Справа № 2а-166/2007
Суддя: Карнаух А.П.
Дата ухвалення: 2007-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2a-166 2007 рік.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 року Тульчинський районний
суд Вінницької області

в
складі: головуючого судді Карнауха А.П.

при секретарі Кокошко
І.В.

розглянувши
у попередньому відкритому судовому засіданні в м. Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Тульчинської районної
державної адміністрації про стягнення невиплачених коштів в сумі 5447, 60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2007
року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального
захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації про стягнення
невиплачених коштів в сумі 5447, 60 грн.,
мотивуючи свої позовні вимоги наступним.
Позивачка є інвалідом другої групи і відповідно до ч. 5 ст. . 13 ЗУ "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту", їй щорічно до 5 травня
повинна надаватися разова грошова допомога в розмірі восьми мінімальних пенсій
за віком, як інваліду війни.

Проте, в супереч цим вимогам грошова допомога за період
починаючи з 2004 року і
по даний час виплачувалась позивачці в неповному обсязі. Так, у 2004
році їй виплатили 160,
00 грн., а у 2005 та у 2006 роках було
виплачено по 330, 00 грн. в
рік.

Мінімальна
пенсія за віком у 2004 році, відповідно до ЗУ "Про
загально-обов"язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV,
становила 92,
45 грн., в 2005 році, відповідно до ЗУ "Про внесення змін до
ЗУ " Про
загально-обов"язкове державне пенсійне страхування" від 23.12.2004 року № 2291-IV та ЗУ
"Про внесення змін до ЗУ "Про державний бюджет на 2005 рік", складала 332, 00 грн., а мінімальна
пенсія за віком у 2006 році, відповідно до ЗУ "Про Державний Бюджет
на 2006 рік", становила 359, 00 грн.

Таким
чином, позивачка вважає, що відповідно до ЗУ "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту", суми виплат мали скласти:
за 2004 рік - 92, 45 X 8 = 739, 60 грн., за 2005
рік - 332, 00 X 8 = 2656, 00 грн., за 2006
рік - 359, 00 X 8 = 2872, 00 грн.. Тому за
три роки недоплата склала: за 2004
рік - 739, 60 грн. - 160, 00 грн. = 579, 60 грн., за 2005
рік - 2656, 00 -
330, 00 грн. =
2326, 00 грн., та за 2006 рік - 2872, 00 грн. - 330, 00 грн. = 2542, 00 грн., а всього за три роки - 5447, 60 грн.

Дана
сума заборгованості має виплачуватись Управлінням праці та соціального захисту
населення Тульчинської районної державної адміністрації, а тому позивачка і звернулася в суд з даним
позовом до відповідача.

Просить суд
стягнути з відповідача на її користь недоплачену щорічну разову грошову
допомогу за 2004 - 2006 роки, як інваліду війни, в сумі 5447,
60 грн..

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягла.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов визнав,
про що надав суду письмову заяву.

Суд, заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, вважає,
що позов ОСОБА_1 є цілком законним,
і його слід задоволити, оскільки
він підтверджується всіма необхідними документами та визнається відповідачем.

Згідно
ч.3 ст. . 112 КАС
України, у разі повного визнання
відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом, приймається

постанова
суду про задоволення адміністративного позову.

Позивачка, згідно копії посвідчення, дійсно є інвалідом другої групи і має право
на пільги, встановлені законодавством
України для ветеранів війни -
інвалідів війни. Відповідно до ч. 5 ст. . 13 ЗУ "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", їй щорічно до
5 травня повинна
надаватися разова грошова допомога в розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком, як інваліду війни.

На підставі
викладеного, керуючись ст. . 13 ЗУ "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", ст. ,
ст. . 111, 112, 159, 160, 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити
повністю.

Зобов"язати
Управління праці та соціального захисту населення Тульчинської районної
державної адміністрації виплатити ОСОБА_1,
жительці АДРЕСА_1, невиплачену
разову щорічну грошову допомогу за 2004 рік в сумі 579, 60 грн., за 2005 рік в сумі 2326, 00 грн. та за 2006
рік в сумі 2542, 00 грн.; всього виплатити 5447, 60 (п'ять тисяч чотириста
сорок сім) гривень 60 копійок.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

постанова суду
набрала законної сили 12
березня 2007 року.