Справа № 22а-3506/2008
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого-судді - Яворського І.О.,

суддів - Носа С.П., Довгополова О.М.,

при секретарі судового засідання - Петлеваній Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за апеляційною скаргою - Військової частини А 1671

на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 19 листопада
2007 року у справі № 2а-949/07

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини А 1671

про стягнення грошової компенсації за неотримане продовольче забезпечення, -

В С Т А Н О В И
Л А:

В жовтні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду
із позовом до Військової частини А 1671 просив стягнути з відповідача 11111,13
грн. грошової компенсації за неотримане продовольче забезпечення та 51 грн.
державного мита на його користь. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за час
проходження військової служби він забезпечувався продовольчим пайком за нормою
№ 7 відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 12.03.1996 року №
316 «Про норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних
сил України та інших військових формувань». В зв'язку з припиненням дії даної
норми, його повинні були перевести на іншу норму продовольчого забезпечення.
Постановою Кабінету міністрів України від 29.03.2002 року № 426 були
затверджені нові норми продовольчого забезпечення військовослужбовців, але
видача продовольчих пайків чи їх грошова компенсація не проводилась.

Постановою
Рівненського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2007 року позов
задоволено частково, стягнуто з військової частини А 1671 на користь позивача
11111,13 грн. грошової компенсації за продовольчий пайок, в решті позовних
вимог відмовлено.

Постанова
мотивована наступним. Законом України від 17.02.2000 року «Про деякі заходи
щодо економії бюджетних коштів» зупинено дію ч. 2 ст. 19 Закону України «Про
соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині
отримання військовослужбовцями продовольчих пайків чи за їх бажання грошової
компенсації, однак не відмінено ч. 1 ст. 19 даного закону, яка гарантує
продовольче забезпечення військовослужбовців. Рішенням Конституційного Суду
України від 20.03.2002 року встановлено, що звуження змісту та обсягу права
громадян на пільги, компенсації і гарантії шляхом прийняття нових законів або
внесення змін до чинних законів не допускається. Відповідно до рішення
Конституційного Суду України від 09.07.2007 року Верховна Рада України не
повноважна при прийнятті закону про державний бюджет України включати до нього
положення про внесення змін до чинних законів України та/або будь-яким чином
змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних
відносин. Суд відмовив в позові в частині стягнення з відповідача на користь
позивача судових витрат в зв'язку з тим, що такі витрати стягуються з
державного бюджету України. Також суд вважає, що позивач не пропустив строку
звернення до суду.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач військова частина А
1671, вважає, що остання прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи,
порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить
постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити з
підстав, викладених апеляційній скарзі.

Колегія
суддів, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх
юридичної оцінки в судовому рішенні суду першої інстанції, заслухавши
суддю-доповідача, позивача, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку
про безпідставність апеляційної скарги та законність оскаржуваної постанови.

При
цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як правильно вказав суд першої інстанції, Законом України «Про деякі заходи
щодо економії бюджетних коштів», яким зупинено дію ч. 2 ст. 19 Закону України
«Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в
частині отримання військовослужбовцями продовольчих пайків чи за їх бажання
грошової компенсації, однак не відмінено ч. 1 ст. 19 даного закону, яка
гарантує продовольче забезпечення військовослужбовців.

Також правильними є посилання суду першої інстанції за аналогією права на
рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 року та від 09.07.2007 року
щодо недопустимості згідно з ст. 22 Конституції України звуження змісту та
обсягу існуючого права військовослужбовців на компенсації, оскільки такі є
додатком до основних джерел існування, необхідною складовою конституційного
права на достатній життєвий рівень.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає рішення суду першої
інстанції законним, прийнятим з дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Ухвалена
судом постанова прийнята на підставі повно і всебічно з'ясованих обставинах
справи, підтверджена тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись
ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч.1 ст. 205, ст. 206 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну
скаргу Військової частини А 1761 залишити без задоволення.

Постанову
Рівненського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом одного
місяця з дня набрання нею законної сили.

Головуючий І.О.Яворський

Суддя
С.П. Нос

Суддя
О.М. Довгополов