослужбовців ”, яким ч.3 ст.43 Закону викладено у новій редакції було
прийнято після прийняття Закону України „Про Державний бюджет України на 2006
рік”, тобто саме його норми повинні бути застосовано до спірних правовідносин,
як такі, що прийнятті пізніше Закону України „Про Державний бюджет на 2006
рік”.

Враховуючи,
що відповідно до ст. 99 Закону України „ Про
державний бюджет України на 2007
рік" функції призначення (перерахування) пенсії військовослужбовцям,
особам начальницького і рядового
складу, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби та деяких інших осіб" покладені на органи Пенсійного Фонду України, колегія суддів,
вважає, що обов'язок про перерахунок пенсії позивачеві повинно бути покладено
на відповідача - ГУ ПФУ в Сумській області.

Функції щодо призначення,
перерахунку та виплати пенсій особам, які мають право на пенсії відповідно до Закону України „Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" покладені на органи Пенсійного Фонду
України тільки з 01.01.2007 року. До цього часу такі функції щодо призначення
пенсії позивачу виконувались Управлінням Служби Безпеки України в Сумській області.

З матеріалів справи вбачається, що пенсія
позивачеві була призначена саме Управлінням Служби
Безпеки України в Сумській області, який згодом на заяву відповідача відповів відмовою щодо здійснення її
перерахунку, згідно до ч.3 ст.43 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби та деяких інших осіб". (а.с.8).

Таким
чином суд не застосував до спірних правовідносин норму права яка підлягала застосуванню, а
саме: ч.3 ст.43 Закону України „Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб” в редакції від 04.04.2006+ року, що призвело до
неправильного вирішення справи.

При
цьому, колегія суддів зазначає, що
позовні вимоги щодо визнання
протиправними дій ГУ ПФУ в Сумській області щодо нарахування позивачеві
пенсії не ґрунтуються на встановлених
обставинах справи та нормах матеріального права, оскільки цей відповідач
позивачу пенсію не нараховував, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Отже, у зв'язку з порушенням судом норм
матеріального права та не відповідність висновків суду обставинам справи, що
призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів скасовує постанову
суду та приймає нову постанову про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.160, 195, ч.3 ст. 198, ч.ч.3, 4 ст. 202,
ч.2 ст. 205, ст. 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
- задовольнити частково.

Постанову Зарічного районного суду
м. Суми від 02.01.2008 року по справі №2а-4/2008

- скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Управління
Служби Безпеки України в Сумській
області, Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області,третя
особа - Сумський прикордонний загін про
визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати
протиправними дії Управління Служби
Безпеки України в Сумській області по нарахуванню ОСОБА_1пенсії за вислугу років з урахуванням розміру додаткових видів грошового
забезпечення за останні 24 місяці служби.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 у відповідності
до ч.3 ст.43 Закону України „Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких інших осіб” в редакції від 04.04.2006 року,
згідно грошового атестату, з розміру грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення)
та премії в розмірах, установлених законодавством, з 13.08.2006 року та
здійснити її виплату.

В задоволенні позовних вимог, щодо
визнання неправомірними дії Головного
управління пенсійного фонду України в Сумській області - відмовити.

Постанова набирає чинності з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця з дня складання постанови у повному обсязі, шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено
03.06.2008 року

Головуючий
(підпис) Н.В.
Шевцова

Судді: (підпис) А.П.Бенедик

(підпис)
З.О.Кононенко

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного
суду Н.В.
Шевцова