Справа № 2а-33/2008
Суддя: Суханова А.В.
Дата ухвалення: 2008-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 «а»-33
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

17
липня 2008 року Центрально-Міський районний суд м. Макіївки Донецької області у
складі:

головуючого судді Сухановій А.В.

при
секретарях Стратулатовій
А.С., Ковальовій Ю.В.,

розглянув
у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Макіївці адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Центрально-Міської районної адміністрації Макіївської міської ради про визнання
дій неправомірними та стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення
дитини,

в с т а н о в и в:

До суду надійшов адміністративний
позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Центрально-Міської районної адміністрації Макіївської міської ради про визнання
дій неправомірними та стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення дитини.

Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги у повному
обсязі та пояснила, що вона народилась у 1987 році, її батько у 1986 році брав
участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. З січня 1996 року йому
встановлена третя група інвалідності.
Тому вона має статус постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи,
занесена до Державного реєстру постраждалих громадян внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Таким чином, відповідно до вимог п. 8 ст. 30 Закону України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” щомісячна мінімальна
заробітна плата, але відповідач провадив виплати відповідно до вимог постанови
Кабінету міністрів України № 836 в сумі 3,30 грн. Недоплачуючи вказані виплати
відповідач порушив її права. Просила суд дії відповідача по недоплаті виплат на
дитину визнати неправомірними і стягнути на її користь недоплачену суму на
оздоровлення за період 1998-2005 роки в сумі 5665 грн.

Представники відповідачів - Остроушко Т.М. та Тверженкова І.А., що діють на
підставі довіреностей у судовому засіданні вимоги позовної заяви ОСОБА_1 не
визнали, мотивуючи свої заперечення тим, що, позивачем пропущений річний строк
звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Пояснили, що ОСОБА_1
має статус постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи та занесена до
Державного реєстру постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Ії батько є
інвалідом третьої групи, постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи. На
підставі вимог п. 6 ст. 30 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи” їм передбачено
50 % мінімальної заробітної плати. Розмір вказаної виплати встановлений
постановою Кабінету міністрів України від 26.07.1996 р. № 836 і з 1 серпня 1996
року вона становить 3,30 грн. Вони сплачували позивачу передбачені постановою
Кабінету міністрів України виплати, фінансування яких здійснюється за рахунок
державного бюджету. Тому позовні вимоги вважають безпідставними та
необґрунтованими. Просили суд у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1
про стягнення недоотриманої допомоги на дітей за період 1998-2005 роки
відмовити.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
представників відповідачів, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 30 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі -
Закон) потерпілим дітям, зазначеним у пунктах 1-6 ст. 27 Закону та їх батькам
надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: щомісячна виплата
мінімальної заробітної плати сім'ям на кожну дитину шкільного віку, яка стала
інвалідом або перебуває на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок
Чорнобильської катастрофи, а також дітям шкільного віку, батьки яких стали
інвалідами І або ІІ групи чи померли внаслідок Чорнобильської катастрофи,
замість виплати, передбаченої п. 6 цієї статті, якщо вказана дитина не
перебуває на повному державному забезпеченні.

Згідно з копією посвідчення НОМЕР_1,
виданого 12.05.1993 року позивач є
дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (а.с. 5).

Заяву про призначення допомоги на
дитину батько позивача вперше надав відповідачу 24.06.2003 р. У судовому
засіданні встановлено, що відповідач сплачував позивачеві передбачену пунктом 8
частини 1 статті 30 Закону щомісячну виплату, але у розмірі, визначеному
постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 “Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” з 2003 року по 2004 рік. Відповідно до довідки Управління праці та
соціального захисту населення Центрально-Міської районної адміністрації
Макіївської міської ради, ОСОБА_2 сплачувалась щомісячна грошова допомога на
доньку ОСОБА_1. Але, у зв'язку з помилкою виплати провадились у розмірі 6,40
грн. при допустимій нормі 3,30 грн. Після виявлення помилки було проведено
перерахунок та встановлено, що загальна сума виплат з урахуванням переплати
складає 108,80 грн. (а.с. 54).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та
законами України.

При виплаті позивачеві щомісячних
сум, передбачених ст. 30 Закону, відповідачем не були враховані вказані
положення Конституції України та вимоги п. 8 ч. 1 ст. 30 Закону, відповідно до
яких урахуванню під час здійснення виплат підлягає розмір мінімальної
заробітної плати, а будь-який інший розмір щомісячної виплати на дітей Законом
не встановлювався.

Згідно з довідкою, наданою УПСЗН
виплати почали робити з червня 2003 року, тому заборгованість слід
розраховувати, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати за відповідний
період, починаючи з червня 2003 року:

01.06.2003
р. по 01.12.2003 р. - 185 х 5 міс. = 925

01.12.2003
р. по 01.09.2004 р. - 205 х 9 міс. = 1845

01.09.2004
р. по 01.01.2005 р. - 237 х 3 = 711

01.01.2005
р. по 01.04.2005 р. - 262 х 4 = 1048

01.04.2005
р. по 01.06.2005 р. - 290 х 2 = 580. Всього за цей період 5109 грн.

Згідно п. 6 ст. 30 Закону України
“Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” щомісячна виплата 50 % мінімальної заробітної плати
складає 5109 : 2 = 2554,50 грн.

У судовому засіданні встановлено, що фактично позивачем було одержано
108,80 грн. (а.с. 54). Недоотримані кошти 2554,50 - 108,80 = 2445,70 грн.

У судовому засіданні встановлено, що право на одержання допомоги позивач
набула з часу подання заяви до відповідача - 24.06.2003 р., а тому її вимоги
про стягнення недоплачених сум за 1998 - 2002 р.р. є необґрунтованими.

Суд вважає, що до даних правовідносин не має підстав застосовувати строк
позовної давності.

Керуючись ст. 30 Закону України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” від 28.02.1991 р., ст.ст. 5-15, 159-163, 185-186 Кодексу
адміністративного судочинства України,
суд -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту
населення Центрально-Міської районної адміністрації Макіївської міської ради
щодо недоплати ОСОБА_1 щомісячної
виплати на дитину.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення
Центрально-Міської районної адміністрації Макіївської міської ради за рахунок
коштів державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 недоплачену
щомісячну виплату на дитину за 2003, 2004, 2005 роки в сумі 2445,70 грн.

В частині стягнення з Управління праці та соціального захисту населення
Центрально-Міської районної адміністрації Макіївської міської ради суми
недоплачених щомісячних виплат на дитину з 1998-2002 роки ОСОБА_1, відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького
Апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі
протягом десяти днів з дня її проголошення, заяви про апеляційне оскарження та
подання протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Постанову надруковано у нарадчій кімнаті у 1-ому
примірнику.

Суддя А.В.Суханова