Справа № 2а-4418/2007
Суддя: Мельник Ю.М.
Дата ухвалення: 2007-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №2а-4418/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня
2007 року

Рівненський міський суд у складі:

головуючий -
суддя Мельник О.В.

при секретареві Рейнерович Я.В.,

з участю представника позивача
ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Рівному адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1до виконкому Рівненської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

У позовній заяві вказується, що рішенням Рівненської
міської ради № 1934 від
25 січня
2006 року
мені, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітньому ОСОБА_4 у спільну сумісну власність було безоплатно передано земельну
ділянку, площею 0,1411га по АДРЕСА_1. Проведенням приватизації вказаної
земельної ділянки займались
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які є дочками позивача, про що позивач дізналась лише в червні 2006 року. Позивач не заперечує щодо реалізації ОСОБА_3, її неповнолітнім сином ОСОБА_4 та ОСОБА_2 належного
їм права на приватизацію землі.
Проте, стверджує, що на даний час фактично позбавлена права на отримання
безоплатно у власність земельної
ділянки, а тому змушена звертатись до суду з указаним позовом, оскільки не
висловлювала свого бажання на реалізацію права отримати безоплатно у приватну
власність земельну ділянку.
Оформленням всіх необхідних документів без її згоди займались її дочки, аби позбавити її необхідності самостійно займатись
складною процедурою оформлення документів.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав
повністю з підстав, викладених у
позовній заяві та просив визнати частково недійсним рішення Рівненської міської
ради № 1394 від 25 січня 2006 року
та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 381340, виданий 22 травня 2006року в частині
надання ОСОБА_1безоплатно у спільну сумісну власність земельної ділянки, площею
0,1411 га по АДРЕСА_1 та визнати
недійсною відмітку в паспорті громадянина України, що належить позивачу на аркуші 8 про передачу у спільну сумісну
власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,1411 га..

Представник відповідача на розгляд справи до суду
повторно не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений судовою повісткою, про поважність
причин своєї неявки суд не повідомив.

Треті особи на стороні відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_2
подали суду письмову заяву, в якій позов
визнали повністю, підтвердили обставини приватизації земельної ділянки. Просили суд розглядати справу без їх присутності.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що рішенням Рівненської міської ради №
1934 від 25 січня 2006 року ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 у спільну сумісну власність шляхом безоплатної приватизації було надано земельну
ділянку площею 0,1411га по АДРЕСА_1,
що має призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що
слідує із дослідженого судом держаного акту про право власності на землю, відмітки на аркуші 8 паспорту
громадянину України, що належить позивачеві.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, в редакції, чинній на момент прийняття
спірного рішення, громадяни набувають права
власності на земельні ділянки із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування та
державних органів приватизації щодо
земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в
межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Частина 4 ст. 116 ЗК України вказує, що передача земельних ділянок
безоплатно у власність громадян у межах норм,
визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Отже, громадяни наділені правом на безоплатну передачу у
власність земельних ділянок шляхом приватизації лише один раз, а тому повторна
реалізація такого право позивачем є неможливою.

Окрім того, безоплатна передача земельної ділянки у
власність громадянину - це
наслідок реалізації ним визначеного йому
законом права, а не обов'язку, а реалізація права можлива виключно за наявності доброї волі особи.

Відповідно Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних
ділянок", що діяло на момент прийняття рішення
Рівненською міською радою, передача громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок
для цілей, вказаних у статті 1 цього Декрету, провадиться один раз, про що обов'язково робиться
місцевими Радами народних депутатів відмітка у
паспорті або документі, який його замінює.

Судом встановлено, що позивач не бажала реалізовувати
своє право на безоплатну передачу
їй у власність земельної ділянки шляхом приватизації, а тому з урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про
необхідність задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 11,71,86,160,163
КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задоволити.

Визнати частково недійсним рішення Рівненської міської
ради № 1394 від
25 січня
2006 року
та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №
381340, виданий 22
травня 2006
року в частині надання
ОСОБА_1безоплатно у спільну сумісну власність земельної ділянки, площею 0,1411
га по АДРЕСА_1

Визнати недійсною відмітку в належному ОСОБА_1паспорті громадянина України на аркуші 8
про передачу у спільну сумісну
власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, площею 0,1411 га..

На рішення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський
міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка повинна бути подана протягом
десяти днів з дня складення постанови суду в повному обсязі.