Справа № 22-а-5704/2008
Суддя: Сухарьок М.Г.
Дата ухвалення: 2008-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя 1-ї інстанції
Арапіна Н.Є. справа № 22-а - 5704/08
Суддя - доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 липня 2008 року м.
Донецьк

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Сухарька М.Г., суддів Гаврищук Т.К.,
Білак С.В.,

при секретарі Безруковій Т.Г.

за участю сторін: позивач в судове засідання
не з'явився,

представника
відповідача Андрєєва Т.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного
адміністративного суду апеляційну скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Торезької міської Ради на постанову Торезького міського суду Донецької області
від 28 березня 2008 року по справі №
2-а-56/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Торезької міської Ради, Головного управління державного казначейства
України в Донецькій області про визнання
протиправними дій при
визначенні сум щорічної допомоги
на оздоровлення, стягнення недоотриманих сум на оздоровлення за 2004, 2005,
2007 роки, -

В С
Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з заявою в якій просив
перерахувати щорічні виплати на оздоровлення і стягнути з відповідача
недоплачені суми на оздоровлення, відповідно до вимог ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи” за
період 2004, 2005, 2007 роки.

Постановою Торезького міського суду Донецької області від 28 березня
2008 року позовні вимоги задоволені частково. З відповідача стягнуто на користь ОСОБА_1 суму
оздоровлення за 2004-2005 та 2007
роки.

З постановою суду УПСЗН не погодилось, подало апеляційну
скаргу, вважаючи, що рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального та
матеріального права, просило рішення суду скасувати і прийняти нове, відмовивши
позивачу в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих
заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга задоволенню
не підлягає, постанову суду треба залишити без змін , виходячи з наступних
підстав.

Суд першої інстанції вірно визначився, що відповідно до
Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі Закон №3054-III), передбачена щорічна
допомога на оздоровлення інвалідам першої і другої груп - п'ять мінімальних заробітних плат, інвалідам
третьої групи - чотири мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на момент виплати.

Управління праці і соціального захисту населення
виплачувало позивачу щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі, який була
встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836
“Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”. В подальшому виплати збільшились, згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 року № 562.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України. Постановою №836, на яку
посилається відповідач, всупереч Закону №3054-III , (який встановив
розмір щорічної допомоги як величину кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено
конкретні розміри такої допомога в твердій грошовій сумі (за грошовою реформою
1996 року). Між тим, з моменту прийняття постанови №836 встановлені нею розміри
щорічної допомога на оздоровлення залишалися незмінними, у той час як Верховною
Радою України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати,
щорічно затверджувався новий державний бюджет.

Суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що виходячи із загальних засад пріоритетності
законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні даного спору
підлягають застосуванню ст.48 Закону України №3054-III та Закони України Про
державний бюджет на 2004,2005 та 2007
роки, тобто суд правильно задовольнив позов і зобов'язав зробити перерахунок
щорічної грошової допомоги з урахуванням отриманих позивачем коштів.

Вимоги щодо компенсації на оздоровлення за 2006 рік не
підлягають задоволенню, так як відповідно до п. 37 ст. 77 Закону України “Про
державний бюджет України на 2006 рік”, на 2006 рік зупинена дія абзацу 3 частини 4 ст. 48 Закону України “Про статус
та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” в частині виплат компенсації і допомоги у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати.

Судова колегія вважає, що рішення першої інстанції
відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути
скасовано чи змінено з підстав, що наведені в апеляційній скарзі, судом
ретельно перевірено доводи сторін, дано їм вірну оцінку, постанова суду є
законною і обґрунтованою.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196,
198 - 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія судів, -

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Торезької міської Ради на постанову Торезького міського суду Донецької області
від 28 березня 2008 року по справі №
2-а-56/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Торезької міської Ради, Головного управління державного казначейства
України в Донецькій області про визнання
протиправними дій при визначенні
сум щорічної допомоги на оздоровлення,
стягнення недоотриманих сум на оздоровлення за 2004, 2005, 2007 роки - залишити без задоволення.

Постанову Торезького міського суду Донецької області від 28 березня
2008 року по справі № 2-а-56/08 - залишити без змін.

Ухвала постановлена у нарадчій кімнаті та проголошений її
повний текст у судовому засіданні 9
липня 2008 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в
разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий: Сухарьок
М.Г.

Судді:
Білак С.В.

Гаврищук Т.Г.