Справа № К-5273/06
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2008-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

І
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15
травня 2008 року у м. Києві колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді:
Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Гуріна М.І., Ліпського Д.В.,
Кобилянського М.Г.,

при
секретарі - Шевченко Ю.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в порядку касаційного письмового провадження
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Луганська про перерахунок пенсії, стягнення
заборгованості за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Луганська на рішення Жовтневого районного суду м.
Луганська від 5 березня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області
від 26 травня 2005 року,

в
с т а н о в и л а:

В
березні 2005 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив
забов»язати управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.
Луганська включити надбавку,
передбачену Указом Президента від 20
червня 2002 року для працівників органів Державної податкової служби, в суму
заробітної плати, з якої відповідно до ст.. 37-1 Закону України «Про державну
службу» здійснюється перерахунок пенсії, та провести її перерахунок з 11 лютого
2003 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 5
березня 2005 року позов ОСОБА_1 було
задоволено.

Ухвалою
апеляційного суду Луганської області від 26 травня 2005 року апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська було
відхилено, а рішення Жовтневого
районного суду м. Луганська від 5 березня 2005 року залишено без змін.

Вказуючи
на допущені, на думку управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі
м. Луганська, судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм чинного
процесуального та матеріального законодавства, що призвело до постановлення
неправильних судових рішень, відповідач просить скасувати постановлені судові
рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

Заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами
першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи по суті встановлено, що
ОСОБА_1 працював на посаді начальника управління правового забезпечення
Державної податкової адміністрації в Луганській області та з 20 листопада 2001
року йому була призначена пенсія
державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу».

Постановою Кабінету Міністрів України від 6
серпня 2003 р. N 1207 «Про підвищення посадових окладів працівників апарату
органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» з 1 вересня
2003 року були підвищені на 32 відсотки
посадові оклади працівників податкових органів та відповідно до положень
ст..37-1 Закону України «Про державну службу» управлінням Пенсійного фонду
України у Біляївському районі Одеської області ОСОБА_1 було проведено
перерахунок пенсії.

Пенсія
ОСОБА_1 була перерахована без урахування надбавки
за особливі умови роботи, кваліфікацію та інтенсивність праці в розмірі 100%
посадового окладу з урахуванням надбавки
за спеціальне звання або ранг державного службовця і надбавки за вислугу років,
встановленої Указом Президента України №
575 від 20 червня 2002 року «Про
посилення соціального захисту працівників органів державної податкової
служби».

Задовольняючи вимоги
ОСОБА_1, суди першої та
апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідно до довідки
управління ДПА у Луганській області від 25 листопада 2003 року №1358005-133
станом на 1 вересня 2003 року до заробітної плати працюючого на
аналогічній посаді працівника включено зазначену надбавку, а тому вона повинна
бути врахована ОСОБА_1 при
перерахунку пенсії, оскільки на цю надбавку нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Проте
з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій погодитись не можна,
оскільки вони не узгоджуються з нормами матеріального права.

Статтею
37-1 Закону України «Про державну службу» визначено порядок і умови перерахунку
пенсій державним службовцям. Зазначено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним
службовцям, а також у зв»язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше
призначених пенсій.

Перерахунок
пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на
момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Абзацом
четвертим підпункту 2 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31
травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» в редакції до 27 липня 2005 року, чинним на
час існування спірних правовідносин, було визначено, що премія та інші надбавки
враховуються в середніх розмірах стосовно визначених законодавством таких
виплат у відповідному державному органі, з якого особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права
на перерахунок, якщо вони були їй фактично встановлені.

Оскільки
ОСОБА_1
до виходу на пенсію станом на листопад 2001 року ця надбавка фактично не була встановлена і він її не отримував, то у
судів на час вирішення справи не було законних підстав для перерахунку пенсії з
урахуванням зазначеної надбавки.

Відповідно
до положень ст.. 229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати
судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове
рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Оскільки обставини справи судами встановлено
повно та правильно, але неправильно застосовано матеріальний закон, ухвалені у
справі судові рішення підлягають скасуванню з постановленням нового рішення про
відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160 ч.
3, 167 ч. 4, 210, 220, 222, 223, 229, 230, 232 КАС України, колегія суддів,-

постановила:

Касаційну управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м. Луганська задовольнити.

Рішення Жовтневого районного
суду м. Луганська від 5 березня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Луганської області від 26 травня 2005 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська про
перерахунок пенсії, стягнення заборгованості відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст..237 КАС України.

Головуючий:
Юрченко В.В.

Судді:
Амєлін С.Є.

Гурін М.І.

Ліпський Д.В.

Кобилянський М.Г.