Справа № 22а-3823/2008
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2008-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД______
1-й інстанції Стадник М.С.
Справа № 22а-3823/08
суд Тернопільської області
Ряд. стат.звіту №41
Справа
№7а/92-2755
Доповідач: В.З. Улицький
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого: Улицького В.З.

суддів:
Багрія В.М., Онишкевича Т.В.

секретаря: Неміш О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Тернопільської ОДПІ на постанову господарського суду
Тернопільської області від 01.10.2007 року у справі за позовом ПП ОСОБА_1до
Тернопільської ОДПІ, третя особа ФВАТ КБ «Надра» в особі Тернопільського
регіонального управління про скасування рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій, -

встановила:

У червні 2007 року ПП ОСОБА_1звернулася з позовом до
Тернопільської ОДПІ, третя особа ФВАТ КБ «Надра» в особі Тернопільського
регіонального управління про скасування рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій на суму 7024,20 грн.

Позивач свої позовні вимоги мотивував тим,
що позивач перебуває на обліку в Тернопільській області як платник
податків відповідно до п. 1 ст. 2 Закону
України «Про державну податкову службу в Україні».

Згідно даних
перевірки ПП ОСОБА_1, яка проходила з 01.01.2004 року по 15.09.2005 року
складено акт від 15.09.2005 року, яким встановлено порушення позивачем термінів
розрахунків в іноземній валюті, а саме: прострочення дебіторської
заборгованості, чим порушено ст.. 1, 4 Закону України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті» №185 від 23.09.1994 року.

За вчинене правопорушення позивачу нарахована
пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності
в сумі 7024,20 грн. шляхом винесення податкового повідомлення-рішення
№000072302/0 від 19.09.2005 року

Вважаючи, що такі дії відповідача незаконними
позивач звернувся до суду.

Постановою господарського суду Тернопільської
області позов задоволено. Скасовано рішення про застосування фінансових
(штрафних) санкцій №/0/62568 від 19.09.2005 року прийнятого
Тернопільською ОДПІ, яким ПП ОСОБА_1нараховано пеню в сумі 7024,20 грн. за
порушення термінів розрахунків в сфері ЗЕД.

Постанову суду оскаржила Тернопільська ОДПІ. Вважає, що постанова суду є
незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права,
з неповним з'ясуванням всіх обстави, що мають значення для справи та підлягає
скасуванню з підстав викладених в апеляційних скаргах.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу Тернопільської ОДПІ слід залишити без задоволення
з наступних підстав :

Тернопільською об'єднаною державною
податковою інспекцією на підставі акту перевірки № 102/23-222/ від 15.09.2005р., 19.09.2005р. прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №
000072302/0/62568 яким до Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1застосовано санкції, а саме нараховано пеню в
сумі 7024,20 грн

Відповідно до п.11 ст. 11 Закону України "Про
державну податкову службу в Україні" органи державної податкової служби мають право стягувати до бюджетів та
державних цільових фондів суми недоїмки, пені та штрафних санкцій у
порядку передбаченому законом; право
державних податкових інспекцій стягувати з резидентів пеню за порушення ними термінів, встановлених ст. ст.1,2 Закону України
„Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (далі Закон
України) передбачено ст.4 цього закону, а порядок стягнення пені „Інструкцією про порядок застосування штрафних
(фінансових) санкцій органами державної податкової служби" (
затверджена наказом Державної податкової адміністрації України № 110 від 17.03.2001р.);

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону
України „Про зовнішньоекономічну діяльність", суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати
будь-які види зовнішньоекономічних договорів, крім тих, які прямо та у
виключній формі заборонені законами України.

Статтею 14 вищезазначеного Закону передбачено право суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності самостійно визначати форму розрахунків
по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам
України та відповідають міжнародним правилам.

Відповідно до ст. 7 Декрету Кабінету
Міністрів України від 19.02.93 року N 15-93 „Про систему
валютного регулювання і валютного контролю" у розрахунках між резидентам і
нерезидентами в межах торговельного обороту
використовується як засіб платежу іноземна валюта і такі розрахунки здійснюються лише через уповноважені банки;контроль за розрахунками в іноземній валюті
здійснюється уповноваженими банкам порядку передбаченому „Інструкцією
про порядок здійснення контролю і отримання ліцензій за експортними, імпортними та лізинговими операціями" (затверджена
постановою Правління Національного
банку України від 24.03.1999р. №136 (далі Інструкція)), відповідно до пп.7.10. п.7 якої, при ненадходженні у встановлені терміни
виручки, банки повідомляють податкові

органи шляхом направлення інформації за формою
затвердженою додатком №7 до Інструкції;

Згідно
ст. 1 Закону виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у
терміни виплати заборгованості, зазначені в контрактах, але не пізніше 90
календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної митної декларації) продукції, що експортується; порушення резидентами встановлених Законом
України термінів проведення розрахунків тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у
розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної
виручки (митної вартості недопоставленої продукції") в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за
валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості (ст. 4 Закону України).

За даними акту перевірки встановлено
порушення граничних термінів надходження виручки по
даному контракту.

Судом першої інстанції та підставі
зібраних по справі доказів спростовано зазначені в акті відомості щодо
допущеного позивачем порушення Закону України спростовуються
матеріалами справи, а саме розрахунковими документами.

Зокрема встановлено, покупцем на рахунок продавця по контракту №
27 від 01.10.2004р. ненараховано 15.03.2005р. 3000 Євро ( валютний меморіальний ордер №51)
та 13.07.2005р. 7066 Євро( валютний
меморіальний ордер №44) які зараховані банком на рахунок №3501. Даний
факт підтверджується банком та податковою інспекцією .

Однак, як пояснив представник банку ,
із перерахованої суми підприємцю зараховано в погашення по
контракту №27 - 8632,60 Євро тільки в листопаді 2005р., з моменту пред'явлення додаткової угоди , якою сторони доповнили контракт
№ 27 від 01.10.2004р. пп. 2.3. відповідно до якого валютні платежі можуть
проводитись як в доларах США так і в Євро, з врахуванням крос-курсу НБУ -1,30. Доводи банку щодо підстав не врахування коштів в
період їх поступлення, судом до уваги не приймаються, оскільки: доказом зарахування спірних сум Євро в період їх
поступлення є меморіальні ордери, які підтверджують зарахування банком
зазначених сум на рахунок позивача №3501, на який зараховувалися банком і суми валюти в дол. США по даному
контракту; поступлення суми відповідно до п. 1.4. Інструкції,
розробленої на виконання Закону України
, якщо згідно з умовами договору валюта платежу відрізняється від валюти ціни,
то банк з метою контролю за повнотою розрахунків за цією операцією
використовує передбачені у договорі умови
перерахування валюти ціни у валюту платежу.

Матеріалами
справи доведено, що сума 10066 Євро поступила по контракту №27, про що зазначено в розрахункових документах і дане
не оспорюється ні банком , ні податковою інспекцією.

Крім того, відповідно до пп.6,3.,6.5. п.6. Інструкції, банк , в цілях
контролю за своєчасністю розрахунків за
експортними операціями, реєструє валютні операції своїх клієнтів у спеціальних журналах, в яких зазначається інформація
про дату реєстрації ВМД, сума валюти, дата та сума
поступлення виручки та інформація про зняття експортної операції з контролю. В разі відсутності необхідних документів для здійснення
контролю, чи відсутності належної інформації в розрахункових
документах щодо зарахування платежу ,банк вправі вимагати їх та письмові
пояснення від резидента .

В процесі розгляду справи, банком надано витяг з журналу реєстрації валютних операцій по контракту №27 в якому не зазначено
повної інформації про поступлення по даному контракту валюти, що
поступала в Євро, в тому числі не вказані поступлення 15.03.2005р.- 3000 Євро та 13.07.2005р.- 7066 Євро, однак зазначено про
дату поступлення 30.11.2005р. суми виручки 11222,38,
що не відповідає дійсності. Доказів витребування від клієнта будь -
яких письмових пояснень по питанню проведення перерахунку валюти чи інших документів банк не надав

Судом доведено, що банком
несвоєчасно проведено
перерахування валюти та
помилково направлено повідомлення в
податкові органи.

З вищенаведеного випливає, що доводи
апеляційної скарги є безпідставними і
необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції законним.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Тернопільської ОДПІ залишити без задоволення, а
постанову господарського суду Тернопільської області від 01.10.2007 року - без
змін .

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення.

На
ухвалу протягом одного місяця може бути подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:
В. Улицький

Судді: Т. Онишкевич

В. Багрій