Справа № 22а-2355/2008
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2008-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД______
1-й інстанції Стадник М.С.
Справа № 22а-2355/08
суд Тернопільської області
Ряд. стат.звіту №36
Справа
№7а/78-2461
Доповідач: В.З. Улицький
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого: Улицького В.З.

суддів:
Багрія В.М., Любашевського В.П.

секретаря: Неміш О.П.

прокурора:
Рогожнікової Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Бучацької ОДПІ на постанову господарського суду
Тернопільської області від 28.08.2007 року у справі за позовом ПП ОСОБА_1до
Бучацької ОДПІ про скасування податкового повідомлення-рішення ,-

встановила:

У травні 2007 року ПП ОСОБА_1звернулася з
позовом до Бучацької МДПІ про скасування податкового повідомлення-рішення
№53//0 від 20.04.2007 року.

Позивач свої позовні вимоги мотивував тим,
що за результатами невиїзної планової перевірки з питань достовірності
нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок
платника у банку за лютий 2007 року складено акт №53/17/ від
16.04.2007 року на підставі якого відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 20.04.2007 року №53//0, яким зменшено
позивачу суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за лютий
2007 року у сумі 83 333 грн..

Вважаючи дане
податкове повідомлення-рішення незаконним позивач звернувся до суду.

Постановою господарського суду Тернопільської
області від 28.08.2007 року позов задоволено. Скасовано податкове
повідомлення-рішення №53//0 від 20.04.2007 року.

Постанову суду оскаржила Бучацька МДПІ
(Монастириське відділення). Вважає, що постанова суду є незаконною, прийнятою з
порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням
всіх обстави, що мають значення для справи та підлягає скасуванню з підстав
викладених в апеляційній скарзі.

Перевіривши матеріали справи колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу Бучацької МДПІ «Монастирське відділення» слід
залишити без задоволення з наступних підстав :

Відповідно до ст. 8 Закону України
„Про державну податкову службу в Україні", підпунктів 2.1.4. п. 2.1., 2.3.1. п. 2.3. ст. 2 Закону
2181, п.7.7.5. п.7.7. та п. 10.4. ст. 10 Закону про ПДВ, контролюючим органом стосовно сплати податків є
податкові органи, які уповноважені здійснювати контроль
за своєчасністю, достовірністю, повнотою
нарахування та сплати податкових зобов'язань платниками
податків та здійснювати заходи з погашення податкового боргу та відшкодування податку на додану вартість;
податкова інспекція, протягом
30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації платника податку з розрахунком суми бюджетного відшкодування, проводить документальну невиїзну перевірку заявлених у ній
даних та за наявності достатніх підстав
вважати, що розрахунок суми відшкодування зроблено з порушенням, згідно пл.7.7.7в ст.7
Закону про ПДВ та „Порядку відшкодування податку на додану
вартість" затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації та Державного казначейства України в редакції наказу від 02.05.2001р.
№ 200/86, на підставі
матеріалів перевірки, результати яких оформляються актом документальної перевірки відповідно до
„Порядку оформлення результатів
невиїзних документальних, виїзних
планових та позапланових перевірок з питань
дотримання податкового, валютного
та іншого законодавства" затвердженого наказом Державної податкової
адміністрації України № 327 від 10.08.2005р., приймає податкове
повідомлення-рішення . Рішення, що оспорюється, прийняте за формою „В1" яка затверджена наказом ДПА України від
21.06.2001р. № 253 „Про затвердження Порядку направлення органами державної
податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних
санкцій", яка передбачена згідно п. 3.2. даного Порядку при перевищенні заявленої платником суми
бюджетного відшкодування.

Відповідно
до ч. 1. ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про
протиправність рішень обов'язок щодо
доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача.

Відповідно
до пп. 7.7.11. п. 7.7. ст. 7 Закону про ПДВ, не має права на отримання бюджетного відшкодування особа, яка була
зареєстрована як платник цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява
на бюджетне відшкодування, та/або
мала обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців
менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового
кредиту внаслідок придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів. Дана норма закону робить виключення для платників ПДВ, при здійсненні ними
господарських операцій пов'язаних з придбанням основних засобів.

Датою
податкової реєстрації платником податку на додану вартість згідно абз. 2 п. 14
„Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість"
затвердженого наказом Державної податкової адміністрації № 79 від 01.03.2000р.
(далі Положення) є дата включення особи до Реєстру платників податку на додану
вартість, створеного відповідно до ст.9 Закону про ПДВ та який ведеться
центральним органом державної податкової служби, в порядку передбаченому Положенням.

Відповідно до п.23.2 Положення, у разі
проведення зміни місцезнаходження платника (місця проживання), яка пов'язана зі зміною
адміністративного району та яка передбачає зняття з обліку в одному податковому органі і взяття на
облік в іншому , дата реєстрації платником податку не змінюється , а датою
видачі нового Свідоцтва та анулювання старого Свідоцтва
є дата внесення відповідних змін до Реєстру.

Судом першої інстанції
встановлено і матеріалами справи підтверджується, що фізична особа ОСОБА_1, зареєстрована
як суб'єкт підприємницької діяльності Заліщицькою районною державною адміністрацією 05.03.2003р., про що свідчить
Свідоцтво про державну реєстрацію
№118881; як платник
податку на додану вартість, зареєстрована в Державній податковій інспекції у Заліщицькому районі 15.04.2003р. про що їй видано
Свідоцтво платника ПДВ №7974129; державним реєстратором Монастирської районної
державної адміністрації проведено державну реєстрацію зміни
місце проживання підприємця - ОСОБА_1, а саме АДРЕСА_1, про що 19.10.2005р.
внесено запис в Єдиний державний реєстр юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців

У зв'язку із зміною місця проживання, підприємець звернувся з заявою до Созівської МРДПІ (Монастириське відділення), що підтверджується
Повідомленням про подання платником податків
заяви про зняття з обліку у зв'язку із зміною місцезнаходження ( місця
проживання) від 27.10.2005р., направленого податковою
інспекцією на адресу Чортківської МРДПІ (Заліщицьке відділення) у відповідності до
пп.8.8.3. п.8. „Порядку
обліку платників податків
, зборів (обов'язкових платежів) " затвердженого
наказом ДПА України №80 від 19.02.1998р.. Відповідно

до даного Повідомлення,
платник знятий з обліку в Чортківській
МРДПІ (Заліщицьке відділення) 30.12.2005р., а 04.01.2006р. по місцю реєстрації
направлена облікова справа підприємця (
довідка Заліщицького відділення № 1692 від
13.07.2007р.). Відповідно до довідки Бучацької МРДПІ від 28.06.2007р., підприємець перебуває на обліку в
Монастириському відділенні з 01.01.2006р.. Як платник податку на додану вартість, підприємець зареєстрований в
Бучацькій МРДПІ 14.08.2006р. про що
їй видано Свідоцтво платника ПДВ № 79835998 та анульовано 13. 08. 2006р. старе Свідоцтво
платника ПДВ № 7974129 із зазначенням підстав „перереєстрація у зв'язку зі зміною місцезнаходження". Отже, в даному випадку, враховуючи підстави перереєстрації платника
податків, порушення порядку проведення якої з боку
підприємця податкова інспекція не спростувала належними доказами, дата реєстрації платником податку не змінюється ,
тобто вважається зареєстрованим з 15.04.2003р.

Не приймаються судом до уваги доводи податкової інспекції
щодо того, що на позивача не розповсюджується норма
пп. 7.7.11. п. 7.7. ст. 7 Закону про ПДВ згідно якої передбачено виключення для платників ПДВ, при здійсненні ними
господарських операцій пов'язаних з придбанням
основних засобів, так як:

- Закон про ПДВ визначає платників податку, об'єкти,
базу оподаткування, порядок обліку,
звітування та внесення податку до бюджету і відповідно до п.11.4. ст. 11 цього
закону , зміни порядку оподаткування
можуть здійснюватися лише шляхом внесення змін в даний закон. Згідно и.1.2 ст.1 Закону про ПДВ позивач є платником ПДВ, що не
заперечується податковою інспекцією,
а отже при здійснені господарських операцій правомірно застосовує норми даного закону.

·
Згідно інформації в ДПІ,
вид діяльності підприємця, який здійснювався ним в період що перевірявся, відповідно до Державного класифікатора України затвердженого і
введеного в дію наказом Держкомстандарту України від 22.10.1996 року № 441,
віднесено до видів економічної діяльності
під кодом (КВЕД) 18 - виготовлення одягу , про що зазначено інспекцією в акті перевірки.

Відповідно до укладеного 17.01.2006р. договору купівлі - продажу, підприємець ОСОБА_1 для здійснення підприємницької діяльності придбала у
ТзВО „Монастирська фабрика „Смерічка" ЛТД
швейний цех та допоміжні будівлі, що забезпечують його діяльність (цілісний майновий комплекс), вартістю 570000 грн. в тому
числі 95000 грн. ПДВ. ФАКТ придбання основних засобів
підтверджується податковою накладною № 1 від 17.01.2007р., яка є підставою для формування податкового кредиту, накладною № 1
від 17.01.2007р. та квитанцією про

оплату № 6 від 29.01.2007р.. Факт придбання обладнання,
оплату його вартості та сплату податку на
додану вартість, податковою інспекцією не оспорюється. Зауважень до первинних
документів на підставі яких проведено
бухгалтерський облік господарської операції по купівлі основних засобів акт перевірки також не містить.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що підприємцем
придбано основні засоби для власного виробництва, а тому останній мав право
включити до відшкодування з бюджету суму 83333
грн. ПДВ, визначеного відповідно до пп, 7.7.1. п. 7.7. ст. 7 Закону про ПДВ, як
різниця між загальною сумою
податкових зобов'язань, що виникли у зв'язку з будь-яким продажем товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та
сумою податкового кредиту звітного періоду, та сумою податкового кредиту
звітного періоду. Слід зазначити, що порушень формувань податкового кредиту, як
і зауважень до правильності складання податкової накладної актом перевірки не
встановлено.

З вищенаведеного випливає, що доводи
апеляційної скарги є безпідставними і необґрунтованими, а рішення суду першої
інстанції законним.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Бучацької МДПІ залишити без задоволення, а постанову
господарського суду Тернопільської області від 28.08.2007 року - без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення.

На
ухвалу протягом одного місяця може бути подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
В.Любашевський

В. Багрій