Справа № к-5195/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за касаційною
скаргою ОСОБА_1, ЗОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від
25 травня 2005 року у справі за скаргою ОСОБА_1, ЗОСОБА_2 на
бездіяльність голови правління Товариства з обмеженою відповідальністю
"Бахмацька житлово-експлуатаційна контора", -

встановила:

В березні 2005 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 звернули­ся до суду із зазначеною скаргою, в якій просили визнати
неправомірною бездіяльність голови правління Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бахмацька житлово-експлуатаційна контора" (надалі
- ТОВ "Бахмацька ЖЕК", суб'єкт оскарження) Дзюби М.І. щодо
нерозгляду їх заяви від 16.04.2004 року та зобов'язання надати відповідь по
суті заяви.

В обґрунтування скарги заявники
вказували, що 13.01.2003 року ними була приватизована квартира АДРЕСА_1.

16.04.2004 року рекомендованим
листом із повідомленням про вру­чення за №607 вони направили суб'єкту
оскарження заяву, в якій повідомляли про їх бажання розірвати договір "Про
участь у витратах на утри­мання будинку і прибудинкової території" через
невиконання ЖЕК своїх зобов'язань за вказаним договором щодо утримання будинку.

Після сплину місячного строку та не
отримавши відповіді на своє звернення заявники вважали договір розірваним і
починаючи з травня 2004 року припинили його оплату.

Проте у березні 2005 року суб'єктом
оскарження до заявників було пред'явлено позов про стягнення заборгованості за
послуги по утриманню будинку та прибудинкової території відповідно до діючого
договору.

Ухвалою Бахмацького районного суду
від 05 квітня 2005 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області від 25 травня 2005 року, скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було
залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду,
визначеного ст. 2485 ЦПК України 1963 року.

Не погоджуючись із ухвалою
апеляційної судової інстанції, ОСОБА_1 й
ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду України з касаційною скаргою в порядку
визначеному ЦПК України 1963 року в якій, посилаючись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи, просили не змінюючи резолютивну
частину вказаної ухвалу, виключити з її мотивувальної частини висновок суду про
необґрунтованість доводів заявників щодо порушення їх права на своєчасне
отримання відповіді від суб'єкта оскарження.

Листом Верховного Суду України від
04.10.2005 р. на підставі п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України зазначену касаційну скаргу зі справою
було передано до Вищого адміністративного суду України для вирішення в порядку
касаційного провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши
правильність застосування судами норм процесуального права, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 2485 ЦПК України
(в редакції 1963 року, чинній на момент розгляду скарги) передбачено, що скаргу
може бути подано в суд:

- у двомісячний строк, обчислюваний
з дня, коли осо­бі стало відомо або їй було повинно стати відомо про порушення її
прав, свобод чи законних інтересів;

- у місячний строк з дня одержан­ня
особою письмової відповіді про відмову в задоволенні скарги орга­ном, службовою
особою вищого рівня по відношенню до того органу, посадової, службової особи,
що постановили рішення чи здійснили дії або допустили бездіяльність, або з дня
закінчення місячного строку після подання скарги, якщо особою не було одержано
на неї письмової відповіді.

Пропущений строк для подання скарги
може бути поновлено судом, якщо буде встановлено, що його пропущено з поважних
причин.

Оскільки із заявою до суб'єкта
оскарження скаржники звернулися 16.04.2004 року, то право на звернення до суду
у них виникло одразу після сплину місячного терміну, встановленого Законом
України "Про звернення громадян". Проте скаргу подано лише 28.03.2005
року.

Відтак колегія суддів Вищого адміністративного суду
України погоджується з висновком
судів щодо про­пуску заявниками строку звернення до суду з даною скаргою, перед­баченого
статтею 2485 ЦПК України 1963 року і відсутності поважних причин для
його поновлення.

Щодо вимоги заявників змінити
мотивувальну частину ухвали суду апеляційної інстанції, то підстав для її
задоволення не вбачається, оскільки оскаржуваним судовим рішенням справа по
суті не розглядалася, а тому оцінка щодо обґрунтованості чи необґрунтованості
доводів заявників вказаною ухвалою не надавалась.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС
України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій
не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 224,
230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ЗОСОБА_2
залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від
25 травня 2005 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і
може бути оскаржена за винятковими обставинами лише у випадках, з підстав, у
строки та в порядку, які визначені статтями 235-239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: