Справа № К-5281/07
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2008-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
червня 2008 року м. Київ

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду
України у складі :

Суддів: Бутенка В. І.,

Лиски Т. О. (доповідач),

Панченка О. І.,

Сороки М. О.,

Штульмана І. В.,

провівши
в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи
за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність судді Апеляційного суду Одеської області
Ісаєвої Н. В., касаційне провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу судді Березанського районного суду Миколаївської області від 26
жовтня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 23
грудня 2004 року, -

В С
Т А Н
О В И
Л А:

У липні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність
судді Апеляційного суду Одеської області Ісаєвої Н. В.

Ухвалою судді Березанського районного суду Миколаївської області від 26
жовтня 2004 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської
області від 23 грудня 2004 року, у прийнятті скарги відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся з
касаційною скаргою до Верховного Суду України, який передав її в порядку,
визначеному п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України для вирішення до Вищого адміністративного суду України.

У касаційній скарзі на ухвалу судді Березанського районного суду
Миколаївської області від 26 жовтня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду
Миколаївської області від 23 грудня 2004 року ОСОБА_1 ставить питання про
скасування судових рішень в зв'язку з неправильним застосуванням норм
процесуального права, та направлення справи для розгляду по суті до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Оскаржувані ухвали постановлені до набрання чинності Кодексом
адміністративного судочинства України, а тому суд касаційної інстанції
перевіряє додержання норм матеріального і процесуального права, що діяли під
час їх постановлення.

Відмовляючи у прийнятті скарги на підставі п. 1 ст. 136 ЦПК України 1963
року, суддя обґрунтовано виходив з того, що скарга не підлягає розгляду в
судах, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивач, звертаючись до
суду, просив визнати неправомірною бездіяльність судді щодо нерозгляду його
клопотань.

Згідно з ст. ст. 126, 129 Конституції України судді при здійснені
правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Вплив на них у будь-який
спосіб забороняється. Рішення суду і відповідно дії чи бездіяльність суддів у
питаннях здійснення правосуддя оскаржуються лише в порядку, визначеному
законодавством про судочинство.

Зі змісту наведених положень вбачається, що рішення суду і відповідно дії
або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя (пов'язані з
визначенням підвідомчості спорів, підготовкою, розглядом справ у судових
інстанціях, зверненням рішення до виконання) можуть оскаржуватися у
встановленому законом апеляційному та касаційному порядку, а не шляхом їх
оскарження до суду першої інстанції, оскільки це порушувало б конституційний
принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи незалежним
судом.

Таким чином, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може
бути відповідачем або іншою особою, яка бере участь у справі. Це можливо лише у
випадках, коли суд (суддя) виступає як звичайна установа (особа), а не як орган
(особа), що здійснює правосуддя. Заяви та скарги, спрямовані на притягнення
суду (судді) як відповідача, не підлягають розгляду в суді, оскільки законом
передбаченні інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при
здійсненні правосуддя.

За таких обставин, суддя постановив законну ухвалу від 26 жовтня 2004 року,
якою відмовив у прийнятті скарги.

Суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що дана ухвала
відповідає вимогам процесуального закону і обґрунтовано залишив її без змін.

Відповідно до ч.3
ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу
слід відхилити, оскільки ухвали судів першої та апеляційної інстанцій
постановлені з додержанням норм процесуального
права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись ст.ст.
2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного
судочинства України, колегія
суддів ,-

У Х В
А Л И
Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу судді Березанського районного
суду Миколаївської області від 26 жовтня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду
Миколаївської області від 23 грудня 2004 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст.. 237 КАС України.

Судді :

В.
І. Бутенко

Т.
О. Лиска

О.
І. Панченко

М.
О. Сорока

І.
В. Штульман