Справа № 22а-13/2007
Суддя: Рищук П.К.
Дата ухвалення: 2007-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2007 року м. Хмельницький

Колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

у складі: Рищука П.К. (головуючий), Заїки
В.М., Баса О.Г.

при секретарі: Ващук О.В. з участю :

ОСОБА_1, представника ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1на постанову Старокостянтинівського
районного суду від 18 жовтня 2006 року адміністративну справу № 22а-13 за
позовом ОСОБА_1до військової частини А-2502 м.Старокостянтинова і Міністерства
оборони України про стягнення заборгованості по виплаті надбавки за вислугу
років та визнання дій неправомірними при нарахуванні та виплаті надбавки за
безперервну військову службу.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів

встановила:

Звертаючись в
суд з позовом ОСОБА_1 зазначав, що з 28.05. 1983 р. по 12.10.2005 р. він
проходив службу в Збройних Силах України. З травня 2003 р. по день звільнення
позивачу була виплачена надбавка за безперервну військову службу у меншому
розмірі, ніж передбачено Указом Президента України №389 від 05.05.2003 року
„Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства Внутрішніх
Справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та
Управління державної охорони України за безперервну службу".

Тому ОСОБА_1
просив суд стягнути з військової частини А-2502 10119 грн. 80 коп. надбавки за
вислугу років.

Ухвалою судді
Старокостянтинівського районного суду від 7 лютого 2006 р. притягнуто до участі
у справі у якості відповідача Міністерство оборони України.

Постановою
Старокостянтинівського районного суду від 18 жовтня 2006 р. відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини А-2502, Міністерства оборони

2

України про стягнення заборгованості по виплаті надбавки
за вислугу років та визнання дій неправомірними при нарахуванні та виплаті
надбавки за безперервну військову службу.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 з постановою суду не згідний, просить її скасувати та
постановити нове рішення, яким задовольнити позов. Зазначається, що при
винесенні постанови суд не врахував положення Указу Президента України № 389
від 05.05.2003 року та Інструкції про
порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в
Збройних Силах України в частині визначення розміру надбавок. Крім того, судом
не взято до уваги, що Міністру оборони не надані повноваження щодо зміни
розміру надбавок.

В засіданні
апеляційного суду ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній
підстав.

Представники в/ч А-2502 та Міністерства
оборони України апеляційну скаргу не визнали, постанову суду вважають законною
та обгрунтованою.

Суд вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено,
що з 28 травня 1983 р. по 12 жовтня 2005 р. позивач проходив військову службу в
Збройних Силах України.

Згідно даних
довідки військової частини А-2502 № 613 від 09.11.2005 р. за період з травня
2003 року по день звільнення ОСОБА_1 була виплачена надбавка за безперервну
військову службу в розмірі 4845 грн. 98 коп.

Вказані обставини підтверджується матеріалами справи.

Доводи
апеляційної скарги спростовуються наступними обставинами.

Відповідно до
ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Указом
Президента України № 389 від 05.05.2003 р. „Про надбавки військовослужбовцям
Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації
прикордонної служби України та Управління державної охорони України за
безперервну службу" надано право Міністру оборони України встановлювати
військовослужбовцям Збройних Силах України щомісячні надбавки за безперервну
військову службу в Збройних силах України у відсотках до грошового забезпечення
залежно від стажу служби.

Відповідно до
вищезазначеного Указу наказом Міністра оборони України 26.05.2003 р. було затверджено Інструкцію про порядок і умови
виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних
Силах України, якою передбачено, що розміри щомісячної надбавки за безперервну
службу в Збройних Силах України щорічно встановлюється в залежності від
наявного грошового забезпечення за рішенням Міністра оборони України.

Давши належну
оцінку зібраним по справі доказам суд першої інстанції прийшов до правильного
висновку про обов'язковість рішень Міністра оборони України щодо визначення
розміру надбавок за безперервну військову службу та обґрунтовано відмовив у
задоволенні позовних вимог.

Постанова суду
ґрунтується на повно, всебічно досліджених обставинах справи, постановлена з
дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для її
скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

3

Керуючись ст. ст. 195, 198, 200, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
судців

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення.

Постанову Старокостянтинівського районного суду від 18 жовтня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена
до Вищого Адміністративного Суду України протягом
одного місяця після набрання нею законної сили.

Головуюча у першій інстанції - Завадська О.П. Справа № 22а -13

Доповідач - Рищук П.К. Категорія № 26