Справа № 2-529/2008
Суддя: Долгополов А.М.
Дата ухвалення: 2008-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-529/08
ПОСТАНОВА

іменем У К Р А Ї Н И

6 серпня 2008 року
місто Сімферополь

Київський районний суд гір.Сімферополя в складі:

головуючого судді Долгополова А.Н.

при секретарі Махутіной А.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за позовом
військового прокурора Сімферопольського гарнізону в інтересах ОСОБА_1 до
військової частини А1743 про визнання дій командування про виплату компенсації
за продовольче забезпечення неправомірними та стягнення 80269 грн.

встановив :

в червні 2008 року позивач звернувся до суду с
позовом про стягнення грошової компенсації за продовольчий пайок,
мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовому
суді Сімферопольського гарнізону на посаді заступника голови суду та знаходився
на речовому та продовольчому забезпеченні у військовій частині А 1743. Наказом
№45 від 28.10.2005 року він був звільнений з військової службу у запас за п.67
«В» у зв'язку із скороченням штатів та реформуванням Збройних Сил України,
наказом Голови Військового місцевого суду Сімферопольського гарнізону. Указом
Президента України №1401/ 2005 від 30.09.2005 року ОСОБА_1 був переведений на
роботу до Центрального районного суду м. Сімферополя на посаду судді. Однак при
звільненні з військової служби повний розрахунок він до цього часу ще не
отримав. Йому не була сплачена грошова компенсація за продовольчий пайок не
зважаючи на його неодноразові вимоги. Відповідно до вимог ст.623 ЦК України
збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день
пред'явлення позову. Статтею 625 ЦК України передбачений індекс інфляції за
весь час прострочення. Крім того у зв'язку з несвоєчасним нарахуванням вказаної
компенсації вона повинна бути виплачена ОСОБА_1 з урахуванням компенсації
втрати частини доходів відповідно до
вимог Закону України 19.10.2000 року №2050-111 та індексації відповідно
до вимог Закону України від 06.02.2003 року №419-1У. Вважаючи, що право Осіпова
на отримання продовольчого забезпечення на рахунок держави порушено у
відповідача перед ОСОБА_1 склалась заборгованість за період з 11.03.2000 р. по
07.11.2005 р. в сумі 80269,78 грн. На підставі викладеного просив суд визнати
дії командування військової частини А 1743 щодо невидачі ОСОБА_1 компенсації за
продовольче забезпечення за період з 11.03.2000 р. по 07.11.2005 р.
протиправними та стягнути з військової частини А 1743 на користь ОСОБА_1
компенсацію за продовольче забезпечення з урахуванням компенсації втрати
частини доходів відповідно до вимог Закону України 19.10.2000 р. №2050-111 та
індексації відповідно до вимог Закону України 06.02.2003 року №419 в розмирі
80269,78 грн. Судові витрати покласти на відповідача.

В
ході судового засідання представник військового прокурору Пронін А.Ю. позов
підтримав, наполягав на його задоволенні
по мотивах викладених в позовній заяві.

ОСОБА_1
в ході судового засідання також наполягав на задоволенні позовних вимог,
оскільки і до цього часу компенсація йому не виплачена.

Представник
відповідача Хланю В.М. позовні вимоги не визнав, пояснив, що
військовослужбовці Збройних сил України
забезпечувались продовольчим пайком
відповідно до ЗУ від 20.12.1991 року №2012 «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей» за колишньою нормою №7 «Пайок
для видачі на руки генералам, адміралам, офіцерам, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям, які проходять службу за контрактом», затвердженою
постановою КМУ від 12.03.1996 року №316. Відповідно до ст.. 2 ЗУ від 17.02.2000
року №1459-111 «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» з 11.03.2000
року призупинено дію ст.9 ч.2 ЗУ «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей», щодо одержання генералам, адміралам,
офіцерам,

прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям, які проходять службу за контрактом, продовольчий пайок за
нормою №7, що призвело до призупинення права військовослужбовців отримувати
продовольчі пайки або грошову компенсацію замість них. Відповідно до
роз'яснення ВСУ від 08.04.2003 року №7/4-03, яким зазначається, що оскільки ЗУ
«Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000 р. №1459 не
скасований, Конституційним судом України неконституційним не визнаний то підстав для нарахування та виплати
грошової компенсації замість продовольчого пайка немає. Постановою КМУ від
29.02.2002 року №426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил
України та інших військових формувань» скасовано дію постанови КМУ від
12.03.1996 року №316, якою була передбачена норма харчування №7 «Пайок для
видачі на руки генералам, адміралам, офіцерам, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям, які проходять службу за контрактом. Також законом України
«Про державний бюджет України на 2001-2008 роки» витрати на придбання продуктів
харчування за нормою №7 або компенсація замість них не передбачена, тому
Міністерством оборони України з державного бюджету кошти на вказані цілі не
виділяються. Крім того бюджетним кодексом передбачено, що при здійснені
бюджетного процесу України положення нормативно-правових актів застосовуються
лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України,
бюджетному кодексу та Закону про державний бюджет України. Таким чином підстав
для задоволення позову не має.

Вислухавши
сторони, дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом
встановлено, що між сторонами склались правовідносини витікаючи з обов'язку
відповідача видавати продовольчій пайок згідно з Законом України
«Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно
до наказу № 45 від 28.10.2005 року ОСОБА_1 був звільнений з військової службі у
запас за п. 67 « В» у зв'язку із скороченням штатів та реформуванням Збройних Сил України. (а.с.10)

Указом
Президента України ОСОБА_1 було переведено на посаду судді Центрального району
м. Сімферополя. (а.с. 11)

Згідно
зі ст.9 ч.2,4 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей» №2011 Х11 від 20.12.1991 року
військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також
речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову
компенсацію замість них. Порядок і розміри грошового та матеріального
забезпечення та компенсація замість речового майна і продовольчих пайків
встановлюються КМУ.

Постановою
КМУ від 12.03.1996 року №316 затверджені норми забезпечення продовольчими
пайками військовослужбовців Збройних сил
України та інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства.

В
рішенні у справі за конституційним подаванням щодо відповідності Конституції
України положень ст.ст. 58,60 Закону України «Про державний бюджет України на
2001 рік» і положень підпункту 1 пункту 1 Закону України «Про деякі заходи щодо
економії бюджетних коштів» від 20.03.2002 року
№5-рп/2002 Конституційний Суд України також зазначив, що оскільки для
значної кількості громадян України
пільги, компенсації і гарантії, право на яке передбачене чинним законодавством
є додатком до основних джерел існування необхідною складовою конституційного
права на забезпечення життєвого рівня, який принаймні не може бути нижчим від
прожиткового мінімуму, встановленого законом, то звуження змісту та обсягу
цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів
за ст.22 Конституції України не допускається. Зупинення його дії можливе за
умови введення відповідно до п.31 частини першої ст.85 та п.19 ст.92
Конституції України надзвичайного стану.

У
зв'язку із тим, що до 10.03.2000 року військовослужбовці забезпечувались продовольчим пайком по нормі №7, яка з
17.02.2000 року була призупинена військовослужбовців повинні були перевести на
іншу норму продовольчого забезпечення. Оскільки найменшу вартість цих всіх норм
продовольчого забезпечення має норма №1 (загальновійськова) позивач повинен був
бути забезпечений саме цією нормою забезпечення.

Стаття
623 ЦК України передбачає визначення збитків з урахуванням ринкових цін, що
існували на день пред'явлення позову. Відповідно до вимог ст.625 ч.2 ЦК України
боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання повинен сплатити борг
з урахуванням індексів інфляції за весь час прострочення.

Відповідно
до ст.71 КАСУ відповідачем не було приведено обґрунтованих доказів
правомірності невидачі продовольчого пайку або компенсації за нього у зв'язку
із чим суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до
наведеного позивачем розрахунку грошової компенсації за продовольче
забезпечення за період з 10.03.2000 р. по 07.11.2005 р. з урахуванням індексації
та втрати частини доходу (59134,56+21135,25).

Судовий
сбір підлягає стягненню з відповідача на користь держави відповідно до ст.94
КАСУ в сумі 802,7 грн.

На
підставі ст.ст.623,625 ЦК України, керуючись ст.ст.11,70-71,159-163,162
КАСУ, суд

постановив :

позов військового прокурора Сімферопольського гарнізону в інтересах ОСОБА_1
до військової частини А1743 про визнання дій командування про відмову виплати компенсації за
продовольче забезпечення неправомірними та стягнення 80269,78грн. задовольнити.

Визнати дії командування військової частини А1743 щодо невидачі ОСОБА_1
компенсації за продовольче забезпечення за період з 11.03.2000р. по 7.11.2005р.
неправомірними. Стягнути з військової частини А1743 на користь ОСОБА_1
компенсацію за продовольче забезпечення в розмірі 80269.78(вісімдесят тисяч
двісті шістдесят дев'ять) грн.

Стягнути з військової частини А1743 судовий збір в сумі
802,7(вісімсот дві) грн. (рс
0004 местный бюджет Киевского района, в УГК в АРК, ОКПО 34740405, МФО
824026, код платежа 2209010)

На постанову може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд
Автономної Республіки Крим протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про
апеляційне оскарження, яка подається протягом 10 днів з дня його оголошення.

С у д д я