Справа № 2-а-583/2008
Суддя: Умнова О.В.
Дата ухвалення: 2008-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№2-а-583/08
21 липня 2008 року суддя
Печерського районного суду міста Києва Умнова О.В., розглянувши
адміністративний позовОСОБА_1 до Печерського районного суду м. Києва
- про зобов'язання
Позивач 28.09.2006 року звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Просить зобов'язати відповідача розглянути його заяву про перегляд ухвали
Печерського райсуду м. Києва від 20.12.2005 року по адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1. до Генерального прокурора України про зобов'язання вчинити
дії, за нововиявленими обставинами відповідно до вимог КАС України.
Ухвалою Печерського райсуду м. Києва від 2.10.2006 року ОСОБА_1 було
відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за його позовом до
Печерського райсуду м. Києва про зобов'язання вчинити дії та роз"яснено
право звернення з позовом до суду за місцем проживання.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23.05.2007 року зазначена вище
ухвала суду першої інстанції скасована, оскільки, на думку колегії суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва, предметом
розгляду судді була не позовна заява ОСОБА_1., а його заява про перегляд
судового рішення від 20.12.2005 року за нововиявленими обставинами.

6.06.2007 року Печерським райсудом м. Києва позовна заява ОСОБА_1. до
Печерського райсуду м. Києва про зобов'язання вчинити дії була залишена без
руху для усунення вказаних судом недоліків. Заявник повинен був визначитись з порядком
звернення до суду. У разі подання адміністративного позову, подати позовну
заяву, оформлену відповідно до вимог ст.106 КАС України. Або, у випадку подання
заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами її слід було
оформити з урахуванням ст.248 КАС України.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 3.07.2008 року ухвалу від 6.06.2007 року було
скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження
розгляду.

Дослідивши матеріали, надані позивачем вважаю, що ОСОБА_1 слід відмовити
у відкритті провадження в адміністративній справі, виходячи з наступного.

Згідно із ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється
на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший
порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

З матеріалів позову вбачається, що ухвалою Печерського райсуду м. Києва
від 20.12.2005 року адміністративна справа за позовом ОСОБА_1. до Генерального
прокурора України, третя особа: Президент України про зобов'язання вчинити дії,
відповідно до положень ст.ст.19,22 КАС України була передана на розгляд
Жовтневого райсуду м. Дніпропетровська.

Дана ухвала суду набрала законної сили, в зв"язку з чим,
вищевказана адміністративна справа за позовом ОСОБА_1., супровідним листом від
25.05.2006 року була направлена до Жовтневого райсуду м. Дніпропетровська.

В подальшому ОСОБА_1. звернувся до Печерського райсуду м. Києва з заявою
про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від 20.12.2005 року.

Листом Печерського райсуду м. Києва від 8.09.2006 року заява ОСОБА_1.
була йому повернута з підстав неможливості розгляду останньої, оскільки
матеріали позову були направлені до Жовтневого райсуду м. Дніпропетровська.

28.09.2006 року ОСОБА_1., не погоджуючись з діями судді щодо повернення
листом його заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами,
звернувся до суду з адміністративним позовом до Печерського райсуду м. Києва
про зобов'язання розглянути його заяву про перегляд ухвали суду від 20.12.2005
року за нововиявленими обставинами. В обґрунтування позиції зазначає, що згідно
вимог КАС України суддя зобов'язаний був відкрити провадження з розгляду заяви
та вирішити порушені в ній питання, шляхом винесення процесуального рішення -
ухвали.

Фактично, вимоги позивача направлені на встановлення наявності порушень
процесуального закону, допущених судом при вирішенні питання щодо прийняття до
провадження заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, і
зобов'язання суд усунути ці порушення.

З положень КАС України вбачається, що в порядку адміністративного
судочинства підлягають оскарженню рішення, дії або бездіяльність суб'єкту
владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Згідно п.4 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від
23.05.2001 року №6-рп/2001 року, судами не розглядаються скарги громадян на
акти і дії суддів, пов'язані зі здійсненням правосуддя, оскарження яких
встановлюється відповідним процесуальним законодавством України. Лише акти, дії
або бездіяльність посадових осіб судів, що належать до сфери управлінської
діяльності можуть бути оскаржені громадянами в судовому порядку.

Постановою колегії суддів Судової палати в адміністративних справах
Верховного Суду України від 15.04.2008 року, винесеної за результатами розгляду
скарги ОСОБА_2 про перегляд за винятковими обставинами ухвали Вищого
адміністративного суду України від 20.12.2006 року по адміністративній справі
за позовом ОСОБА_2 до Ічнянського райсуду Чернігівської області, Президента
України про визнання неправомірними дій судді, поновлення процесуальних прав та
відшкодування моральної шкоди, яка опублікована у "Віснику Верховного Суду
України" за №6 (94) 2008 року, встановлено, що законність процесуальних
актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи,
згідно вимог чинного законодавства, не може перевірятися за межами
передбаченого законом процесуального контролю. Оформлення судами своїх
процесуальних дій та рішень не ухвалами, а іншими за назвою, формою або
викладом документами (листами, записками, вироками, постановами,
повідомленнями) не змінює сутності таких документів. Вони можуть бути оскаржені
в порядку встановленому чинним, на час учинення дії, процесуальним законом. Оскільки
обсяг конституційного права на оскарження судових рішень є ширшим ніж обсяг, у
якому воно реалізоване у процесуальному законі.

В даному випадку, позивач не скористався своїм правом на оскарження в
апеляційному порядку ухвали Печерського райсуду м. Києва від 20.12.2005 року
про направлення його позову до Жовтневого райсуду м. Дніпропетровська.

В ході аналізу змісту позову ОСОБА_1. встановлено, що оскаржувані дії
судді є не управлінськими, а процесуальними, вчиненими при виконанні ним своїх службових
обов'язків по здійсненню правосуддя, законність яких може перевірятися лише
судом вищої інстанції в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Таким чином, вказаний вище позов ОСОБА_1. не належить розглядати в
порядку адміністративного судочинства, оскільки процесуальним законом
передбачений інший порядок розгляду і вирішення порушених в позові питань.

Згідно з п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного судочинства.

Виходячи з
викладеного, вважаю, що ОСОБА_1 слід відмовити у відкритті провадження в
адміністративній справі за його позовом до Печерського райсуду м. Києва про
зобов'язання вчинити дії, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 4, 17,109 ч. 1 п.1 КАС України ,-

У Х В А
Л И В :

Відмовити
ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за його позовом до
Печерського районного суду м. Києва про зобов'язання вчинити дії.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного
суду через Печерський райсуд м. Києва в порядку, передбаченому КАС України.

Суддя
Умнова
О.В.