Справа № 22-а-4603/2008
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2008-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Бондаря С.О.
Категорія: 49 Доповідач
суддя Мінаєва О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2008 року

№ 22-а-4603/08

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Водолажська Н.С.

Суддів - Мінаєва О.М., Гуцал
М.І.

при секретарі
судового засідання - Волошиній Я.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційними скаргами ОСОБА_1, та УПФУ в
Зарічному районі м. Суми на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 16
квітня 2008 року по справі № 2-а-195/2008 року.

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в
Зарічному районі м. Суми

про визнання дій неправомірними, зобов'язання провести перерахування, стягнення
недорахованої пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми про визнання
неправомірною відмови УПФУ в Зарічному районі м. Суми в перерахунку їй пенсії,
та стягнути на її користь 713,74 грн. не донарахованої пенсії за період
09.07.2007року по 31.12.2007року, а з 01.01.2008року стягувати 30% мінімальної
пенсії за віком.

Постановою
Зарічного районного суду м. Суми від 16 квітня 2008 року по справі №
2-а-195/2008 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано неправомірними дії
Управління пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми в частині
відмови в перерахуванні пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за період 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, та
стягнуто з Управління пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми на
користь ОСОБА_1 713, 74 грн. недонарахованої пенсії за період 09.07.2007 року
по 31.12.2007 року. В іншій частині позову відмовлено за необґрунтованістю.

Відповідач,
Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми не погоджується
з вказаною постановою Зарічного районного суду м. Суми, подав апеляційну
скаргу, вважає висновок суду першої інстанції безпідставним та неправомірним.
Апелянт вважає, що при прийнятті даного рішення судом першої інстанції норми
чинного законодавства, що стосуються правовідносин, які склалися між сторонами
по справі, було застосовано не в повній мірі, що привело до порушення норм
матеріального права. Та зазначає, що у 2007 році Законом України «Про Державний
бюджет України» на 2007 рік не було встановлено механізму фінансування таких
виплат та питання щодо такого підвищення в законодавчому порядку було не
врегульовано, управління не мало жодних підстав для їх проведення. Враховуючи
наведене, Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми
просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Зарічного районного суду
м. Суми від 16 квітня 2008 року по справі № 2-а-195/2008 року.

Позивач, ОСОБА_1,
також не погоджується з зазначеною постановою, подала апеляційну скаргу,
вказує, що не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими, рішення суду ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи.

ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції постанову
Зарічного районного суду м. Суми від 16 квітня 2008 року по справі №
2-а-195/2008 року в частині відмови про стягнення з відповідача 30% мінімальної
пенсії за віком, починаючи з 01.01.2008р. визнати незаконною та просить суд
апеляційної інстанції зобов'язати відповідача призначити позивачу щомісячну
надбавку до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком в залежності
від законодавчо встановленої величини мінімальної пенсії за віком з 01.01.08р.
та зобов'язати відповідача виконати
перерахунок пенсії позивачу та забезпечити виплати з урахуванням рівня інфляції
за період з 09.07.07 по 31.12.07 і надалі з 01.01.08 у розмірі 30% від мінімальної
пенсії за віком в залежності від законодавчо встановленої величини мінімальної
пенсії за віком.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку,
що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного: судом
першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що
ОСОБА_1 є пенсіонеркою за віком і має статус дитини війни, що підтверджується
її посвідченням (а.с. 27). Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» дітям війни пенсія підвищується на 30% мінімальної пенсії
за віком.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за
віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом. Розмір прожиткового мінімуму, в тому числі
і для непрацездатних осіб, затверджується щорічно Законом України «Про
Державний бюджет України» на відповідний
рік. Іншого порядку визначення розміру мінімальної пенсії
за віком в Україні не встановлено.

У вересні 2007 року позивачка звернулася до управління
пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми з приводу проведення
перерахунку та виплати недонарахованої пенсії, але їй було в цьому відмовлено з
посиланням на відсутність законодавчого
врегулювання та на Закон України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»,
згідно якого ці виплати на 2007 рік не були передбачені (а.с. 3-4).

Відповідно до ст. З Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» державна гарантія у вигляді підвищення пенсії дітям війни на 30%
мінімальної пенсії за віком не може бути обмежена чи скасована іншими
нормативно - правовими актами. Згідно ч. 2 ст. 19, ч. З ст. 22 Конституції
України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від
09.07.2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними), п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007
рік», яким, зокрема, зупинено на 2007 рік дію ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни». Тому посилання відповідача на Закон України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» є безпідставним.

Незважаючи на зазначені вище вимоги Законів України та
положення Рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року «Справа про
соціальні гарантій громадян», яке має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані
неконституційними, відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Зарічному
районі м. Суми, отримавши письмову вимогу позивачки про усунення допущених
порушень при проведенні нарахування та виплаті пенсії, неправомірно не вжив
жодних заходів щодо поновлення порушених прав позивачки.

Дії Управління пенсійного фонду України в Зарічному
районі м. Суми в частині відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до
ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з
09.07.2007року по 31.12.2007року необхідно визнати неправомірними та стягнути з
Управління пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми на користь позивачки
суму недонарахованої за вказаний період пенсії в сумі 713грн.74коп. (94,11грн.
за 23дні липня, по 123,015грн. за серпень та вересень, по 124,533грн. за
жовтень, листопад, грудень 2007року).

Судом першої інстанції вимога позивачем про стягнення з відповідача
30% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.01.2008р. відмовлено у зв'язку
з тим, що вона не ґрунтується на законі, та в зв'язку з тим, що пенсіонерка не
зверталась безпосередньо до відповідача з відповідними вимогами, а відповідач
не відмовляв їй.

За таких обставин судом першої інстанції позовні вимоги
задоволено частково.

Колегія суддів не приймає посилання апелянта в
заяві-доповненні до апеляційної скарги від 05.05.08р. на Рішення
Конституційного суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008, яким деякі пункти
розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України
«Про державний бюджет України на 2008 рік…» в тому числі п. 41 стосовно зміни
редакції ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані неконституційними,
оскільки у відповідності до положення ч.2 ст. 150 Конституції України щодо
виконання рішень Конституційного Суду України необхідно розуміти так, що
закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями
неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до ч.2 ст.
152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх неконституційність. Таким чином, скарга представника
позивача в цій частині задоволенню не підлягає.

Колегія судді погоджується з таким висновком суду першої
інстанції, та зазначає, що доводи апеляційних скарг не спростовують висновків
суду, та не впливають на правомірність прийнятого рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія судів Харківського
апеляційного господарського суду вважає, що Зарічним районним судом м.
Суми при прийнятті оскаржуваної
постанови були повно з'ясовані обставини, що мають значення для справи,
постанова прийнята з дотриманням норм чинного законодавства, а тому відсутні підстави
для скасування судового рішення та задоволення апеляційних скарг.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 160, 165, п. 1 ч.1 ст. 198, ст.
ст.200, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення

Постанову
Зарічного районного суду м. Суми від 16 квітня 2008 року по справі №
2-а-195/2008 року залишити без змін.

Справу №2-а-195/2008 року повернути
до Зарічного районного суду м. Суми

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом місяця, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст
виготовлено та підписано 11.07.2008 року

Головуючий Водолажська Н.С.

Суддів Мінаєва О.М.

Гуцал М.І.