Справа № 22-а-2304/2008
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2008-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
суддя Князєв В.Б.
суддя Григоров А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2008 року

№ 22-а-2304/08

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Мельнікова Л.В.

Суддів - Григоров А.М., Сіренко О.І.

при
секретарі Холодна Д.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського районного суду м.
Суми від 18 грудня 2007 року по справі № 2а-493/07

за позовом ОСОБА_1

до Прокуратури
Сумської області

про визнання
незаконним наказу, внесення змін до
трудової книжки, стягнення грошової допомоги,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1,
звернувся до суду з позовом до прокуратури Сумської області про визнання
незаконним наказу, внесення змін до трудової книжки, стягнення грошової допомоги.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 18
грудня 2007 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 до прокуратури Сумської області про визнання незаконним наказу,
внесення змін до трудової книжки,
стягнення грошової допомоги відмовлено у
зв'язку з пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

Позивач, ОСОБА_1, із вказаною постановою не погоджується,
подав апеляційну скаргу, вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для справи, недоведені обставини, що мають
значення для справи, які суд вважає встановленими, висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи, порушені норми процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1, просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 18
грудня 2007 р. по справі №2-а-493/07, як незаконну і необґрунтовану та
постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, викладені у
позовній та додатковій заявах.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом першої інстанції було встановлено та підтверджено у
суді апеляційної інстанції наступне.

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, який
мотивує тим, що він з 07 серпня 1956
року і по 08 червня 2007 року працював в органах прокуратури. Трудовий стаж
склав 54 роки 22 дні. Звільнився за вислугою років та за станом здоров'я. Наказом
Генерального прокурора УРСР від 04.10.1976 року був призначений на посаду
заступника прокурора Сумської області. У зв'язку з тяжкою хворобою, погіршенням
стану здоров'я, 29.04.1994 року позивач був звільнений з посади наказом
Генерального прокурора України у зв'язку із виходом на пенсію. На підставі
попередньої домовленості з керівництвом прокуратури Сумської області та
покращенням стану здоров'я з 14.12.1994 року позивач продовжив працювати в
органах прокуратури на посадах прокурора та старшого прокурора відділів
облапарату і звільнений за власним бажанням 08.06.2007 року. Відповідно до ст.
50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції від 12.07.2001 року,
прокурорам і слідчим у разі виходу на пенсію за вислугою років чи по
інвалідності виплачується грошова допомога без сплати податку у розмірі
місячного заробітку, з якого обчислена пенсія за кожен повний рік роботи
прокурором чи слідчим прокуратури. Дана грошова допомога виплачується незалежно
від часу виходу на пенсію за умови наявності у них стажу роботи. Оскільки право
на отримання грошової допомоги наступає після припинення трудової діяльності в
органах прокуратури позивач неодноразово звертався до прокурора Сумської
області та Генеральної прокуратури України про дачу згоди на виплату грошової
допомоги на випадок звільнення з органів прокуратури, але йому було відмовлено
у задоволенні даного клопотання, мотивуючи тим, що дія даної статті поширюється
лише на осіб, які вийшли на пенсію після набрання чинності Закону України
"Про прокуратуру" в редакції від 12.07.2001 року. З листа Генерального
прокурора позивачу стало відомо, що грошова допомога виплачується також
пенсіонерам з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності змін до
Закону України „Про прокуратуру" була призначена пенсія за вислугою років
за станом здоров'я. Позивач просить стягнути з відповідача суму грошової
допомоги у розмірі 359178 грн., оскільки 07.04.1994 року подав рапорт на
звільнення з посади за станом здоров'я, а не з органів прокуратури, проте
наказом Генерального прокурора України від 29.04.1994 року його було звільнено
за власним бажанням в зв'язку із виходом на пенсію за вислугою років, просить
внести зміни до трудової книжки та стягнути з прокуратури Сумської області
грошову допомогу в сумі 359178 грн. за 50 років роботи.

Встановлено, що позивач працював у прокуратурі Сумської
області з 07.08.1956 року. 11.05.1994 р. ОСОБА_1 було звільнено за власним
бажанням в зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років відповідно до ст. 38
КЗпП України (а.с. 15-17).

Дане звільнення позивача в зв'язку із виходом на пенсію
за наказом Генерального прокурора України від 29.04.1994 року (а.с.23) було
здійснено згідно його рапорту 07.04.1994 року, в якому він у зв'язку із
наявністю стажу достатнього для призначення пенсії станом здоров'я, прохав
звільнити його від займаної посади з 10.05.1994 року (а.с.20 ), та подання
прокурора Сумської області (а.с.22).

Наказом прокурора Сумської області від 10 травня 1994
року № 107 ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади та з органів прокуратури у
зв'язку із виходом на пенсію 1 травня 1994 року на підставі його ж рапорту та
наказу Генерального прокурора У країн (а.с.26).

Відповідно до довідки Управління Пенсійного фонду України
в Ковпаківському районі м. Сум (а.с.27) від 22.12.2006 року гр. ОСОБА_1
знаходиться на обліку в даному управлінні з 12.05.1994 року
як одержувач пенсії
за вислугу років
згідно Закону України «Про прокуратуру», розмір якої на
день призначення становив 24,16 грн.

14.12.1994 року позивача було знову прийнято на роботу до
прокуратури Сумської області (а.с.18, 29) на підставі його заяви від 14.12.1994
року з проханням прийнято його на роботу до прокуратуру Сумської області на
вакантну посаду строком на 1 рік (а.с.28).

11 листопада 1996 року на підставі рапорту ОСОБА_1 було
призначено на посаду прокурора кримінально-судового відділу прокуратури області
на один рік до 11 листопада 1997 року (а.с. 18, 31, 32). 11.11.1997 року
позивача звільнено з відповідної посади та з органів прокуратури у зв'язку із
закінченням строку трудового договору (а.с.34).
12.11.1997 року ОСОБА_1 повторно прийнято на роботу до прокуратури
Сумської області на підставах його заяви та згідно наказу прокурора області від
12.11.1997 року (а.с.33, 35). З 31 серпня року позивача переведено на іншу
посаду до закінчення строку трудової угоди, тобто до 12.11.1998 року (а.с.37).
Дані обставини повністю підтверджуються фотокопією трудової книжки (а.с.
18-19).

31 серпня 1998 року позивач, не погоджуючись із
формулювання наказу № 431 31.08.1998 року про призначення на посаду за
тимчасовою трудовою угодою, подав на ім'я прокурора Сумської області рапорт з
проханням відкоригувати текст наказу (а.с.38).

21.11.2006 року позивач звернувся із клопотанням до
Генерального прокурора України про виплату йому грошової допомоги у зв'язку із
внесенням змін до Закону України «Про прокуратуру» (а.с.45-46) та отримав
відповідь на звернення від 07.12.2006 року (а.с47) відмовою у задоволенні
клопотання.

Позивач звертався із даним клопотанням до Генерального
прокурора неодноразово (а.с.48-49,
51-52, 55-60) та отримував вмотивовану відповідь з відмовою (а.с.50, 53-54,
61).

Відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про внесення
змін і доповнень до Закону України "Про прокуратуру" від 12.07.2001
року, прокурорам і слідчим у разі виходу на пенсію за вислугою років чи по
інвалідності виплачується грошова допомога без сплати податку у розмірі
місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи
прокурорам слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах
прокуратури.

Положення
цієї статті поширюються
також на пенсіонерів
з числа працівників прокуратури, яким до набрання
чинності цим Законом призначена пенсія за віком, вислугу років або за
інвалідністю безпосередньо з прокурорсько-слідчих посад і посад у науково
навчальних закладах, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у
них стажу роботи, передбаченого цією статтею.

Відповідно до ч. 1 ст.100 КАС України, пропущення строку
звернення адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні
адміністративного позов; умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Оскільки позивач мав можливість ознайомитись із наказами
про своє звільнення з роботи в органах прокуратури у будь-який час, крім того,
відповідно до наказу від 10 травня 1994 року його було звільнено із займаної
посади та органів прокуратури (а.с.26), а зміни до Закону України "Про
прокуратуру" щодо виплати грошової допомоги були внесені 12 липня 2001
року, тобто позивач з 12 липня
2001 року знав, що він має право на отримання грошової допомоги, проте за
захистом свого порушеного права до суду до 2007 року не звертався.

За таких обставин, позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої
інстанції та зазначає, що вони відповідають нормам матеріального та
процесуального права, матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, не впливають на правомірність висновків суду першої
інстанції. Таким чином, суд першої
інстанції правомірно прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не
підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, підстави для скасування рішення суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Ковпаківського районного суду м.
Суми від 18 грудня 2007 року по справі №
2а-493/07 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця,
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Повний текст виготовлено та підписано 07 липня 2008 року

Головуючий
Мельнікова Л.В.

Судді
Григоров А.М.

Сіренко О.І.