Справа № 2-а-342/2007
Суддя: Рибчинський В.П.
Дата ухвалення: 2007-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-342/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
травня 2007 року Немирівський
районний суд

Вінницької
області

В складі
головуючого судді Рибчинського
В.П.

При
секретарі Горбенко Л.П.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Немирові

Справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Немирівської
районної державної адміністрації про стягнення недоплаченої щорічної грошової
допомоги учаснику війни.

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2007 року позивачка із зазначеним позовом звернулася
до суду. В якому просить стягнути із відповідача управління праці та
соціального захисту населення Немирівської районної державної адміністрації на
її користь разову щорічну грошову допомогу як учаснику війни в розмірі 3066,50
грн. та зобов'язати відповідача в подальшому виплачувати до 5 травня щорічну
грошову допомогу в 3 - х кратному розмірі мінімальної пенсії за віком.

Зазначивши, що вона є учасником війни і відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22
жовтня 1993 року N 3551-ХІІ її повинна виплачуватись грошова допомога до 5
травня щорічно у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Однак, в супереч
вимогам ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх
соціального захисту» та п.З ст. 22 Конституції України, її грошова допомога за
2004 рік не виплачувалась взагалі, а в 2005 - 2007 роках виплачено по 50
гривен.

Позивачка в зв'язку з похилим віком та поганим станом здоров'я в судове
засідання не з'явилася, в заяві адресованій суду вказала, що заявлений позов
підтримує повністю, просить справу розглянути в її відсутність.

Представник відповідача позов не визнав, пояснив, що
дійсно відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх
соціального захисту» передбачено щорічну одноразову грошову виплату позивачці в
розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком. Однак Законами України «Про державний
бюджет» на відповідні роки, а саме 2004 році учасникам війни . кошти на
одноразову грошову допомогу взагалі не виділялись, а в 2005-2007 роках її було
виділено кошти в сумі 50 гривень, щорічно. Таким чином відповідно до виділення
на ці потреби коштів і проводилась виплата не тільки позивачці, а і всім іншим
учасникам війни. Тому управління праці та соціального захисту населення
Немирівської райдержадміністрації виплату позивачці здійснило відповідно до
діючого законодавства і заборгованості перед нею немає. Виплатити суму
заявленого позову управління не в змозі в зв'язку з відсутністю коштів, які не
передбачено бюджетом.

Суд заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали
справи, вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають
частковому задоволенню з наступних підстав:

Зазначені правовідносини регулюються ч. 5 ст. 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» від 22
жовтня 1993 року N 3551-ХІІ відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам
війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за

самовіддану
працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни,
виплачується разова грошова допомога у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за
віком, іншим учасникам війни - у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до посвідчення НОМЕР_1 ОСОБА_1 являється учасником війни і має
право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни -
учасників війни.

Всупереч п . З ст. 22 Конституції України та вимогам
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту»
від 22 жовтня 1993 року N 3551-XII
грошова допомога позивачці була виплачена не в повному обсязі, а саме в
2004 році не виплачувалась взагалі, в а 2005 - 2006 роках її було виплачено
всього по 50 гривень щорічно.

Враховуючи, що мінімальна пенсія за віком у 2004 році складала 92,45 грн., мінімальна
пенсія за віком у 2005 році складала 332 грн., мінімальна пенсія за віком у
2006 році складала 359 грн., тому таким чином, відповідно до Закону України «
Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» сума виплат мала б
скласти:

2004
рік - 92,45 грн. * 3 = 277,35 грн.

2005
рік - 332 грн.* З = 996 грн.

2006
рік - 359 грн. * 3 = 1077 грн.

Отже за період з 2004 року по 2006 рік позивачці по справі відповідач мав
би виплатити грошової допомоги в сумі 277,35 + 996 + 1077 = 2350 грн.35 коп.

Відповідно до довідки виданої управлінням праці та соціального захисту
населення Немирівської райдержадміністрації позивачу в 2004 році щорічна
грошова допомога до 5 травня не виплачувалась, в 2005 та 2006 роках позивачці
виплачено по 50 гривень щорічно т.т. 100 гривень.

Таким чином сума
виплати становить :

2350 грн.35 коп.
- 100 грн. = 2250 грн., 35 коп.

Оскільки виплата разової грошової допомоги здійснюється
органами праці та соціального захисту населення тому управління праці та
соціального захисту є відповідачем по справі, так як у щорічних виплатах не
виконувала вимог зазначеного закону, отже сума недоплати підлягає стягненню із
управління праці та соціального захисту населення Немирівської
райдержадміністрації.

При цьому суд не може прийняти доводи представника відповідача в частині,
що Законами України «Про державний бюджет України» за відповідні роки
призупинялись дії Законів України стосовно пільг гарантій і компенсацій ,
оскільки це суперечить вимогам ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантій їх соціального захисту», згідно з якою права та пільги для ветеранів
війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і
законодавством колишнього союзу СРСР не можуть бути скасовані без їх
рівноцінної заміни, нормативні акти органів державної влади та органів
місцевого самоврядування які обмежують право і пільги ветеранів війни,
передбачені цим Законом є недійсними , на що вказав Конституційний Суд України
в своєму Рішенні за № 20пр/204 від 1 грудня 2006 року визнавши такими, що не
відповідають Конституції України (є неконституційними) деякі положення Закону
України «Про державний бюджет України» за 2004 рік.

Враховуючи, що статтею 17-1 Закону України « Про статус ветеранів війни ,
гарантії їх соціального захисту» встановлено , що щорічну виплату разової
грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього
Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок
отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є
пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право
звернутися за нею та отримати її до ЗО вересня відповідного року, в якому
здійснюється виплата допомоги.

Тому суд, вважає, що в стягненні щорічної грошової допомоги за 2007 рік
позивачці слід відмовити, оскільки вона має право звернутися за нею до 30
вересня 2007 року до управління праці і соціального захисту населення
Немирівської районної державної адміністрації, а потім вже, в разі її
невиплати, - до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 14, 17, 17-1 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» від 22.10.1993
року № 3551 -XII, ст.ст. 159 - 163
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з управління праці і соціального захисту
населення Немирівської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 2250
гривень 35 копійок недоплаченої разової щорічної допомоги учаснику війни.

В решті позовних
вимог відмовити.

Стягнути з управління праці і соціального захисту
населення Немирівської районної державної адміністрації на користь держави 3
грн. 40 коп. судового збору.

Заяву про апеляційне оскарження постанови суду може бути
подано протягом 10 днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на
постанову суду подається протягом 20 днів після заяви про апеляційне
оскарження.