Справа № 2а-79/2007
Суддя: Фастовець В.М.
Дата ухвалення: 2007-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30
травня 2007 року м. Лисичанськ

Лисичанський
міський суд Луганської області в складі:

головуючого
судді Фастовця
В.М. ,

при
секретарі судового засідання Бандуровій
В.І.,

за участю
представників

позивачів ОСОБА_4,

відповідача Тертичної
Л. А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовами
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до управління ПФУ в м. Лисичанську Луганської області про визнання
дій неправомірними, зобов'язання до
перерахунку пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулися до суду із вищеназваними позовами,
посилаючись на те, що ОСОБА_1 як
інвалід третьої групи, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 -
інваліди другої групи, внаслідок
захворювання, пов'язаного з участю у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС отримують пенсію, призначену їм відповідно до Закону України
„Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Закон).
Згідно зі ст. 54
Закону призначений розмір пенсії для інвалідів 2 групи повинен
бути не нижче 8 мінімальних
пенсій за віком, а для інвалідів 3 групи - 6 мінімальних
пенсій за віком.

Крім
того, відповідно до ст. 50 Закону, інвалідам другої групи також виплачується
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком, інвалідам третьої групи
- у розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком. Оскільки відповідачем
вказані пенсії виплачуються їм у меншому розмірі, здійснити перерахунки цих пенсій останній
відмовився, просили визнати дії
відповідача неправомірними та зобов'язати його провести вказані перерахунки та
визначити їм пенсії у встановлених законом розмірах.

У
судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги, просили по суті позовів вислухати
представника.

Представник
позивачів - ОСОБА_4
у судовому засіданні підтримала позовні вимоги,
дала пояснення, аналогічні
викладеним у позові.

Представник
відповідача у судовому засіданні позов не визнав, пояснив суду,
що відповідно до ч.5 ст. 54
Закону порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається КМУ, а саме Постановою №1 від 03.01.2002 року, згідно з якою розрахунок пенсій, передбачених ч.4 ст. 54
Закону провадиться з розміру мінімальної пенсії 19, 91 грн. Крім того, вважає,
що мінімальний розмір пенсії,
встановлений Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" повинен застосовуватися тільки у випадках, якщо пенсія інвалідам Чорнобильської
катастрофи призначалася за правилами цього Закону. Положення ст. 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до позивачів
неприпустимо. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Заслухавши
пояснення позивачів, представників
позивачів та відповідача, дослідивши
письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному
обсязі, виходячи з наступних підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 має статус інваліда
третьої групи, а ОСОБА_2, ОСОБА_3 - інвалідів другої групи внаслідок
загального захворювання, пов'язаного

2

з участю у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в
зв'язку з чим отримують пенсію,
призначену їм у відповідності до Закону України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
що не заперечується сторонами.

Згідно
зі ст.
54 Закону
України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" розмір пенсій для інвалідів другої групи, призначеної відповідно до цього Закону, повинен бути не нижчим восьми мінімальних
пенсій за віком; для інвалідів третьої групи - не нижчим шести мінімальних пенсій за віком. Згідно зі
ст. 50 Закону таким інвалідам
виплачується також додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі: інвалідам другої групи - 75% мінімальної
пенсії за віком, інвалідам третьої групи
- 50% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 54 Закону також
визначено, що порядок обчислення
вказаних пенсій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою
Кабінету Міністрів України №523
від 30 травня 1997 року „Про
затвердження нового порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок захворювання і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника,
внаслідок Чорнобильської катастрофи", вищезазначені положення Закону стосовно
розміру дубльовані.

Відповідно
до ст.
28 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"
розмір мінімальної пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Статтею 65 Закону України
„Про Державний бюджет України на 2006
рік" з 01.10.2006
року прожитковий мінімум для осіб,
які втратили працездатність,
встановлений у розмірі 366
грн.

Статтею 62 Закону України
„Про Державний бюджет України на 2007
рік" прожитковий мінімум, для
осіб які втратили працездатність,
встановлений з 01.01.2007
року у розмірі 380 грн.

Аналіз
вищеназваних норм свідчить про те, що
позивачі як інваліди другої та третьої групи згідно ст. 54
Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"
повинні отримувати, починаючи з
01.10.2006 року, пенсію у розмірі
відповідно восьми та шести мінімальних пенсій за віком. Також згідно зі ст. 50
Закону позивачі повинні отримувати додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі відповідно 75% та 50% мінімальної
пенсії за віком.

Доводи
представника відповідача про те, що для
базового обчислення розміру спірної пенсії по інвалідності слід брати суму 19,
91 грн., а не розмір мінімальної пенсії
за віком, на увагу не заслуговують, оскільки,
виходячи із засад пріоритетності норм,
суд вважає, що Постанова КМУ №1
від 03.01.2002 року суперечить Закону України „Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", тому до
спірних правовідносин застосовуватися не може.

Крім
того, пізніше прийняті Постанови
Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 року та № 1293 від 27.12.2005
року, не містять в собі вказівок про
те, що вони скасовують положення
Постанови КМУ №523 від 30.05.1997 року, якою
затверджений новий порядок обчислення спірних пенсій.

На даний
час ні до самого Закону, ні до вказаної
Постанови № 523 ніяких
змін в цій частині не внесено, вони є
чинними, а тому закріплені в них норми
повинні застосовуватися в тому вигляді в якому вони викладені.

Посилання
представника відповідача на те, що
згідно зі ст. 54 Закону мінімальний розмір пенсії, встановлений Законом України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" повинен застосовуватися
тільки у випадках, якщо пенсія інвалідам
внаслідок Чорнобильської катастрофи призначалася за правилами цього
Закону, тобто із заробітку отриманого за
межами зони відчуження, а позивачам
пенсія призначалася із заробітку отриманого за період роботи у зоні відчуження
за правилами Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", суд до уваги не
приймає, оскільки у тій же статті 54
вказано, що розмір пенсії за другою та
за

3

третьою групою
інвалідності, отриманої внаслідок участі
у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у
всіх випадках її призначення, а не тільки
у разі призначення її на підставі Закону „Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" не може бути нижчим відповідно восьми та шести
мінімальних пенсій за віком.

Таким
чином, суд доходить висновку про
обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно
до ст.
94 КАС
України судовий збір слід віднести за рахунок держави.

На
підставі викладеного, ст. 46
Конституції України, ст. 49,
50, 54 Закону України „Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" Закону України „Про Державний бюджет
України на 2006 рік", Закону
України „Про Державний бюджет на 2007 рік", керуючись
ст. ст. 6-11, 94,
158-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні
заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до управління ПФУ в м. Лисичанську Луганської області про визнання
дій неправомірними, зобов'язання до
перерахунку пенсії задовольнити.

Визнати
неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України в місті Лисичанську
Луганської області щодо відмови у здійсненні перерахунків пенсій та визначенні
їх у розмірах, встановлених
законом, за зверненням ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3.

Зобов'язати
управління Пенсійного Фонду України в місті Лисичанську Луганської області
провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1,
інваліду третьої групи, починаючи
з 01 листопада
2006 року у
розмірі шести мінімальних пенсій за віком,
а також провести перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком у розмірі: з розрахунку
мінімальної пенсії за віком з 01.10.2006
року у сумі 366 грн.; з 01.01.2007 року - 380 грн.

Зобов'язати
управління Пенсійного Фонду України в місті Лисичанську Луганської області
провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 інваліду другої групи, починаючи з 11 жовтня 2006
року у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, а також провести перерахунок щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, завдану
здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком у розмірі: з розрахунку мінімальної пенсії за віком з 01.10.2006 року у сумі 366 грн.; з 01.01.2007 року - 380 грн.

Зобов'язати
управління Пенсійного Фонду України в місті Лисичанську Луганської області
провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 інваліду другої групи, починаючи з 18 грудня 2006 року у розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком, а
також провести перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком у
розмірі: з розрахунку мінімальної пенсії за віком з 01.01.2007 року - 380 грн.

Судовий збір у
справі віднести на рахунок держави.

Постанова
може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через
Лисичанській міський суд в 10-денний строк з дня проголошення постанови шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги з подачею її копії до Донецького апеляційного адміністративного суду або
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання такої заяви.