Справа № 2а-2484/08/2
Суддя: Яковлєв С.В.
Дата ухвалення: 2008-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

13.10.08

Справа №2а-2484/08/2

Окружний адміністративний суд Автономної Республіки
Крим у складі головуючого судді Яковлєва С.В. , при секретарі Лісецькій Г.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Прокурора Красногвардійського району АР
Крим діючого в інтересах особи ОСОБА_1

до
Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської
районної державної адміністрації в АР Крим

про стягнення 3288,00 грн.

за участю представників:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

від прокурора - Штехбарт Д.В. -
прокурор відділу прокуратури АРК

Суть спору: Прокурор
Красногвардійського району, діючий в інтересах особи ОСОБА_1 звернувся до
Окружного адміністративного суду АР Крим з адміністративним позовом, в якому
просив стягнути з Управління праці та соціального захисту населення
Красногвардійської районної державної адміністрації в АР Крим недоотриману
разову грошову допомогу, як дружині померлого учасника війни за 2006-2008 р.р.
в сумі 3288,00грн.

Вимоги мотивовані тим, що позивач
згідно зі ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» має право на отримання разової грошової допомоги, але
отримав її не в повному обсязі.

Прокурор у судовому засіданні, яке
відбулось 13.10.2008 року, наполягав на позовних вимогах, з підстав, викладених
у позові.

Позивач у судове засідання не
з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, у зв'язку з
неможливістю явки.

Відповідач явку свого представника
у судове засідання не забезпечив, про час та день розгляду справи повідомлений
належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечення на позов суду
не надав.

Прокурор наполягав на розгляді
справи за наявними в ній матеріалами.

Суд, приймаючи до уваги ненадання
відповідачем доказів неможливості участі його представника у судовому засіданні
з поважних причин, відсутність у матеріалах справи його клопотання про
неможливість розгляду справи без участі його представника, відсутність його
заперечень на позов, керуючись ст. 128 КАС України, вважає можливим розглянути справу
на підставі наявних доказів.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши прокурора, дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_1
від 18.01.2002 р. позивач є членом сім'ї
померлого ветерана війни та має право на пільги, встановлені
законодавством України для сімей померлих ветеранів війни.

Ст.19 Конституції України визначає,
що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 15 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5
травня дружинам померлих учасників війни виплачується разова грошова допомога у
розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Щорічну виплату разової грошової
допомоги до 5 травня здійснюють органи
праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через
установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача)
пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи
одержання грошового утримання (ст.17-1
зазначеного Закону).

Відповідно до частини 1 статті 28
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно Законів України «Про
Державний бюджет України на 2006 рік», «Про Державний бюджет України на 2007
рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік», прожитковий мінімум для осіб, які втратили
працездатність станом на 01.05.2006р. затверджений у розмірі 359,00 грн.,
станом на 01.05.2007р. - 406,00 грн., станом на 01.05.2008р. - 481,00 грн.

Матеріали справи свідчать про те,
що відповідач, виконуючи вимоги Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», сплатив позивачу у 2006 році щорічну разову
грошову допомогу до 5 травня в сумі 130,00 грн., у 2007 році - 150,00 грн. та у
2008 році- 170,00 грн., що підтверджує довідка відповідача № 2023/05-4 від
29.07.2008 року (а.с. 5).

У порядку, передбаченому ст.71 КАС
України, відповідачем по справі не надані докази ані правомірності
перерахування позивачу у 2006-2008 р.р. 450,00 грн., ані сплати йому у
зазначений період у повному обсязі щорічної разової грошової допомоги до 5
травня у розмірі, передбаченому ст.15 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту».

За таких умов суд приходить до
висновку, що прокурором, з урахуванням вимог ст.15 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі розміру
мінімальної пенсії за віком, який визначений відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та проведених
відповідачем виплат вірно зроблений розрахунок заборгованості у сумі
3288,00грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 КАС
України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права,
відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд
застосовує принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду
з прав людини.

Відповідно до статті 9 КАС України
суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого
органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на
підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода
на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Ст. 1 Конституції України Україна
проголошена демократичною, соціальною, правовою державою. У ст. 2 Конституції
України визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і
свободи та їх гарантії визначають зміст та спрямованість діяльності держави, а
їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави. Відповідно до ст.
21 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.
Утверджуючи та забезпечуючи права і
свободи громадян, держава окремими законами Украйни, до яких відноситься і
Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою
конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення
цього права, а тому відповідно до ч.2 ст.6, ч.2 ст. 19, ч.1 ст. 68 Конституції
України вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися
органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами.
Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить
громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що
закономірно призводить до порушення засад соціальної правової держави.

Зазначені вимоги до держави
викладені і у ст.12 Європейської соціальної хартії (переглянутої), вчиненої
03.05.1996 р. у м. Страсбурзі, яка підписана від імені України 07.05.1999 р. у
м. Страсбурзі, ратифікованої Законом України від 14.09.2006 р. № 137-V,
відповідно до якої держава зобов'язана підтримувати функціонування системи
соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її
поступового посилення.

В силу викладеного, суд вважає, що
нездійснення відповідачем у повному обсязі щорічної разової грошової допомоги
до 5 травня за 2007 р. є порушенням зазначених вище положень Конституції
України, в наслідок чого права позивача мають бути поновлені.

Реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних
на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного
законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
Так, у справі «Кечко проти України» Європейський Суд з прав людини констатував,
що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи
державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань.

Таким чином, невиконання або
неналежне виконання законів, якими передбачено певні соціальні гарантії, через
відсутність коштів для їх виплати не є підставою для виправдання дискримінуючої
невиплати позивачу разової грошової допомоги, як дружині померлого учасника
війни до Дня Перемоги.

За таких обставин, приймаючи до
уваги те, що під час розгляду справи знайшло підтвердження передбачене Законом
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» право
позивача на отримання щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня, несплата її відповідачем за вказаний період в
розмірах, встановлених Законом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному обсязі.

За згодою прокурора у судовому
засіданні, яке відбулось 13.10.2008 року, оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Постанова оформлена та підписана
20.10.2008 року.

Керуючись ст.ст. 98, 160-163, 167
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення Красногвардійської районної державної
адміністрації в АР Крим (97000, АР Крим, Красногвардійський район, смт.
Красногвардійське, вул. Енгельса, 3, банківські реквізити невідомі) на користь
ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., АДРЕСА_1) 3288,00 грн. щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня, як дружині померлого учасника війни, за 2006-2008 р.р.

Зазначена постанова може бути
оскаржена до Севастопольського апеляційного адміністративного суду через
Окружний адміністративний суд України шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження (апеляційної скарги) в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова
набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі
складання постанови у повному обсязі,
відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня
складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження , апеляційна скарга
не подана, постанова вступає в законну силу
через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Окружного

адміністративного суду

Автономної Республіки Крим Яковлєв С.В.