Справа № 2-А-11/2008
Суддя: Лісовська В.В.
Дата ухвалення: 2008-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА

ИМЕНЕМ
УКРАЇНИ

4 лютого 2008 року
Судацький міський суд Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді - Лісовської В.В.

при секретарі
-- Бекірової А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Судаку цивільну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1до Медичного реабілітаційного центру „
Сокіл „ МВС України , ОСОБА_2, третя особа - Судацьке бюро по приватизації
житла , ЗАТ Комерційний Банк „ Приватбанк „ про визнання приватизації житла
недійсною

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся
до суду з адміністративним позовом до
відповідачів й у заяві просить визнати приватизацію житла недійсною.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 1999 року він разом з батьками - ОСОБА_2. та ОСОБА_3.
проживав по АДРЕСА_1. З 10 грудня 2004 року був прописаний , на вказаній жилої
площі. У 2005 році , шлюб між батьками був розірваний і він деякий час мешкав
разом з матір”ю в Росії , але постійно приїзджав за місцем свого проживання у
м. Судаку. У липні 2007 року йому стало
відомо про те , що його батько - ОСОБА_2.
приватизував квартиру , без його згоди , як члена сім”ї і він не був включений до приватизації
квартири. На думку позивача , при приватизації вищезгаданої квартири допущені
порушення Закону України „ Про приватизацію державного жилого фонду „. Просить
визнати недійсним наказ № 1-П від 30 січня 2007 року Медичного реабілітаційного
Центру „ Сокіл „ про передачу у власність ОСОБА_2вищезгадану квартиру та
анулювати свідоцтво про право власності на житло , яке видане 30 січня 2007
року на квартиру АДРЕСА_1 , органом приватизації - Медичним реабілітаційним центром „ Сокіл „
МВС України, на ім”я ОСОБА_2.

У судове засідання
позивач не з”явився , про день слухання справи повідомлений належним чином.

Представник позивача , за довіреністю - ОСОБА_3 .
заявлені позовні вимоги вважає обґрунтованими , які підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відповідач - ОСОБА_2. заявлений позов не визнав ,
посилаючись на те , що позивач не проживав у вказаній квартирі довгий час ,
тому втратив право на приватизацію квартири і з тих підстав не був включений до
заяви на приватизацію квартири.

Представник відповідача - МРЦ „ Сокіл „ у судове
засідання не з”явився , про день слухання справи повідомлений належним чином.

Представник бюро по приватизації житла у м. Судаку -
Логінова Н. І . вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню,
оскільки у судовому засіданні встановлено , що позивач є сином - ОСОБА_2.,
прописаний на спірної жилої площі з 2004 року і безпідставно не був включений ,
як член сім”ї , у заяву на приватизацію квартири.

Представник третьої особи - ЗАТ комерційний банку „
Приватбанк „ у судове засідання не з”явився , про день слухання справи
повідомлений належним чином.

Суд вислухавши осіб ,які з'явилися у судове засідання ,
вивчивши матеріали справи вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню , з наступних підстав.

У відповідності до вимог п. 2 ст. 8 Закону України „ Про
приватизацію державного житлового фонду
„ - передача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну, але часткову
власність за письмовою згодою всіх повнолітніх , за якими зберігається право на житло, з обов”язковим визначенням
уповноваженого власника квартири.

Судом встановлено, що квартираАДРЕСА_1, на підставі
свідоцтва про право власності на житло від 30 січня 2007 року , належить на праві власності - ОСОБА_2.

На момент підготовки та оформлення документів про
передачу у власність зазначеної квартири , позивач був прописаний у зазначеній квартирі , з 10 грудня 2004 року, що підтверджується
даними паспорту на ім”я ОСОБА_1. , адресною довідкою від 18 вересня 2007 року .
Із змісту заяви про приватизацію
квартири , вбачається , що з вказаної заявою до органу приватизації - МРЦ „
Сокіл „ , звертався ОСОБА_2 23 січня 2007 року
і у довідки про склад сім”ї , позивач як член сім”ї не вказаний.
Вищевикладені обставини дають підстави суду вважати , що при оформленні
документів на приватизацію вищезгаданої квартири , були допущені порушення п. 2
ст. 8 Закону України „ Про приватизацію державного житлового фонду „ , які
виражаються у тому , що не було письмової згоди усіх повнолітніх членів
сім”ї, за якими зберігалося житло ,що не
давало права органу приватизації , передавати у власність на підставі приватизації
квартиру АДРЕСА_1, тільки головному наймачу - ОСОБА_1.

Таким чином , оскільки були допущені істотні порушення
Закону України „ Про приватизацію державного житлового фонду „ при приватизації вищезгаданої квартири , Наказ № 1-П Медичного реабілітаційного центру
„ Сокіл „ МВС України від 30 січня 2007 року, на дозвіл про передачу, квартириАДРЕСА_1 , у власність ОСОБА_2. , належить визнати
недійсним. Також належить визнати недійсним та анулювати свідоцтво про право
власність на квартиру АДРЕСА_1, від 30 січня 2007 року, яка належить на праві
власності ОСОБА_2.

Суд не бере до уваги посилання відповідача - ОСОБА_2. ,
про те, що на момент приватизації квартири його син - ОСОБА_1. втратив право на
жилу площу , оскільки , довгий час , не проживав на вказаної жилої площі , тому що вони суперечать зібраним у справі
доказам. Як вбачається із матеріалів справи позивач - ОСОБА_1. є громадянином
України , прописаний на спірної жилої площі з 10 грудня 2004 року. Повноліття
досяг 11 жовтня 2006 року. Оскільки шлюб між батьками був розірваний 2 вересня 2005 року, про що свідчить
свідоцтво про розірвання шлюбу , деякий час позивач , як неповнолітній проживав
разом з матир”ю в Росії , але в
установленому Законом порядку він не був визнаний втратившим права на жилу площу , на якої був прописаний.

Вищевикладене
свідчить про те , що відповідач - ОСОБА_2. безпідставно , у порушення вимог
Закону України „ Про приватизацію державного житлового фонду „ не включив до
заяви на приватизацію квартири позивача - ОСОБА_1. , як члена сім”ї , чим
порушено право позивача на безоплатне
отримання у власність частки житла , яке
за ним зберігалося.

З відповідача ОСОБА_2. на користь позивача належить
стягнути витрати , які пов”язані з оплатою держмита у сумі - 8 грн. 50 коп. і витрати на інформаційно - технічне забезпечення суду у сумі - 7 грн. 50 коп.

Керуючись ст.ст.18,158-163,71,104 Кодексу Адміністративного судочинства України
, ст. 48 ЦК України в редакції 1963 року , ст. 215 ЦК України, ст.ст. 2 ,8 Закону України „ Про приватизацію
державного житлового фонду”, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний
позов ОСОБА_1 - задовольнити .

Визнати недійсним
Наказ № 1 - П Медичного реабілітаційного центру „ Сокіл „ МВС України
від 30 січня 2007 року про передачу у власність
квартириАДРЕСА_1

Визнати недійсним та анулювати свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності - ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1судові витрати , які
пов”язані з оплатою держмита і судових витрат на інформаційно- технічно
забезпечення у сумі - 16 грн.

Постанова може
бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного адміністративного суду АР
Крим , через Судацький міський суд , протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження , яка подається протягом десяти днів з дня
проголошення постанови , або в порядку ч. 5 ст. 186 КАСУ, починаючи з 9 лютого
2008 року , з дня виготовлення мотивувальної частини постанови.

Суддя