Справа № 22-а-3557/2008
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2008-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м.Харків, вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Справа№22-а-3557/2008
Головуючий 1 інстанції: Коршенко Ю.О.
Категорія: 41 Доповідач: Бенедик
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2008
року

м. Харків

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Шевцової Н.В.

суддів: Бенедик А.П.

Кононенко З.О.

за участю секретаря

судового засідання: Маймуліної А.В.

представник позивача: Зливко Т.І.

представника відповідача: Тимошенко В.В.

представника відповідача: Сердюк Л.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду у
м. Харкові адміністративну справу за
апеляційною скаргою Миргородської
об'єднаної Державної податкової інспекції Полтавської області на постанову
господарського суду Полтавської області від 29.11.2007 року по справі № 17/157

за позовом
приватного підприємства "Автостар"

до Миргородської об'єднаної
державної податкової інспекції в Полтавській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство "
Автостар" звернулось до суду з позовом до Миргородської об'єднаної
державної податкової інспекції в Полтавській
області про визнання недійсними
податкові повідомлення-рішення:

- № 00502301/0 від 22.08.2007року про визначення податкового зобов'язання з

податку на прибуток в сумі 21
284,60 грн., у т.ч. : за основним платежем - 14 986,00 грн. та за штрафними
/фінансовими/ санкціями - 6 298,60 грн.;

- № /0
від 22.08.2007 року про визначення податкового зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 19 488,00 грн., у т.ч.: за основним платежем - 12 992, 00 грн.
та за штрафними (фінансовими) санкціями - 6 496,00 грн., посилаючись на
порушення відповідачем норм чинного законодавства при прийнятті спірних спірних
рішень.

Відповідач проти позову
заперечував, посилаючись на висновки акту перевірки.

Постановою господарського суду
Полтавської області від 29.11.2007 року

позовні вимоги приватного підприємства "Автостар"
задоволено у повному обсязі; скасовано
частково податкове повідомлення - рішення Миргородської об'єднаної Державної
податкової інспекції в Полтавській
області від 22.08.2007р.
№ /0 про визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств Приватному підприємству «Автостар» в частині визначення
суми податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств: «за
основним платежем - в сумі 11 827,00 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями» - в сумі 4 719,10 грн.; скасовано повністю податкове повідомлення -
рішення Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції в Полтавській області від 22.08.2007 року про визначення податкового
зобов'язання з податку на додану вартість Приватному підприємству
"Автостар" в сумі 19 488, 00 грн., у т.ч.: за основним платежем - 12
992,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 6 496, 00 грн.

Відповідач, Миргородська об'єднана державна податкова інспекція в Полтавській області, не погодився із судовим рішенням та звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову господарського суду Полтавської області від
29.11.2007 року по справі № 17/157, посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив,
що суд, неправильно застосував п.1.20 ст. 1 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представників сторін, перевіривши доводи судового рішення та
апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що підставою для прийняття
відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень послужили матеріали
перевірки, які набрали форму акту від 09.08.2007р. № 186/23-129/32038124 «Про
результати виїзної планової перевірки ПП Автостар» () з
питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2004р. по 31.03.2007р.», за
якими працівниками державної податкової
служби було виявлено та зафіксовано з боку ПП "Автостар" ряд
порушень, зокрема: пункту 4.1 ст. 4
Закону України «Про податок на додану вартість», результаті чого було занижено
ПДВ на суму 12 992 грн., в т.ч.:

- червень 2006р. - на 3 601 грн.;

- липень 2006р. - на 4 842 грн.;

- серпень 2006р. - на 4 549 грн.;

порушення пп. 1.20.8 п. 1.20 ст. 1, пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України "Про оподаткування прибутку підприємств,» в результаті чого ПП
"Автостар" було занижено валовий дохід, а в результаті й податок на
прибуток на суму 1 827,00 грн. за 2006 рік.

На підставі зазначеного акту складені та надані позивачеві податкові
повідомлення- рішення від 22.08.2007р. № 00502301/0 щодо визначення податкового зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 21 284,60 грн., у т.ч. : за основним платежем - 14 986,00 грн.
та за штрафними /фінансовими/ санкціями - 6 298,60 грн., та
повідомлення -рішення від 22.08.2007 р. № /0 щодо визначення
податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 19 488,00 грн., у
т.ч.: за основним платежем - 12 992, 00 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями - 6 496,00 грн.

14.08.2007р. приватним
підприємством «Автостар» до Миргородської об'єднаної державної податкової
інспекції в Полтавській
області подані письмові заперечення стосовно акту виїзної
планової перевірки № 186/23-129/32038124, в яких ПП "Автостар"
заперечував правомірність донарахування податкових зобов'язань за порушення
рівня справедливих ринкових цін.

15.08.2007р. Миргородською
об'єднаною державною податковою інспекцією в Полтавській області направлено
лист «Щодо результатів розгляду заперечення ПП «Автостар» до акту виїзної
документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та
іншого законодавства № 186/23-129/32038124 від 09.08.2007р.», в якому державна
податкова служба визначає правомірним визначення звичайної ціни по операціях
надання послуг переробки зерна ПП «Автостар» для ПП ОСОБА_1.

Перевіркою встановлено, що в
порушення пп. 7.4.1, пп. 7.4.3 п. 7.4 ст. 7 Закону ран «Про оподаткування
прибутку підприємств», приватне підприємство «Автостар» занизило валовий дохід
за ІІ квартал 2006 року на 46 955 грн. в зв'язку з проведенням реалізації
послуг переробки зерна особі, яка не є платником податку на прибуток, а саме:
ПП ОСОБА_1 за ціною, нижчої від встановленої перевіркою звичайної ціни на такі
послуги.

Також перевіркою встановлено, що
на протязі червня-серпня 2006 року ПП "Автостар" надавало послуги з
переробки зерна для ПП ОСОБА_1 та ТОВ «Єврохліб»

(код ЄДРПОУ м. Кременчук). Як було
встановлено перевіркою, ціна реалізації послуг переробки зерна для ТОВ
«Єврохліб» значно вища за надані послуги ПП ОСОБА_1

Згідно пп. 7.4.1 Закону України
«Про оподаткування прибутку підприємств»: «Доход, отриманий платником податку
від продажу товарів (робіт, послуг) пов'язаним особам, визначається виходячи із
договірних цін, але не менших за звичайні ціни на такі товари,роботи, послуги),
що діяли на дату такого продажу.». При цьому, згідно пп 7.4.3 цього пункту:
«Положення підпунктів 7.4.1, 7.4.2 поширюються також на операції з особами, які
не є платниками податку, встановленого статтею 10 цього Закону, або сплачують
податок на прибуток за іншими, ніж платник податку, ставками».

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, виходячи із вищезазначених норм законодавства, дійшов висновку, що
відповідач правомірно посилається у даному разі на зазначені норми, оскільки ПП
ОСОБА_1 не був платником податку на прибуток.

Вирішуючи спір, суд першої
інстанції виходив із наступного.

В ході судового розгляду суду були
надані господарські договори, на підставі яких здійснювались господарські
відносини між ПП "Автостар"та його контрагентами - ТОВ «Єврохліб» та
ПП ОСОБА_1 Матеріали справи містять
договори на переробку зерна на борошно на давальницьких умовах (договір № 6 від
01.06.2006р. між ПП "Автостар" та ПП ОСОБА_1, договір № 9 від
03.07.2006р. між ПП "Автостар" та ТОВ «Єврохліб», договір № 10 від
1.08.2006р. між ПП "Автостар" та ПП ОСОБА_1).

Згідно пп. 1.20.1 п. 1.20 ст. 1
Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», якщо цим пунктом не
встановлено інше, звичайною вважається ціна товарів робіт, послуг), визначена
сторонами договору. Якщо не доведене зворотне, вважається, що така звичайна
ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін.

Отже, чинне законодавство визначає
можливість застосування відповідних санкцій до платника податку на прибуток за
порушення ним вимог щодо відповідності звичайної ціни, обтоціни, визначеної
сторонами договору рівню справедливих ринкових цін.

Миргородською об'єднаною державною
податковою інспекцією у ході виїзної планової перевірки зафіксовано, що саме ціна, встановлена для
ТОВ "Єврохліб», відповідає рівню, і така ціна становила 90-95 грн. на протязі
червня-серпня 2006р.

При цьому, представники Миргородської ОДПІ в судових
зсіданнях неодноразово визнавали, що договори, на підставі яких здійснювались
господарські операції між ПП "Автостар" та його контрагентами, під
час перевірки не досліджувались взагалі.

Відповідно до розділу 2 «Умови
розрахунків» зазначених вище договорів, які укладені між ПП
"Автостар" та його контрагентами - ПП ОСОБА_1 та ТОВ «Єврохліб»,
послуги з переробки зерна для обох контрагентів диференційовано майже однаково
в залежності від переробки зерна, отже й
ціна переробки при збільшенні обсягів є меншою.

Відповідачем не були досліджені
договори, що не дало змоги належним
чином

пересвідчитись у тому, що ціна, по
якій було перероблено зерно для ПП ОСОБА_1,

відрізнялась від ціни, по якій було
перероблено зерно для ТОВ «Єврохліб» саме виключно із-за обсягів переробки. При
цьому, умови договорів були майже однакові для ПП ОСОБА_1 та ТОВ «Єврохліб»,
тобто обидва контрагенти перебували у рівному становищі.

Таким чином, в ході дослідження
належним чином засвідчених копій договорів, що укладені між
ПП "Автостар" та його
контрагентами, було встановлено, що
ціна, встановлена для контрагентів, є рівною.

Судом першої інстанції
встановлено, що відповідачем неправомірно не було взято до уваги пп. 1.20.2 п.
1.20 ст. 1 Закону України " Про оподаткування прибутку підприємств», який
визначає порядок визначення звичайної ціни товару (робіт, послуг). Так, згідно
зазначеної норми законодавства для визначення звичайної ціни товару (робіт,
послуг) використовується інформація про укладені на момент продажу такого
товару (роботи, послуги) договори з ідентичними (однорідними) товарами
(роботами, послугами) у співставних умовах.

Також судом першої інстанції вірно
встановлено, що відповідачем не було взято до уваги той факт, що ПП ОСОБА_1 та
ТОВ «Єврохліб» здійснювали відносини не у співставних умовах, оскільки обсяги
переробки ПП ОСОБА_1 є в 2-4 (у різних періодах) рази більші, ніж ТОВ
«Єврохліб», а оскільки одним із факторів ціноутворення є обсяги продажу товарів
(наданих послуг), тому й ціна може бути диференційована в залежності від
обсягів операції (обсягів переробки).

Судом першої інстанції дана
правильна оцінка наказам керівника ПП "Автостар" № 93 від 11.06.2006
р., наказ № 97а від 01.07.2006 р., наказ № 112 від 01.08.2006 р.

«Про переробку зерна на
давальницьких умовах», якими встановлені умови цінової політики підприємства в
залежності від обсягів переробки зерна, які і були в основі договорів з
контрагентами позивача - ТОВ «Єврохліб» та ПП ОСОБА_1

Представниками Миргородської ОДПІ
в обґрунтування правомірності своїх дій надані до суду пешої інстанції довідки
по іншим підприємствам: ТОВ «Вірхос», ЗАТ «Миргородський елеватор», Аграрне
орендно-приватне підприємство «Великосорочинське» щодо цін на переробку зерна
за аналогічний період, за який ПП "Автостар" було донараховано
податкові зобов'язання за порушення рівня справедливих ринкових цін. Така ціна
становила, відповідно до цих довідок, 115-130 грн. за І тону з ПДВ, тоді як
перевіркою ПП "Автостар" було встановлено та зафіксовано в акті, що
рівню звичайних цін, що відповідають рівню справедливих, є ціна, встановлена для
ТОВ Єврохліб», тобто 90-95 грн. за 1 тону з ПДВ.

При цьому, відповідно до листа ЗАТ
«Миргородський елеватор» вих. № 157 від 16.10.2007 року потужність обладнання,
встановленого на підприємстві -15 тонн зерна на добу, тоді як ПП
"Автостар" здійснює переробку зерна на обладнанні потужністю 50 тонн
зерна на добу, що підтверджується листом ПП «Автостар» (лист - в матеріалах
справи). Таким чином, об'єктивним є те, що собівартість виробництва (надання
послуг) у підприємств з більш потужним обладнанням є меншою, а тому зазначені
підприємства не знаходяться у співставних умовах.

Крім цього, ПП
"Автостар" було надано документи бухгалтерського обліку, а саме:
калькуляції переробки за червень, липень та серпень 2006 року, які
підтверджують, що господарські операції як з ТОВ «Єврохліб», так і ПП ОСОБА_1
здійснювались на підприємницьких засадах, оскільки ціна переробки була більшою,
аніж сума калькуляцій, яка містить перелік усіх витрат, пов'язаних із
переробкою зерна ПП "Автостар".

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції правильно виходив з того, що
відповідачем не досліджувались
договори між ПП "Автостар" та його контрагентами, в результаті
чого в порушення пп. 1.20.2 п. 1.20 ст. 1 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» були взяті не співставні умови, а також не прийнято до
уваги умови маркетингової (цінової)
політики підприємства ПП "Автостар", оскільки ці обставини знайшли
своє підтвердження в суді.

Крім цього, ПП
"Автостар" в обґрунтування неправомірності спірних податкових
повідомлень посилається також на те, що
відповідно до чинного законодавство донарахування податкових зобов'язань
платника податку внаслідок визначення звичайних цін здійснюється процедурою, встановленою
для нарахування податкових
зобов'язань за непрямими методами.

Так, згідно пп. 1.20.10 п.
1.20 ст. 1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»: «Донарахування податкових
зобов'язань платника податку
податковим органом внаслідок визначення звичайних цін здійснюється за
процедурою, встановленою законом для нарахування податкових зобов'язань за
непрямими методами».

Згідно пп. 43 ст. 4 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
від 21.12.2000р. № 2181
-III: "Методика визначення суми податкових зобов'язань за непрямими
методами затверджується законом і є загальною для всіх платників податків».

В
ході судового розгляду представники Миргородської ОДШ не визначили, на підставі
якого законодавчого акту та яким чином було донараховано податкове
зобов'язання ПП
"Автостар" в частині визначення
податкового зобов'язання за порушення рівня звичайних цін.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі викладеного колегія
судів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що
відповідач ні документально, ні нормативно не довів правомірність прийнятих ним
спірних рішень.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно та повно встановив всі обставини справи та ухвалив постанову з
додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.. ст.. 160, 195, п.1
ч.1 ст. 198, ст.. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.. 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Миргородської
об'єднаної Державної податкової інспекції в Полтавській області залишити без
задоволення, а постанову господарського суду Полтавської області від 29.11.2007
року по справі № 17/157 - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з
дня складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Н.В.
Шевцова

Судді: А.П.
Бенедик

З.О. Кононенко