Справа № 2-411/2007
Суддя: Савицька Н.В.
Дата ухвалення: 2007-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2- 411/ 07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2007
року Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в складі:
головуючого судді - Савицької Н.В.

при секретарі -
Клейменовій О.Ю.

за участю
представника військової прокуратури - ОСОБА_1

позивача -
ОСОБА_2

представника
відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку
справу за адміністративним позовом Військового прокурора Луцького гарнізону ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_2 до Військової частини А-3186 про стягнення грошової компенсації за
невикористане речове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Луцького гарнізону ОСОБА_4 звернувся в суд
з позовом в інтересах ОСОБА_5
до військової частини А-3186 про стягнення грошової компенсації за
невикористане речове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач проходив
військову службу у військовій частині А-3186 в період з квітня 2004 року по
31.10.2006 року та перебував на речовому забезпеченні у вказаній військовій
частині.

Наказом Головнокомандувача Збройних сил України № 313 від
30.09.2006 року та наказом командира військової частини А 3186 за № 234 від
27.10.2006 р. ОСОБА_2 звільнений з військової служби в запас за пунктом 67,
підпункт "в" ( у зв»язку із скороченням штатів) відповідно до
Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу,
прапорщиками ( мічманами ) Збройних Сил України. З 01.11.2006 року виключений з
списків особового складу військової частини А-3186.

На день звільнення та в подальшому позивач не отримав грошову компенсацію
за невикористане речове майно.

Просить суд, стягнути з військової частини А - 3186 в
користь позивача ОСОБА_2 грошову компенсацію за неотримане речове майно в
розмірі - 5404 грн. 56 коп.

В судовому засіданні військовий прокурор ОСОБА_1 та позивач
ОСОБА_2 збільшили позовні вимоги просили суд, визнати протиправними дії
військової частини А 3186 шодо відмови у виплаті грошової компенсації за
невикористане речове майно. В решті позовну заяву підтримали з підстав в ній
зазначених. Просили суд, позов задовольнити.

В судовому засіданні
представник відповідача військової частини А 3186 ОСОБА_3 позов не визнала,
суду пояснила що видатків на грошову компенсацію за неотримане речове майно
Державним бюджетом для Міністерства Оборони України не передбачались. Тому,
вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. Просила суд, відмовити в
задоволенні позову за безпідставністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участи у справі, дослідивши та
оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку,
що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 проходив військову службу у
військовій частині А - 3186 в період з квітня 2004 р. по 31.10.2006 р. та
перебував на речовому забезпеченні у військовій частині. (а.с. 4 )

Наказом Головнокомандувача Збройних сил України № 313 від 30.09.2006 року
та наказом командира військової частини А 3186 за № 234 від 27.10.2006 р.
ОСОБА_2 звільнений з військової служби в запас за пунктом 67, підпункт
"в" ( у зв»язку із скороченням штатів) відповідно до Положення про
проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (
мічманами ) Збройних Сил України. 3 01.11.2006 року виключений з списків
особового складу військової частини А-3186.

На день звільнення та в подальшому позивач не отримав грошову компенсацію
за невикористане речове майно.

Згідно довідки-розрахунку від 04.06.2007 року за № 87 заборгованість за
належне згідно норм речове майно звільненому в запас майору ОСОБА_2 складає до
11.03.2000 р. - 2131,88 грн., та з 11.03.2000 р. 3272,68 грн. (а.с. )

Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та ч.1енів їх сімей» військовослужбовці одержують за
рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки
або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

Ст. 2 Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» з
11.03.2000 року, дію ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та ч.1енів їх сімей" в частині одержання
військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової
компенсації замість них та замість речового майна призупинено.

Судом встановлено, що позивач дійсно знаходився на речовому забезпеченні у
Військовій частині А 3186 та сума грошової компенсації за речове майно, яке
належало до отримання до 11.03.2000 року складає 2131,88 грн., а тому,
керуючись с

т. 2 Закону України
«Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів», ч. 2 ст. 9 Закону України
"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та ч.1енів їх
сімей" саме цю суму слід стягнути з відповідача, згідно довідки № 87 від
04.06.2007 року Військової частини А 3186 ( а. с. 8 ). В решті вимог слід
відмовити за безпідставністю оскільки, чинне законодавство не передбачає
стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно після 11.03.2000 р.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії військової частини А-3186
щодо невиплати ОСОБА_2 грошової компенсації за неотримане речове майно до
11.03.2000 р. в розмірі
2131,88 грн. є протиправними, а тому слід стягнути з відповідача в користь
позивача дану суму грошової компенсації за неотримане речове майно, яке
належало до отримання.

На підставі наведеного та керуючись ст. 10, 12, 86, 94,
159, 161, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.9 Закону
України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та ч.1енів
їх сімей", ст.2 Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних
коштів», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити частково.

Визнати дії військової частини А -3186 щодо невиплати
ОСОБА_2 грошової компенсації за не отримане речове майно в розмірі 2131 грн. 88
коп. протиправними.

Стягнути
з військової частини А - 3186 в користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за
неотримане речове майно в розмірі - 2131 (дві тисячі сто тридцять одна) грн. 88
коп.

В решті вимог
відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційної скарги на постанову суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.