Справа № 22-а-2706/2007
Суддя: Ісаєв Г.А.
Дата ухвалення: 2007-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня
2007 року колегія
суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим в складі: Головуючого,
судді Панкова М. В. суддів Белинчук Т.Г. Ісаєва Г.А. при секретарі Гончарук В.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Сімферополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Міністерства внутрішніх справ України в АР Крим про стягнення
одноразової допомоги за апеляційною скаргою Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в АР Крим на постанову Євпаторійського міського суду
АР Крим від 26.01.2007 року,

встановила:

Позивач
звернувся до суду з позовом про стягнення з Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в АР Крим суми одноразової допомоги у розмірі 241300,
80 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що він до 28.02.2005 року служив в органах
внутрішніх справ. 26.04.2005 року органами МСЕК йому встановлено другу групу
інвалідності за хворобою, отриманою при
виконанні службових обов'язків, зі
отупінню втрати професійної працездатності 80 %. Вважає, що відповідно до вимог ЗУ „Про
міліцію", Положення про порядок і
підстави державного обов'язкового страхування осіб рядового, начальницького і вільнонайманого складу
органів та підрозділів внутрішніх справ України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів
України № 59 від 29.06.1991 року йому має бути сплачена одноразова
допомога, розмір якої дорівнює
чотирирічному грошовому утриманню, а
саме 241300, 80 грн. Проте відповідач відмовився від сплати цієї суми.

Постановою
Євпаторійського міського суду АР Крим від 26 січня 2007 року позовОСОБА_1
задоволено. Стягнуто з ГУ
МВС України в АР Крим на користьОСОБА_1 одноразову допомогу у розмірі
241300, 80 грн.

В
апеляційній скарзі представник ГУ
МВС України в АР Крим ставить питання про скасування вказаної постанови, посилаючись на її незаконність у зв'язку з
порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Просить ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову в повному
обсязі.

У
запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає постанову місцевого суду
законною і обґрунтованою, просить
відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши позивача і
представників сторін, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова -скасуванню з
ухваленням нової про відмову ОСОБА_1 у позові.

Ухвалюючи
постанову, суд першої інстанції виходив
з того, що відповідно до вимог ч.б ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі
каліцтва, одержаного працівником міліції
при виконанні службових обов'язків, а
також інвалідності, що наступила в
період проходження служби або не пізніше ніж через три місяця після звільнення
із служби або після закінчення цього терміну,
але унаслідок, захворювання або
нещасного випадку, що мав місце в період
проходження служби, йому виплачується
одноразова допомога в

Справа № 22-а-2706/2007 р.

Головуючий у першій інстанції

Кротова Л.В.

Доповідач

Ісаєв Г.А.

розмірі від трирічного до п'ятирічного грошового утримання (залежно від
ступеня втрати працездатності) і призначається пенсія по інвалідності. Згідно
довідки Євпаторійського училища професійної підготовки робітників міліції при
ГУ МВС України в АР Крим від 22.06.2006 року,
розмір щомісячного утриманняОСОБА_1 на день звільнення з органів
внутрішніх справ складав 5027, 10 грн. Виходячи з цієї суми та п.2 Положення
про порядок і підстави державного обов'язкового страхування осіб рядового, начальницького і вільнонайманого складу
органів та підрозділів внутрішніх справ України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів
України № 59 від 29.06.1991 року та ч.1
ст. 8 ЦК України суд першої інстанції визначив позивачу як інваліду
другої групи одноразову допомогу у розмірі чотирирічного грошового утримання.

Між
тим, при розгляді вимог про* виплату на
підставі ч.б ст. 23 Закону України „Про
міліцію" одноразової допомоги працівнику міліції в разі каліцтва, одержаного ним при виконанні службових обов'язків, щ також інвалідності, що настала у період проходження служби або не
пізніше як через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення
цього строку, але внаслідок захворювання
або нещасного випадку, що мали місце у
період проходження служби, слід мати на
увазі, що відповідно до ст. 3 Постанови Верховної Ради України від 2fj. 12.90 р. „Про порядок введення
в дію Закону Української РСР „Про міліцію"
ст. 23 цього Закону набрала чинності після прийняття Положення про
порядок і умови державного страхування працівників міліції.

Передбачене
цією постановою Положення про порядок і умови державного обов'язкового
особистого страхування осіб рядового,
начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів
внутрішніх справ України, затверджене
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.91 року № 59, окремо визначає розмір одноразової допомоги
для випадків загибелі (смерті) поранення (контузії, травми,
каліцтва), захворювання, одержаних при виконанні службових
обов'язків, пов'язаних із безпосередньою
участю в охороні громадського порядку і громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю, і розмір одноразової допомоги у випадках, не пов'язаних безпосередньо із зазначеною
участю.

Ці
виплати проводяться відповідними органами страхування, яким МВС перераховує страхові платежі, і ці органи в разі спору є належними
відповідачами.

Так, відповідно до згаданої Постанови № 59 від
29.06.1991 року при настанні страхових подій,
передбачених п.2 Положення про порядок і умови державного обов'язкового
особистого страхування осіб рядового,
начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів
внутрішніх справ України, виплату
страхових сум провадить Національна акціонерна страхова компанія „Оранта".
У разі виникнення спору щодо виплати страхових сум він вирішується в
установленому законом порядку між застрахованим (його спадкоємцями) і
Національною акціонерною страховою компанією „Оранта".

Даною
Постановою визначено, що страхові
платежі вносяться МВС України на спеціальний рахунок національної акціонерної
страхової компанії «Оранта», розміри же
страхових платежів визначаються щорічно HACK
«Оранта» по узгодженню з Міністерством Фінансів під час формування бюджету на
слідуючий рік.

Враховуючи
наведене, судом першої інстанції при вирішенні
спору всупереч вищевказаним нормам закону помилково зроблено висновок про
обов'язок ГУ МВС України
в АРК сплачувати належні суми.

За таких
обставин, висновки суду про
обґрунтованість позовних вимог не відповідають положенням нормативних актів.

З урахуванням
викладеного, судова колегія вважає, що постанову слід скасувати, ухвалити нову постанову, якою відмовитиОСОБА_1 у позові.

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст.
ст. 198, 205,
п.4 ч.1 ст. 202, 207 колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ
України в АР Крим задовольнити.

Постанову
Євпаторійського міського суду АР Крим від 26.01.2007 року -скасувати.

У позові
ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в АР Крим
про стягнення одноразової допомоги - відмовити.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця

місяця.

Головуючий,
суддя: