Справа № 2-а-6806/2008
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2008-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-6806/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 червня 2008 р. м.Житомир

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Капустинського
М.М.,

при секретарі - ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за
позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту
населення Гощинської районної державної адміністрації, третя особа -спільне
підприємство Україна”

про стягнення 47627,00 грн.,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом до суду,
посилаючись на те, що в період з 01.09.1996 по 29.02.2008 року їй не було
проведено у повному обсязі виплати, передбачені ст. 39 Закону України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, що призвело до порушення її прав.

Заборгованість
по доплаті громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення
(ст. 39) позивач визначила в розмірі 47627, 00 грн.

Посилалась на
те, що отримувала відповідну доплати у розмірах, передбачених Постановою
Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, тоді як Законом
визначені інші, значно більші, їх розміри, кратні мінімальній заробітній платі у відповідні періоди.

Позивач у
судове засідання не з"явилася. Просила справу розглядати без її участі.

Представники
відповідача і третьої особи у судове засідання не з"явилися тоді, як про
час і місце розгляду справи повідомлені вчасно і у передбаченому законом
порядку. Про причини неявки суд не повідомили. Письмові заперечення на позовну
заяву не надали.

Дослідивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Встановлено,
що позивач в спірний період часу працювала у м. Овручі Житомирської області,
яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Згідно ст. 39
Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення, проводиться доплата. У зоні гарантованого
добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати щомісяця.

Проте вказана
доплата виплачувалась у розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів
України № 836 від 26.07.1996 року “Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а не в кратному відношенні до
мінімальної зарплати, тобто в значно меншому розмірі.

Згідно ст. 8
Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Закон має пріоритетне значення перед постановою Кабінету Міністрів України.

Виплатою
доплати в твердих сумах, встановлених
постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, порушені права позивача.

Однак позов
підлягає частковому задоволенню, оскільки дію частини 1 статті 39 зупинено на
2006 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати згідно із
Законом N 3235-IV (3235-15) від 20.12.2005. На 2007 рік дію цієї норми зупинено
згідно із Законом N 489-V (489-16) від 19.12.2006, і лише з 9 липня 2007 року
її дію відновлено рішенням Конституційного Суду N 6-рп/2007 (v0a6p710-07) від
09.07.2007.

Заборгованість
по ст. 39 Закону підлягає стягненню відповідно до ч. 2 ст. 233, ст. 238 КЗпП
України незалежно від часу її
виникнення, оскільки в даному випадку йдеться про виплати, які відповідно до
ст. 2 Закону України „Про оплату праці”
є складовою структури заробітної плати, тобто за періоди з 01.09.1996 по
31.12.2005, з 09.07.2007 по 31.12.2007
років.

Відповідно до
змін, внесених Законом України від 28 грудня 2007року № 107-VI “Про Державний
бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”до
ст. 39 Закону, громадянам, які проживають на територіях радіоактивного
забруднення, у 2008 році допомоги і доплати виплачуються у порядку і розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів України. За таких обставин, вимога позивача
про стягнення передбаченої ст. 39 Закону доплати за січень-березень 2008 року у
кратному відношенні до заробітної плати є необгрунтованою.

З врахуванням
викладеного вище, розмірів фактично отриманих сум та розмірів мінімальної
заробітної плати в Україні в спірний
період часу розмір заборгованості перед позивачем по виплатах, передбачених ст.
39 Закону становить 33373, 00 грн.

Оскільки
розпорядником цих коштів і в спірний період часу і тепер є управління праці та
соціального захисту населення Гощинської районної державної адміністрації, суд
стягує заборгованість з нього.

Керуючись
Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, ст. ст. 158 -163, 167, 254 КАС України,
Житомирський окружний адміністративний суд

постановив:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути з
управління праці та соціального захисту населення Гощинської районної державної
адміністрації Рівненської області на користь ОСОБА_1 33373, 00 грн. доплати до
заробітної плати (ст. 39).

У задоволенні
решти позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне
оскарження та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження подається
через Житомирський окружний адміністративний суд до Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів
з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя: М.М.
Капустинський