Справа № 2-а-37/2008
Суддя: РИМЛЯНСЬКА Г.О.
Дата ухвалення: 2008-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№2-а-37/08
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
року Сокирянський районний суд Чернівецької
головуючого-судді
секретарі СІМАК О.І.
участю представника позивача ВАКАРЧУКА В.А.
представника відповідача БОГАЧ О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокиряни
справу за адміністративним позовом ТзОВ “Ремдор” до відділу Державної
виконавчої служби Сокирянського
районного управління юстиції Чернівецької області про скасування
постанов про накладення штрафу, -
“Ремдор” звернулося до суду
з позовом до відділу Державної виконавчої служби
Сокирянського районного управління
юстиції Чернівецької області (далі ВДВС) про
скасування постанов про накладення штрафу.
те, що постановою головного
державного виконавця ВДВС від 20.09.2007
року (далі - Постанова-1) за невиконання у встановлений строк рішення
Сокирянського районного суду Чернівецької області №2-312 від 24.10.2006 року
про зобов'язання ТзОВ “Ремдор” передати ОСОБА_1 5000 шт. каменю - черепашнику,
на ТзОВ “Ремдор” в особі директора ОСОБА_2
накладено штраф в розмірі 170
грн. Аналогічною постановою
від 30.10.2007 р. на ТзОВ “Ремдор” в особі директора ОСОБА_2 повторно
накладено штраф в розмірі 340 грн.
01.10.2007 року ТзОВ “Ремдор” подало скаргу начальнику ВДВС Сокирянського
РУЮ, з вимогою скасувати
Постанову-1, як незаконну.
10.10.2007 року ТзОВ “Ремдор” отримало відмову та дізналося
про те, що 31.10.2007 року ВДВС винесено іншу постанову про повторне
накладення штрафу з тих самих підстав.
Вищевказані постанови головного
державного виконавця вважає
незаконними та просить
В судовому засіданні
представник позивача позов
підтримав в повному
в оскаржуваних постановах
винесення вказана ст. 76
Закону України „Про
виконавче провадження”, яка
входить до глави 8 „Виконання рішень
у немайнових спорах”.
виконання рішення суду
по майновому спору -
передачі стягувачу 5000
штук каменю-черепашника. Законом
не передбачено притягнення
до адміністративної відповідальності за
невиконання рішення суду
по майновому спору,
тому вказана стаття
підставою для винесення
постанов державного виконавця.
В судовому засіданні
представник ВДВС позов
пояснила, що 25.10.2006 р.
за заявою стягувача
до виконання виконавчий
лист Сокирянського районного
суду, яким зобов*язано
ТзОВ „Ремдор” повернути
ОСОБА_1 5000 штук каменю-черепашника. 27.10.2006 р.
постанова про відкриття
виконавчого провадження, копію
якої директор ТзОВ
ОСОБА_2отримав особисто в
ДВС. Даною постановою
запропоновано товариству добровільно
виконати рішення суду в строк
до 14.11.2006 р.

13.11.2006 р. до ДВС
надійшла заява від
позивача про відсутність
змоги виконати рішення
суду, оскільки товариство
не видобуває даний
вид каменю.

01.03.2007 р. вона направила
на адресу товариства
попередження про адміністративну відповідальність за
невиконання рішення суду,
на яке відповіді
не отримано.

14.06.2007 р. знову було
направлено попередження та
надано термін для
виконання рішення суду
до 25.06.2007 р. 21.06.2007 р.
ВДВС отримано листа
від директора товариства
про те, що
виконати рішення суду
неможливо, оскільки камінь-черепашник товариство
не видобуває.

У вересні 2007
року нею у
директора ТзОВ ОСОБА_1відібрано письмове
пояснення про причини
невиконання рішення суду,
в якому він
пояснює ту ж
причину, що і
раніше.

20.09.2007 р. нею була
винесена постанова про
накладення штрафу в
сумі 170грн. на
посадову особу товариства - директора ОСОБА_1,
однак, в постанові
було помилково зазначено,
що штраф накладено
на ТОВ „Ремдор”.
В постанові є
посилання на ст. 188-13
КУпАП, яка передбачає
тільки відповідальність фізичних
осіб. Згідно ст. 87
Закону України „Про
виконавче провадження” на
юридичних осіб може
бути накладено штраф
в розмірі від
20 до 30
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, тому визначений
нею розмір штрафу
суперечить вимогам вищевказаної
статті Закону.

Оскільки рішення суду
і після цього
не було виконано,
то після відповідних попереджень
директора товариства про
можливість притягнення його
до адміністративної відповідальності, 30.10.2007 р.
нею була винесена
аналогічна постанова про
повторне притягнення товариства
до адмінвідповідальності у
виді штрафу в
розмірі 340 грн.,
хоч згідно ст. 87
Закону ця сума
повинна була складати
680 грн.

Вважає, що дане
рішення суду постановлене
у справі про
немайновий спір, хоч
і передбачає обов*язок
передати майно. По
виконанню рішень суду
по майнових спорах
Законом встановлений інший
порядок виконавчих дій
і ухилення від
виконання рішення суду
не тягне за
собою адміністративну відповідальність.

По даній справі
державний виконавець має
право звернутися до
суду із поданням
про зміну способу
виконання судового рішення
з тим, щоб
стягнути вартість цього
каменю, однак, вона
з такою заявою
до суду не
зверталася.

В судове засідання
третя особа на
стороні відповідача не
з*явився, подавши заяву
про розгляд справи
без його присутності
та поклавшись при
її вирішенні на
розсуд суду.

Судом встановлено,
що постановою головного
державного виконавця ВДВС
Сокирянського районного управління
юстиції Богач О.М.
від 27.10.2006 р. на
підставі заяви стягувача - ОСОБА_1 відкрито
виконавче провадження по
примусовому виконанню рішення суду
від 14.07.2006 р. по
справі №2-312/2006 про
зобов*язання ТзОВ „Ремдор”,
розташованого по вул. Рєпіна, 33 в
м.Сокиряни Чернівецької області
передати ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючому в
АДРЕСА_1 - 5000 штук каменю-черепашника.

Оскільки боржник - ТзОВ „Ремдор” як
в добровільному, так і в
примусовому порядку відмовилося
виконувати рішення суду,
не реагувало на
отримані попередження начальника
ВДВС про відповідавльність за
невиконання рішення суду,
постановою головного державного
виконавця Богач О.М. №П-1498 від 20.09.2007 р.
на ТОВ „Ремдор”
було накладено штраф
в сумі 170
грн. та призначено
новий строк виконання
рішення суду - 03.10.2007 р.

Враховуючи те,
що боржник і
в подальшому відмовився
виконувати рішення суду,
постановою головного державного
виконавця Богач О.М. №П-1907 від 30.10.2007 р.
на ТзОВ „Ремдор”
було накладено провторно
штраф в сумі
340 грн.

При
винесенні кожної із
оскаржуваних постанов головний
державний виконавець керувалася :

· ст.
188-13 КУпАП, яка передбачає
адміністративну
відповідальність виключно громадян
та посадових осіб, але
виключає відповідальність юридичних
осіб;

· ст. 5 Закону України
„Про виконавче провадження”,
яка передбачає накладення
стягнення у виді
штрафу на громадян
і посадових осіб
у випадках, передбачених
законом;

· ст. 76
вищенаведеного Закону, яка
передбачає загальні умови
виконання рішень у
немайнових спорах, за
якими боржник зобов*язаний
особисто вчинити певні
дії або утриматися
від їх вчинення;

· ст.87 того ж
Закону, яка передбачає
відповідальність за невиконання
рішення, що зобов*язує
боржника виконати певні
дії.

Суд вважає, що
рішення суду, яким
боржника (позивача по даній
справі) зобов*язано передати
третій особі 5000
штук каменю-черепашника ( тобто,
передати майно), є рішенням
по майновому спору, виконання яких
регулюється ст.ст. 63-66 Закону. Дані
статті не передбачають
можливість притягнення боржника
до адміністративної відповідальності за
невиконання рішення суду, тому
при вчиненні виконавчих
дій державному виконавцю
не слід було
керуватися статтею 76
Закону, яка передбачає
відповідальність за невиконання
рішення суду по
немайновому спору.

З оскаржуваних постанов
від 20.09.2007 р. та
30.10.2007 р. вбачається, що
головним державним виконавцем
штраф накладено на
ТзОВ „Ремдор”, тобто
юридичну особу: за
первинне невиконання рішення
суду в сумі
170 грн., за
повторне невиконання - в сумі 340
грн.

Суд приходить до
висновку, що розмір
адміністративного стягнення, накладений
на юридичну особу
і вказаний в
даних постановах суперечить
вимогам ст. 87 Закону
України „Про виконавче
провадження, яка передбачає
накладення штрафу на
боржника-юридичну особу у
випадку первинного невиконання
рішення суду - від 20 до 30 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, тобто
від 340 до
680 гривень і
у випадку повторного
невиконання - у подвійному розмірі.

При цьому суд
не приймає до
уваги твердження представника
відповідача про те,
що накладаючи штраф
на ТзОВ „Ремдор”
в особі директора
ОСОБА_1, вона мала
на увазі посадову
особу товариства - його
директора, оскільки зі
змісту постанов вбачається,
що штрафи накладено
саме на ТзОВ
„Ремдор”, а тлумачення терміну „в
особі” жодним нормативним
актом не передбачено.

Незаконним також є
посилання в оскаржуваних
постановах на ст. 188-13
КУпАП, яка передбачає
відповідальність фізичних та
посадових осіб, але
не застосовується до
юридичних осіб.

Наведені обставини судом
встановлені з пояснень сторін
та досліджених в
судовому засіданні матеріалів
справи, в зв*язку
з чим суд
прийшов до висновку
про те, що
відповідач в судовому
засіданні не довів
законність оскаржуваних постанов,
тому їх слід
визнати незаконними та скасувати.

На
підставі ст.ст.63-66, 76, 87 Закону
України „Про виконавче
провадження” та керуючись
ст.ст. 158-163,167,181 КАС України,
суд,-

П О С
Т А Н
О В И
В :

Позовні
вимоги ТзОВ “Ремдор” до Державної виконавчої служби в Сокирянському районі
- задовольнити.

Постанову головного державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Сокирянського
районного управління юстиції
Богач О.М. №П-1498 від 20.09.2007 р.
про накладення штрафу
на ТзОВ „Ремдор”
в сумі 170
гривень визнати незаконною
та скасувати.

Постанову головного державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Сокирянського
районного управління юстиції
Богач О.М. №П-1907 від
30.10.2007 р. про накладення
штрафу на ТзОВ
„Ремдор” в сумі
340 гривень визнати
незаконною та скасувати.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги.

Заява про апеляційне оскарження або апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення
постанови, а апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до
Львівського апеляційного адміністративного суду
через Сокирянський районний суд.

Головуючий : підпис

З оригіналом згідно :