Справа № 22-а-2193/2008
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 липня 2008
року
м.
Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді -
доповідача -
Олендера І.Я.,

суддів -
Шавеля Р.М., Заверухи О.Б.,

при секретарі
судового засідання - Романишин О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові
адміністративну справу

за апеляційною скаргою - Управління
Пенсійного фонду в м. Івано-Франківську

на постанову Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 10 жовтня 2007 року в справі № 2а-827/07

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду в м. Івано-Франківську

про визнання незаконною відмови підвищити розмір пенсії, -

В С Т А Н О В И
Л А :

10
жовтня 2007 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області прийнято постанову по справі № 2а-827/07 за адміністративним позовом ОСОБА_1до
Управління Пенсійного фонду в м. Івано-Франківську про визнання незаконною
відмови підвищити розмір пенсії, якою
позовні вимоги задоволено, визнано незаконною відмову управління Пенсійного
фонду України в м. Івано-Франківську щодо підвищення пенсії ОСОБА_1 у розмірі
передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,
зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську
підвищити ОСОБА_1 пенсію на 30% мінімальної пенсії за віком, згідно ст. 6
Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Прийняту постанову суд першої інстанції мотивував тим, що позивачу
повинна бути перерахована призначена йому пенсія з врахуванням ст.6 Закону
України “Про соціальний захист дітей війни”,
оскільки по справі не оспорюється та обставина, що ОСОБА_1відноситься до
категорії пенсіонерів, які підпадають під дію Закону України “Про соціальний
захист дітей війни”, що підтверджується посвідченням з відповідним штампом.

Вказану
постанову суду в апеляційному порядку оскаржив відповідач - управління Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську, представник якого в поданій апеляційній скарзі
покликається на те, що оскаржувана постанова суду першої інстанції суперечить
чинному законодавству на даний час, прийнята з порушенням норм матеріального
права в зв'язку з чим просить таку скасувати та прийняти нову, якою в
задоволені позову відмовити.

Як на
доводи в своїй апеляційній скарзі представник апелянта покликається на те, що
рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську
виплачувати зазначене підвищення до пенсії, суперечить чинному законодавству,
оскільки рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №
6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України положення
пункту 12 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»,
яким зупинено на 2007 рік дію статті 6
Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, з врахуванням статті 111
цього Закону. Крім того, оскільки визначення мінімального розміру пенсії за
віком надано лише в ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», при цьому ч. 3 цієї статті встановлено, що мінімальний
розмір пенсії за віком застосовується виключно до розміру пенсій, призначених
за цим Законом, тому питання, пов'язані з підвищенням пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України “Про
соціальний захист дітей війни” слід вирішувати шляхом внесення змін до Закону
України “Про соціальний захист дітей війни”.

Представник апелянта, як і позивач, в судове засідання не явились, хоча
належним чином були повідомлені про час, дату та місце апеляційного розгляду,
тому на підставі ч.4 ст.196 КАС України такий проведено у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Розглядаючи
спір та приймаючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції підставно
і обґрунтовано виходив із вимог ст. 6 Закону України „Про соціальний захист
дітей війни” відповідно до якого, дітям війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» у 2007 році мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється
у розмірі, прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Судом першої інстанції безспірно
встановлено, що позивач відноситься до категорії пенсіонерів, які підпадають
під дію Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, і в справі ця
обставина не оспорюється.

Судом
першої інстанції правильно встановлено, що п. 12 ст.71 Закону України “Про
державний бюджет України на 2007 рік”
зупинено дію ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” на 2007
рік і разом з тим, рішенням Конституційного суду від 09.07.2007 року п.12 ст.71
та ст.111 Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік” визнано
неконституційними. Відповідно до ст. 152 Конституції України закони та інші
правові акти, які за рішенням Конституційного Суду України визнаються
неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх неконституційність.

Колегія
суддів вважає, що за таких обставин суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що пенсія позивачу - ОСОБА_1має бути
перерахована з врахуванням вимог зазначеного законодавства.

Суд
першої інстанції зробив правильний висновок про неправомірне посилання відповідача
- УПФУ в м. Ужгороді Закарпатської області на відсутність програмного
забезпечення можливості виконання рішення Конституційного Суду та механізму
проведення таких виплат органам Пенсійного фонду України.

За таких обставин, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, відповідає вимогам
ст.ст.10,11,71,138,143,159,161-163 КАС України, ст. 6 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни”, доводи апеляційної скарги його не спростовують,
тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції не має.

Керуючись ст.ст.
160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А
:

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду в м. Івано-Франківську залишити без задоволення, а постанову
Івано-Франківського міського суду від 10 жовтня 2007 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1до Управління Пенсійного фонду в м.
Івано-Франківську про визнання незаконною відмови підвищити розмір пенсії, - без змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно після проголошення.

На
ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після
проголошення, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160
КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя :
І.Я.Олендер

Судді:
Р.М.Шавель

О.Б.Заверуха