Справа № 2-а-514/2008
Суддя: Переверзєва Г.С.
Дата ухвалення: 2008-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 - а-514
09 липня 2008 року Ялтинський міський суд Криму
у складі судді :
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Ялтинського міського
суду адміністративну справу за позовом
до управління пенсійного фонду України в м. Ялта, за участю третьої особи:
державного підприємства «Санаторій «Зорі України» про оскарження дій пенсійного
фонду та визнання права на пенсію по вислузі років, суд
Постол звернулася до суду з позовом, уточнивши вимоги якого просить суд
визнати за нею право на отримання пенсії по вислузі років та зобов'язати
управління пенсійного фонду України в м. Ялта включити до спеціального стажу
період її роботи в санаторному комплексі «Зорі України» с 1986 по 2006 рік.
Вимоги мотивує тим, що вона в 1984 році була прийнята на роботу в санаторія
«Заря». В 1986 році санаторій був перейменований в санаторний комплекс «Зорі
Росії», в 1992 році - в санаторій «Зорі Росії», в 1999 році - спочатку в
туристсько - санаторний комплекс «Зорі Росії», а 15 листопада 1999 року - в
санаторний комплекс «Зорі України», а з 2006 року є Державним підприємством
«Санаторія «Зорі України». Вона безперервно,
працює в санаторії до цього часу на посаді медсестри та її медичний стаж
складає більш 25 років. 13 листопада 2006 року вона звернулася до пенсійного
фонду м. Ялта із заявою на консультацію про можливість призначення їй пенсії по
вислузі років. Разом з тим, їй в цьому було відмовлено та роз'яснено, що її
стаж роботи в санаторному комплексі «Зорі України» не відноситься до
спеціального стажу, оскільки цій санаторний комплекс не входить до переліку
санаторно - курортних установ, затвердженого наказом Міністерства охорони
здоров'я № 385 від 28 жовтня 2002 року. Вважає цю відмову неправомірною,
оскільки в Статуті санаторного комплексу «Зорі України» зазначено, що він надає
послуги медичного характеру, здійснює медичну практику та медичну реабілітацію,
має відповідні ліцензії на здійснення цього роду діяльності та співробітники
санаторію виконують усі ті обов'язки, що й в інших санаторіях, лікарнях та
інших медичних установах.
Представник відповідача не заперечував, що Постол має спеціальний стаж в
період її роботи спочатку в лікарні, потім в санаторії, але позовні вимоги не
визнав, посилаючись на те, що відповідно до Переліку установ охорони здоров'я,
затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я від 28 жовтня 2002 року -
санаторний комплекс не відноситься ні до лікувально - профілактичних, ні до
санаторно - курортних установ охорони здоров'я, а тому її робота на посаді
медичної сестри в санаторному комплексі до її спеціального стажу не входить.
Представник третьої особи позовні вимоги підтримав та підтвердив, що
санаторій «Зорі України», в період усієї свої діяльності з моменту утворення
здійснював медичну практику, незалежно від того, яку назву він мав.
Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов
має бути задоволений.
Судом встановлено, щоОСОБА_1 працювала на посаді медичної сестри з 1979
року у шостій міські лікарні, з 1981 по 1984
рік - в радгоспі - заводі «Лівадія».
25 липня 1984 рокуОСОБА_1 була прийнята на роботу в санаторій «Заря» на
посаду медичної сестри (а.с. 9-11).
Наказом Головного управління Мінздраву РСФСР від 04 березня 1986 року
санаторій «Заря» був перейменований в санаторний комплекс «Зорі Росії».
Наказом Президента Російської Федерації
від 20 січня 1992 року санаторний комплекс «Зорі Росії» був
перейменований в санаторій «Зорі Росії».
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 22 січня 1999 року санаторій
«Зорі Росії» був перетворений в туристсько - санаторний комплекс «Зорі Росії».
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 15 листопада 1999 року
туристсько - санаторний комплекс «Зорі Росії» був перейменований в санаторний
комплекс «Зорі України».
З 2006 року санаторний комплекс «Зорі України» має назву - Державне
підприємство «Санаторій «Зорі України».
ОСОБА_1 до цього часу працює в санаторії «Зорі України» на посаді медичної
Таким чином, її стаж роботи у якості
середнього медичного персоналу на цей час складає більш 25 років.
Відповідно до ст.. ст.. 52, 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,
право на пенсію по вислузі років, зокрема, мають працівники охорони здоров'я
при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України,
13 листопада 2006 рокуОСОБА_1 звернулася до управління пенсійного фонду
України в м. Ялта АРК із заявою на консультацію про можливість призначення їй
пенсії по вислузі років, тому що її трудова діяльність на посаді медичної
сестри складає більш 25 років.
Разом з тим, в призначенні пенсії їй було відмовлено з тих підстав, що
відповідно до Переліку установ охорони здоров'я, затвердженого Наказом
Міністерства охорони здоров'я від 28 жовтня 2002 року, санаторний комплекс не
відноситься ні до лікувально - профілактичних, ні до санаторно - курортних
установ охорони здоров'я, а тому її стаж роботи у якості середнього медичного
персоналу в санаторії, коли він іменувався санаторним комплексом, тобто с 1986
по 1992 рік і з 1999 по 2006 рік, не діє їй право на призначення пенсії по
вислузі років (а.с. 12-13).
Разом з тим, відповідно до Переліку закладів та установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту та посад, робота на яких дає право на пенсію по
вислузі років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04
листопада 1993 року, до таких закладів охорони здоров'я, належать, зокрема,
санаторно - курортні заклади. В п. 2 приміток даного нормативного акту
зазначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах та на посадах,
передбачених даним переліком, дає право на пенсію незалежно від відомчої
належності закладів та установ.
Згідно Переліку установ охорони здоров'я, затвердженого Наказом Міністерства
охорони здоров'я № 385 від 28 жовтня 2002 року, до санаторно - курортних
закладів охорони здоров'я також відносяться, у тому числі, санаторії.
Таким чином, суд вважає, що відповідач неправомірно відмовляє позивачу у
призначенні пенсії по вислузі років з тих підстав, що санаторій, в якому вона
працює з 1984 року, декілька разів перейменовувався то в санаторний комплекс,
то в туристсько - санаторний комплекс, потім знов в санаторій, оскільки це
перейменування не вплинуло на його вид
діяльності та не може бути підставою для того, щоб не вважати його закладом
охорони здоров'я через те, що зазначена назва закладу не передбачені іншими
підзаконними відомчими актами.
Крім того, суду наданий статут підприємства, відповідно до якого санаторій,
яку б назву він не мав, надає послуги медичного характеру, здійснює медичну
практику, медичну реабілітацію і профілактику хвороб, має відповідні
акредитаційні сертифікати та ліцензію Міністерства охорони здоров'я України на
здійснення медичної практики.
Таким чином, суд вважає, що відповідач неправомірно не визнає за позивачкою
право на отримання пенсії по вислузі років та вважає її вимоги обґрунтованими і
підлягаючими задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про пенсійне забезпечення»
ст. ст. 9, 69, 71, 158-160
КАС України, суд
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право на отримання пенсії по вислузі років.
Зобов'язати управління пенсійного
фонду України в м. Ялта, при призначенні ОСОБА_1пенсії по вислузі років,
включити до спеціального стажу період роботи в санаторному комплексі «Зорі
України» з 1986 по 2006 рік.
Постанова може бути оскаржена в Апеляційний суд АРК через Ялтинський
міський суд в порядку та строки, передбачені ст. ст. 184, 186 КАС України.

Суддя
: