Справа № 22а-1778/2008
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2008-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-ій інст. Шуляк А.С.
Здолбунівський районний суд Рівненської області №2-А-21/07
Справа 22а-1778/08
Доповідач: Багрій В.М.
Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого - Багрія В.М.,
суддів:
Улицького В.З., Онишкевича Т.В.,
секретарі: Троцькому Є.Г.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові справу за апеляційною скаргою Маневицької районної
державної адміністрації Волинської області на постанову Здолбунівського
районного суду Рівненської області від 01.08.2007 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Маневицької районної державної адміністрації Волинської області,
відділу освіти і науки Маневицької райдержадміністрації, відділу реєстрації
актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів
ОСОБА_2, про визнання протиправним рішення органу опіки та піклування при
відділі освіти і науки Маневицької районної державної адміністрації Волинської
області №802 від 30.12.2004 року, розпоряджень Маневицької районної державної
адміністрації Волинської області №401 від 30.12.2004 року, №402 від 30.12.2004
року та їх скасування, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної
У листопаді 2006 року ОСОБА_1звернувся
до суду з позовом до Маневицької районної державної адміністрації Волинської області,
відділу освіти і науки Маневицької райдержадміністрації, відділу реєстрації
актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів
ОСОБА_2, про визнання протиправним рішення органу опіки та піклування при
відділі освіти і науки Маневицької районної державної адміністрації Волинської
області №802 від 30.12.2004 року, розпоряджень Маневицької районної державної
адміністрації Волинської області №401 від 30.12.2004 року, №402 від 30.12.2004
року та їх скасування, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної
Позивач свої позовні вимоги мотивував
тим, що рішення органу опіку та піклування, розпорядження райдержадміністрації
є протиправними, такими, що грубо порушують його права та права йогог
малолітніх дітей, постановлені всупереч норм Конституції України та Сімейного
кодексу України та підлягають скасуванню.
Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 51
Конституції України та ст. 141 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має
рівні права та обовязки щодо дитини (дітей), незалежно від того, чи перебували
вони у шлюбі між собою.
У встановленому ст. 164 Сімейного
кодексу України порядку батьківських прав позивач не позбавлений. Позивач має
рівні з колишньою дружиною права щодо спільних дітей. Проте органи опіки та
піклування, а потім і райдержадміністрація незаконно позбавили позивача таких
прав, незаконно, без його згоди, змінивши прізвища його неповнолітніх дітей.
На підставі вищенаведеного позивач просив
позов задоволити, одночасно провести відшкодування моральної шкоди, заподіяної
внаслідок неправомірних дій відповідача як субєкта владних повноважень.
Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської
області від 01.08.2007 року позов задоволено частково.
Визнано рішення органу опіки та піклування при відділі
освіти і науки Маневицької районної державної адміністрації Волинської області
№802 від 30.12.2004 року протиправним та скасовано його.
Визнано розпорядження Маневицької районної державної адміністрації
Волинської області №401 та №402 від 30.12.2004 року протиправними та скасовано
Зобов'язано відділ реєстрації актів
цивільного стану Рівненського міського управління юстиції анулювати свідоцтва
про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_4, видані 16.02.2005 року.
Зобов'язано відділ реєстрації актів
цивільного стану Рівненського міського управління юстиції внести зміни в
актовий запис про народження №1854 від 22.09.2003 року, змінивши прізвище
«ОСОБА_5» ОСОБА_3 прізвище «ОСОБА_5» ОСОБА_3, №1855 від 22.09.2003 року,
змінивши прізвище «ОСОБА_6» ОСОБА_4 на прізвище «ОСОБА_5» ОСОБА_4 та видати
відповідні свідоцтва про народження.
Стягнуто з відділу освіти Маневицької
районної державної адміністрації Волинської області та Маневицької районної
державної адміністрації Волинської області в користь ОСОБА_1 моральну шкоду в
Постанову суду першої інстанції
оскаржила Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, подавши
на неї апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана постанова суду
першої інстанції є незаконною, оскільки вона прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Апелянт звертає увагу на те, що при
прийнятті рішення про зміну прізвища орган опіки та піклування взяв до уваги
саме виконання батьками обов'язків щодо дітей та виходив виключно з інтересів
дітей і це рішення могло певним чином спонукати позивача до виконання своїх
обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченні дітей. Але судом ця
обставина абсолютно не врахована, чим порушено вимоги ст. 159 КАС України.
скасувати постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від
апеляційної скарги Маневицької РДА приєдналася третя особа ОСОБА_2, яка з
аналогічних підстав просить скасувати постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову позивачу.
Вислухавши суддю-доповідача,
представника Маневицької РДА Волинської області, який апеляційну скаргу
підтримав, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.
В справі встановлено, що позивач ОСОБА_1
та третя особа ОСОБА_2 перебували в шлюбі, який було розірвано рішенням
Маневицького районного суду Волинської області від 9.11.2004р. 22.12.2004р.
розірвання шлюбу було зареєстровано в органах РАЦС.
В шлюбі 15.09.2003р. народилося двоє
дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
29.12.2004р. ОСОБА_2 звернулася з заявою
до відділу освіти і науки Маневицької РДА
про надання дозволу на виправлення прізвища дітей з «ОСОБА_5» на
Оскаржуваним рішенням №802 від
30.12.2004р. орган опіки і піклування дав висновок про зміну прізвища
малолітніх дітей з «ОСОБА_5» на «ОСОБА_6».
На підставі зазначеного рішення
Маневицька РДА Волинської області того ж дня, 30.12.2004р., видала два
розпорядження № 401 та 402, якими дала згоду на зміну прізвища дітей, що стало
підставою для проведення реєстрації зміни прізвища в органах РАЦС.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
суд першої інстанції обґрунтовано керувався нормами ст.141 СК України, згідно
якої батьки мають рівні права та обов'язки щодо їх дітей.
За ст.148 СК України у разі зміни
прізвища одним з батьків прізвище дитини (дітей) може бути змінене за згодою
обидвох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення
одним з батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни
вирішується органом опіки і піклування або судом.
В справі встановлено, що позивач ОСОБА_1
батьківських прав по відношенню до своїх дітей не позбавлений, в зв'язку з чим
має рівні права та обов'язки стосовно дітей разом з третьою особою ОСОБА_2 як
Орган опіки і піклування, даючи висновок
про можливість зміни прізвища дітей, а також Маневицька РДА, даючи згоду на
таку зміну, не перевірили, чи дає згоду батько дітей на зміну їх прізвища та чи
не виник між батьками спір відносно такої зміни. З врахуванням відсутності
згоди ОСОБА_1 на зміну прізвища дітей орган опіки і піклування прийняли в один
і той же день рішення, які суперечать нормам сімейного законодавства України.
За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про неправомірність оскаржуваних рішення органу
опіки і піклування та розпоряджень Маневицької РДА та про скасування їх.
Обґрунтованим також є рішення суду в
частині зобов'язання органів реєстрації цивільного стану провести реєстрацію зміни прізвища ОСОБА_3 та ОСОБА_4
з «ОСОБА_6» на «ОСОБА_5», оскільки попередня зміна прізвища проведена
Постанова суду першої інстанції в цій
частині відповідає матеріалам справи, наявним в ній доказам, правильно
застосованим нормам матеріального та процесуального права.

Однак, поклавши на відповідачів
обов'язок відшкодувати моральну шкоду позивачу, суд першої інстанції прийшов до
неправильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів 2000
грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу.

Суд не зазначив в якому порядку
стягується відшкодування - солідарному, чи в частковому відношенні з кожного
відповідача.

Крім того, в справі встановлено, що заподіяння ОСОБА_1 моральної
шкоди неправомірними діями відповідачів може бути відшкодовано шляхом захисту
його прав як батька по відношенню до дітей в судовому порядку, а прийняття
судом законного рішення в справі є сатисфакцією за заподіяну моральну шкоду
позивачу.

Тому постанова суду першої інстанції в
частині відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням нової
постанови про відмову позивачу в задоволенні цієї частини позовних вимог з
викладених вище підстав.

Доводи апеляційної скарги в частині
пропуску позивачем строку звернення до суду на висновки суду першої інстанції
не впливають , оскільки встановлений КАС України річний строк звернення до суду
з адміністративним позовом має правове
значення тільки після введення в дію даного Кодексу - з 1.09.2005р.

Позивач, як видно зі справи, звертався
до суду з приводу оскаржень дії органу опіки і піклування в березні 2005р., а
про наявність оскаржуваних розпоряджень РДА йому стало відомо в жовтні 2006р.

За таких обставин строк звернення до
суду з даним позовом позивачем не пропущений.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 202, 205,
207 КАС України, колегія суддів,

п о с т а
н о в и л а :

Апеляційну скаргу
ОСОБА_2 та Маневицької районної державної адміністрації Волинської області
задоволити частково.

Постанову Здолбунівського районного
суду Рівненської області від 01.08.2007 року
в частині стягнення з
відповідачів 2000 грн. моральної шкоди на користь ОСОБА_1 скасувати та прийняти
нову постанову, якою в цій частині
позову позивачу відмовити.

В решті постанову суду залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
В.М.Багрій

Судді :
Т.В. Онишкевич

В.З. Улицький