Справа № 22а-4/2007
Суддя: Бас О.Г.
Дата ухвалення: 2007-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10"
січня 2007 року м.Хмельницький

колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного

суду
Хмельницької області в складі:

головуючого судді Баса О.Г.,

суддів: Вар вус Ю.Д., Гуменюк Н.І. при секретарі
Липко А.Ю. з участю: сторін

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому

справу №
22а-4 за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на

постанову
Старокостянтинівського районного суду від 25 жовтня 2006 року по

справі
за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівського

міського
голови про визнання протиправною відмови у присвоєнні 7 рангу

службовця
місцевого самоврядування, зобов'язання
присвоїти 7 ранг

службовця місцевого самоврядування.

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, судова колегія,-

встановила:

В липні 2006
року, позивач звертаючись до суду зі зазначеним позовом вказував, що
відповідачем протиправно було застосовано до нього дисциплінарні стягнення та
безпідставно відмовлено у присвоєнні 7 рангу посадової особи місцевого
самоврядування. Просив визнати протиправними дії міського голови пов'язані з
накладенням дисциплінарних стягнень та скасувати розпорядження міського голови
№ 363/2005-р від 12 вересня 2005 року та № 385/2005-р від 20 вересня 2005 року,
зобов'язати Старокостянтинівського міського голову присвоїти йому 7 ранг
посадової особи місцевого самоврядування, зобов'язати внести відповідні зміни у
трудову книжку та особову справу і провести перерахунок оплати праці з 25
квітня 2006 року.

Постановою
Старокостянтинівського районного суду від 25 жовтня 2006 року у задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі, ОСОБА_1, вважає постанову суду незаконною, просить її скасувати,
ухвалити нову постанову, якою задоволити його позов. В обґрунтування зазначених
вимог посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність
тих обставин, які суд вважав встановленими.

Головуючий у
першій інстанції - Боровицький О.А. Справа
№ 22а -4

Доповідач - Бас
О.Г. Категорія
№ 37

2

Апеляційна
скарга, відповідно до п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного
судочинства України, підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду- без
змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та
ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно
встановлені дійсні обставини, дано їм належну оцінку, а його висновки про
відсутність підстав для задоволення позову узгоджуються з матеріалами справи,
відповідають вимогам закону.

Відповідно до
ч.7 ст. 15 Закону України „Про службу в органах місцевого самоврядування",
черговий ранг присвоюється за умови, якщо посадова особа успішно відпрацювала
на займаній посаді не менш як 2 роки.

Судом
встановлено, що розпорядженням від 23 квітня 2004 року ОСОБА_1 присвоєно 8 ранг
посадової особи місцевого самоврядування. Розпорядженнями міського голови №
363/2005-р від 12 вересня 2005 року та № 385/2005-р від 20 вересня 2005 року
ОСОБА_1 оголошено догани за відсутність на
робочому місці без поважних причин 01 вересня 2005 року та за неналежне
виконання службових обов'язків. Відмовляючи у задоволені позову, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того, що дисциплінарні стягнення на ОСОБА_1
накладено у межах повноважень міського голови, з дотриманням порядку
застосування дисциплінарних стягнень, а позивачем пропущено строк звернення до
суду передбачений ст. 233 Кодексу законів про працю України. А наявність у
посадової особи не знятого дисциплінарного стягнення, не може свідчити про
успішне відпрацювання нею на займаній посаді необхідного терміну, тому підстави
для задоволення позову відсутні. Вказаний висновок суду підтверджується
дослідженими судом матеріалами справи, відповідає вимогам ст. ст. 15,19 Закону
України „Про службу в органах місцевого самоврядування", ст. ст. 25,26,42
Закону України „Про місцеве самоврядування", ст.3,14 Закону України „Про
державну службу", ст.ст. 147-150,233 Кодексу законів про працю України.

У поданій позовній
заяві, позивачем оспорювалась законність притягнення до дисциплінарної
відповідальності лише з підстав застосування дисциплінарних стягнень
неповноважним органом. Будь-яких аргументів про недопущення порушень за які
накладено дисциплінарні стягнення у позовній заяві та апеляційній скарзі не
зазначено. Доводи апеляційної скарги про те, що ст. 42 Закону України „Про
місцеве самоврядування", міському голові не надано права застосовувати
дисциплінарні стягнення не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки зазначеною
нормою встановлено що міський голова здійснює керівництво апаратом ради та її
виконавчого комітету. Відповідно до ст. 19 Закону України „Про службу в органах
місцевого самоврядування" особливості дисциплінарної відповідальності
посадових осіб місцевого самоврядування, просування їх по службі, а також,
вирішення інших питань, пов'язаних із службою в органах місцевого
самоврядування, забезпечуються у порядку, передбаченому законом. До компетенції
міських рад не віднесено вирішення питань дисциплінарної відповідальності
посадових осіб місцевого самоврядування.

Спростовуються,
наявними підписами позивача про отримання оскаржуваних розпоряджень у вересні
2005 року і доводи апеляційної скарги про те, що про накладення дисциплінарних
стягнень позивачу стало відомо лише 19 травня 2006 року, тому строк звернення
до суду не пропущено. Не ґрунтуються на вимогах закону доводи апеляційної
скарги про те, що судом не розглянуто і не вирішено усіх заявлених позовних
вимог оскільки у визнанні
протиправними дій міського
голови пов'язаних з
накладенням

3

дисциплінарних стягнень та відмови
у присвоєні чергового рангу судом першої інстанції прийнято рішення.
Не впливають на законність рішення суду і інші доводи
апеляційної скарги.

Постанова суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, ухвалена з дотриманням норм
матеріального та процесуального права, тому підстав в
межах доводів апеляційної скарги для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України,
колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення.

Постанову Старокостянтинівського районного суду від 25 жовтня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого Адміністративного Суду України
протягом одного місяця після набрання нею законної сили.