Справа № 22а-8535/2008
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2008-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Іщук Л.П. Справа
№ 22а-8535/08
Луцький міськрайонний суд Волинської обл. (№ 2а-200/08) Рядок
статзвіту № 48
Доповідач: Шавель Р.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2008 року м.Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого - судді Шавеля Р.М.,

суддів Олендера
І.Я. та Заверухи О.Б.,

при секретарі - Романишин Р.О.,

з участю осіб, які взяли участь у справі:

пред-ка позивача - ОСОБА_2,
довіреність від 02.06.2008р.,

пред-ка відповідача - Гусака Б.П.,
сільський голова, постанова № 20 від 27.03.2006р.,

третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Липинської сільської
ради Луцького району Волинської обл. на постанову Луцького міськрайонного суду
Волинської обл. від 31.03.2008р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1
до Липинської сільської ради Луцького району Волинської обл., треті особи
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання нечинними рішень органу місцевого
самоврядування, -

в с т а н о в и л а:

28.01.2008р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить
визнати нечинними рішення Липинської сільської ради № 25 від 23.12.1999р. «Про
вилучення земельної ділянки»; рішення Липинської сільської ради № 11/4 від
11.04.1997р. «Про розгляд заяв громадян про передачу земельних ділянок у
власність» в частині передачі земельної ділянки в розмірі 0,23 га ОСОБА_3 (п.27
додатку № 2 до рішення - «Переліку громадян, яким безкоштовно передано земельні
ділянки для ведення особистого підсобного господарства»); рішення Липинської
сільської ради № 10/21 від 22.05.2007р. «Про передачу у власність земельних
ділянок громадянам», згідно якого ОСОБА_4 передано у власність земельну ділянку
площею 0,1242 га; стягнути з відповідача понесені судові витрати (а.с.2-4).

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 31.03.2008р.
заявлений позов задоволено; визнано нечинними рішення Липинської сільської ради
№ 25 від 23.12.1999р. «Про вилучення земельної ділянки»; рішення Липинської
сільської ради № 11/4 від 11.04.1997р. «Про розгляд заяв громадян про передачу
земельних ділянок у власність» в частині передачі земельної ділянки в розмірі
0,23 га ОСОБА_3 (п.27 додатку № 2 до рішення - «Переліку громадян, яким
безкоштовно передано земельні ділянки для ведення особистого підсобного
господарства»); рішення Липинської сільської ради № 10/21 від 22.05.2007р. «Про
передачу у власність земельних ділянок громадянам» (а.с.88-89).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржив
відповідач Липинська сільська рада, яка покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду
та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апелянт вказує, що після передачі позивачу у приватну власність земельних
ділянок площею 0,1 га для будівництва та обслуговування будинку та 0,4 га для
ведення особистого підсобного господарства, останній приватизував лише першу
земельну ділянку, продав її у жовтні 1995 року та вибув у Дніпропетровську обл.
Після цього спірна земельна ділянка, яка заросла на бур'янами, засмічувала
навколишні земельні ділянки, рішенням виконкому відповідача № 25 від
23.12.1999р. була вилучена.

В подальшому на вилучену земельну ділянку були перенесені земельні ділянки
третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4; фактично ці земельні ділянки надавалися із
земель запасу сільської ради, оскільки згідно рішень виконавчого комітету
сільської ради № 25 від 23.12.1999р. та сесії сільської ради № 10/15 від
08.02.2000р. земельна ділянка ОСОБА_1 була переведена у землі запасу.

Сам позивач знав про вилучення земельної ділянки, оскільки 25.09.2007р.
повторно звернувся до відповідача із заявою про передачу у приватну власність
даної земельної ділянки (а.с.94-96).

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача і третю особу на
підтримання поданої апеляційної скарги, заперечення представника позивача,
перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній
доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Липинської сільської ради
Луцького району № 4/5 від 19.05.1995р. передано безкоштовно у приватну
власність ОСОБА_1 земельні ділянки площею 0,1 га для будівництва та
обслуговування будинку і 0,4 га для ведення особистого підсобного господарства
(а.с.6-8, 9).

Рішенням Липинської сільської ради № 11/4 від 11.04.1997р. ОСОБА_3 надана
земельна ділянка на території Липинської сільської ради площею 0,23 га
(а.с.16-19, 20).

Згідно кадастрових документів вказана земельна ділянка надана в тому ж
місці, в якому була раніше надана земельна ділянка позивачу, що не
заперечується відповідачем і третьої особою (а.с.10-15).

Рішенням виконавчого комітету Липинської сільської ради № 25 від
23.12.1999р. у ОСОБА_1 вилучено земельну ділянку і передано її до земель запасу
(а.с.21).

Відповідно до рішення сільської ради № 10/21 від 22.05.2007р. було передано
у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,1242 га для ведення особистого
селянського господарства (а.с.22).

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції вірно виходив з того,
що оскільки рішення про надання ОСОБА_1 земельної ділянки не було скасоване
перед тим, як була надана земельна ділянка ОСОБА_3, надання однієї і тієї ж
ділянки різним особам порушує права позивача, через що рішення Липинської
сільської ради № 11/4 від 11.04.1997р. є незаконним.

Також не відповідає вимогам закону (ст.ст.27, 28, 31 Земельного кодексу
Української РСР в редакції 1990р.) рішення виконавчого комітету Липинської
сільської ради № 25 від 23.12.1999р. про вилучення у ОСОБА_1 земельної ділянки,
оскільки підстави, наведені відповідачем в рішенні про вилучення земельної
ділянки, є недоведеними в судовому порядку при розгляді справи і недостатніми
для вилучення землі без відповідного рішення суду в порядку, передбаченому
чинним на той час Земельним кодексом.

Сторонами і третіми особами не було спростовано твердження позивача про
відсутність вищевказаного судового рішення про вилучення земельної ділянки;
питання вилучення земельних ділянок належить до компетенції сільської ради, а
не її виконавчого комітету, при цьому рішення сесії Липинської сільської ради №
10/5 від 08.2.2000р., яким затверджено наведене рішення виконавчого комітету,
відповідачем не представлено.

Згідно вимог ст.31 Земельного кодексу Української РСР вилучення земельних
ділянок може відбуватися з метою їх передачі у власність або у надання у
користування громадянам, підприємствам, установам і організаціям. Таких підстав
вилучення з рішення відповідача № 25 від 23.12.1999р. не вбачається.

Правильно вказано судом й на те, що прийняттям наведеного рішення порушено
право позивача, оскільки Липинська сільська рада не повідомляла його про
припинення права власності на земельну ділянку та її вилучення; згоди на
вилучення позивач не надавав, і дізнався про вилучення лише в 2007 році. Інша
земельна ділянка взамін вилученої ділянки позивачу не надавалася.

За таких обставин слід вважати незаконним й рішення про вилучення земельної
ділянки.

Оскільки рішенням Липинської сільської ради № 11/4 від 11.04.1997р. позивач
був протиправно позбавлений права власності на землю, вилучення земельної
ділянки не відповідає вимогам закону, слід вважати незаконним і надання частини
цієї земельної ділянки ОСОБА_4 на підставі рішення сільської ради № 10/21 від
22.5.2007р.

Під час розгляду справи жодних доказів, які б підтверджували законність
оскаржуваних рішень, не надано апелянтом також не спростовано висновок суду про
фактичне визнання ним незаконності спірних рішень.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що
оскаржувані рішення Липинської сільської ради є необґрунтованими, винесеними
без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з
порушенням прав позивача, поза межами повноважень органу місцевого
самоврядування.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків
рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає
і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254
КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Липинської сільської ради Луцького району Волинської обл.
на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 31.03.2008р.
залишити без задоволення, а згадану постанову міськрайонного суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного
місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Шавель
Р.М.

Судді: Олендер
І.Я.

Заверуха О.Б.