Справа № 22а-4779/2008
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О С Т А Н О В А Іменем України
Справа
№22а-4779/08<>
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
суддів:
секретарі: Джуринській Н.В.
у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за апеляційною скаргою:
Управління праці та соціального захисту населення в Замостянському районі м.
Вінниці на постанову Замостянського районного суду м. Вінниці від 19 червня
2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення в Замостянському районі м. Вінниці, Головного управління
праці та соціального захисту населення Вінницької міської ради про стягнення
щорічної разової грошової допомоги
та Головного управління праці і соціального захисту населення Вінницької
міської ради, яке приєдналось до апеляційної скарги, -
У березні 2007 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду
з позовом до Управління праці та соціального захисту населення в Замостянському
районі м. Вінниці про стягнення щорічної разової грошової допомоги.
Ухвалою Замостянського районного суду м. Вінниці від 21
травня 2007 року (а.с. 12) задоволено клопотання відповідача про притягнення по
даній справі співвідповідача: притягнуто в якості співвідповідача Головне
управління соціального захисту населення вінницької міської ради по
адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Замостянської районної ради м. Вінниці про стягнення щорічної
разової грошової допомоги.
Постановою Замостянського районного суду м. Вінниці від
19 червня 2007 року:
- поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду за захистом
свого порушеного права;
- позов ОСОБА_1 про стягнення щорічної разової грошової
допомоги задовольнити;
- визнано дії органів праці та соціального захисту
населення щодо виплати надбавки як учаснику війни ОСОБА_1 в заниженому розмірі
- стягнуто з Головного управління праці та соціального
захисту населення вінницької міської ради шляхом списання на рахунок Управління
праці та соціального захисту населення в Замостянському районі м. Вінниці на
користь ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу як учаснику війни за 2004-2006
роки в сумі 2223,35 грн.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, відповідачем -
представником Управління праці та соціального захисту населення в
Замостянському районі м. Вінниці подано заяву про апеляційне оскарження та
апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Замостянського районного
суду м. Вінниці від 19.06.2007 року по справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення в Замостянському
районі м. Вінниці, Головного управління праці та соціального захисту населення
Вінницької міської ради та постановити нове рішення, яким позивачу у
задоволенні його вимог відмовити.
28.05.2008 року на адресу Київського апеляційного
адміністративного суду надійшла заява від Головного управління праці та
соціального захисту населення Вінницької міської ради про приєднання до
апеляційної скарги Управління праці та соціального захисту населення в
Замостянському районі м. Вінниці на постанову Замостянського районного суду м.
Вінниці від 19 червня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення в Замостянському районі м. Вінниці, Головного управління праці та
соціального захисту населення Вінницької міської ради про стягнення щорічної
разової грошової допомоги - згідно штампу вхідної кореспонденції суду № 5413
Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду
першої інстанції - скасуванню, з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково, виходячи з наступного.
Так, відповідно до статті
198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти
нову постанову суду.
Так, судом першої інстанції встановлено що позивач -
являється учасником війни, про що компетентним органом йому видано посвідчення
НОМЕР_1 від 08.06.1997 року (а.с. 4).
Також судом першої інстанції встановлено, що позивачеві
виплата разової щорічної грошової допомоги до 5 травня в 2004 році не
проводилася, в 2005 році та в 2006 році їй виплачено по 50 грн.
суддів Київського апеляційного адміністративного суду не погоджується з
висновком суду першої інстанції про поновлення строку звернення ОСОБА_1 до суду
за захистом свого порушеного права.
суддів Київського апеляційного адміністративного суду беручи до уваги
твердження апелянта щодо пропуску позивачем строку позовної давності, вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення щорічної грошової допомоги як учаснику
війни за 2004-2005 роки не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим
Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
до ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного
суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.
позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення одноразової грошової допомоги як учаснику
війни за 2004-2005 роки не підлягають задоволенню з вищенаведеним підстав.
Стосовно позовних вимог позивача щодо стягнення
одноразової грошової допомоги як учаснику війни за 2006 рік колегія суддів
Київського апеляційного адміністративного суду вважає їх такими, що підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що щорічно до 5
травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за
самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, виплачується разова грошова допомога у розмірі чотирьох
мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам війни - у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком.
Закону України "Про Державний бюджет на 2006 рік» станом на 01.04.2006
року розмір мінімальної пенсії за віком був визначений у розмірі 359,00 грн.
Виходячи з цього, сума
разової щорічної гро­шової допомоги ОСОБА_1 за 2006 рік відповідно до Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» складає :
359,00x3 =1077,00 грн.
Фактично позивачці було
виплачено 50 гривень за 2006 рік.
Таким чином, стягненню з
Головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької міської
ради шляхом списання коштів на рахунок Управління праці та соціального захисту
населення в Замостянському районі м. Вінниці підлягає сума 1027 грн.
Частиною 3 ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що нормативні акти органів
державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і
пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.
Однак, Законом України «Про Державний бюджет України» за
2006 рік зупинено дію положень Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної
разової грошової допомоги учасникам війни та встановлений інший розмір такої
виплати, виходячи із обсягу видатків, виділених на цю мету при формуванні
показників Державного бюджету.
Обговорюючи питання про
можливість застосування до спірних правовідносин Законів України «Про Державний
бюджет України» на 2006 рік, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно приписам ст. 9 КАС
України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на
підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода
на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У
разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України,
міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою
України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу
Окрім того, Постановою
Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність
судової влади» звернуто увагу на те, що відповідно до статей 8 та 22
Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші
нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи
людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг
встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1
У Конституції України Україну проголошено демократичною,
соціальною, правовою державою (стаття 1), визнано, що найвищою соціальною цінністю
в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним
обов'язком держави (стаття 3), права і свободи людини є невідчужуваними та
непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).
На підставі статті 8
Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні
Утверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян,
держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги,
компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний
захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до
частини другої статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 68
Конституції України вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають
додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими
особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб
ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно
призводить до порушення принципів соціальної, правової держави.
Зупинення дії положень законів, якими визначено права і
свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати
місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (лише в умовах
воєнного або надзвичайного стану на певний строк).
Рядом Рішень Конституційного
Суду України роз'яснено, що окремі положення Законів про Державний бюджет
України щодо зупинення або обмеження пільг, компенсацій і гарантій є такими, що
не відповідають Конституції України.
Окрім того, встановлений частиною другою статті 95
Конституції України, частиною другою статті 38 Бюджетного Кодексу перелік
правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є
вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і
обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами
України, зокрема Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими
законами України правове регулювання суспільних відносин.
За змістом положень частин 2
і 3 статті 22 Основного Закону України конституційні права гарантуються, а
держава повинна утримуватись від прийняття будь-яких актів, які призводили б до
скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Отже, встановлення Законами України «Про Державний
бюджет України» на 2006 рік розміру виплат щорічної разової грошової допомоги,
виходячи із обсягу видатків, виділених на цю мету при формуванні показників
Державного бюджету, обмежило обсяг прав даної категорії громадян,
визначених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту». Залишивши незмінним зміст права на отримання щорічної разової
грошової допомоги, Закон про Державний бюджет України на 2006 рік звузили обсяг
цього права, встановивши інший (менший) розмір такої виплати, і водночас
фактично скасував конституційну гарантію забезпечення належних умов існування
З огляду на вищевикладене,
суд першої інстанції при розрахунку суми разової щорічної допомоги,
обґрунтовано керувався положеннями Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», а не положеннями Закону України «Про
Державний бюджет України» за 2006 рік.
Судова колегія також вважає
за необхідне підкреслити, що невиконання чи неналежне виконання законів, якими
передбачено певні соціальні гарантії, через відсутність коштів для їх виплати
не є підставою для виправдання дискримінуючої недоплати одноразової грошової
допомоги тих категорій осіб, на яких поширюється Закон України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Відповідно до статті 202 КАС
України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.
викладене, колегія суддів вважає що постанова Замостянського районного суду м.
Вінниці підлягає скасуванню через порушення норм матеріального та
процесуального права судом першої інстанції, з ухваленням нового рішення по
справі, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення в Замостянському районі м. Вінниці та
Головного управління праці і соціального захисту населення Вінницької міської
ради, яке приєдналось до апеляційної скарги на постанову Замостянського
районного суду м. Вінниці від 19 червня 2007 року -
задовольнити частково.
Постанову Замостянського
районного суду м. Вінниці від 19 червня 2007 року -
рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії
органів праці і соціального захисту населення щодо виплати надбавки як учаснику
війни ОСОБА_1 в заниженому розмірі незаконними.

Сягнути з
Головного управління праці і соціального захисту населення Вінницької міської
ради шляхом списання на рахунок Управління праці і соціального захисту
населення в Замостянському районі м. Вінниці на користь ОСОБА_1 недоплачену
грошову допомогу як учаснику війни за 2006 рік в сумі 1027 грн.

В решті позовних
вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної
сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця з дня
складання в повному обсязі до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді:

<>

Суддя-доповідач - Бєлова Л.В.Справа
в апеляційній інстанції №22а-4779/08 Головуючий в першій інстанції -Батрин
О.В.Справа в першій інстанції № 2-а-2452/07