Справа № 2а-1051/2007
Суддя: Наборозняк М.І.
Дата ухвалення: 2007-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-105-1/07
постанова

Іменем України

31.05.2007р.
Святошинський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді Наборозняка
М. І.

за
участю секретаря Савченко
Т.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1

про
визнання бездіяльності прокуратури м.
Києва щодо ненадання прийнятої за її зверненням про скоєння злочину
постанови в порядку ст. 97
КПК України неправомірною та зобов*
язання відповідача надати постанови
за результатами перевірки її звернень,

встановив

Позивачка
звернулаь з до суду з позовом про
визнання бездіяльності прокуратури м.
Києва щодо ненадання прийнятої за її зверненням від 8.07.2006 року до Генеральної прокуратури
України про скоєння злочину постанови в порядку
ст. 97 КПК України неправомірною та зобов* язання
відповідача надати постанови за
результатами перевірки.

У позові
зазначила, що вона звернулась до прокуратури м. Києва
11.12.2006 року з приводу надання
їй вказаних постанов, оскільки вона отримала відповідь із
Генеральної прокуратури України про те,
що її заява від 8.07.2006 року
була переслана до цієї установи для перевірки та прийняття рішення в порядку ст. 97
КПК України. Протягом тривалого часу вона не отримувала такого рішення
(постанови), тому просила надіслати їй
вказані рішення (постанови).

В
судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги у
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.

Позивачка
також пояснила, що вона не отримала постанов
за результатми перевірки її звернення до часу розгляду справи в судовому
засіданні (31.05.2007 року), отримувала
лише відповідді від Генеральної прокуратури України та прокуратури м. Києва, але це були лише відповідді про те, що її заява надсилається для перевірки чи
перевіряється, постанови ж про
результати перевірки вона не отримувала,
заперечує пояснення представника відповідача про те, що їй у січні 2007 року було надіслано
відповідь та копію постанови від 25.12.2006 року, винесену прокуратурою Святошинського району
м. Києва за результатми перевірки її звернення до Генеральної прокуратури
України від 8.07.2006 року. Позивачка вважає,
що відповідь із прокуратури Святошинського району м. Києва їй не надсилалась, оскільки вона її не отримувала через
відділення зв*язку (поштою). Зазначила,
що вона всі відповіді із органів прокуратури отримувала, а прийнятих рішень (постанов) не отримувала, вважає,
що пошта працює справно і якби постанови їй надсилались, то вона їх отримала і не зверталась б до суду
за захистом своїх прав для вирішення (на її думку) елементарного питання:
отримання постанови за її зверненням про злочин.

Позивачка оспорює в судовому засіданні надану представником
відповідача ксерокопію реєстру простої кореспонденції прокуратури Святошинського району м. Києва
від 15.01.2007 року, вважаючи його
неналежно оформленим документом у зв'язку із можливими виправленнями на
оригіналі,

2

відсутністю
записів з дотриманням порядкового номеру та хронолігічного порядку.

Крім
того, позивачка зазначила, що в її зверненні було вказано про надання їй
прийнятих рішень (постанов) до 11.12.2006 року і відповідача повинен був
виконати саме цю вимогу, однак
працівники прокуратури м. Києва,
отримавши її звернення 14.12.2006 року, по суті його не розглянули, постанови,
які були винесені до цієї дати їй не надіслали, а направили її звернення до прокуратури
Святошинського району м. Києва, яка
також не виконала вимоги законодавства України про звернення громадя, не надіславши їй відповідь та постанову.

Представник
відповідача позов не визнала,
пояснила, що заява позивачки від
11.12.2006 року у порядку, передбаченому
інструкцією про порядок звернень громадян в системі органів прокуратури, була надіслана для додаткової перевірки до
прокуратури Святошинського району м. Києва,
після проведеної перевірки 25.12.2006 року прокуратурою району було
винесено постанову про відмову в порушення кримінальної справи, копія якої разом із відповідю прокуратури
району 15.01.2007 року була наделана
позивачці на її домашню адресу простою поштовою кореспонденцією, про що свідчить реєстр, ксерокопію чкого вона надає суду для
приєднання до справи. Вважає, що
позивачці не надіслано копії прийнятих постанов, які були винесені до 14.12.2006 року (день
отримання її звернення від 11.12.2007 року) «не було сенсу надсилати», оскільки попередня (остання)

постанова
про відмову в порушенні кримінальної справи від 4.12.2006 року була скасована
постановою від 13.12.2006 року і тому необхідно було перевіряти додатково.

Представник
надала для огляду наглядові переведення прокуратури Святошинського району м.
Києва про перевірку звернень ОСОБА_1.

При їх
огляді згаданої представником відповідача постанови від 25.12.2006 року в цих
наглядових переведеннях не виявлено, про
що представник відповідача не заперечує. Де саме знаходиться

постанова
і чому її немає в цих переведеннях представник відповідача не пояснила.

Також
представник відповідача не пояснила,
чому наданий нею реєстр (ксерокопія) не підписаний уповноваженою
особою, ччітко не пояснила: чому при
його складанні не дотримується порядковість,
хронологічнічть записів, наявні
підтертості (що встановлено візуально при огляді в судовому засіданні).

Представник
відповідача пояснила, що за встановленим
порядком в органах прокуратури відповідді заявникам надсилаються простою
кореспонденцією, оскільки коштів на
рекомендовані листи не виділяється,
окремої книги обліку вихідної кореспонденції у прокуратурі
Святошинського району м. Києва не ведеться.

Заслухавши
пояснення позивачки, представників
сторін, дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов підлягає задоволенню за
такими підставами.

Згідно
зі ст.
20 Закону України «Про звернення громадян» звернення громадян розглядаються і вирішуються у термін не
більше одного місяця.

Зі змісту ст. ст.
97, 99-1, 236-1 КПК України суд приходить до
висновку, що відповідач повинен був
надіслати позивачці копію прийнятих за результатми розгляду їх звернення від
8.07.2006 року постанов, в тому числі
копію постанов до моменту отримання
її повторного звернення до органів

3

прокуратури
(саме звернення до прокуратури м.
Києва, яке отримано 14.12.2006 року).

Однак
відповідач не надав позивачці копії прийнятих ним рішень (постанов) до моменту
звернення (до 14.12.2006 року), що не
оспорила його представник).

Керім
того, суд вважає недоведеними належними
доказами пояснення представника відповідача про те, що позивачці 15.01.20007 року направлялась

постанова
від 25.12.2006 року, оскільки така

постанова
в наглядових переведеннях відсутня, а
відповідач, будучи освідомленим з
наявністю позову в суді 1.02.2007 року (про що свідчить розписка, а.с.
12) не надав суду копію такої постанови,
не зважаючи на те, що ухвалами
суду, які зафіксовані на технічних засобах
його неодноразово було зобов*язано надати докази, що обґрунтовують невизнання позову.

Тому суд
не бере до уваги за достовірний доказ наявність у відповідача копії листа
за№1718-с від 15.01.2007 року на адресу ОСОБА_1, оскільки додатку, зазначеного в ньому представник відповідача в
судовому засіданні протягом тривалого розгляду справи не пред* явив та не
заявив клопотання про його надання в іншому судовому засідання (не заявив
клопотання про оголошення перерви для цього).

Документ, який представник позивача називає ксерокопію
реєстру кореспонденції, надісланої
позивачці, суд не приймає до уваги, оскільки його оригінал для огляду суду не
надано, він не посвідчений належним
чином, і, взагалі,
оформлений з порушенням загальновідомих правил ведення діловодства в
державних установах, про що свідчить
його візуальний огляд (суд приймає за об*єктивні висловлені позивачкою в
судовому засіданні зауваження з цього приводу).

Враховуючи
конкретні обставини справи, суд
вважає, що за належний доказ про надання
копії постанови від 25.12.2006 року позивачці може бати її розписка про
отроимання такої копії, яку можна було б
отримати від ОСОБА_1 шляхом надсилання їй копії цієї постанови рекомендваним
листом, або запрошення її в органи
прокуратури особисто і вручення копії постанови. Про можливість запрошення
ОСОБА_1 до прокуратури району та вручення їй копії постанови не заперечила
представник відповідача.

Суд
також вважає, що представник відповідача
не довів належними доказами правомірність своєї поведінки та дотримання ним
зазначених норм КПК України та законодавства про звернення громадян при
розгляді її звернення від 11.12.2006 року.

Крім
того, суд вважає, що відповідач міг надати копії постанов, які вимагає ОСОБА_1, при розгляді справи безпосередньо їй в судоих
засіданнях, які проводились неодноразово
в лютому-травні 2007 року. Однак,
представник відповідача цого не виконав,
а копію постанови від 25.12.2006 року,
надсиланням якої, аргументує
невизнання позову, цього не
здійснив, а копію постанови не надав навіть суду для огляду.

Суд вважає, що відповідач повинен в повному обсязі та по суті звернення
позивачки ОСОБА_1 надати копії (а не оригінали постанов) постанов, прийнятих в порядку ст. 97
КПК України за результатми її звернення від 8.07.2006 року за період з часу її звернення (8.07.2006 року)
по 31.05.2007 року.

Суд приходить до
такого висновку, вважаючи, що це потрібно з метою повного захисту права позивачки згідно зі ст. ст2,
6 ч.2 ст. 11 КАС України.

Суд, відповідно до ст.
162 КАС України визнає бездіяльність
відповідача протиправною (а не
неправомірною, як просить позивачка).

4

На підставі
викладеного та керуючись ст.
ст. 158-163 КАС
України, суд, -

вирішив:

Позов
задовольнити частково.

Визнати
протиправною бездіяльність прокуратури
м. Києва щодо ненадання ОСОБА_1, яка
мешкає ум. Києві по АДРЕСА_1, копії
винесених в порядку ст. 97 КПК України постанов за результатами
перевірки її зверненням від 8.07.2006 року до Генеральної прокуратури
України про скоєння злочину, про які
ОСОБА_1 вказувала у своїй заяві від 11.12.2006 року, адресованій до прокуратури м. Києва.

Зобов*язати прокуратуру м. Києва, яка розташована у м. Києві по вул. Предславинській, 45/9,
надати ОСОБА_1 належним чином посвідчені (завірені) копії постанов, винесених
прокуратурою м. Києва (або підпорядкованими їй прокуратурами) в
порядку ст. 97 КПК України за результатами перевірки її
звернення від 8.07.2006 року до
Генеральної прокуратури України про скоєння злочину (на думку ОСОБА_1) посадовими особами Київського міського
управління юстиції та відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції
м. Києва за період з часу її звернення
(8.07.2006 року) по 31.05.2007 року. В частині
надання ОСОБА_1 оригіналів постанов відмовити.

Заява про апеляйційне оскарження постанови суду може бути подана протягом 10 днів з наступного дня після її
оголошення, апеляційна скарга до
Апеляційного суду м. Києва через районний суд-протягом 20 днів з дня подання
заяви.