Справа № 2-47/2007
Суддя: Островський Л.Є.
Дата ухвалення: 2007-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-472007 року
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 травня 2007 року Івано-Франківський
міський суд, Івано-Франківської

області
в складі:

головуючого - судді Островського
Л.Є.

секретаря Попович
Л.І.

з участю адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління МВС України
в Івано-Франківській області про перерахунок пенсії, стягнення надбавок за
особливі умови служби і таємність, грошової компенсації за речове майно та грошової
допомоги, стягнення компенсації за невикористану відпустку, матеріальної
допомоги, премії, недоплаченої вихідної допомоги, суд,-

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом про перерахунок
пенсії, стягнення надбавок за особливі умови служби і таємність, грошової
компенсації за речове майно та грошової допомоги, стягнення компенсації за
невикористану відпустку, матеріальної допомоги, премії, недоплаченої вихідної
допомоги.

В судовому засіданні свої вимоги підтримав у зменшеному
вигляді, оскільки протягом розгляду справи в суді йому повністю виплачена
надбавка за таємність, яка врахована при перерахунку пенсії, в решті позов
підтримав, суду пояснив, що з 27.07.1984 року по 31.12.2002 року проходив
службу в ОВС, а 01.01.2003 року йому призначено пенсію. Після звільнення зі
служби відповідач повинен був провести ряд виплат, зокрема йому було
встановлено ряд надбавок, а саме 50 % за особливі умови служби, однак 50 %
надбавка виплачувались не регулярно, оскільки наказом начальника УМВС в
Івано-Франківській області № 439 від 03.10.2001 року нарахування вказаних
надбавок було призупинено, що суттєво вплинуло на розмір його пенсії.

Просить його позов задоволити, стягнути з відповідача
2312 грн. 50 коп., як суму надбавки за особливі умови служби та провести
перерахунок призначеної пенсії з врахуванням надбавки за особливі умови служби,
1386 грн. 40 коп. заборгованості по компенсації за речове майно, 556 грн. 90
коп. щомісячної доплати за більший строк служби, 2881 грн. заборгованості по
грошовій допомозі, 432 грн. 25 коп. за невикористану відпустку при врахуванні
всіх доплат, 2150 грн. матеріальної допомоги в розмірі грошового забезпечення
за 2000 - 2002 роки, 7544 грн. 40 коп. невиплаченої премії за 24 місяці, що
передували звільненню з роботи та 3143 грн. 50 коп. недоплаченої вихідної
допомоги.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги не
визнав, пояснив, що у відповідності до указу Президента України № 111 від 31.01.2001
року право встановлювати надбавки за особливі умови служби надається керівнику
ОВС в межах асигнувань, що виділяються на утримання цих органів, а тому з метою
недопущення заборгованості наказом начальника УМВС України в Івано-Франківській
області № 439 від 03.10.2001 року нарахування вказаних надбавок було
призупинено та протягом 12 місяців не виплачувалась, а тому не врахована при
нарахуванні пенсії. Просить в задоволенні позовних вимог позивача повністю
відмовити.

2

Вислухавши
сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до

задоволення
з наступних підстав.

Судом
встановлено, що позивач з 27.07.1984 року по 31.12.2002 року проходив службу в

ОВС, а
01.01.2003 року йому призначено пенсію.

Після
звільнення зі служби та під час розгляду справи судом відповідачем повністю

виплачена
надбавка за таємність, яка врахована при перерахунку пенсії.

Суд
вважає, що безпідставними є вимоги щодо стягнення надбавок за особливі умови

служби та
врахування цих надбавок
при нарахуванні пенсії,
оскільки згідно Указу

Президента
України № 92696 від 04.10.1996 року „Про умови грошового забезпечення осіб

рядового
і начальницького складу та оплати праці працівників ОВС" право
встановлювати

такі
надбавки надається керівнику ОВС в межах асигнувань, що виділяються на
утримання

цих
органів.

Згідно
довідки УМВС України в Івано-Франківській області від 31.12.2004 року № 5125

протягом
2001 року ОВС профінансовано на 73, 5 %, у 2002 році на 68, 5 %, у 2003 році на
73

% від
потреб.

За таких
обставин видача наказу начальника УМВС в Івано-Франківській області № 439 від

03.10.2001
року в частині, що призупиняє нарахування та виплату надбавок не суперечить

вимогам
закону та є правомірним.

По суті позовної вимоги в частині стягнення
заборгованості по виплаті матеріальної допомоги 2000-2002 роки, то у
відповідності до п. 2 Указу Президента України від 04.10.1996р. № 926 „Про
умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати
праці працівників органів внутрішніх справ", особам рядового і
начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується матеріальна допомога
в розмірі місячного грошового забезпечення на рік.

На виконання зазначеного вище Указу Президента України,
МВС України видано нормативно-правовий акт, а саме, наказ від 29.06.1999р. №
149 „Про затвердження Інструкції про порядок застосування нормативних актів з
питань грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів
внутрішніх справ" (розділ 3), який розмежовує грошове забезпечення
працівників міліції на основне та додаткове.

До додаткового грошового забезпечення відноситься матеріальна
допомога, яка виплачується відповідно до вимог бюджетного законодавства в межах
затвердженого фонду оплати праці у розмірі місячного грошового забезпечення на
рік.

Згідно пункту 2 статті 4 Бюджетного кодексу України, при
здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів
застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції
України, цього Кодексу та закону про Державний бюджет України.

Статтями 70 Закону України „Про Державний бюджет України
на 2000 рік", 57 Закону України „Про Державний бюджет України на 2001
рік", та 53 Закону України „Про Державний бюджет України на 2002
рік", передбачено, що керівники бюджетних установ (військових формувань)
утримують чисельність працівників (військовослужбовців) та здійснюють фактичні
видатки на заробітну плату (грошове утримання), включаючи видатки на премії та
інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду
заробітної плати (грошового утримання), затверджених для бюджетних установ (військових
формувань) у кошторисах.

Згідно довідок відділу фінансів ресурсів та економіки
УМВС в області від 12 вересня 2005 року № 5 974, вбачається, що фінансування
на виплату грошового утримання в 2001-2004 роках, забезпечувало реальну потребу
тільки на 77,5 відсотків від реальної потреби, у зв'язку з цим додаткові види
грошового утримання (матеріальна допомога) позивачу не нараховувалась та не
виплачувалась ,а тому у позовній вимозі слід відмовити. В частині стягнення
преміальної надбавки за період з 16.05.2000 р. суд вважає, що посилання
позивача на постанову КМУ від 22.05.2000 р. № 829 є неправомірним, оскільки
зазначений

3

нормативно-правовий акт стосуються військовослужбовців, а
не осіб начальницького і рядового складу ОВС, до яких відноситься Швець P.M.

Пункт 3 Постанови КМУ від 22.05.2000р. № 829 „Про грошове
забезпечення військовослужбовців" передбачено, що надати командирам
військових частин, керівникам установ та організацій право преміювати
військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил,
Міністерства внутрішніх справ, Державної прикордонної служби, Міністерства з
питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи, Управлінню державної охорони відповідно до їх
особистого вкладу в загальний результат роботи у межах фонду преміювання,
створеного в розмірі чотиримісячного фонду грошового забезпечення, без
обмеження індивідуальних премій максимальними розмірами.

Стаття 3 Закону України „Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991р. № 2011-XII, надає перелік
осіб, які належать до військовослужбовців, а саме: особи офіцерського складу,
прапорщики, мічмани, військовослужбовці строкової і надстрокової служби та
військової служби за контрактом Збройних Сил України, Державної прикордонної
служби України, Служби національної безпеки України, військ цивільної оборони,
а також інших військових формувань, що створюються Верховною Радою України,
стратегічних сил стримування, які дислокуються на території України,
військовослужбовці-жінки, курсанти військових навчальних закладів.

Позивач до
вищевказаних осіб не
відноситься, а тому
на нього не
поширюється

законодавство,
яке визначає грошове забезпечення (оплату праці) військовослужбовців.

В обґрунтуванні
позовної вимоги позивач додає копію порядку перерахунку пенсії з

2005
р. та довідку від 27.02.2006 р. про нарахування пенсії за
вислугу років станом на

2006
р.

По суті поданих копій довідок слід зазначити наступне,
зазначені довідки видавалися та проводився перерахунок пенсійного забезпечення
у відповідності до Закону України № 1769 від 15.06.2004 р. і набрав чинності з
1 січня 2005 року, яким внесено зміни до Закону України „Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб" № 2262-ХП від 09.04.1992р. Згідно
пункту 6 Пленуму Верховного Суду України від 15.04.2005р. № 4 „Про окремі
питання застосування судами України законодавства про пенсійне забезпечення
військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб", передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди мають
враховувати, що відповідно до частини З статті 43 Закону N 2262-ХП (в редакції
Закону від 15 червня 2004 p. N 1769-IV "Про внесення змін до статті 43 Закону України
"Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу внутрішніх справ та деяких інших осіб", який набув
чинності 1 січня 2005 p.; далі - Закон N 1769-IV) особам
офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за контрактом, а також особам, які мають право на
пенсію згідно із Законом N 2262-ХП, та членам їхніх сімей пенсії нараховуються
виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед
звільненням з урахуванням відповідних окладів за посадою, військовим
(спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних
додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та
премії в розмірах, встановлених законодавством.

Верховний Суд України в частині 3 пункту 8 вищезазначеної
Постанови Пленуму, роз'яснює, що законодавством з питань пенсійного
забезпечення, яке діяло до 1 січня 2005 року, не було передбачено можливості
перерахунку раніше призначених пенсій у звязку із запровадженням після
звільнення військослужбовців та осіб, котрі мають право на пенсію згідно із
Законом № 2262, нових щомісячних видів грошового забезпечення, яких вони не
отримували під час служби, а також премій. Закон № 1769-IV, який
набув чинності з 1 січня

4

2005
року, не має зворотної сили, тому вимоги щодо перерахунку пенсій з урахуванням

запроваджених
після звільнення зі служби нових щомісячних додаткових видів грошового

забезпечення
та премій за минулий час, тобто до
1 січня 2005 року, задоволенню не

підлягають.

Із
наведеного вище вбачається, що УМВС в області правомірно нараховувалось
пенсійне

забезпечення
позивачу у відповідності до діючого законодавства України на час призначення

пенсії.

На
підставі наведеного, Указу Президента України № 92696 від 04.10.1996 року „Про
умови

грошового
забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників

ОВС"
та керуючись ст.ст. 159-160 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління МВС України в

Івано-Франківській
області про перерахунок пенсії, стягнення надбавок за особливі умови

служби і
таємність, грошової компенсації за речове майно та грошової допомоги, стягнення

компенсації
за невикористану відпустку, матеріальної
допомоги, премії, недоплаченої

вихідної
допомоги - відмовити.

Стягнути
з Управління МВС України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 415
грн. витрат понесених ним за надання юридичної допомоги

адвокатом.

Стягнути
з Управління МВС України в Івано-Франківській області на користь держави 51

грн.
державного мита.

Постанова
може бути оскаржено до Львівського адміністративного апеляційного суду

шляхом
подачі заяви до Львівського адміністративного апеляційного суду про апеляційне

оскарження
постанови суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови та подачі

апеляційної
скарги на постанову суду протягом двадцяти днів після подання заяви про

апеляційне оскарження.