Справа № 2-а-2449/2008
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2008-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04
липня 2008 р. Справа
№ 2-а-2449/08

м.
Вінниця

Вінницький
окружний адміністративний суд в складі

Головуючого
судді Мельник-Томенко Жанни Миколаївни,

При секретарі
судового засідання: Пивовар Інні
Михайлівні

За участю представників сторін:

позивача :
ОСОБА_1, ОСОБА_2, представник за довіреністю

відповідача 1
: Жовмір І.І., представник прокуратури
ОСОБА_1 області

відповідача
2: Кравчук Л.Д., представник за довіреністю

розглянувши
матеріали справи

за
позовом: ОСОБА_1

до: Прокуратури ОСОБА_1 області (відповідач 1),
Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці (відповідач
2)

про:
визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ
:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до прокуратури
ОСОБА_1 області (відповідач 1), Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Вінниці (відповідач 2) про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити дії.

Позов
мотивовано наступним.

22.01.2007
року Управлінням Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці
позивачу призначена і виплачується пенсія за вислугою років. У відповідності до
постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 року "Про
упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" позивач
отримав довідку № 18-ф-2 від 16.05.2006 року прокуратури ОСОБА_1 області.
Відповідно до вказаної довідки заробітна плата позивача з 01.04.2006 року
складалась : з основного окладу - 1315 грн.; класного чина - 135 грн. ; вислуги
років 40% - 580 грн., щомісячної премії, на яку нараховуються страхові внески
23%-513,59 грн., а також доплати:
надбавка за особливо важливі завдання 10%-203 грн., матеріальна допомога
на оздоровлення (1/12) - 186,08 грн., матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових потреб (1/12) -
186,08 грн. Не погоджуючись із змістом даної довідки, позивач звернувся до суду
з позовом і, постановою Вінницького районного суду від 07.02.2007 року дії
прокуратури ОСОБА_1 області при видачі довідки №18-ф-2 від 16 травня 2006 року
про розмір місячної заробітної плати
позивача для перерахунку пенсії визнанні неправомірними. Цією ж постановою
зобов'язано прокуратуру ОСОБА_1 області провести нарахування позивачу середньомісячної
заробітної плати з урахуванням отриманих виплат і умов праці, що існували на
день звільнення позивача - 22 січня 1997 року на підставі ч. 17 ст. 50-1 Закону
України "Про прокуратуру" та надати довідку про місячну заробітну плату відповідно до вимог
ч.17 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" з урахуванням
щомісячної премії в розмірі 100%, що виплачувалась позивачу при виході на
пенсію з 1997 року і враховувалася при перерахунку пенсії в послідуючих роках.
Постановою апеляційного суду ОСОБА_1 області від 11 квітня 2007 року апеляційна
скарга позивача задоволена повністю. Постанова Вінницького районного суду від
07 лютого 2007 року змінена і доповнена резолютивна частина після слів та цифр
"щомісячно премії в розмірі 100%" словами та цифрами "та 45% за
інтенсивність праці". Зазначена постанова набрала законної сили 11 квітня
2007 року. Відповідно до вищезазначених постанов суду позивач отримав довідку з
прокуратури ОСОБА_1 області про заробітну плату від 12 червня 2007 року за
№18-ф-62, яка складала: - посадовий оклад прокурора Вінницького району - 1315
грн.; - класний чин старшого радника юстиції - 135 грн.; - вислуга років 40%
від посадового окладу та класного чину - 580 грн.; - надбавка за інтенсивність
праці 45% від посадового окладу та класного чину - 652,50 грн.; - щомісячна
премія нарахована 100% - 2682,50 грн. Проте, позивач вважає, що прокуратурою
ОСОБА_1 області в порушення постанови Кабінету Міністрів України № 268 від
09.03.2006 року "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників
органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" в
зазначену довідку не було включено доплати, що передбаченні чинним
законодавством, а саме: надбавку за особливо важливі завдання 10% - 203,00
грн.; - матеріальну допомогу на оздоровлення (1/12) -186,08 грн.; - матеріальну
допомогу на вирішення соціально-побутових потреб (1/12) - 186,08 грн.

16 червня
2007 року позивачем в прокуратурі ОСОБА_1 області отримано довідку №18-ф-1137 про заробітну плату
відповідно вищезазначених постанов суду та постанови Кабінету Міністрів України
від 12 травня 2007 року № 700 "Про внесення змін до постанови Кабінету
Міністрів України від 09.03.2006 року № 268" для пред'явлення її в
Пенсійний фонд України у Ленінському районні м. Вінниця для перерахування
пенсії. В дану довідку, на думку позивача, безпідставно, в порушення вимог
законодавства не включено доплати, передбаченні постановою Кабінету Міністрів
України № 268 від 09.03.06 року "Про упорядкування структури та умов праці
працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та
інших органів".

20.06.2007
року позивач звернувся з листом до управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Вінниці про перерахунок пенсії відповідно до ст. 50 ч. 17
Закону України "Про прокуратуру", постанови Вінницького районного
суду ОСОБА_1 області від 07 лютого 2007 року, постанови апеляційного суду
ОСОБА_1 області від 11 квітня 2007 року та довідок прокуратури ОСОБА_1 області
від 16 травня 2006 року, від 12 червня 2007 року та від 16 червня 2007 року.

На вказане
звернення позивач отримав відмову Пенсійного фонду України у Ленінському районі
м. Вінниці в перерахунку пенсії на підставі вказаних довідок прокуратури
ОСОБА_1 області, у зв'язку з тим, що рішенням суду не зобов'язано Пенсійний
фонд України у Ленінському районі м. Вінниці провести такий перерахунок з
01.05.2007 року.

У зв'язку з
несвоєчасним перерахунком пенсії, на думку позивача, управління Пенсійного
фонду України у Ленінському районі м. Вінниці з 11 квітня по 1 травня 2007 року
заборгувало йому пенсію за 19 днів квітня 2007 року в розмірі 1608,20 грн.

В зв'язку з
несвоєчасним перерахуванням та відмовою в перерахуванні позивачу пенсії
управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці заборгувало
останньому пенсію з 1 травня по 31 грудня 2007 року та з 01 січня 2008 року по
01 лютого 2008 року по день розгляду справи, що складає 5652,50 грн. (розмір
пенсії який мав отримати позивач) - 2806,87 грн. (отримана пенсія) = 2845,63
грн. (неотримана пенсія). Виходячи з даного розміру, позивач вважає, що за 9
місяців відповідач 2 заборгував йому
25610,67 грн.

Позивач
вважає, що всього управління Пенсійного фонду у Ленінському районі м. Вінниці
заборгувало з 11 квітня по 1 грудня 2007 року 25610,67 грн. + 1608,20 = 27218,87
грн., які підлягають стягненню на користь позивача.

14 грудня
2007 року позивач знову звернувся з листом до прокуратури ОСОБА_1 області про
видачу довідки про заробітну плату з урахуванням необхідних доплат. Однак
прокуратура ОСОБА_1 області листом від 14.01.2008 року за № 18-ф-05 повторно,
безпідставно не включила в довідку вищезазначені доплати.

За таких
підстав, позивач вважає, що такими діями відповідачі допустили порушення
закону, що як наслідок потягло за собою звуження змісту та обсягу прав позивача,
передбачених ст.ст.22, 64 Конституції України. А тому просить суд:

- визнати
незаконними дії посадових осіб прокуратури ОСОБА_1 області щодо відмови
включити в довідку про середньомісячну заробітну плату позивача, доплат,
передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.06 року
"Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів",
вказаних в довідці прокуратури ОСОБА_1 області від 16 травня 2006 року, в
довідки від 12 червня 2007 року за № 18-ф-62 та від 16 червня 2007 року за №
18-ф-1137;

- зобов'язати
прокуратуру ОСОБА_1 області надати позивачу довідку про заробітну плату з
урахуванням отриманих виплат і умов праці, що існували на день звільнення 22
січня 1997 року відповідно до ч. 17 ст.50-1 Закону України "Про
прокуратуру", в яку включити відповідно до постанови Вінницького районного
суду ОСОБА_1 області від 07 лютого 2007 року та постанови апеляційного суду
ОСОБА_1 області від 11 квітня 2007 року щомісячну премію в розмірі 100% та 45 %
надбавки за інтенсивність праці, що виплачувалися при виході на пенсію з 1997
року по 31 січня 2005 року та інші показники, передбачені Законом, а також
включити в цю довідку доплати, передбаченні постановою Кабінету Міністрів
України № 268 від 09.03.2006 року "Про упорядкування структури та умов
оплати праці працівників, апарату органів виконавчої влади, органів
прокуратури, судів та інших органів", вказаних в довідці від 16 травня
2006 року за № 18-ф-2 та постанови Кабінету Міністрів України №700 від 12
травня 2007 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів
України від 9 березня 2006 року № 268, а саме: - надбавку за особливо важливі
завдання 10% - 203,00 грн.; - матеріальну допомогу на оздоровлення (1/12) -
186,08 грн.; - матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових потреб
(1/12) - 186.08 грн.;

- визнати неправомірними дії посадових осіб
управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці щодо
відмови в перерахуванні пенсії позивача відповідно до довідки прокуратури
ОСОБА_1 області від 12 червня 2007 року, наданої позивачу згідно з ч.17 ст.
50-1 Закону України "Про прокуратуру", постанови Вінницького
районного суду від 07.02.2007 року та постанови апеляційного суду ОСОБА_1 області
від 11 квітня 2007 року;

- визнати
неправомірними дії посадових осіб управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Вінниці щодо відмови у перерахунку пенсії позивача з 11
квітня 2007 р. та з травня 2007 року, а також зобов'язати провести перерахунок
раніше нарахованої пенсії позивачу, шляхом коригування у повному об'ємі
відповідно до ч. 17 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та у
зв'язку з підвищенням заробітної плати (посадового окладу), встановлених
постановою Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 "Про
упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", постановою
Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 700 "Про внесення
змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.06 року № 268", а
також відповідно до постанови Вінницького районного суду ОСОБА_1 області від 7
лютого 2007 року, постанови апеляційного суду ОСОБА_1 області від 11 квітня
2007 року, довідок прокуратури ОСОБА_1 області від 16 травня 2006 року № 18-ф-
2, від 12 червня 2007 року за № 18-ф-62 та 16 червня 2007 року за № 18-ф 1137.;

- зобов'язати
управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці відповідно
до ч.17 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", постанови
Вінницького районного суду ОСОБА_1 області від 7 лютого 2007 року, постанови
апеляційного суду ОСОБА_1 області від 11 квітня 2007 та довідок прокуратури
ОСОБА_1 області від 16 травня 2006 року № 18- ф- 2, від 12 червня 2007 року №
18-ф-62 додатково наданої прокуратурою
ОСОБА_1 області довідки про заробітну плату позивача, здійснити шляхом
коригування у повному об'ємі перерахунок раніше нарахованої пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної
плати (посадового окладу), встановленого постановою Кабінету Міністрів України
від 9 березня 2006 року №268 "Про упорядкування структури та умов оплати
праці працівників апарат)' органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів
та інших органів" нарахувати позивачу пенсію за квітень 2007року в сумі
5346,14 грн., з якої за 19 днів квітня 2007 року сплатити заборгованість в сумі
1608,20 грн.;

- зобов'язати
управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці відповідно
до вищевказаних норм та довідок прокуратури з 1 травня 2007 року
здійснити, шляхом коригування у повному
об'ємі перерахунок раніше нарахованої пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної
плати (посадового окладу), встановленого постановою Кабінету Міністрів України
№ 268 від 9 березня 2006 року "Про упорядкування структури та умов праці
працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та
інших органів" та постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007
року №700 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.06
року № 268" нарахувати позивачу
пенсію в розмірі 5652,50 грн., так як з 1 травня 2007 року середня
зарплата позивача складає 5705,40 грн. + вищезазначені доплати в сумі 575,16
грн. = 6280 грн. заробітної плати х 90% відповідно до Закону України "Про
прокуратуру" = 5652,50 гривень;

- стягнути з
управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці на користь
позивача заборгованість по пенсії, що виникла з часу виникнення права на перерахунок пенсії за 19 днів квітня
2007 року в сумі 1608,20 грн., з 1 травня по 31 грудня 2007 року, з 01.01.2008
року по 01.02.2008 року по день розгляду справи в суді в сумі 25610,67 грн. +
1608,20 грн., а всього в сумі 27218,87 грн.

Під час
розгляду справи позивач заявами від 24.04.2008 року, від 08.05.2008 року, від
12.06.2008 року збільшив позовні вимоги,
просив суд також визнати
протиправними дії відповідача 1 щодо видачі довідки № 18-ф-391 від 17.03.2008
року, зобов'язати включити в дану довідку доплати визначені законодавством;
зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці
виконати вимоги законодавства та перерахувати пенсію позивачу з урахуванням
довідок прокуратури ОСОБА_1 області за період з 11.04.2007 року по червень 2008
року та стягнути загальний розмір недоплаченої пенсії за вказаний період в сумі
52710,42 грн., яка складається із заборгованості що виникла з 11 квітня 2007
року по січень 2008 року в розмірі 26879,27 грн., заборгованості з лютого по
червень 2008 року в розмірі 25831,15 грн. Також позивач просив суд постановити
окрему ухвалу щодо скоєнних відносно нього відповідачами порушень
законодавства.

Представник
відповідача 1 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову,
вказавши на відсутність підстав для його задоволення, оскільки довідки про
заробітну плату позивача надавались прокуратурою у відповідності до вимог
законодавства.

Представник
відповідача 2 у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, з
наступних підстав. Відповідно до п. 17 Порядку подання та оформлення документів
для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою Правління
Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особі
видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших
документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою
чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Згідно статті
50-1 Закону України "Про прокуратуру", обчислення (перерахунок)
пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково
поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною
посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням
або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у
зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з
першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть
за собою зміну розміру пенсії. Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів
України від 31.05.00р. № 865 заробітна плата визначається в наступному порядку:
зокрема, іншим пенсіонерам (непрацюючим пенсіонерам) - на підставі документів,
поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує
працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено
(перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому:
премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші
надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством
таких виплат за відповідною посадою у тому державному органі, звідки особа
вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премія до
державних, професійних свят та ювілейних дат, виплачена у місяці підвищення
заробітної плати, враховується в розмірі 1/12 середнього розміру цієї премії,
визначеного за відповідною посадою, з якої призначено пенсію. В абзаці 2, п.п.
2 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006року № 268 "Про
упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", вказано,
що конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у
положенні про преміювання відповідного органу. В липні 2007року ОСОБА_1
звернувся до управління з довідкою про заробітну плату від 16.06.2007р.
№18-ф-1137 виданою прокуратурою ОСОБА_1 області для перерахунку пенсії з
11.04.2007р. Довідка про заробітну плату видана згідно постанови Кабінету
Міністрів України від 12.05.2007року № 700 "Про внесення змін до постанови
Кабінету Міністрів України від 09.03.2006р. №268", з урахуванням постанови
Вінницького районного суду від 07.02.2007р. Проте вказаним рішенням суду не
зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці
врахувати зазначену довідку при перерахункові пенсії з 01.06.2007р. Крім того,
в своїй позовній заяві позивач просить провести перерахунок пенсії згідно
довідки від 16.06.2007р. № 18-ф-1137 з 11.04.2007р., але довідка про заробітну
плату видана згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007року №
700 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від
09.03.2006р. № 268. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007року №
700 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від
09.03.2006р. № 268 передбачено підвищення заробітної плати з 01.05.2007року,
відповідно перерахунок пенсій прокурорським працівникам проводиться з
01.06.2007року. Тому, відповідач 2 не може здійснити перерахунок пенсії
позивача на підставі наданих довідок з 11.04.2007року та з 01.06.2007 року і
просить суд відмовити в задоволенні позову.

Суд,
вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представників
відповідачів 1, 2, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх
сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з
наступних підстав.

Відповідно до
пенсійного посвідчення № 143954 від 28.01.1997 року, виданого Управлінням
соціального захисту населення Ленінського району м. Вінниці, ОСОБА_1 являється
пенсійонером та йому призначено пенсію по вислузі років.

Згідно
довідки прокуратури ОСОБА_1 області № 18-ф-2 від 16.05.2006 року, ОСОБА_1
працював в прокуратурі ОСОБА_1 області на посаді прокурора Вінницького району,
заробітна плата з 01.04.2006 року складається : основний оклад - 1315 грн.,
класний чин - 135 грн., вислуга років 40% - 580 грн., щомісячна премія, на яку
нараховуються страхові внески 23% - 513,59 грн., доплати, які передбачені
чинним законодавством : надбавки за особливо важливі завдання 10% - 203 грн.,
матеріальна допомога на оздоровлення (1/12) - 186,08 грн., матеріальна допомога
на вирішення соціально-побутових потреб (1/12) - 186,08 грн. Сума заробітної
плати для нарахування пенсії у межах максимальної становить - 3118,75 грн.

Відповідно до
постанови Вінницького районного суду ОСОБА_1 області від 07.02.2007 року
позовОСОБА_1 задоволено частково: визнано дії прокуратури ОСОБА_1 області при
видачі довідки № 18-ф-2 від 16.05.2006 року про розмір місячної зарплатиОСОБА_1
для перерахунку пенсії неправомірними; зобов'язано прокуратуру ОСОБА_1 області
провести нарахування ОСОБА_1середньомісячної заробітної плати з урахуванням
отриманих виплат і умов праці, що існували на день його звільнення 22.01.1997 року
на підставі ч. 17 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та надати
ОСОБА_1довідку про місячну заробітну плату відповідно до вимог ч. 17 ст. 50-1
Закону України "Про прокуратуру" з урахуванням щомісячної премії в
розмірі 100%, що виплачувалась позивачу при виході на пенсію з 1997 року і
враховувалась при перерахунку пенсії в послідуючих роках.

Постановою
апеляційного суду ОСОБА_1 області від 11.04.2007 року, постанову Вінницького районного суду від 07.02.2007
року змінено, доповнено резолютивну частину після слів та цифр "щомісячно
премії в розмірі 100%" словами та цифрами "та 45% за інтенсивність
праці".

При розгляді
вказаних справ, судом встановлені обставини, відповідно до яких видаючи
позивачу довідку № 18-ф-2 від 16.05.2006 року прокуратура ОСОБА_1 області
провела розрахунок місячної заробітної плати з порушенням вимог ч. 17 ст. 50-1
Закону України "Про прокуратуру" , яка передбачає перерахунок пенсії
пенсіонерам органів прокуратури з урахуванням фактично отримуваних працівником
виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. В
порушення даних норм відповідач безпідставно, без наведення юридичних підстав,
встановив місячну премію в розмірі 23% замість 100%, що виплачувалась позивачу
при виході на пенсію з січня 1997 року і враховувалась при перерахунку пенсії в
послідуючі роки, а також 45% за інтенсивність праці.

На даний час
вказані рішення судів набрали законної сили і відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС
України, обставини встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як видно з
наведеного, у визначених вище судових рішеннях, що набули законної сили,
встановлені обставини, відповідно до яких дії прокуратури ОСОБА_1 області при
видачі довідки №18-ф-2 від 16.05.2006 року являються неправомірними і зобов'язано включити до вказаної довідки
премію в розмірі 100% , а також 45% за інтенсивність праці.

У
відповідності до ч. 1 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру",
пенсія призначається в
розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної
плати, до котрої включаються всі види
оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням
пенсії. За кожен повний рік роботи понад
10 років на цих посадах пенсія збільшується
на 2 відсотки,
але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Оскільки
рішеннями судів встановлено, що розмір заробітної плати, який є підставою для
нарахування та виплати пенсії позивачу, у довідці № 18-ф-2 від 16.05.2006 року
визначений без урахування 100% премії та
45 % за інтенсивність праці, відповідно і розмір пенсії виплаченої позивачу
являється меншим. Тому, судові рішення, які набрання законної сили, у
відповідності до ст. 255 КАС України, являються обов'язковими для виконання для
всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб
та підлягають виконанню на всій території України. За таких підстав, Управління
Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці отримавши довідку
видану прокуратурою ОСОБА_1 області № 18-ф-62 від 12.06.2007 року мала
здійснити перерахунок пенсії позивачу з дня набрання законної сили судовим рішення,
тобто з 11.04.2007 року.

Тому відмова
у здійсненні вказаного перерахуну являється протиправною, а посилання
відповідача 2 на те, що у рішеннях судів відсутнє зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці здійснити вказаний
перерахунок, не приймається судом до уваги, як безпідставна.

Згідно ч. 17
ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", призначені працівникам
прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку
з підвищенням заробітної
плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих
працівників. Перерахунок
призначених пенсій провадиться з
першого числа місяця, що йде за
місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути
виплачено йому не
більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Згідно ч. 11
ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", пенсії за
вислугу років відповідно до цієї
статті призначаються органами
Пенсійного фонду України і виплачуються в частині, що не перевищує
розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за рахунок коштів
Пенсійного фонду України.
Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Враховуючи
зміни у законодавстві та прийняття постанови Кабінету Міністрів № 700 від
12.05.2007 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України
від 09.03.2006 року № 268 ", якою передбачено підвищення заробітної плати
працівникам органів прокуратури, позивачем була отримана у прокуратурі ОСОБА_1
області довідка № 18-ф-1137 від 16.06.2007 року, а тому у відповідності п. 3
вищевказаної постанови умови оплати праці затверджені цією постановою
застосовуються з 01.05.2007 року, відповідно перерахунок пенсій прокурорським
працівникам має бути проведено з 01.06.2007 року. Тому, відповідачу 2 необхідно
було провести перерахунок пенсії позивача згідно довідки № 18-ф-1137 від
16.06.2007 року, починаючи з 01.06.2007 року.

Також,
постановою Кабінету Міністрів України № 34 від 06.02.2008 року “Про внесення
зміни до деяких постанов Кабінету Міністрів України”, у межах видатків на
оплату праці, затверджених у кошторисах на
утримання апарату органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, органів
прокуратури, судів та
інших органів, внесено зміну
щодо підвищення на 45 відсотків посадових окладів керівних
працівників, спеціалістів і
службовців, розміри яких затверджено, зокрема, постановою
Кабінету Міністрів України від 9 березня
2006 р. № 268 "Про
упорядкування структури та умов оплати праці
працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури, судів
та інших органів". Таким
чином, у позивача знову виникло право на здійснення перерахунку його пенсії,
починаючи з 01.03.2008 року. Позивачем отримано довідку № 18-ф-391 від
17.03.2008 року, яку подано відповідачу 2.

Проте, як
видно з наданих суду доказів, в тому числі і листів відповідача 2 № 768/05-23/2
від 30.06.2006 року, № 1068/06-23-2/02 від 09.07.2007 року, № 457/ш-10 від
15.04.2008 року, № 807/ш-10 від 30.05.2008 року, перерахунок пенсії позивачу не
проведено ні з ні з 01.06.2006 року, 11.04.2007 року, ні з 01.03.2008 року.
Розмір пенсії позивача визначається з 01.05.2006 року із заробітної плати за
квітень 2006 року - 3118,75 грн., яка визначена згідно спільного листа
Міністерства праці та соціальної політики України, Генеральної прокуратури
України та Пенсійного фонду України від 17.04.2006 року, згідно якого заробіток
для перерахунку пенсії не може перевищувати розміру чинної заробітної плати за
відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час перерахунку
пенсії. Таким чином, розмір пенсії позивача з квітня 2006 року не перераховувся
і на даний час становить 2806,88 грн., в тому числі 48,10 грн. надбавка як
дитині війни.

Враховуючи
викладене, дії відповідача 2 щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу згідно
довідок прокуратури ОСОБА_1 області № 18-ф-62 від 12.06.2007 року, № 18-ф-1137
від 16.06.2007 року та № 18-ф-391 від
17.03.2008 року, являються протиправними, оскільки суперечать вимогам
законодавства, а також порушують права позивача на соціальний захист, що
гарантовано останньому ст. 45 Конституції України.

Згідно ч. 3
ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до
чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і
свобод. Дана позиція відображена і в рішенні Конституційного суду України №
8-рп/2005 від 11.10.2005 року, згідно
якого положення, що визначають граничний розмір пенсії суперечать ч. 3 ст. 22
Конституції України.

Слід також
зазначити, що лист Міністерства праці та соціальної політики України,
Генеральної прокуратури України та Пенсійного фонду України від 17.04.2006 року
носить інформаційний характер, а також має відповідати вимогам чинного
законодавства, зокрема Закону України "Про прокуратуру".

Згідно ч. 4
ст 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції
України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За таких
підстав, суд не приймає до уваги зазначений вище лист Міністерства праці та
соціальної політики України, Генеральної прокуратури України та Пенсійного
фонду України від 17.04.2006 року.

Крім того,
суд не приймає до уваги доводи позивача про протиправність дій відповідача 1
щодо не включення у довідки № 18-ф-62 від 12.06.2007 року, № 18-ф-1137 від
16.06.2007 року та № 18-ф-391 від
17.03.2008 року доплат, а саме: надбавки за особливо важливі завдання,
матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових потреб.

Відповідно до
ст. 33 Закону України “Про державну службу”,
заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій,
доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям
можуть установлюватися надбавки
за високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків
тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Згідно ч. 1 ст. 50-1 Закону України "Про
прокуратуру" пенсія
призначається в розмірі
80 відсотків від суми їхньої
місячної (чинної) заробітної плати, до
котрої включаються всі види оплати
праці, на які
нараховуються страхові
внески, одержуваної перед
місяцем звернення за призначенням пенсії. Відповідно до ч. 17
даної статті перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати
праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Постановою
Вінницького районного суду від 07.02.2007 року також зобов'язано відповідача 1
нарахувати ОСОБА_1середньомісячну заробітну плату з урахуванням отриманих
виплат і умов праці, що існували на день його звільнення.

Як вбачається
з листа прокуратури ОСОБА_1 області №18-ф-05 від 14.01.2008 року, надбавку за
особливо важливі завдання, матеріальну допомогу на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових потреб ОСОБА_1 не отримував.

Крім того,
оскільки матеріальна допомога (на оздоровлення, для вирішення
соціально-побутових питань тощо) є одноразовою виплатою і не зазначена в
переліку складових заробітної плати, передбачених ч. 2 ст. 33 Закону України
"Про державну службу", тому вона не включається до заробітку, що
враховуюється при перерахунку пенсії державним службовцям.

Позивачем не
надано доказів отримання ним матеріальної допомоги та надбавки за особливо
важливі завдання, а також не доведено що останнім, в разі отримання таких
допомог та надбавки, сплачено з них страхові внески до Пенсійного фонду.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав
для задоволення позовних вимог позивача щодо включення в довідки про заробітку
плату матеріальної допомоги на оздоролення, вирішення соціально-побутових
потреб, а також надбавки за особливо важливі завдання. Відповідно, правомірними
являються дії відповідача 1 щодо видачі довідок № 18-ф-62 від 12.06.2007 року,
№ 18-ф-1137 від 16.06.2007 року та № 18-ф-391 від 17.03.2008 року.

Суд не
приймає до уваги довідку прокуратури ОСОБА_1 області № 18-ф-2 від 16.05.2006
року, оскільки дії прокуратури ОСОБА_1 області щодо видачі вказаної довідки,
постановою Вінницького районного суду від 07.02.2007 року, визнані
неправомірними і відповідача 1 зобов'язано провести нарахування
ОСОБА_1середньомісячної заробітної плати з урахуванням отриманих виплат і умов
праці, що існували на день його звільнення. Вказане рішення було виконано
прокуратурою ОСОБА_1 області, про що свідчать довідки № 18-ф-62 від 12.06.2007
року, № 18-ф-1137 від 16.06.2007 року та № 18-ф-391 від 17.03.2008 року.

Також, суд не
вбачає підстав для задоволення клопотання про винисення окремої ухвали відносно
відповідачів, оскільки в діях прокуратури судом не встановлено порушень закону,
а дії Управління Пенсійного фону України у Ленінському районі щодо
неперерахунку пенсій позивачу хоча і суперечать вимогам закону, проте вчинені
внаслідок колізій в законодавстві, що не може ставитись в вину відповідача 2.

При вирішенні
даної справи суд керувався наступним.

Відповідно до
ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3
ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,
чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі,
у межах повноважень
та у спосіб,
що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням
повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4)
безсторонньо (неупереджено);

5)
добросовісно;

6)
розсудливо;

7) з
дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації;

8) пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких
спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням
права особи на участь у процесі
прийняття рішення;

10) своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1
ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до
ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України обов'язок доказування
в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення,
дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ч. 1
ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування,
їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, у
разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має
вищу юридичну силу.

За таких
підстав, з урахуванням обставин справи, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись
ст.ст. 2, 9, 11, 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 186, 255, 257 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ
:

Позов
задоволити частково.

Визнати
неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м.
Вінниці щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно довідок прокуратури
ОСОБА_1 області № 18-ф-62 від 12.06.2007 року, № 18-ф-1137 від 16.06.2007 року
та № 18-ф-391 від 17.03.2008 року.

Зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідок №
18-ф-62 від 12.06.2007 року, № 18-ф-1137 від 16.06.2007 року та № 18-ф-391
від 17.03.2008 року.

В іншій
частині позовних вимог відмовити.

Відповідно до
ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.
160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до
ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим
Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення
цього строку.

У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено:
09.07.08

Суддя/підпис/ Мельник-Томенко Жанна Миколаївна