Справа № 22-а-5500/2008
Суддя: Шаптала Н.К.
Дата ухвалення: 2008-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-5500/08
апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 липня 2008 рік місто Донецьк

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді: Шаптала Н.К.

суддів апеляційного суду: Ястребової Л.В., Старосуда М.І.

при секретарі судового засідання:
Агейченковій К.О.

З участю сторін: сторони або
їх представники до суду не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи
сторони були повідомлені належним чином;

розглянувши апеляційну
скаргу

Управління праці
та соціального захисту населення Лисичанської міської Ради Луганської області

на
постанову

Лисичанського міського суду Луганської області

від

2 квітня 2008
року

за
позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального
захисту населення Лисичанської міської Ради Луганської області

третя особа про

Головне
Управління Державного казначейства України в Луганській області Стягнення компенсації на оздоровлення;

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Лисичанського міського суду Луганської області від 2 квітня 2008 року з
Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської Ради було стягнуто на користь ОСОБА_1недоотриману суму допомоги
на оздоровлення за 2007 рік у розмірі 1245 грн.

Відповідач
не погодився з даною постановою суду та
подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої
інстанції, та винести нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1відмовити в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши
матеріалами справи в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга
відповідача задоволенню не
підлягає, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

До
такого висновку колегія прийшла з огляду на наступне:

Суд 1-ї інстанції вірно встановив обставини справи і
прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 є особою, евакуйованою із зони
відчуження у 1986 році другої категорії, та йому відповідно до вимог ч.4 ст. 48
Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 року підлягають сплаті
одноразові щорічні компенсації на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних
розмірів заробітної плати, встановленої на момент її виплати.

Колегія вважає, що суд першої інстанції вірно виходив саме з вимог Закону, який має
вищу юридичну силу відносно постанов Кабінету Міністрів України, якими, в свою
чергу, керувався відповідач, сплачуючи позивачу допомогу у зменшених розмірах.

Колегія
суддів, приймає до уваги норми ст.ст. 46, 48 Конституції України, відповідно до
яких, громадяни України мають право на достатній життєвий рівень та соціальний
захист, що включає в себе і право громадянина на пенсійне забезпечення в
старості. Більш
того, пенсії та інші соціальні виплати
та допомоги мають забезпечувати рівень життя громадянина не нижчий від
прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Крім того, Законом України
«Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі ЗУ №2017 від 05.10.2000р.),
визначаються правові засади формування та застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією
України та законами України - основних соціальних гарантій.

Статтею
17 ЗУ №2017 основні державні
соціальні гарантії встановлюються
Законами України, з метою забезпечення конституційних прав громадян на
достатній життєвий рівень - до таких гарантій віднесено і мінімальний розмір пенсії за віком та
мінімальний розмір заробітної плати, - які не можуть бути меншими від
прожиткового мінімуму встановленого законом.

Враховуючи наведене, колегія погоджується з
рішенням суду першої інстанції, та вважає, що апеляційна скарга відповідача не
ґрунтується на законі та задоволенню не підлягає, а постанова суду першої
інстанції має бути залишена без змін.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської Ради
Луганської області -
залишити без задоволення.

Постанову Лисичанського
міського суду Луганської області від 2 квітня 2008 року, якою з Управління
праці та соціального захисту населення Лисичанської міської Ради було стягнуто на користь ОСОБА_1недоотриману суму допомоги
на оздоровлення за 2007 рік у розмірі 1245 грн. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України
шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця з дня набрання ухвалою
законної сили.

Колегія
суддів: