Справа № 22-а-4401/2007
Суддя: Лунін С.В.
Дата ухвалення: 2007-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня
2007 року колегія судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судці Луніна С.В.

суддів
Кузнецової О.О., Сокола B.C. при секретарі
Урденко Г.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі
апеляційну скаргу першого заступника голови Фонду державного майна України - В.
Петрова на постанову Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 28
лютого 2007 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду
державного майна України та третьої особи - Фонду майна Автономної Республіки
Крим про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Фонду державного майна України та
третьої особи - Фонду майна Автономної Республіки Крим про стягнення
нарахованої, але своєчасно не виплаченої заробітної плати в сумі 9717 грн. 92
коп. І заробітної плати за час затримки розрахунку та відшкодування моральної
шкоди в сумі 10000 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вона працювала
головним спеціалістом представництва Фонду майна Автономної Республіки Крим в
Сімферопольському районі і була звільнена з 25 липня 2006 року на підставі п.1
ст.40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією представництва. При звільненні
розрахунок з нею проведений не був. Їй не виплатили заборгованість по
заробітній платі за період з 1 січня по 25 липня 2006 року в сумі 7196грн. 12
коп., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 1345 грн. 59 коп., вихідну
допомогу в сумі 1176 грн. 21 коп., а всього 9717 грн. 92 коп. У зв'язку з
несвоєчасним розрахунком їй повинні виплатити середню заробітну плату за весь
час затримки. Крім того, у зв'язку з порушенням її права на своєчасне отримання
заробітної плати їй завдано моральної шкоди, тому що вона на протязі року не
мала коштів для існування, не мала можливості відвідувати кіно, театри,
погасити заборгованість за користування комунальними послугами, у зв'язку з чим
у її квартирі була відключена електрика і вона не могла навіть приготувати собі
їжу і подивитися інформаційні програми телебачення. Завдану їй моральну шкоду
вона оцінила в 10000 грн.

Постановою
Залізничного районного суду м. Сімферополя від 28 лютого 2007 року позов
ОСОБА_1 - задоволено. Стягнуто з Фонду державного майна України на користь
ОСОБА_1 заробітну плату в сумі 7196грн. 12 коп., компенсацію за невикористану
відпустку в сумі 1345 грн. 59 коп., вихідну допомогу в сумі 1176 грн. 21 коп.,
а також середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 8287 грн. 58 коп.,
а всього 18005 гр.50 коп. Допущено негайне виконання рішення в частині
стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 1351 грн.97 коп.

На
зазначену постанову суду перший заступник голови Фонду державного майна України
надав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, посилаючись на порушення
вимог матеріального та процесуального права.

№22-а-4401/2007рук
Головуючий у першії

інстанції Адаменко
О.Г.

Доповідач Лунін С.В.

Судова
колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши
доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Ухвалюючи
постанову про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з
обґрунтованості позовних вимог.

З такими
висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони
відповідають фактичним обставинам справи і вимогам закону.

При
розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що представництво Фонду
майна АР Крим в Сімферопольському районі фінансувалося за рахунок коштів
Державного бюджету України. 20.12.2005 року листом за №10-14-20681 Фонд
Державного майна України повідомив про припинення з 1 січня 2006 року
фінансування представництв Фонду майна АР Крим у районах. У зв'язку з цим Фонд
майна АР Крим був вимушений прийняти рішення про ліквідацію ряду представництв,
в тому числі і в Сімферопольському районі, де працювала ОСОБА_1., яка була
звільнена 25 липня 2006 року. При цьому розрахунок з нею проведений не був у
зв'язку з відсутністю у Фонду майна АР Крим власних коштів на фінансування
представництв і припиненням з 1 січня

2006 року фінансування за рахунок
коштів Державного бюджету України. В період з 1

січня по 26 липня 2006 року ОСОБА_1була нарахована заробітна плата в сумі
7196

грн.12 коп., компенсація за невикористану відпустку в сумі 1345 грн.59 коп.
і вихідна

допомога у зв'язку із звільненням на підставі п.1 ст.40 КЗпП України в сумі
1176 грн.21

коп., які не були виплачені при звільненні.

Матеріали
справи свідчать про те, що Державний бюджет на 2006 рік формувався з
урахуванням витрат на утримання представництв Фонду майна АР Крим і дані кошти
були отримані Фондом державного майна України, але за призначенням не
перераховані. Тому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що
позовні вимоги Клімової П.М. до Фонду державного майна України про стягнення
нарахованих але своєчасно невиплачених сум підлягають задоволенню на підставі
ст. ст. 115,116 КЗпП України.

Правова
оцінка, яка дана судом першої інстанції обставинам справи, не суперечить вимогам
процесуального і матеріального права, а доводи апеляційної скарги щодо їх
неправильного застосування є необгрунтованими і не містять правових підстав для
скасування постанови суду.

Згідно
зі статтею 200 КАС України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Виходячи
з наведеного та керуючись статтями 198, 205, 206 КАС України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу першого заступника голови Фонду державного майна України -В. Петрова
відхилити.

Постанову
Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 28 лютого

2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може
бути, оскаржена протягом одного місяця з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого Адміністративного суду України.