Справа № 22-а-7220/2008
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2008-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
Головуючий у 1 інстанції - Стиран В.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2008 року справа
№ 22-а-7220/08

Колегія суддів Донецького апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого судді

Міронової Г.М

суддів: при секретарі

Горбенко К.П., Яманко В.Г. Білоус
К.І.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні Управління праці та соціального захисту населення Старобешівської районної
державної адміністрації Донецької
області;

на постанову

Донецького окружного
адміністративного суду

від

06 лютого 2008 року

у справі

№ 2-а-2039/08 року

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального
захисту населення Старобешівської районної державної адміністрації Донецької
області;

про

визнання дій незаконними та
стягнення грошових коштів на
оздоровлення за 2002-2007 роки,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2007 року позивач
звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій відповідача
незаконними та стягнення грошових коштів
на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС за
2002-2007 роки, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати на день
фактичної виплати.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 06 лютого 2008 року
позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Старобешівської райдержадміністрації Донецької області про визнання дій
відповідача незаконними та стягнення грошових коштів на оздоровлення за
2002-2007 роки було задоволено частково.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, Управління праці та соціального захисту населення Старобешівської
райдержадміністрації Донецької області подало апеляційну скаргу, в якій просять
постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити
в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права, а саме: виходячи з існуючих фінансових можливостей,
держава гарантує виплату зазначеної допомоги в розмірі, встановленому в
Постанові КМУ № 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тому всі виплати, передбачені
Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі виплати щорічної допомоги на
оздоровлення, і які базуються на розмірі мінімальної заробітної плати,
виплачується у розмірах, встановлених вказаною постановою КМУ.

Суд першої інстанції при
розгляді справи встановив, що позивач перебуває на обліку в управлінні праці та
соціального захисту населення Старобешівської райдержадміністрації Донецької
області як особа, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській
атомній електростанції (надалі ЧАЕС),
категорія 1, його визнано інвалідом 3 групи, у зв'язку з чим користується
правами та пільгами, передбаченими Законом України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, йому
передбачена щорічна грошова допомога на оздоровлення першої та другої категорії в розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат, при цьому розмір мінімальної заробітної плати на
момент виплати становив: з 01 січня 2003 року - 185 грн., з 01 грудня 2003 року
- 205 грн., з 01 вересня 2004 року - 237 грн.; з 01 січня 2005 року - 262 грн.,
з 01 квітня 2005 року - 290 грн., з 01 липня 2005 року - 310 грн., з 01 вересня
2005 року - 332 грн.; з 01 грудня 2006 року - 400 грн., з 01 квітня 2007 року -
420 грн., з 01 липня 2007 року - 440 грн.; з 01 жовтня 2007 року - 460 грн.

В порушення зазначених
норм відповідачем щорічна допомога у визначеному розмірі позивачеві не
нарахована і не сплачена. Фактично нараховано та сплачено: в 2002 році -
виплачена у грудні 2003 року у розмірі 21,50 грн.; в 2003 році - виплачена у
серпні 2004 року у розмірі 21,50 грн.; в 2004 році - виплачена у лютому 2005
року у розмірі 21,50 грн.; в 2005 році - виплачена у жовтні 2005 року у розмірі
90 грн.; в 2006 році - виплачена у квітні 2006 року у розмірі 90 грн.; в 2007
році - виплачена у травні 2007 року у розмірі 90 грн.

Крім того, суд першої
інстанції послався на те, що дія абзацу другого та
третього частини четвертої статті 48 була зупинена в частині виплати
компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати на
2006 рік згідно із п. 37 ст. 77 Закону України N 3235-IV (3235-15) від
20.12.2005 р. “Про Державний бюджет України на 2006 рік”, який до теперішнього
часу не визнаний неконституційним Конституційним Судом України, тому в
задоволенні вимог щодо недоотримання коштів на оздоровлення за 2006 рік було
відмовлено.

На підставі пункту 30
статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким
зупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсації і допомог у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної плати - абзаців другого, третього,
четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої,
абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини
четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнані
неконституційними рішенням Конституційного Суду України від № 6-рп від
09.07.2007 року.

Таким чином, судом першої
інстанції було встановлено, що фактично за період з 2002-2005 роки та за 2007 рік
відповідачем було недоплачено позивачеві сума щорічної разової допомоги у
розмірі 5451 грн.

Сторони у судове засідання не
з'явилися, були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню
частково.

Суд апеляційної інстанції
при розгляді справи встановив, що ОСОБА_1
є особою, яка, постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (категорія 1), що підтверджується копією посвідчення
(НОМЕР_1 від 18.12.1996 року), наявною у матеріалах справи (а.с. 3).

Відповідно до ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ)
передбачена щорічна допомога на оздоровлення інвалідам 3 групи - чотири
мінімальних заробітних плат.

Розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

При виплаті щорічної допомоги на
оздоровлення Управління керувалося постановою Кабінету Міністрів України від
26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - постанова № 836), якою розмір
такої допомоги встановлений для інвалідов 3 групи в 21,50 грн., а з 2005 року -
постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року “Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” (далі - постанова № 562), якою розмір такої допомоги встановлений в
90 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеними постановами №№
836, 562 усупереч Закону № 796-ХІІ (який встановив розмір щорічної допомоги як
величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної
Законом на час здійснення виплати) установлено конкретні розміри такої допомоги
в твердій грошовій сумі й, зокрема, для інвалідів третьої групи - 21,50 гривень
та з 2005р. 90 грн. відповідно.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, при вирішенні даного спору підлягають застосуванню ст. 48
Закону № 796-ХІІ та Закони України про встановлення розміру мінімальної
заробітної плати на 2003, 2004, 2005 роки, а не постанови №№ 836, 562.

Проте, суд першої
інстанції допустив помилку щодо зобов'язання Управління праці та соціального
захисту населення Старобешівської райдержадміністрації Донецької області
провести перерахунок щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2002 рік, оскільки виплату одноразової грошової допомоги
здійснюють органи праці та соціального захисту населення, починаючи
з 29 жовтня 2003 року, відповідно до п. 2 Порядку фінансування видатків
місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм
соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету,
затвердженого постановою КМУ від 04.03.2002 року № 256 (із змінами та
доповненнями). Таким чином, позивач саме в цій частині пред'явив позовні вимоги
до неналежного відповідача у справі.

Тому в частині стягнення з
відповідача коштів на оздоровлення
колегія суддів вважає за
необхідне відмовити позивачу в стягненні коштів за 2002 рік, саме до цього
відповідача, бо за такими вимогами стягнення слід проводити з Державного
бюджету України, розпорядником коштів якого є органи державного казначейства.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що з
відповідача, за рахунок державного бюджету на користь ОСОБА_1 необхідно
стягнути недоотримані суми допомоги на оздоровлення за 2003-2005 та 2007 роки,
виходячи із розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати у загальній
сумі - 4653 грн.; в 2003 році - (205
грн. х 4) - 21,50 грн.= 798,50 грн.; в 2004 році - (262 грн. х 4) - 21,50 грн. =1026,50 грн.; в 2005 році - (332
грн. х 4) - 90 = 1238 грн.; в 2007 році -
(420 х 4) - 90 грн. = 1590 грн.

Керуючись ст.ст. 195-196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 201, ст.
206, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Старобешівської райдержадміністрації
Донецької області на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 06 лютого 2008 року у справі № 2-а-2039/08 -
задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2008
року у справі № 2-а-2039/08 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Старобешівської
райдержадміністрації Донецької області про визнання дій
відповідача незаконними та стягнення грошових коштів на оздоровлення за
2002-2007 роки - скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії посадових осіб управління праці та соціального
захисту населення Старобешівської районної державної адміністрації Донецької
області щодо виплати ОСОБА_1 суми компенсації на оздоровлення за період
2003-2005, 2007 років у розмірах, встановлених постановою КМУ № 836.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення
Старобешівської районної державної адміністрації Донецької області на користь
ОСОБА_1 за рахунок державного бюджету недоотримані суми на оздоровлення за 2003,
2004, 2005 та 2007 роки у розмірі 4653 грн..

В решті позовних вимог ОСОБА_1до управління праці та соціального захисту
населення Старобешівської райдержадміністрації Донецької області - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий:
Міронова Г.М.

Судді: Горбенко
К.П.

Яманко В.Г.