Справа № 2-а-106/2008
Суддя: ШУНЬКО Г.О.
Дата ухвалення: 2008-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа за № 2-а-106
П О С Т А Н О В А

і м е н е м
У к р а ї н и

23 липня 2008 року м.
Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської
області в складі головуючого судді Шунько Г.О. при секретарі Чепурко І.В.,
представника відповідача Ковальчук Я.Г.

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду м.
Ромни адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Роменської районної державної адміністрації про визнання дій
неправомірними та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги,

в с т а н о в и в :

01 липня 2008 року ОСОБА_1, звернувся
до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту
населення Роменської районної державної адміністрації, в якому просив суд
визнати протиправними дії
відповідача, стягнути на його користь
суму недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня: за 2007 рік у
розмірі 1770 грн. 30 коп., за 2008 рік у
розмірі 2095 грн. та 959 грн. 98 коп., - як компенсацію втрати частини доходів
у зв'язку з порушенням сторін їх виплати.

В судовому засіданні ОСОБА_1, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, мотивуючи їх тим,
що він є учасником бойових дій та відповідно до чинного законодавства має право
на одержання разової грошової допомоги, яка виплачується органами соціального
захисту населення щорічно до 5 травня в розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком. За 2007 і 2008 роки Управлінням
праці та соціального захисту населення Роменської районної державної адміністрації
йому призначена і виплачена зазначена
допомога у розмірі значно нижчому ніж, передбачено Законом України « Про статус ветеранів війни гарантіях їх
соціального захисту» На його письмове
звернення до відповідача про перерахунок разової грошової допомоги
отримав письмову відповідь про відмову в перерахунку цієї виплати. Вважає, що
відповідач порушив його конституційні права, положення Закону України « Про статус
ветеранів війни гарантіях їх соціального захисту» та рішення Конституційного
Суду України за № 6 - рп, від 9 липня 2007 року та за № 10 - рп від 22 травня
2008 року.

Представник відповідача проти
позову заперечувала та пояснила, що відповідно до ч.2 ст.92 Конституції України
виключно Законом України «Про Державний бюджет України» визначаються будь-які
видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих
видатків. Законами України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» і
аналогічним Законом на 2008 рік
передбачені виплати щорічної разової грошової допомоги відповідно до Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі
280 і 310 гривень, відповідно. Інших розмірів видатків для виплати щорічної
разової грошової допомоги учасникам бойових дій не передбачено. Позивачу, виплату коштів у 2007 та 2008 році проведено
відповідно до Законів України

« Про держаний
бюджет» на відповідний рік.

Представник відповідача просила суд,
відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його
позову.

В судому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що стверджується посвідченням
НОМЕР_1 від 15 травня 1996 року
(а.с. 9)

Згідно довідки Управління праці та
соціального захисту населення Роменської районної державної адміністрації від 2
червня 2008 року за № 03982 ОСОБА_1, була виплачена щорічна разова грошова
допомога до 5 травня в 2007 році - 280 грн., а в 2008 році - 310 грн. (а.с. 11)

31 травня 2008 року позивач звернувся
до Управління праці та соціального
захисту населення Роменської районної державної адміністрації, з приводу
отримання недоплаченої суми разової
грошової допомоги за 2007-2008 роки, але йому в цьому було відмовлено з
посиланням на бюджетне законодавство, при цьому
відповідач керувався Законами України « Про державний бюджет України на
2007 рік» та на 2008 рік. (а.с. 10-11)

З позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 01
липня 2008 року.

Наведене свідчить про публічно -
правовий спір між сторонами з приводу соціального захисту ветеранів війни.

Спір
підлягає вирішенню на підставі ч. 2 статті 19 Конституції України згідно з
якою, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові
чи службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ст. 12 ч. 5 Закону України « Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» передбачено, що учасник бойових дій,
має право на тримання « щорічної
разової грошової допомоги» яка виплачується до 5 травня, в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст.. 17-1 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічну виплату
разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених ст. ст. 12-16
цього Закону, здійснюють органи праці та соціального населення через відділення
зв'язку або через установи банку.

Згідно ст. 2 ч. 2 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» права та пільги для ветеранів війни і
членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством
колишнього Союзу РСР, не можуть бути
скасовані без їх рівноцінної заміни. Частина 3 с т. 2 названого закону
передбачає , що нормативні акти органів державної влади і органів місцевого
самоврядування, які обмежують права і пільги ветерана війни, щ передбачені цим
Законом, є недійсним.

Ст. 22 ч. 2 Конституції України
передбачає, що при прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів
не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, виплата відповідачем
позивачу щорічної разової допомоги як учаснику бойових дій в 2007 році - в сумі
280 грн., а в 2008 році в сумі 310 грн., тобто в меншому ніж передбачено
законом розмірі є порушенням його конституційних прав на соціальний захист, має місце звуження
обсягу існуючих прав і свобод.

Права позивача підлягають судовому захисту, шляхом стягнення з
відповідача щорічної разової допомоги як учаснику бойових дій за 2007 році в
сумі 1770 грн. 30 коп., а за 2008 рік в сумі 2095 грн. при цьому суд, виходить
з наступного розрахунку.

Законом України « Про державний бюджет
України на 2007 рік» (ст.. 62 ч. 4) встановлено, що для визначення розміру
державної соціальної гарантії - мінімальної пенсії за віком, відповідно до
абзацу першого частини першої статті 28 Закону України

«Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 1 квітня 2007 року
застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, який
визначений (ч. 5 ст. 62 ) в сумі 410
грн. 06 коп.

Тому розмір грошової допомоги учаснику
бойових дій складає 2050 грн. 30 коп. (410 грн. 06 коп. х 5 = 2050 грн. 30 коп.)

Враховуючи, що позивач отримав в 2007 році 280 грн., то
недоплата позивачу щорічної разової
допомоги як учаснику бойових дій в 2007 році становить - в сумі 1770 грн. 30
коп. (2050 грн. 30 коп. - 280 грн. = 1770 грн. 30 коп.)

Законом України «Про державний бюджет України на 2008
рік» ( с. 58 ) встановлено розмір державної соціальної гарантії - мінімальної
пенсії за віком, відповідно до відповідно до абзацу першого частини першої
статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 1 квітня 2008 року застосовується
прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, який визначений ч. 5 ст. 58 Закону України « Про державний
бюджет України на 2008 рік» в сумі 481 грн.

Тому розмір грошової допомоги учаснику
бойових дій складає 2405 грн. (481
грн. х 5 = 2405 грн. )

Враховуючи, що позивач отримав в 2008 році - 310 грн., то
недоплата позивачу щорічної разової
допомоги як учаснику бойових дій в 2008 році становить - в сумі 2095 грн. ( 2405 грн.
- 310 грн. = 2095 грн. )

Суд, вважає, що не
підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача
компенсації в сумі 958 грн. 98 коп., відповідно до закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» за № 2050 від 19.10.2000
року. Названий Закон не поширює свою дію на виплату щорічної разової грошової
допомоги.

Суд також критично ставиться до позиції відповідача по справі,
стосовного його заперечення проти позову
та обґрунтування тим, що виплата щорічної до 5 травня разової грошової допомоги ОСОБА_1, була здійснена в квітні 2007 року та в 2008
року, в період дії ст. 29, 71 Законів України « Про державний бюджет на 2007
рік» і аналогічно на 2008 рік, а визнання Конституційним судом України положень
Закону відносно соціальних гарантій ветеранів війни - неконституційними, відбулося 9 липня 2007 року і 22 травня 2008 року. Суд не може погодитися
оскільки позивач звернуся до управління
праці і соціального захисту населення з
вимогою про перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня вже після прийняття Конституційним судом
України рішень за № 6- рп07 та № 10- рп2008 року, на що отримав відмову. Отже
спірні правовідносини виникли, коли положення Закону України «Про державний
бюджет України на 2007 рік і аналогічно на 2008 рік, які обмежували розмір
виплати одноразовою грошової допомоги до 5 травня вже втратили свою чинність.

Крім того, відповідно до резолютивної частини рішення Конституційного
Суду України від 09.07.2008 року №6-рп/2007 року воно має преюдиціальне
значення для суддів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів,
що визнані не конституційними.

Щодо строків звернення до суду. Позивач ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом 1 липня 2008 року. Про порушене право дізнався після ухвалення Конституційним судом України рішень
про невідповідність Конституції України положень ст. 29 ст. 71 Закону України
«Про державний бюджет України на 2007 рік» - 9 липня 2007 року та положень п.
20, розділу другого Закону України « Про
державний бюджет України на 2008 рік» - 22 травня 2008 року. В порядку ст. 99 КАС
України річний строк звернення до адміністративного
суду за захистом порушеного права в 2007 році в позивача спливає 9 липня 2008
року. До відповідача з письмовою заявою звернувся 31 травня 2008 року, а до
суду 1 липня 2008 року. Таким чином строки звернення до суду з адміністративним
позовом позивач не порушив.

Керуючись ст. 7-11, 17, 99-100,
158-163, 172, 177 Кодексу адміністративного судочинства України, » суд

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального
захисту населення Управління праці та соціального захисту населення Роменської
районної державної адміністрації при нарахуванні та виплаті разової грошової
допомоги ОСОБА_1 за 2007 та 2008 роки

Стягнути з Управління праці та соціального захисту
населення Роменської районної державної адміністрації Сумської області на
користь ОСОБА_1 суму недоплаченої разової грошової допомоги як учаснику бойових
дій за 2007 рік розмірі 1770 грн. 30 коп.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту
населення Роменської районної державної адміністрації Сумської області на
користь ОСОБА_1 суму недоплаченої разової грошової допомоги як учаснику бойових
дій за 2008 рік розмірі 2095 грн. 00 коп.

В іншій
частині позову відмовити на необґрунтованістю..

Постанова
суду може бути оскаржена до Харківського адміністративного апеляційного суду
шляхом подачі до Роменського міськрайонного суду Сумської області заяви про
апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя: підпис…

Копія вірна…

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ШУНЬКО
Г.О.