Справа № 22а-2782/2007
Суддя: Кузнецова О.О.
Дата ухвалення: 2007-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
червня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого
судді Берещанської
І.І.

суддів Афендікова
С. М.

Кузнєцової О.О.

при
секретарі Урденко
Г.В.

розглянувши
в відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду АР Крим
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до
Красногвардійського РВ ГУ
МВС України в АР Крим та ГУ
МВС України в АР Крим про визнання дій відповідачів неправомірними та стягнення
коштів,

за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Красногвардійського районного суду АР Крим від 08.02.2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до Красногвардійського РВ ГУ МВС України в АР
Крим та ГУ МВС України
в АР Крим про визнання дій відповідачів неправомірними, стягнення коштів.

Вимоги
мотивовані тим, що в період з 16.11.1982
року по 28.02.2005 року він проходив службу в органах внутрішніх справ. За
наказом №38 від 28.02.2005 року був звільнений з посади дільничного інспектора
міліції за вислугою років, який складає
24 роки. Проте, при його звільненні
відповідачі не виплатили грошову допомогу 36 289 грн. та компенсацію за предмети
речового постачання 2 728, 82 грн.

При
розгляді справи позивач уточнив свої позовні вимоги, вказавши на те, що при звільненні його зі служби, йому повинно бути сплачено 36 289 грн.
грошового забезпечення, виходячи з 50%
місячного грошового забезпечення за 24 повні календарні роки служби.
Красногвардейським РВ ГУ
МВС України в АР Крим йому було виплачено лише 12 449 грн. При цьому, на думку ОСОБА_1., відповідачем не
було враховано при визначенні місячного грошового забезпечення його право на
отримання доплати від 25% до 50% суми пенсії,
яка б могла бути нарахована та за його розрахунками складає 908, 77
грн., премії за поточний місяць в сумі
869, 61 грн., та неправильно був
встановлений розмір надбавки за безперервну службу, який повинен дорівнювати 70%, а не 35%,
який йому був встановлений.

Таким
чином, позивач вважає дії відповідачів
незаконними, просив зобов'язати
відповідачів зробити перерахунок та виплатити вказані суми.

Постановою
Красногвардійського районного суду АР Крим від 08.02.2007 року у задоволенні
позову ОСОБА_1. було
відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись
з постановою суду, „.ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій ставить питання про її
скасування у повному обсязі.

Справа
№22а-2782/2007 головуючий-суддя
суду першої інстанції Мязгов Л. О.

суддя-доповідач суду апеляційної інстанції Кузнецова О. О.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
суд при розгляді справи не з'ясував належним чином усі обставини, що мають суттєве значення для вирішення спору
по суті, тому висновки суду є
необгрунтованими. Апелянт вказує,
що, згідно п.1 наказу Президента
України №370/2003 і року „Про надбавки військовослужбовцям Служби безпеки
України та робітників оргінів внутрішніх справ України за безперервну
службу", щомісячні надбавки за
безперервну службу в органах внутрішніх справ встановлюються в відсотках до
грошового забезпечення, які мають високі
результати у службовій діяльності, при
стажу праці більш 20 років - до 70%. Таким чином, апелянт вважає, що йому повинна бути встановлена надбавка у
розмірі 70%. ОСОБА_1 також
посилається на документ МВС України №10908/НН від 01. 12.2002 року
„Про посилення соціальної допомоги військовослужбовцям та працівникам органів
внутрішніх справ", згідно якого
йому повинно бути нараховане за вислугу років 40%, а не 35 %.

Крім
того, на думку апелянта, суд не прийняв до уваги п. 7 постанови КМУ
№393 від 17.07.1992 року „Про порядок нарахування вислуги років, призначення пенсії та грошової допомоги
особам і офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та
військовослужбовцям по контракту, особам
начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей
", виплату грошової допомоги у
розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний рік служби, виходячи з окладу.

Таким
чином, на думку позивача, всього сума грошового забезпечення складає 4
348 грн., а грошова допомога за 24 повні
календарні роки - 52 176, 96 грн.

Обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
необгрунтована і не підлягає задоволенню,
а постанова суду не підлягає скасуванню з наступних підстав.

Ухвалюючи
постанову, суд гіршої інстанції виходив
з того, що вимоги позивача не засновані
на законі.

З такими
висновками суду погоджується колегія суддів,
оскільки вони відповідають встановленим судом обставинам справи, вимогам процесуального та матеріального
закону, підтверджені наданими та
ретельно дослідженими доказами.

Судом
правильно, повно та всебічно встановлені
обставини справи, характер спірних
правовідносин, на підставі чого ухвалено
постанову, яка є законною і
обґрунтованою.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 з
16.02.1982 р. по 28.02.2005 року проходив службу в органах внутрішніх справ на
посаді дільничного інспектора відділення дільничних інспекторів міліції Красногвардейського
РВ ГУ МВС України
в АР Крим.

З копії
грошового атестату Ебачається, що на
день звільнення ОСОБА_1 було
нараховане та сплачено грошове забезпечення у розмірі 1 137, 39 грн., виходячи з розмірів фактичних виплат, які були встановлені йому на день звільнення
зі служби, тобто з розміру посадового
окладу, 50-% надбавки за особливі умові
праці, окладу за військове звання, 25-% надбавки дільничному інспектору, 35-% надбавки за вислугу років, ЮО-% надбавки, відповідно до Указу Президента України, 35-% надбавки за безперервний стаж
роботи, Ю-% надбавки за роз'їзний
характер роботи та компенсації податку з доходів фізичних осіб.

Оцінивши доводи позивача, суд першої
інстанції прийшов до правильного висновку,
що розмір вказаного вище грошового забезпечення відповідає вимогам
діючого законодавства, у тому числі
Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб
начальницької і рядового складу органів внутрішніх справ", Постанові КМУ „Про порядок обчислення вислуги
років, призначення та виплати пенсії і
грошової допомоги особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та
військової служби за контрактом, особам
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх
сімей" та Інструкції про порядок застосування нормативно-правових актів з
питань грошового

забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ
та умов оплати праці осіб, які не мають
спеціальних звань рядового і начальницького складу, затвердженої наказом МВС України № 1236 від
01.11.03р.

Доводи
позивача про Неправомірне встановлення йому надбавки за вислугу років у
меншому, ніж потрібно розмірі, свого безумовного підтвердження не знайшли.
Так, відповідно до Указу Президента
України № 370 від 24.04.2003 року та наказу МВС України № 1236 від 01.11.2003
року „Про надбавки військовослужбовцям Служби безпеки України та працівника
органів внутрішніх справ України за безперервну службу", керівники мають право, а не обов'язок, встановлювати надбавки за безперервну службу
в відсотках до грошового забезпечення в межах встановленого розміру. При цьому
мінімальний розмір можливості встановлення такої надбавки не встановлений.

З
матеріалів справи вбачається, що наказом
керівника № 58 від 16.02.2005 року „Про виконання Указу Президента
України" від 24.04.2003 року № 370 ОСОБА_1
встановлена надбавка за вислугу років за наявністю в нього вислуги понад 20
років у розмірі 35 % / а.с. 43 /. Таким
чином, суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку щодо необґрунтованості вимог позивача в цій частині.

Крім
того, позивачем заявлена до стягнення
сума премії, яка, на його думку, повинна бути нарахована за лютий 2005
року, та надбавка від суми пенсії.
Проте, відповідно до вище наведеної
Інструкції, преміювання осіб рядового і
начальницького складу органів внутрішніх справ проводиться, відповідно до особистого внеску в загальні
результати роботи, в межах фонду
преміювання, створеного в розмірі
чотиримісячного фонду грошового забезпечення. Вказані види грошового
забезпечення є не обов'язковими, а
додатковими, і можуть бутії встановлені
наказами керівника органу внутрішніх справ лише за наявністю коштів, в межах асигнувань на утримання органів
внутрішніх справ. Доводи позивача про обов'язкове нарахування йому премії за
лютий 2005 року, а також обов'язкове
нарахування доплати від суми пенсії не засновані на законі.

Оцінивши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів знаходить їх такими, що не
спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким
чином, колегія Суддів вважає, що судом першої інстанції правильно, повно,
об'єктивно та всебічно встановлені обставини справи, характер спірних правовідносин, наданим доказам дана надежна правова
оцінка, на підставі чого судом ухвалено
постанову, яка повною мірою відповідає
вимогам матеріального та процесуального закону,
підстав для скасуванню якого за апеляційною скаргою позивача немає.

Відповідно
до ст.
200 КАС України, апеляційний суд
залишає апеляційну скаргу без задоволення,
а постанову без зміни, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

На
підставі наведеного та, керуючись ст.
ст. 198 ч.1 п.1, 200 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду АР Крим,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Постанову Красногвардійського районного суду АР Крим від 08.02.2007 року

залишити без змін

Ухвала апеляційного суду АР Крим набирає чинності з моменту
проголошення, та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом 1 місяця безпосередньо вищого адміністративного суду України.