Справа № 22-а-1774/2008
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2008-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2008 року

м.Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Філатова Ю.М.

Суддів Шевцової Н.В.,
Водолажської Н.С.

за
участю секретаря Волошиної Я.В.

представника
позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Волошин Д.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду в м.
Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства
з обмеженою відповідальністю науково-технічний центр «Алькор» на постанову
Харківського окружного адміністративного суду від 03.12.2007 року по справі №
2-а-1344/07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-технічний
центр «Алькор»

до Державної податкової інспекції у Червонозаводському районі м. Харкова

про визнання
нечинним податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з
обмеженою відповідальністю науково-технічний центр «Алькор» (надалі по тексту позивач) звернулось до суду
з позовом до Державної податкової інспекції у
Червонозаводському районі м. Харкова (надалі
по тесту відповідач), в якому просило суд визнати не чинним податкове
повідомлення - рішення ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова №
/0 від 28.07.2004 року, яким визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 23387
грн. з яких основний платіж - 15572 грн., штрафна санкція 7815 грн.

Постановою Харківського
окружного адміністративного суду від 03.12.2007 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції
оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити
позовні вимоги повність.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, а саме
п.4.1 ст. 4 та п.п. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств». Також позивач зазначає, що він не
погоджується з висновками суду першої інстанції в частині ненадання ним доказів
поважності причин пропуску строку звернення до суду встановленого ст. 99
Кодексу адміністративного судочинства України, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
що 23.07.2004 року відповідачем була проведена комплексна позапланова
документальна перевірка фінансово - господарської діяльності позивача з питань
дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2001
року по 01.04.2004 рік.

За результатами перевірки було
складено акт № 349/262-21208549 від 23.07.2004 року, згідно з висновками якого
вбачається, що в порушення п.4.1 ст. 4 та п.п. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону
України «Про оподаткування прибутку підприємств» відповідачем донараховано
податкове зобов'язання на прибуток підприємства за 2003 рік у сумі 8,85 тис.
грн., оскільки визначені валові доходи у сумі 29,5 тис. грн., та у 1 кварталі 2004 року у сумі 6,725 тис. грн.,
оскільки визначений валовий дохід у сумі 26,9 тис. грн.

На підставі вищевказаного акту
перевірки від 23.07.2004 року було прийнято податкове повідомлення - рішення №
/0 від 28.07.2004 року, визнано податкове зобов'язання з податку на
прибуток підприємства на загальну суму 23387 грн., з яких основний платіж -
15572 грн., штрафна санкція 7815 грн.

____________________________________________________________________________________________

Справа №
22-а-1774/2008 Головуючий
1 інстанції: Спірідонов М.О.

Категорія: 41 Доповідач:
Шевцова Н.В.

В п. 1.2 вищевказаному акту
перевірки, зазначено що у період за який проводилася перевірка, відповідальними
були : директор ОСОБА_1 з 24.07.2001 року по 14.02.2002 рік (протокол про
звільнення від 14.02.2002 р.) директор ОСОБА_2 з 14.02.2002 року по 21.07.2003
рік (протокол про призначення від 14.02.2002 р. та протокол про звільнення від
21.07.2003 року керівник ОСОБА_3 з 21.07.2003 р. по теперішній час (протокол
від 21.07.2003 р.), який й підписав вищевказаний акт перевірки.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд
першої інстанції виходив з того, що позивач, а саме його керівник, на той час
ОСОБА_3, дізналися про порушення свого права 28.07.2004 року тобто з моменту
отримання податкового повідомлення-рішення, але вищезазначене рішення не
оскаржували.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з
наступних підстав.

Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений
річний строк звернення до адміністративного суду.

Згідно з ч. 1 зазначеної статті
адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 зазначеної норми
встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав,
свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позов було
подано до адміністративного суду 18.07.2007 року, а податкове повідомлення -
рішення позивач отримав 28.07.2004
року, тобто позов подано з пропуском строку,
встановленого ст. 99 КАС України.

Статтею 100 Кодексу адміністративного
судочинства України визначені наслідки пропущення строків звернення до
адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства України пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач наполягав на відмові в задоволенні позову з підстав пропущення
строку для звернення до адміністративного суду, встановленою ст.99 Кодексу
адміністративного судочинства України (а.с. 50-52)

Таким чином, колегія суддів,
підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої
інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи
апеляційної скарги щодо отримання
податкового - повідомлення
рішення неповноважною особою, колегія суддів вважає хибними, зважаючи на
те, що на час прийняття податкового - повідомлення рішення вони були вручені
особі, яка займала посаду керівника ТОВ НТЦ «Алькор».

Крім того, позов подано юридичною
особою ТОВ НТЦ «Алькор», яке існувало, як на час прийняття податкового -
повідомлення рішення, так і на час
звернення до суду з позовом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю науково - технічний центр «Алькор» - залишити без
задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від
03.12.2007 року по справі № 2-а-1344/07 - без змін.

Ухвала набирає
чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку
протягом місяця з дня складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний
текст виготовлено 17.06.2008 року.

Головуючий
(підпис) Ю.М.Філатов

Судді: (підпис) Н.В. Шевцова

(підпис) Н.С.
Водолажська

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного суду Н.В.
Шевцова