Справа № 22-а-187/2007
Суддя: Фединяк В.Д.
Дата ухвалення: 2007-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04"
квітня 2007 року м. Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого
Фединяка В.Д., суддів: Пнівчук О.В.,
Матківського Р.Й. секретаря Юрків
І.П.3а участю представника
відповідача Станіщук М. В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Івано-Франківського міського суду від 05 лютого 2007
року, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні
2006 року ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м.
Івано-Франківську про визнання неправомірними дії відповідача щодо
відмови надати позивачці податковий кредит у сумі 507 грн. та стягнення з
відповідача вказану суму кредиту в судовому порядку посилаючись на те, що подаючи декларацію про доходи за 2005
рік, на підставі п. 5.З.З. ст. 5
Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" відповідачем не
повернутий їй податковий кредит з суми коштів сплачених нею на користь закладу
освіти на навчання сина.

Постановою
Івано-Франківського міського суду від 05 лютого 2007 року ОСОБА_1 відмовлено у
задоволенні позову.

Не
погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, в якій
ставиться питання про скасування оскаржуваної постанови і задовольнити поданий
нею позов, вказуючи на те, що вирішуючи спір у справі суд допустив
порушення норм матеріального права. Зокрема,
на думку апелянта, суд помилково
зіслався на те, що отримані нею доходи
при здійсненні адвокатської діяльності не є заробітною платою, так як такі доходи оподатковуються відповідно
Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", як заробітна плата.

У
судовому засіданні представник Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську апеляційну скаргу не
визнав, вважає цю скаргу безпідставною.

Заслухавши
пояснення представника відповідача,
дослідивши письмові докази,
колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення
апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи
ОСОБА_1 у задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачка є
адвокатом і при здійсненні професійної діяльності отримує доходи, про які за 2005 рік відповідачу подала
декларацію. Оскільки отримані позивачкою доходи не є заробітною платою, то права на податковий кредит у зв"язку
з навчанням сина ОСОБА_1 немає.

Справа
№22-а-187/2007р. Головуючий
у Іін ст. Перегінець Л.В.

Категорія
13 Доповідач-суддя
Фединяк В.Д.

2

Висновок суду
відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Згідно
п.1.16 ст. 1 Закону України "Про податок з доходів
фізичних осіб" податковий кредит - сума (вартість) витрат, понесених платником податку - резидентом у
зв'язку з придбанням товарів (робіт,
послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року
(крім витрат на сплату податку на додану вартість та акцизного збору), на суму яких дозволяється зменшення суми його
загального річного оподатковуваного доходу,
одержаного за наслідками такого звітного року, у випадках,
визначених цим Законом.

З матеріалів
справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1
є адвокатом, самозайнятою особою та
здійснює незалежну професійну діяльність від якої отримує доходи, і про
ці доходи подає декларацію відповідачу.

Відповідно
1.9. цього Закону передбачено, що
незалежна професійна діяльність -діяльність,
що полягає в участі фізичних осіб у науковій, літературній,
артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, так само як діяльності лікарів (у тому числі
стоматологів, зубних техніків), адвокатів,
приватних нотаріусів,
аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків,
інженерів чи архітекторів та помічників зазначених осіб або осіб, зайнятих релігійною (місіонерською)
діяльністю, іншій подібній
діяльності, за умови якщо такі особи не
є найманими працівниками чи суб'єктами підприємницької діяльності.

За
змістом 5.4.2. цього Закону загальна сума нарахованого податкового кредиту не
може перевищувати суми загального оподатковуваного доходу платника
податку, одержаного протягом звітного
року як заробітна плата.

Враховуючи
наведене, суд першої інстанції прийшов
до правильного висновку відмовивши ОСОБА_1 у задоволенні позову, оскільки позивачка за звітний рік отримувала
доходи відмінні від заробітної плати на який нараховується податковий кредит.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, тому задоволенню не підлягають.

Колегія
суддів вважає оскаржувану постанову по суті правильною і такою, що постановлена з дотриманням норм
матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цієї постанови за
доводами апеляційної скарги не встановлено.

На
підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 198, 200,
205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України,
колегія суддів:

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а постанову Івано-Франківського міського суду від 05 лютого 2007 року
без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця
до Вищого адміністративного суду України.