Справа № 2а-2/2007
Суддя: Гудим О.М.
Дата ухвалення: 2007-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2a-2/2007
ПОСТАНОВА

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

29 травня 2007 року Царичанський
районний суд Дніпропетровської області у

складі: головуючої -
судді Гудим О.М.

при секретарі -
Чайковській В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

смт.
Царичанка Дніпропетровської області адміністративну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до виконавчого комітету Царичанської
селищної ради Дніпропетровської області про часткове скасування рішення виконкому Царичанської селищної ради від
15 лютого 2006 року, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до виконавчого комітету
Царичанської селищної ради Дніпропетровської області про часткове скасування рішення виконкому Царичанської селищної ради від 15 лютого 2006 року № 22 , Про розгляд протоколу житлової
комісії при Царичанській селищній раді" в частині
затвердження протоколу житлової комісії №2 від 14,02.2006 року щодо виключення ОСОБА_1 із списків на першочергове отримання житла, зобов'язавши виконком Царичанської
селищної ради поновити ОСОБА_1 в списку осіб на першочергове отримання житла.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач пояснив, що він є майором запасу, оскільки у 1997 році був звільнений з військової
служби із Збройних Сил України у запас за п.65
п.п."в" за станом здоров'я. Після звільнення він переїхав жити в смт Царичанка, де спочатку проживав і був
зареєстрований по АДРЕСА_1, а потім з 27.02.2004 року по
АДРЕСА_2, де постійно проживає по даний час в будинку тещі ОСОБА_2, перебуває на
військовому обліку в Царичанському
об'єднаному райвійськкоматі, отримує особисто пенсію в Царичанському відділенні Ощадбанку України. Згідно
чинного законодавства, він має право
на першочергове отримання житла, але до цього часу він житлом не забезпечений, так як з 1998 року він перебував у
черзі на першочергове отримання житла,
але в червні 2006 року дізнався, що за рішенням виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпропетровської
області від 15 лютого 2006 року за №
22 його було знято з квартирного обліку на підставі ст.40 ч.2 п.2 ЖК України
через те, що вія не з'явився на перереєстрацію і виїхав на постійне місце проживання в АДРЕСА_3. Крім цього, житловою комісією Царичанської селищної ради 18 січня 2006
року було складено Акт обстеження
житлових умов заявника, відповідно до якого він взагалі не проживає за місцем своєї реєстрації по АДРЕСА_2 (дім тещі
-ОСОБА_2), а нібито виїхав на постійне місце
проживання у АДРЕСА_3, хоча в дійсності він постійно
проживає за місцем своєї реєстрації в смт. Царичанка за вказаною адресою по
АДРЕСА_2, що підтверджується паспортом, домовою книгою та ін. документами,
перебуває на військовому обліку в Царичанському
об'єднаному районному військовому комісаріаті. Крім того, весь цей
час він особисто отримує пенсію в Царичанському відділені Ощадбанку України. В
місто Суми він їздив лише періодично, на роботу по найму у людей, оскільки постійної роботи в смт.
Царичанка він не має,

2

проживав там тимчасово.
Запис в указаному акті, який зроблено ніби-то зі слів його тестя ОСОБА_3 не відповідає дійсності, так як він такого не говорив, сказав лише адресу і що він там проживає з 2005 року
періодично, а не постійно та акт тесть не читав, підписав його не знаючи
дійсний зміст запису сказаного ним.

Крім того, вважає, що в порушення норм житлового законодавства (п.28 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР, затверджених
Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 10984
року №470 з послідуючими змінами та доповненнями,
внесеними постановами Кабінету Міністрів України, він не був запрошений на засідання виконкому, де було прийнято
зазначене рішення та не був належним чином повідомлений про зняття його з
квартирного обліку та правові підстави такого рішення.
Тому вважає, що рішення відповідача є незаконним і порушує його
конституційне право на житло.

Прохає частково скасувати рішення виконавчого комітету Царичанської селишної ради Царичанського району Дніпропетровської
області від 15 лютого 2006 року за № 22 „Про розгляд
протоколу житлової комісії при Царичанській селищній раді" в частині затвердження протоколу житлової комісії №2
від 14.02.2006 року щодо виключення його (позивача
ОСОБА_1) із списків на першочергове отримання житла, як
таке, що не відповідає вимогам чинного закону, зобов'язавши виконком Царичанської селищної ради поновити його в списку
осіб на першочергове отримання житла.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснивши що він, як офіцер звільнений зі
Збройних Сил України у відставку за станом здоров'я, в
зв'язку з чим перебуває на військовому обліку в Царичанському об'єднаному військовому комісаріаті і жодного разу нікуди з обліку не знімався, отримує особисто пенсію в
Царичанському відділенні Ощадбанку і жодного разу пенсію
нікуди не переводив, що підтверджується довідкою
військкомату, ощадною книжкою, і відповідно до п.19 "Положення про пільги для військовослужбовців, військовозобов'язаних,
осіб, звільнених з військової служби у відставку, та їх
сімей", затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 17.02.1981 року №193, яка в свою чергу була ухвалена Постановою Верховної Ради України від 12 вересня 1991
року № 1545-12 "Про порядок тимчасової дії на території
України окремих актів законодавства СРСР" він (позивач ОСОБА_1) має право на першочергове отримання жилої площі, "але
не пізніше як в тримісячний термін з дня прибуття на місце проживання". Будучи військовим пенсіонером,
він відповідно до вимог закону 06 травня
1998 року став у чергу на першочергове отримання житла, облік стосовно чого вівся в Царичанській селищній раді, але й до
даного часу житлом не забезпечений.
Кожного року, згідно чинного законодавства, він поновляв необхідні довідки в обліковій справі в передбачені
законом терміни. Останній раз він
поновлював необхідні довідки у 2005 році і передав їх особисто голові житлової комісії ОСОБА_4 в присутності члена
житлової комісії - ОСОБА_5, таким
чином до 2006 року в його обліковій справі всі документи були у наявності. Але коли в травні 2006 року він
звернувся до теперішнього голови житлової
комісії - ОСОБА_6, то з'ясував, що в його обліковій справі не має жодної необхідної довідки, що він надавав, окрім заяви від 1998 року.
Крім того дізнався, що він виключений з черги на
отримання жилої площі. Вважає, що все це було зроблено навмисно.
Вважає, що на засідання при вирішенні питання
про зняття його з черги на житло, не був запрошений навмисно і в

3

установлений 15-денний термін також не був вчасно письмово повідомлений про зняття з квартирного обліку та правові підстави прийняття такого рішення.

Вказав, що 04.05.1998 року він отримав паспорт у Царичанському РВ УМВС України
в Дніпропетровській області і того ж числа був прописаний по АДРЕСА_1 лютого 2004 року зареєстрований по
АДРЕСА_2 і жодного разу нікуди на
постійне місце проживання з реєстрації не знімався.

Також повідомив, що його тесть - ОСОБА_3, який підписував зазначений Акт обстеження житлових умов, являється престарілим
пенсіонером, 1928 року народження, тобто йому вже майже 80 років, таким чином
він погано розумів сам візит житлової комісії, а тому не міг відповісти на
поставлені питання. Більш того, ОСОБА_3 підписав зазначений акт, не
прочитавши при цьому його змісту, поклавшись на порядність членів житлової
комісії. Позивач також повідомив, що його теща - ОСОБА_2, яка є власником будинку по АДРЕСА_2 нічого про розмову
з членами житлової комісії не чула і ніяких протоколів не підписувала.

До того ж вважає, що житлова комісія порушила також і вимоги ст.25
"Правил обліку громадян , які потребують
поліпшення житлових умов..." , зхгідно якої виконкоми щороку в період з 01
жовтня по 31 грудня проводять перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку, тоді як його (позивача) викликала листом, надісланим в м.Суми 01.02.2006 року, в
той час як в жодному законі не зазначено, що громадянин не пройшовший
перереєстрацію виключається з черги на житло.

Прохає позовні вимоги задоволити повністю, скасувати рішення виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпропетровської
області від 15 лютого 2006 року № 22, в частині виключення
його із списків на першочергове отримання житла та зобов'язати виконавчий комітет Царичанської селищної ради поновити
його в списку осіб на першочергове отримання житла.

Представник відповідача - виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпропетровської області позов не визнав взагалі та
пояснив, що кожний рік з 31 жовтня по 31 грудня громадяни повинні звертатися до
житлової комісії з поновленими документами, але
добровільно це не відбувається, таким чином проводиться перереєстрація. Позивачу направлялись листи із запрошенням
прийти на перереєстрацію, але він не
з'явився. 18 січня 2006 року житловою комісією Царичанської селищної ради було здійснено виїзд за адресою - АДРЕСА_2 з метою перевірки житлових умов позивача та з'ясування
причини його неявки на перереєстрацію. В
результаті зазначеного обстеження було складено Акт,
в якому було зроблено запис про те, що зі слів присутніх при обстеженні ОСОБА_3 і ОСОБА_2, позивач разом з сім'єю проживає з травня 2005
року в АДРЕСА_3. Тому, вважає, що підстави для виключення позивача з
черги на отримання житла були, оскільки він не проживав за місцем своєї реєстрації в смт. Царичанка більше 6-ти
місяців, тому рішення виконавчого комітету
Царичанської селищної ради від 15 лютого 2006 року за № 22 є
законним.

Вислухавши позивача ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_7, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9- тещі та тестя позивача, свідків
ОСОБА_10-члена житлової комісії

4

Царичанської селищної ради, ОСОБА_6
- голови житлової комісії, ОСОБА_11-
секретаря житлової комісії вивчивши надані
матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є майором запасу, оскільки у
1997 році був звільнений із Збройних Сил України за станом здоров'я та з 12 грудня 1997 року перебуває на військовому обліку в
Царичанському об'єднаному районному військовому комісаріаті і отримує пенсію за
вислугою років (довідка Царичанського об'єднаного районного військового комісаріату від 08.08.2006 року за № 231 - а.с.58). З 06
травня 1998 року він перебував у списку на першочергове
отримання житла, згідно ст.45 ЖК України, але в червні
2006 року дізнався, що за рішенням виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпропетровської області від 15 лютого 2006
року за № 22 його було знято з
квартирного обліку на тій підставі, що він не з'явився на перереєстрацію, виїхавши на постійне місце
проживання в іншу місцевість на підставі
ст.40 ч.2 ЖК України. Крім цього житловою комісією Царичанської селищної ради 18 січня 2006 року було складено
Акт обстеження житлових умов заявника,
відповідно до якого зазначено, що він взагалі не проживає за місцем своєї реєстрації по АДРЕСА_2 (дім тещі - ОСОБА_2), а нібито виїхав у АДРЕСА_3.

Проте, в дійсності як з достовірністю встановлено в
судовому засіданні, що

позивач ОСОБА_1 зареєстрований і постійно мешкає в
смт. Царичанка за

вказаною адресою - АДРЕСА_2, перебуває па
військовому обліку в

Царичанському
об'єднаному районному
військовому комісаріаті, що

підтверджується відповідними
довідками Царичанського РВ УМВС України в Дніпропетровській області, військкомату та домовою книгою (а.с. 10-12,
13,60). Крім того, весь цей час він особисто
отримує пенсію в Царичанському відділені Ощадбанку
України, що підтверджується копією його ощадної книжки(а.с.62). В місто Суми він їздив лише періодично, на роботу по найму
у людей, оскільки постійної роботи в смт. Царичанка він не мав.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 вдійсності в порушення норм житлового законодавства, не
був запрошений на засідання виконкому, де було
прийнято зазначене рішення виконкому, оскільки в
матеріалах справи мається лише єдине повідомлення про отримання ОСОБА_1 поштової кореспонденції невідомого змісту,
надісланої йому Царичанського селищною радою, про що
не заперечує і сам позивач в м.Суми, але жодного підтверджуючого документу про
виклик позивача на засідання в селищну раду,
направленого за місцем його реєстрації постійного проживання, а саме вАДРЕСА_2
немає, як і самого підтверджуючого відповідного листа чи його копії з текстом про запрошення позивача ОСОБА_1 саме на засідання селищної ради про розгляд питання про розподіл
житла та виключення його зі списку осіб, які потребують поліпшення житлових
умов, та підтверджуючого документу про
належне повідомлення про виключення ОСОБА_1 із списку потребуючих поліпшення житлових умов у відповідності зі
ст.404.2 ЖК України сторонами суду
так і не було надано. І сам представник відповідача повідомив, що
ОСОБА_1 був запрошений до селищної ради на перереєстрацію,
а не на засідання житлової комісії чи засідання виконкому селищної ради, що підтвердили і свідок ОСОБА_11 та
свідок ОСОБА_6, які пояснили, що
вдійсності ОСОБА_1 не надав всі необхідні документи для

5

перереєстрації в 2006 році до житлової комісії, зокрема не надав нову
довідку з БТІ, що в сукупності дає суду
підстави вважати, що позивач належним чином про виклик його на засідання як житлової комісії так і засідання виконкому по
розгляду питання відносно ОСОБА_1 про
виключення із списків на отримання житла повідомлений
не був, а був лише вподальшому повідомлений про зняття його з квартирного обліку та правові підстави такого рішення,
але з порушенням встановленого законом 15-денного терміну,
як того вимагає ст.26 «Правил обліку громадян, які
потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР», від 11.12.1984р. №470 із змінами та доповненнями від
09.11.1995 р. №897, лише після його особистого звернення до селищної ради листом
від 18.07.2006 року вих.№403-27 (а.с.26).

Згідно ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно
залишати територію України, за винятком обмежень, які
встановлюються законом, тоді як судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
ніяких обмежень не мав.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України
гарантується свобода пересування та вільний вибір місця
проживання на її території. Реєстрація місця проживання чи місця перебування
особи або її відсутність не можуть бути умовою
реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх
обмеження.

Місце проживання, згідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» -
адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців на рік, а менше шести
місяців на рік - місце перебування.

Відповідно до ст.6 вказаного Закону громадяни зобов'язані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати
місце проживання. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7
днів на підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання особи, рішення суду, свідоцтва
про смерть.

Згідно ст.8 Закону реєстрація місця перебування здійснюється за заявою особи,
яка зобов'язана подати її протягом 7 днів після прибуття в місце перебування. При реєстрації місця перебування
особи інформація про неї повідомляється
до органу реєстрації за місцем проживання особи.

Проте, позивач ОСОБА_1 постійного місця проживання не залишав більше ніж на шість місяців, а про реєстрацію його місця
перебування в м.Суми він в органи реєстрації із відповідною
заявою не звертався, про що стверджує як сам позивач ОСОБА_1 та що підтверджується довідкою із Царичанського РВ УМВС
України в Дніпропетровській області, оскільки виїздив на короткий час тимчасово
та в зв'язку з короткочасною роботою по найму,
оскільки в місці постійного проживання в смт.Царичанка не було
роботи. Але, вдійсності мав намір знову повернутись до свого постійного
місця проживання в АДРЕСА_2 по місцю своєї реєстрації,
де залишились проживати батьки його дружини, і вдійсності й повернувся
незабаром де проживає й до даного часу,

6

постійно залишається зареєстрованим
на обліку в Царичанському військкоматі і постійно
особисто отримує пенсію в Царичанському відділенні Ощадбанку, що підтверджує ті
обставини, що позивач ОСОБА_1 на постійне місце проживання до іншого
населеного пункту не виїздив.

Згідно ст.39 ЖК України громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем проживання - виконкомом
районної, селищної ради за участю громадської
комісії з житлових питань, створюваної при виконкомі.

Відповідно до п. 19 «Положення про пільги військовослужбовців, військовозобов'язаних, осіб, звільнених з військової
служби у відставку, та їх сімей», затверджених Постановою Ради
міністрів СРСР від 17.02.1981 р. № 193 військовослужбовці,
прапорщики, мічмани, та особи офіцерського складу, звільнені у запас, чи у відставку за станом здоров»я та віком
забезпечуються виконкомами місцевих Рад жилою
площею в першу чергу, але не пізніше як в тримісячний термін з дня прибуття на місце проживання. Проте, позивач
ОСОБА_1 житлом в установлений законом
термін не був забезпечений.

Згідно ст.4 Листа Верховного Суду України від 26.05.2001 року «Правові
позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових прав (Житлове
право)" зазначено, що відповідно до
Постанови Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства
Союзу РСР» на території України застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством
України (до прийняття відповідних актів останнього), за умови, що вони не
суперечать Конституції і законам України.

Відповідно до ч.2 п. 2 ст.40 ЖК України громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку виїзду на
постійне місце проживання до іншого населеного пункту.

Про зняття з обліку, згідно ч.5 ст.40 ЖК України, потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у
письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.

Відповідно до ст.2 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР», від 11.12.1984р. №470 із
змінами та доповненнями від 09.11.1995 р. №897 жилі приміщення надаються
громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, постійно проживають у даному населеному пункті, як правило, у вигляді окремої
квартири на сім»ю.

Відповідно до ст. 25 цих Правил виконкоми щороку в період з 01 жовтня по 31
грудня проводять перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку.

Відповідно до ст.26 цих Правил громадяни знімаються з квартирного обліку у випадку виїзду на постійне місце проживання до
іншого населеного

7

пункту.

Згідно до ст.28
цих Правил при розгляді питання про зняття з квартирного
обліку та виключення із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень на
засідання відповідних органів
запрошуються заінтересовані особи. Про зняття з обліку (виключення із списку) громадяни у 15-денннй строк
повідомляються у письмовій формі з указаниям підстав зняття з обліку (виключення
із списку).

Проте, житловою комісією та виконкомом Царичанської селищної ради в
порушення вимог ст.40 ч.5 ЖК України, ,ст.ст. 26, 28 «Правил обліку громадян,
які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР», від 11.12.1984р. №470 із змінами та доповненнями від
09.11.1995 р. №897 при розгляді питання про зняття позивача
ОСОБА_1 з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які
користуються правом першочергового одержання жилого приміщення позивач ОСОБА_1
запрошений не був, оскільки належних доказів, крім
поштового повідомлення про вручення листа невідомого змісту немає, як і відсутні належні докази про належне
повідомлення позивача у письмовій формі про зняття його з
обліку з указаниям підстав зняття з обліку (виключення із списку), так як суду надано лише такий
лист та витяг з журналу обліку вихідної кореспонденції, але
відомостей, підтверджуючих отримання позивачем
ОСОБА_1 цього письмового повідомлення у 15-денний строк з дня прийняття такого рішення, як того вимагає закон,
відповідачем надано не було, оскільки на думку суду їх взагалі не існує.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.04.2005 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування
судами Житлового кодексу України», а саме в ст.11
зазначено, що відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає
право користування жилим приміщенням з дня вибуття,
незалежно від пред'явлення позову про це. Разом з тим належить
враховувати, що згідно п.5 ст.71 ЖК (в редакції
Закону від 18 грудня 1991 р. інваліди, влаштовані в будинки-інтернати або інші установи соціальної допомоги, мають право на
збереження за ними жилої площі протягом 12 місяців. (Абзац
перший пункту 11 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 13 від 25.12.92).

На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать
про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в
інший населений пункт, укладення трудового договору на
невизначений строк тощо).

Проте, зазначених даних, які б стверджували вибуття позивача на постійне
місце проживання в іншу місцевість в судовому засіданні здобуто не було. Навіть
свідок ОСОБА_3- тесть позивача, який підписав акт
обстеження побутових умов (а.с. 9), що нібито з його слів ОСОБА_1 проживав в
м.Суми АДРЕСА_3 (із зазначенням мобільного
телефону) з травня 2006 року, в
судовому засіданні такі свої пояснення не підтвердив і навпаки спростував, оскільки такий запис не відповідав дійсності,
пояснивши, що члени комісії не роз'яснили
йому дійсну мету їх візиту до них, він навіть підписав якийсь акт, але не читав його змісту, довіряючи членам комісії,
так як сам вже похилого віку. Хоча дійсно повідомляв членам комісії, що
на даний час його зять ОСОБА_1

8

знаходився в м.Суми, куди він поїхав на деякий час, назвавши вказану адресу
та номер мобільного телефону, але незабаром зять
знову повинен був повернутись і повернувся на місце свого
постійного проживання. Про виклик на засідання житлової комісії про зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 ні свідкам ОСОБА_3 і ОСОБА_12, ні іншим шляхом члени комісії
позивачу не повідомляли, що підтвердили і самі члени комісії,
допитані в судовому засіданні - свідки ОСОБА_6- голова житлової комісії, ОСОБА_10-
член житлової комісії, та ОСОБА_13-еекретар житлової комісії.

Крім цього, власниця цього домоволодіння теща позивача- свідок ОСОБА_2, яка була присутня при складанні цього акту, пояснила
суду, що теж не говорила комісії, що зять ОСОБА_1
саме виїхав на інше місце проживання в м.Суми, а лише
поїхав на короткий час, і незабаром повернувся знову із сімєю додому в
смт.Царичанка. Також, в акті зазначено, що цей запис вчинено «зі слів домогосподарів», тоді як домогосподарка ОСОБА_2 цього акту не підписувала і його їй для підпису члени комісії взагалі не надавали, хоча не позбавлені
були такої можливості.

А також, в судовому засіданні встановлено, що після надання номеру мобільного телефону позивача ОСОБА_1 членами комісії не
було здійснено вподальшому взагалі ніяких спроб для
зв»язку з позивачем по вказаному телефону, як не були навіть опитані інші родичі ОСОБА_1, так як в його дружини є ще
брат, який теж проживає в цьому ж населеному пункті - в
смт.Царичанка, та з яким ОСОБА_1 регулярно спілкувався по
телефону і який теж міг сповістити позивача про запрошення на засідання житлової комісії та засідання виконкому
селищної ради для вияснення даного питання.
Проте відповідачем ніяких заходів до цього вжито не було.

Відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної
особи є житловий будинок, квартира, інше
приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому
фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Фізична особа може мати кілька місць
проживання.

Тому, на думку суду, тимчасове періодичне проживання позивача ОСОБА_1 не за місцем своєї реєстрації - в АДРЕСА_3 у знайомих, тобто в іншому населеному пункті, в зв'язку з
періодичною роботою його по найму в людей, так як
постійної роботи по місцю постійного проживання не мав, не
суперечить вимогам ст.ст.3,6,8 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в
Україні». Таким чином, об'єктивних
доказів щодо підтвердження виїзду позивача ОСОБА_1 на постійне місце проживання в іншу місцевість, в зв'язку з
чим позивач і був виключений із списку
осіб на першочергове отримання житла на підставі ст.40 ч,2 п.2 ЖК України,
в судовому засіданні не здобуто.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 належним чином не був повідомлений і викликаний на засідання комісії при
вирішенні питання про зняття його з квартирного обліку та не був належним чином
письмово повідомлений про виключення його
ізквартирного обліку в установлений законом термін, згідно чинного житлового законодавства, тобто комісією не був

9

дотриманий порядок зняття з
квартирного обліку, в зв'язку з чим рішення виконкому в цій частині слід скасувати, оскільки являється незаконним та необгрунтованим, а також слід зобов'язати виконком
Царичанської селищної ради відновити позивача ОСОБА_1 в черзі на отримання житла.

Судові витрати, відповідно до ст.94 ч.1 КАСУ слід стягнути з місцевого бюджету Царичанської селищної ради Дніпропетровської
області на користь позивача ОСОБА_1, сплачені ним при
подачі позовної заяви до суду 08 серпня 2006 року в
розмірі 03грн.40коп. на р/ рахунок місцевого бюджету Царичанської селищної ради №0354 МФО 805012, що підтверджується квитанцією№1/1 від
08.08.2006 року (а.с.16).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163, 167,186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Частково скасувати рішення виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпропетровської області від 15 лютого 2006 року
№22 „Про розгляд протоколу житлової комісії при Царичанській селищній
раді" в частині затвердження протоколу житлової комісії №2 від 14.02.2006
року щодо виключення ОСОБА_1, в зв'язку з
виїздом на постійне місце проживання
до іншого населеного пункту, згідно ст.40 ч.2 п.2 ЖК України, із списків
на першочергове отримання житла.

Зобов'язати виконком Царичанської селищної ради поновити ОСОБА_1 в списку осіб на першочергове отримання житла.

Стягнути з
Царичанської селищної ради Дніпропетровської області (місцевий бюджет Царичанської селищної ради р/р №0354 МФО 805012) на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати 03грн.40коп.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана протягом
10 днів з дня проголошення постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.