Справа № 2-а-17484/2007
Суддя: Ракалович В.М.
Дата ухвалення: 2008-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2008 р. м.Житомир

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді Ракаловича В.М.,

при
секретарі - Шевчук О.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до до управління праці і соціального захисту
населення Лугинської райдержадміністрації, управління Пенсійного фонду України
в Лугинському районі

про
стягнення виплат, передбачених Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи",-

встановив:

У грудні 2007
року позивач звернувся з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що за
період з 01.07.2004 по 01.08.2007 роки йому не було проведено у повному обсязі
виплати, передбачені ст. ст. 37, 39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", що призвело до порушення його прав. Заборгованість по підвищенню пенсії непрацюючим пенсіонерам,
які проживають на територіях радіоактивного забруднення (ст. 39) позивач
визначив в розмірі 24216,50 грн., по допомозі в зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування (ст. 37) -в розмірі 4338,70 грн.

Посилався на те, що отримував відповідні доплати та
допомоги у розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України №836
від 26 липня 1996 року, тоді як Законом визначені інші, значно більші, їх
розміри, кратні мінімальній заробітній платі у відповідні періоди.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та
місце розгляду справи повідомлені у передбаченому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Встановлено, що позивач в спірний період часу проживав в
АДРЕСА_1, яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. Позивач
є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 від 01.06.1993 року. З червня 1994 року він отримує
пенсію.

Згідно із ст. 37 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (далі -Закон ), громадянам, які проживають на територіях
радіоактивного забруднення, повинна виплачуватись щомісячна грошова допомога у
зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства, у зоні гарантованого добровільного
відселення -40 процентів від мінімальної заробітної плати.

Згідно із ст. 39 Закону в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин, громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення, проводиться доплата. У зоні гарантованого
добровільного відселення -дві мінімальні заробітні плати щомісяця. В такому ж
розмірі підвищуються пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих
територіях.

Проте вказані допомоги і доплата виплачувались у
розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996
року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не в кратному відношенні до мінімальної
зарплати, тобто в значно меншому розмірі. По статті 37 Закону вона отримувала
по 2 грн. 10 коп. щомісячно, по ст. 39 -по 10 грн. 50 коп.

Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні
визнається і діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення
перед постановою Кабінету Міністрів України.

Виплатою доплати і допомоги в твердих сумах,
встановлених постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26 липня 1996 року,
порушені права позивача.

Дію абзацу третього частини першої статті 37, абзацу
третього частини першої статті 39 зупинено на 2006 рік в частині виплати
компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати
згідно із Законом N3235-IV (3235-15) від 20.12.2005р. На 2007 рік дію цих норм
зупинено згідно із Законом N489-V (489-16) від 19.12.2006р., і лише з 9 липня
2007 року їх дію відновлено рішенням Конституційного Суду N6-рп/2007
(v0a6p710-07) від 09.07.2007р. Крім того, статтею 99 КАС України встановлений
річний строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Отже, заборгованість по ст. ст. 37, 39 Закону підлягає
стягненню лише за липень 2007 року.

З врахуванням викладеного вище, розмірів мінімальної
заробітної плати в спірний період часу, а також розміру доплати і допомог,
отриманих позивачем за цей час в безспірному порядку, що підтверджується
письмовими доказами, розмір заборгованості перед ним по виплатах, передбачених
ст. 37 Закону, становить 173,90 грн., по ст. 39 Закону - 869,5 грн., а всього
-1043,40 грн.

В позові до управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі суд відмовляє, оскільки ним здійснені видатки в межах
асигнувань, отриманих від Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення.

Керуючись ст. ст. 37, 39 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", ст. ст. 94, 158 -163, 167, 254 КАС України, суд,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Лугинської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_11043,40
грн.

В позові до управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення
строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги. Заява
про апеляційне оскарження подається через Житомирський окружний
адміністративний суд до Київського апеляційного адміністративного суду протягом
10 днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж
порядку протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя: В.М.
Ракалович