Справа № 2"А"-342/2007
Суддя: Попова О.М.
Дата ухвалення: 2007-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СПРАВА № 2"А"-342/2007р.
ПОСТАНОВА

ім'ям України

12.06.2007
року Ленінського району міста Луганська
в складі:

головуючого
- судді Попової О.М.

при
секретарі - Шестакові В.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луганську адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до УМВС України в Луганській області, Краснолуцького MB
УМВС України в Луганській області, Державного казначейства в Луганській
області про стягнення заборгованності та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, зазначивши в обгрунтування
позовних вимог наступне.

Позивач
проходив службу в органах МВС України з 7.08.1999 р. по 14.11.2006 р. (наказ
МВСУ № 41 о/с від 29.07.1999 р. та УМВСУ № 338 о/с від 14.11.2006 p.), де з 2003 р. по
день звільнення служив слідчим Краснолуцького MB УМВС в
Луганській області. За час служби відповідачем не нараховувалося матеріальна
допомога у розмірі середньомісячного грошового забезпечення за 2003-2005 p.p. Указом
Президента України № 926/96 від 04.10.1996 р. "Про умови грошового
забезпечення осіб рядового і начальницького складу і оплати праці працівників
ОВС" по місцю проходження служби зобов'язана виплачуватися матеріальна
допомога у розмірі місячного грошового забезпечення на рік. Як вважає позивач,
згідно його розрахунків матеріальна допомога за 2003-2005 p.p. складатиме
1508,76 грн. При звільнені позивачу не сплачена компенсація за невикористану
відпустку за 2004 р. в сумі
483,51 грн., за 2006 р. не сплачено 684,73 грн. Також позивач просить суд
стягнути на його користь моральну шкоду в сумі 3000 грн.

В судовому
засіданні позивач підтримав позов та надав суду аналогічні пояснення.

Представник
відповідача УМВС України в Луганській області позов не визнав, підтримав свій
письмовий відгук. Представник УМВС України наполягав на тому що позивач
пропустив строк, передбачений ст. 99 КАС України. Відповідно до п. 1 ст. 99 КАС
України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого цим Кодексом. Пункт 2 вищезазначеної
статті передбачає для звернення до адміністративного суду за захистом прав,
свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Також предствник УМВС України в Луганській області
зазначи, що спірні виплати не виплачувалися з причин недостатнього фінансування
з боку Державного бюджету України.

Пропущення
строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
сторін.

Представник
співвідповідача Краснолуцького MB УМВС України в Луганській області у судовому засіданні
позов не визнав та надав пояснення по справі.

Представник
співвідповідача Державного казначейства в Луганській області у судове засідання
не з"явився, причин неявки суду не повідомив.

Суд,
вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що в
задоволенні позову необхідно відмовити, з наступних підстав.

Судом
встановлено, що позивач проходив службу в органах МВС України з 7.08.1999 р. по
14.11.2006 р. (наказ МВСУ № 41 о/с від 29.07.1999 р. та УМВСУ № 338 о/с від
14.11.2006 p.),
де з 2003 р. по день звільнення служив слідчим Краснолуцького MB
УМВС в Луганській області. Указом Президента України "Про умови
грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці
працівників органів внутрішніх справ" від 4 жовтня 1996 року N 926/96 зі
змінами від 16.06.99р. № 650 запроваджена матеріальна допомога у розмірі
місячного грошового забезпечення на рік. Але відповідно до ст. 95 Конституції
України, виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які
витрати держави на потреби всього суспільства, розмір і цільове призначення цих
витрат.

Пункт 2
ст.4 Бюджетного кодексу України визначає, що при здійсненні бюджетного процесу
в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, що
не суперечить положення Конституції України, Бюджетного Кодексу і Закону про
Державний бюджет України.

Відповідно
суд вважає, що невиплата матеріальної допомоги без наявності на це асигнувань
Відповідачем є правомірним, так як виплата матеріальної допомоги без
асигнувань, затверджених МВС України є нецільовим використанням бюджетних коштів
- бюджетним правопорушенням, відповідно до ст. 119 БК України, що є підставою
для залучення до відповідальності, передбаченої чинним законодавством, зокрема,
ст. 118 БК України.

Також
відповідно до п. 5 ст. 51 БК України розпорядники бюджетних коштів приймають
бюджетні зобов'язання і проводять витрати бюджетних зобов'язань тільки в межах
бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Зобов'язання узяті
розпорядником бюджетних коштів без відповідних бюджетних асигнувань, або з
перевищенням повноважень, встановлених БК України або ЗУ «Про Державний
бюджет», не є бюджетним зобов'язанням. Витрати державного бюджету на покриття
таких зобов'язань не можуть здійснюватися

Закони
України "Про Державний бюджет України на 2001 рік", "Про
Державний бюджет України на 2002 рік", "Про Державний бюджет України
на 2003 рік", "Про Державний бюджет України на 2004 рік",
"Про Державний бюджет України на 2005 рік", "Про Державний
бюджет України на 2006 рік" містять відповідно статті 57, 53, 59, 78, 73 і
75 наступний зміст: "Встановити, що керівники бюджетних установ і
організацій (військових формувань) містять чисельність працівників
(військовослужбовців) і здійснюють фактичні витрати на заробітну платню
(грошовий зміст), включаючи витрати на премії і інші види заохочень або
винагород, матеріальну допомогу, лише в рамках фонду заробітної платні
(грошового змісту), затверджених для бюджетних установ і організацій
(військових формувань) в кошторисах доходів і витрат."

У планах
асигнувань Відповідача із загального бюджету на кожен рік дається вичерпний
перелік статей витрат і грошові кошти, які поступають з МВС України не
забезпечують повної виплати всьому особовому складу області матеріальної
допомоги. Це підтверджується копіями довідок наданих відповідачем.

Також
Суд вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду, передбаченний ст. 99
КАС України в 1 рік. Відповідно до ст. 100 КАС України пропущення сроку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного
позову. Представник УМВС України в Луганській області наполягав на застосуванні
річного строку позовної давності. Пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Строк
для звернення в суд обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення свого права.

Матеріальна
допомога була запроваджена Указом Президента №926 від 04.10.1999 року, котрий
був опублікований у засобах масової інформації. Тобто позивач знав, або повинен
був знати, що він має право на цю допомогу, але ОСОБА_1 звернувся до суду лише
29.01.2007 р. Позивач до суду з клопотанням про поновлення строку для звернення
не звертався, в позовній заяві ніяких причин, які б могли бути визнанні судом
поважними, не приводить.

Судом
встановлені наступні факти, які підтверджені письмовими доказами та не
заперечуються сторонами.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 11, 8-9, 17, 18,19, 94, 99, 100, 122,158-163,
186 КАС України, Закони України "Про Державний бюджет України на 2001
рік", "Про Державний бюджет України на 2002 рік", "Про
Державний бюджет України на 2003 рік", "Про Державний бюджет України
на 2004 рік", "Про Державний бюджет України на 2005 рік",
"Про Державний бюджет України на 2006 рік", ст. 4, п. 5 ст. 51 БК
України, Указ Президента України "Про умови грошового забезпечення осіб
рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх
справ" від 4 жовтня 1996 року N 926/96 зі змінами від 16.06.99р. № 650,
суд

ПОСТАНОВИВ:

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до УМВС України в Луганській області,
Краснолуцького MB УМВС України в Луганській області, Державного
казначейства в Луганській області про стягнення заборгованості по матеріальної
допомозі компенсації за невикористану відпустку та моральної шкоди, відмовити у
повному обсязі у зв'язку з пропуском строку для звернення до адміністративного
суду та за необґрунтованістю позовних вимог.

Постанова
суду може бути оскаржена в апеляційному порядку в Донецький апеляційний
адміністративний суд через Ленінський районний суд м. Луганська шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.