Справа № 2а-221/2007
Суддя: Скользнєва H.Г.
Дата ухвалення: 2007-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2а-221
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2007 р. м.
Запоріжжя

Жовтневий
районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого
-судді Скользнєвій Н.Г.,

при секретарі - Комліченко B.C.,

з участю
представника відповідача -
Яцкова П.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Запорізького обласного військового
комісаріату, Центрального об'єднаного районного військового комісаріату про
стягнення заборгованості з виплати грошового забезпечення, -

ВСТАНОВИВ:

У травні
2007 р.
позивач по справі ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до
Запорізького обласного військового комісаріату, Центрального об'єднаного
районного військового комісаріату про стягнення заборгованості з виплати
грошового забезпечення при проходженні військової служби у Збройних Силах
України. В позові зазначив, що під час проходження військової служби у
Орджонікідзевському районному військовому комісаріаті та Центральному
об'єднаному районному військовому комісаріаті ним було отримано щомісячну
надбавку за безперервну службу за періоди: з травня по жовтень 2003р. та з
січня 2004р. по серпень 2004р. в розмірі 20%,
замість належних 90%
та лише у листопаді та грудні 2003р., а також у вересні 2004р. у розмірі 90%. У зв'язку із виплатою
відповідачем щомісячної надбавки за безперервну службу не в повному обсязі з
вини відповідачів виникла заборгованість, сума якої складає - 11813 грн. 07 коп.. Крім того,
з 1 листопада
2006р. відповідно з проведеними оргзаходами у Центральному об'єднаному
районному військового комісаріаті був ліквідований фінансовий орган, а також
усі рахунки, відкриті в банку УДК
Запорізької області. Фінансування господарчої діяльності, виплату грошового
забезпечення військовослужбовців та працівників усіх військових комісаріатів
Запорізької області з 01.11.2006р. проводить Запорізький обласний військовий
комісаріат. Виходячи із цього відповідачем є також Запорізький обласний
військовий комісаріат. Позивач просить визнати неправомірними дії Запорізького
обласного військового комісаріату, Центрального об'єднаного районного
військового комісаріату м. Запоріжжя в частині нарахування та виплаті йому у
цей період щомісячної надбавки за безперервну військову службу та стягнути з
Запорізького обласного військового комісаріату заборгованість по виплаті
надбавки у сумі 11813 грн. 07 коп.

В судовому засіданні позивач, викладені у позовній заяві вимоги підтримав
та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник
Запорізького обласного військового комісаріату Яцков П.С. позов визнав.

Представник центрального об'єднаного районного військового комісаріату про
час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, але
в судове засідання не з'явився.

Заслухав у судовому засіданні пояснення сторін, розглянувши матеріали
справи та доводи позовної заяви, суд прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено,
щоОСОБА_1. проходив військову службу в Орджонікідзевському районному
військовому комісаріаті з 30.11.1998
р. по 05.09.2004р., з 06.09.2004р. по 16.10.2004р. в Центральному
об'єднаному районному військовому комісаріаті м. Запоріжжя, який був створений
на базі Орджонікідзевського районного військового комісаріату та є його
правонаступником. З 1 листопада
2006р. фінансове забезпечення Центрального об'єднаного районного військового
комісаріату здійснюється Запорізьким обласним військовим комісаріатом.

У відповідності до п.1 Указу Президента України "Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ
України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління
державної охорони України за безперервну службу" від 05.05.2003р. №389, Міністрові
оборони України надано право встановлювати військовослужбовцям Збройних Сил
України щомісячні надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах
України у відсотках до грошового забезпечення, залежно від стажу служби, в тому
рахунку військовослужбовцям із стажем безперервної служби понад 25 років-до 90 відсотків
грошового забезпечення.

На виконання зазначеного Указу Президента України Міністром оборони України
видано наказ від 26.05.2003р. №149,
яким затверджено Інструкцію про порядок і умови виплати щомісячної надбавки
за безперервну в Збройних Силах України, яка не передбачає можливості зменшення
встановленої надбавки. Проте, п.2 наказу МО
України від 26.05.2003р. №149
встановлено, що розміри цієї надбавки щорічно встановлюються, виходячи з
наявного фонду грошового забезпечення, за рішенням Міністра оборони України.

Судом встановлено, що за період з 01
травня 2003 року по
теперішній час нормативно-правовими актами Міністра оборони України розмір
процентної надбавки до грошового забезпечення військовослужбовців за
безперервну вислугу років, яка встановлена Указом Президента України № 389/2003 від 05 травня 2003 року, змінений
не був. Проте, Міністром оборони України було видано телеграми від 26.05.03 №
146/2095, від 16.01.04 №146/1/11/26, від 05.01.2005р. 146/1/11/1 якими
зазначену надбавку за періоди з травня по жовтень 2003 року, з січень по
серпень 2004 року та з січня 2005 року по лютий 2005 року визначено у відсотках
до грошового забезпечення залежно від стажу служби в таких розмірах: понад 5
років - 3; понад 10 років - 5; понад 15 років -10, понад 20 років -15, понад 25
років - 20 відсотків грошового забезпечення, а у відповідності до телеграми від
07.10.2004р. № 220/2098 за період з вересня по грудень 2004 року надбавку
визначено в таких розмірах: понад 5 років -10; понад 10 років - ЗО; понад 15
років - 40, понад 20 років - 50, понад 25 років - 70 відсотків грошового
забезпечення, у відповідності до телеграми від 30.03.2005р. № 248/8/ 99 за
період з березня по листопад 2005 року в розмірах: понад 5 років-10; понад 10
років-ЗО; понад 15 років - 50; понад 20 років - 65; понад 25 років - 85
відсотків грошового забезпечення.

Оскільки відповідно до Указу Президента України від 03.10.1992 р. № 493 «Про державну
реєстрацію нормативно-правових актів міністерств і інших органів виконавчої
влади», постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992
року № 731 «Про
затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів
міністерств і інших органів виконавчої влади» державній реєстрації підлягають
нормативно-правові акти будь-якого характеру, якщо в них є одна або більше норм,
які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий
характер, суд приходить до висновку, що зазначені телеграми не відповідають
вимогам, які пред'являються до нормативно-правових актів, не зареєстровані у
встановленому порядку й не внесені до Державного реєстру нормативно-правових
актів України, які видані Міністерством оборони України в частині регулювання
виплати процентної надбавки за вислугу років, є не чинними і не підлягають
застосуванню.

Судом встановлено, що стаж безперервної військової служби позивача для
виплати надбавки на день реалізації Указу Президента України "Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ
України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління
державної охорони України за безперервну службу" від 05.05.2003р. №389, тобто на
01.05.2003р. складав понад 25
років служби, що підтверджується копією послужного списку особової справи позивача.

Проте, зазначена надбавка позивачу виплачувалась з травня по жовтень 2003р.
та з січня 2004р. по серпень 2004р. в розмірі 20%, замість належних 90%
та лише у листопаді та грудні 2003р., а також у вересні 2004р. у розмірі 90%.

У відповідності до розрахунку складеному позивачем та взятим за основу
судом загальна заборгованість із виплати грошового забезпечення позивача за
період забезпечення за період з 1
травня 2003р. по вересень. 2004р.., що виникла внаслідок незаконного
зменшення виплати надбавки за безперервну службу складає -11813 грн. 07 коп.

Суд також вважає, що відсутність механізму повноцінної реалізації прав,
наданих громадянину законодавчим чи іншим, прирівняним до нього, нормативним
актом, не являється підставою для невизнання такого права.

Виходячи із зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1. є обгрунтованими на законі та підтверджені дослідженими документами.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 9 Закону України
"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей", Указом Президента України "Про надбавки військовослужбовцям
Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації
Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України
за безперервну службу" від 05.05.2003р. №389, Указом Президента України від 03.10.1992 р. № 493 „Про державну
реєстрацію нормативно-правових актів міністерств і інших органів виконавчої
влади", Інструкцією про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за
безперервну в Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони
України від 26.05.2003р. №149,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28 травня 2003 року за № 411/7732, ст.ст. 2, 6-Ю, 121, 158-162 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний
позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії суб'єкта владних повноважень - Запорізького
обласного військового комісаріату, Центрального об'єднаного районного
військового комісаріату м. Запоріжжя в частині нарахування та виплати ОСОБА_1
щомісячної надбавки за безперервну військову службу за періоди: з травня по
жовтень 2003р. та з січня 2004р. по серпень 2004р. в розмірі 20%, замість належних
90%.

Стягнути з Запорізького обласного військового комісаріату на користь
ОСОБА_1 заборгованість з виплати грошового забезпечення в сумі 11813 грн. (одинадцять
тисяч вісімсот тринадцять грн.) 07 коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня її проголошення в Жовтневий
районний суд міста Запоріжжя та апеляційної скарги протягом 20 днів після
подання цієї заяви або подачі апеляційної скарги протягом 10 днів без
попереднього подання про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву не було подано. Якщо було подано заяву
про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не подана після цього в 20-ти
денний строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після розгляду апеляційним судом.