Справа № 2-а-167/2008
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2008-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22
травня 2008 р. Справа
№ 2-а-167/08

Вінницький
окружний адміністративний суд в складі

Головуючого
судді Сапальова Тетяна Валентинівна,

При секретарі
судового засідання: Балан Марині
Анатоліївні

За участю представників сторін:

позивача :
ОСОБА_1

відповідача
: Демчук С.П.

розглянувши
матеріали справи

за
позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Пенсійного фонду
україни у Вінницькій області, Вінницького обласного комісаріату

про:
зобов'язання провести перерахунок пенсії з урахуванням вимог указів Президента
України № 173 від 22.02.2002 року, № 389
від 05.05.2003 року, наказу Міністра оборони України № 75 від 05.03.2001 року,
зобов'язання виплатити суму недорахованої пенсії з урахуванням перерахунку та
коефіцієнту інфляції за минулий час до прийняття рішення суду, зобов'язання
провести перерахунок підвищеної пенсії з 01.01.2008 рік у зв'язку із змінами в
грошовому забезпеченні військовослужбовців,

ВСТАНОВИВ
:

до Вінницького окружного адміністративного
суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного
управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про зобов'язання
провести перерахунок пенсії з урахуванням вимог указів Президента України № 173 від 22.02.2002 року, № 389 від
05.05.2003 року, наказу Міністра оборони України № 75 від 05.03.2001 року,
зобов'язання виплатити суму недорахованої пенсії з урахуванням перерахунку та
коефіцієнту інфляції за минулий час до прийняття рішення суду, зобов'язання
провести перерахунок підвищеної пенсії з 01.01.2008 рік у зв'язку із змінами в
грошовому забезпеченні військовослужбовців .

Позовні вимоги мотивовані тим, що прослуживши
33 роки в Збройних Силах України, позивач був звільнений у 1992 р. з
призначенням пенсії за вислугу років військової служби. За час перебування позивача
на пенсії неодноразово приймалися нормативні акти про підвищення грошового
забезпечення військовослужбовців, однак підвищення пенсії позивачу не
проводилося. Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу ОВС і деяких інших
осіб”призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим
Законом, та членам їх сімей пенсії перераховуються з підвищенням грошового
забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб які мають право на
пенсії за цим Законом. Тому позивач вважає, що йому має бути проведено
перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років військової служби з
врахуванням 100% надбавки - з 01 січня 2003 року, введеної Указом Президента України № 173 від 22.02.2002 року, надбавки - з 01
травня 2003 року, введеної № 389/03 від 05.05.2003 року, 33,3 % премії - з 01
березня 2001 року, передбаченої пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України
від 22 травня 2000 року № 829 і наказом Міністра оборони України від 05.03.2001
року № 75.

Крім того
позивач через канцелярію суду надав доповнення до адміністративного суду,
відповідно до якого він просить визнати протиправною бездіяльність Вінницького
обласного військового комісаріату, яка полягає у недонарахуванні та невиплаті
пенсії за вислугу років військової служби; перерахувати пенсію з урахуванням
щомісячної надбавки в розмірі 33,3% відповідно до Указу Президента України від
14.07.1995 року № 615/95 -виплата з 01.07.1995 року; щомісячної надбавки 100% -
Указу Президента України №173 від
23.02.2002 р. -виплата з 01.01.2003 року; надбавки за безперервну військову
службу в Збройних Силах України до грошового забезпечення, залежно від стажу
служби на підставі Указу Президента України № 389/03 від 05.05. 2003 року -з 1
травня 2003 року; 40% надбавки, передбаченої Указом Президента України №847/99
від 14 липня 1999 року -з 1 вересня 1999 року. А також позивач зазначив, що
перерахунок пенсії має бути здійснений з урахуванням надбавки та премій, що
перераховані вище, та виплатити недоплачену суму пенсії з урахуванням
перерахунку та коефіцієнту інфляції, за минулий час. Одночасно просить
зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області
провести перерахунок пенсії з 01.01.2008 р. у зв'язку зі зміною грошового
забезпечення військовослужбовців.

За згодою
учасників процесу в якості другого відповідача був залучений Вінницькій
обласний військовий комісаріат.

В судовому
засіданні позивач позов підтримав,
просив суд задовольнити його в повному обсязі, посилаючись на обставини,
викладені у позовній заяві та доповненні до неї.

Представник
Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області позов не визнав,
подав суду заперечення, в яких пояснив, що ОСОБА_1 нарахування призначеної пенсії
здійснювалось відповідно до ст. 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу ОВС і деяких інших
осіб”№ 2262 в редакції, яка була чинна до 01.01.2005 року. Редакція статті
зазначеного Закону не передбачала таких видів грошового забезпечення, з яких
обчислюється пенсія, як надбавка за безперервну військову службу, 33,3% премії,
100% надбавка. З 01 січня 2005 року Законом України від 15.06.2004 року було
внесено зміни до ст. 43 Закону № 2262, на підставі яких ОСОБА_2 було зроблено
перерахунок пенсії позивача. До розрахунку пенсії ОСОБА_1 увійшли додаткові
види грошового забезпечення, а саме: надбавка за безперервну військову службу,
33,3% премії, 100% надбавка. Тому на думку представника відповідача позовні
вимоги є безпідставними, оскільки пенсія виплачувалась позивачу на підставі
чинного законодавства. Ніяких змін до
ст. 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького та рядового складу ОВС і деяких інших осіб”до 01.01.2005 року не
було. Що стосується перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2008 року, то ОСОБА_1
пенсія перерахована, що підтверджується витягом перерахунку з пенсійної справи
позивача. У зв'язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідач
-Вінницький обласний військовий комісаріат -
в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце розгляду
справи був повідомлений належним чином.

З'ясувавши
думку сторін щодо можливості розгляду справи за відсутності одного із відповідачів,
та, керуючись ст. 128 КАС України, суд ухвалив провести розгляд та вирішення
справи без участі Вінницького обласного військового комісаріату.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено наступне.

Як
встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, позивач ОСОБА_1 був звільнений з лав Збройних
Сил наказом Міністра оборони України від 05.11.1992 р. в запас за п. 59, п.п.
“в”(за скороченням штатів).

Відповідно до розрахунку на пенсію за
вислугу років ОСОБА_1 з 05.11.1992 р.
була призначена пенсія за вислугу років з урахуванням 33/25 років в розмірі 75%
грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військове звання,
25% надбавки за вислугу років військової служби, компенсації за продовольчий
пайок.

Як вбачається з пенсійної справи позивача,
оглянутої в судовому засіданні, з 01.01.2005 р. позивачу був проведений перерахунок
пенсії згідно із Законом України №1766-IV від 15.06.2004 р. Так, з 01.01.2005
р. пенсія ОСОБА_1 обчислена з урахуванням
вислуги 33/25 років та 89% грошового забезпечення, в т.ч.: посадового
окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років 40%, 100%
надбавки за службу у ЗСУ, 90% надбавки за безперервну службу, 33,3% премії, що
підлягала виплаті у розмірі 50% від призначеної пенсії. З 01.01.2006 р.
перерахована ОСОБА_1 пенсія призначена до виплати у 100% розмірі, що також
підтверджується матеріалами пенсійної справи.

Крім того, як
вбачається з перерахунку пенсії позивача, проведеного з 01.01.2008 р., ОСОБА_1
пенсія перерахована з сум грошового забезпечення: посадового окладу, окладу за
військове звання, 40% надбавки за вислугу років, 10% надбавки за умови режимних
обмежень, 50% надбавки за особливо важливі завдання, 10% премії.

Визначаючись щодо права позивача на
надбавки та премію відповідно до заявлених вимог суд виходить з того, що
відповідно до редакції ст. 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб”визначено, що для обчислення пенсій враховуються
відповідні оклади за посадою військовим чи спеціальним званням, процентна
надбавка за вислугу років служби, надбавки за вчене звання і вчену ступінь,
кваліфікацію та умови служби в порядку та на умовах, що призначаються Кабінетом
Міністрів України.

До суми
пенсії мають враховуватись лише додаткові види грошового забезпечення, які
мають характер надбавок і це чітко видно з положень зазначеної статті.

В п. 7
Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.92 №393 “Про порядок обчислення
вислуги років, призначення та виплату пенсій і грошової допомоги
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам начальницького і рядового складу ОВС
та членам їхніх сімей”, що була видана саме для визначення механізму
реалізації вищевказаного положення, також: вказується, з яких саме видів
грошового забезпечення має вираховуватись розмір пенсії.

З вказаної
постанови вбачається, що при призначенні пенсії до уваги береться: оклад за
військове або спеціальне звання, оклад за останньою штатною посадою, займаною
перед звільненням, процентна надбавка за вислугу років, додаткові види
грошового забезпечення, що надаються щомісячно (надбавки за вчене звання,
науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби).

Як встановлено по справі, запровадженні
Указами Президента України за 847/99 № 173/2002, №389/2003 щомісячні надбавки
військовослужбовцям, належать до додаткових видів грошового забезпечення і
враховуються при нарахуванні пенсії особам, які отримували їх під час
проходження служби і звільненні після їх запровадження, премія розміром 33,3 %
взагалі не відноситься до додаткового виду грошового забезпечення.

Позивач під
час проходження служби вказаних надбавок не отримував, був звільнений в запас в
1992 р., а тому дія вказаних указів на нього поширюватися не може.

До даного
висновку суд приходить на підставі того, що Закон України “Про внесення змін до
ст. 43 ЗУ “Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб”не має зворотньої
сили, тому вимоги щодо перерахунку пенсії з врахуванням запроваджених після звільнення
позивача зі служби нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та
премій за минулий час, тобто до січня 2005р. (моменту запровадження змін до
закону) задоволенню не підлягають.

Зазначене
підтверджується роз'ясненням, викладеним у п.8 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15.04.2005р. №4 “Про окремі питання застосування судами
України законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців (крім
військовослужбовців строкової служби), осіб начальницького і рядового складу
ОВС та деяких інших осіб”, де вказано, що законодавством з питань пенсійного
забезпечення, яке діяло до 1 січня 2005р. не було передбачено можливості
перерахунку раніш призначених пенсій у зв'язку із запровадженням після
звільнення військовослужбовців та осіб, що мають право на пенсію, згідно з
Законом України “Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницькогоо і рядового складу ОВС та деяких інших осіб”нових щомісячних
додаткових видів грошового забезпечення, яких, вони не отримували під час служби,
а також премій.

Дослідивши в
судовому засіданні матеріали пенсійної справи позивача, суд встановив, що
пенсія йому була призначена з урахуванням усіх встановлених під час проходження
військової служби належних позивачу видів грошового забезпечення, в т.ч.
перерахована згідно з вимогами чинного законодавства про пенсійне забезпечення
військовослужбовців.

Одночасно,
суд вважає, що відсутні підстави також для зобов'язання Головного управління
Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок пенсії з
01.01.2008 р., оскільки такий перерахунок позивачу проведений, що також
підтверджується пенсійною справою позивача.

Крім того, у
задоволенні позову в частині перерахунку пенсії за минулий час слід також
відмовити у зв'язку з пропуском терміну звернення до суду, встановленого ст. 99
КАС України, зворотного позивачем суду не доведено.

Таким чином, з урахуванням
вищенаведеного, заявлені позивачем
позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до
ст. ст. 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86
цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням,
що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Керуючись
ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ
:

ОСОБА_1 в
задоволенні позову до Головного управління Пенсійного фонду України у
Вінницькій області, Вінницького обласного комісаріату про зобов'язання провести
перерахунок пенсії з урахуванням вимог указів Президента України №173 від 22.02.2002 року, № 389 від
05.05.2003 року, наказу Міністра оборони України № 75 від 05.03.2001 року,
зобов'язання виплатити суму недорахованої пенсії з урахуванням перерахунку та
коефіцієнту інфляції за минулий час до прийняття рішення суду, зобов'язання
провести перерахунок підвищеної пенсії з 01.01.2008 рік у зв'язку із змінами в
грошовому забезпеченні військовослужбовців.

Постанова
суду першої інстанції може бути оскаржена.

Відповідно до
ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.
160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до
ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим
Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після
закінчення цього строку.

У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 27.05.2008 року.

Суддя/підпис/ Сапальова
Тетяна Валентинівна

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: