Справа № 22-а-4710/2008
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2008-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Кондратенко М.В.
Доповідач 2 інстанції:
суддя Мінаєва О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2008 року

№ 22-а-4710/08

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Філатов Ю.М.

Суддів - Мінаєва О.М.,
Водолажська Н.С.

при секретарі судового
засідання - Житєньовій Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту
населення Сумської міської ради на постанову Ковпаківського районного суду м.
Суми від 30 квітня 2008 року по справі № 2-а-66/08

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Сумської міської ради

про визнання протиправною бездіяльності органів виконавчої влади, з зобов'язанням
здійснення перерахунку грошових коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправною
бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Сумської
міської ради, та просить суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок йому
щорічної допомоги на оздоровлення та виплати йому недоплачену суму одноразової
грошової допомоги на оздоровлення за 2004, 2005, 2006, 2007р. відповідно до ст.
48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», та рішення Конституційного Суду України
від 9 липня 2007 року №6-рп/2007.

Постановою Ковпаківського районного
суду м. Суми від 30 квітня 2008 року по справі № 2-а-66/08 позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною
бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради щодо не проведення перерахунку і
виплати щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 за період 2004-2007р. та зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення Сумської міської ради здійснити перерахунок і
виплату ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до вимог
ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», що становить: за 2004р. - 1423, 30 грн.,
2005р. - 1560 грн., 2006р. - 1775 грн., 2007р. - 2000 грн., всього загальну
суму у розмірі 6728, 30 грн.

Відповідач, Управління праці та
соціального захисту населення Сумської міської ради не погоджується з вказаною
постановою Ковпаківського районного суду м. Суми, подав апеляційну скаргу,
вважає висновок суду першої інстанції безпідставним та неправомірним. Апелянт
вважає, що судом не повно і не всебічно з'ясовано обставини в адміністративній
справі, що мають значення для справи, та зазначає, що виплата грошової допомоги
на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України,
його обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім закону України
про Державний бюджет України, Управління праці та соціального захисту населення
Сумської міської ради не має можливості виплатити позивачу допомогу в розмірах,
передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», так як ці кошти не
передбачені у державному бюджеті та не виділені управлінню. Також Управління
праці та соціального захисту населення Сумської міської ради вказує, що ним вживалися
заходи щодо отримання можливості виплати громадянам, постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи допомоги у 2007 році у розмірах, передбачених ст. 48
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи». Так, протягом серпня-вересня 2007 року до
головного управління праці та соціального захисту населення Сумської
облдержадміністрації управлінням надавалася інформація про додаткову потребу в
коштах, але до цього часу відповідні кошти на рахунок управління не надійшли.
Враховуючи наведене, Управління праці та соціального захисту населення Сумської
міської ради просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову
Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 квітня 2008 року по справі № 2-а-66/08.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої
інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції,
переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у
відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом першої інстанції
встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1. є ліквідатором
наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції і віднесений до 2-ї
категорії що підтверджується копією його посвідчення (а. с. 8) і має право на
отримання щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення . Відповідно до вимог
ст. ст. 48, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач має право на
отримання щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 5-ти
мінімальних заробітних плат, який визначається на момент виплати. Як зазначає
ст. 71 вказаного Закону, дія його положень не може призупинятись іншими
законами, крім законів про внесення змін до нього.

У червні 2007 року Управління праці
та соціального захисту населення Сумської міської ради розрахувало і виплатило
позивачу за 2004 рік - 26, 70 грн., за період 2005-2007р. включно - по 100 грн.
разової грошової допомоги. Розмір виплаченої допомоги був визначений
Постановами Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996р., №562 від 12.07.2005р.

Однак
матеріальна допомога виплачувалась у менших розмірах, ніж передбачено ст. 48
Закону. Тому суд вважає, що Управління праці та соціального захисту населення
Сумської міської ради при визначенні розміру щорічної матеріальної допомоги на
оздоровлення у 2004-2007 р. повинно було керуватись положеннями Законів України
«Про державний бюджет України» на відповідний період при визначенні розміру
мінімальної заробітної плати.

ОСОБА_1 звернувся до Управління
праці та соціального захисту населення Сумської міської ради з приводу виплати
недоплаченої суми разової грошової допомоги. Управління праці і соціального
захисту населення Сумської міської ради, відмовляючи листом у задоволенні
прохання ОСОБА_1 в перерахунку матеріальної допомоги, зазначало, що заявник дійсно
має право на отримання щорічної матеріальної допомоги у розмірі 5-ти
мінімальних розмірів заробітної плати, однак сума виплат була визначена
Кабінетом Міністрів України, а нарахування допомоги у новому розмірі буде
проведено після внесення необхідних змін до законодавчих актів. Таким чином,
відповідач фактично визнав, що соціальні права позивача порушені, а матеріальна
допомога виплачена у меншому розмірі, чим передбачено ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (а.с. 5).

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року за № 6-рп/2007
визнані неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» в частині зупинення дії ст. 48 закону «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» , з зазначенням, що Верховна Рада України не повноважна при
прийнятті Закону про Державний бюджет включати до нього положення, які
зупиняють, скасовують чи вносять зміни до діючих законів України. В зв'язку з
визнання неконституційним положень Закону України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік», Управління праці та соціального захисту населення Сумської
міської ради відповідно до вимог ст. 124 Конституції України (яка передбачає
обов'язковість виконання судового рішення на всій території України) повинно
було здійснити перерахунок та виплатити допомогу на оздоровлення у розмірах, з
врахуванням сум мінімальної заробітної плати, передбаченої Законами України
«Про державний бюджет на 2004 - 2007 роки» . Однак цього зроблено не було, а
така бездіяльність відповідача є протиправною, що порушує конституційні його
права. Не зважаючи на зазначені вище вимоги Законів України та положення
Рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року «Справа про соціальні
гарантій громадян», яке має преюдиціальне значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними,
відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської
ради, отримавши письмову вимогу позивача про усунення допущених порушень при
проведенні нарахування та виплаті разової щорічної грошової допомоги,
неправомірно не вжив заходів щодо поновлення порушених прав позивача.

Посилання апелянта на те, що спірні виплати проводяться
за рахунок коштів Державного бюджету України, а головним розпорядником цих
коштів є Міністерство праці та соціальної політики України, не має значення для
вирішення даної справи, оскільки, як встановлено судом, обов'язок по
нарахуванню та виплаті позивачу щорічної виплати разової грошової допомоги
покладено саме на Управління праці та соціального захисту населення Сумської
міської ради, яке мало при проведенні нарахування та виплаті цих коштів діяти у
межах та у спосіб, визначений Законом України та Конституцією. Питання відносин
між суб'єктами владних повноважень щодо отримання в повному обсязі фінансування
для виконання положень законів України не може погіршувати соціальний захист
позивача та розмір гарантованих йому Законом соціальних виплат.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про
необхідність вийти за межі позовних вимог в частині вирахування фактичної суми
недоплати, оскільки позивачем сума недоплаченої допомоги було вирахувана
позивачем неточно, без врахування розмірів мінімальної заробітної плати на
момент виплати коштів за кожний рік.

Також судом першої інстанції правомірно було встановлено, що строк позовної
давності по даній справі необхідно рахувати з серпня 2007 року, коли позивачу
було офіційно відмовлено у здійсненні перерахунку і виплаті грошової допомоги.
А тому доводи Управління праці і соціального захисту населення Сумської міської
ради, зазначені у апеляційній скарзі, про пропуск позивачем строку звернення до
суду за захистом своїх прав щодо недоплати коштів на оздоровлення за період
2004 -2006 р. до уваги не заслуговують.

За таких обставин судом першої інстанції позовні вимоги задоволено.

Колегія судді погоджується з таким висновком суду першої інстанції, та
зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, та не
впливають на правомірність прийнятого рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія судів Харківського апеляційного господарського
суду вважає, що Ковпаківський районний суду м. Суми при прийнятті оскаржуваної
постанови були повно з'ясовані обставини, що мають значення для справи,
постанова прийнята з дотриманням норм чинного законодавства, а тому відсутні
підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги.

На підставі вищевикладеного та керуючись
ст.ст. 160, 165, п. 1 ч.1 ст. 198, ст. ст.200, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської
ради залишити без задоволення.

Постанову
Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 квітня 2008 року по справі №
2-а-66/08 залишити без змін.

Дана ухвала набирає законної сили
з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України у місячний строк з моменту виготовлення її повного тесту.

Повний текст ухвали складено
04.08.2008 року.

Головуючий
Філатов Ю.М.

Суддів Мінаєва О.М.

Водолажська Н.С.