Справа № 22-а-3062/2008
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-3062/08
Головуючий 1 інстанції -
Ральченко І.М. Суддя доповідач -
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03
липня 2008 року колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді - Мельнікової Л.В.

суддів:
- Подобайло З.Г., Григорова А.М.

при
секретарі - Холодної Д.Ю.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті Харкові апеляційну скаргу Вовчанської районної державної адміністрації
Харківської області на постанову Харківського окружного адміністративного суду
від 08 лютого 2008 року по справі за адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1до Вовчанської районної державної адміністрації Харківської
області про визнання протиправної відмови, -

В с т а н о в и л а:

У жовтні 2007 року фізична особа
підприємець ОСОБА_1. звернувся до Харківського окружного адміністративного суду
з адміністративним позовом до Вовчанської районної державної адміністрації
Харківської області, яким, після уточнення позовних вимог, просив визнати
протиправною відмову відповідача в наданні йому згоди на розробку проекту
відведення земельної ділянки водного фонду, площею 1,75 га. На
територіїАДРЕСА_1та зобов'язати відповідача надати йому таку згоду.

Постановою Харківського
окружного адміністративного суду від 08 лютого 2008 року позовні вимоги задоволені в повному
обсязі.

Прийняте рішення обґрунтоване тим, що позивачем до
клопотання про надання згоди на розробку проекту відведення земельної ділянки
подані затверджені у встановленому законом порядку документи, які обґрунтовують
її розмір, призначення та місце розташування, як цього вимагає ст. 123
Земельного кодексу України. Відповідачем не надано посилань на норми чинного
законодавства, що обґрунтовують його відмову в наданні позивачеві згоди на
розробку проекту відведення земельної ділянки.

Не погоджуючись с постановою
суду від 08 лютого 2008 року Вовчанської районної державної адміністрації
Харківської області в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду,
посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи,
що призвело до неправильного вирішення справи та прийняти нове судове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1. в повному обсязі.

В засіданні колегії суддів
представник Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області
підтримав вимоги та обґрунтування апеляційної скарги.

В засіданні колегії суддів
представник позивача вважав апеляційну скаргу безпідставною, просив відмовити в
її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін,
розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Вовчанської районної державної
адміністрації Харківської області підлягає частковому задоволенню, а постанову
Харківського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2008 року у
відповідності з положеннями п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного
судочинства України, слід скасувати , виходячи з наступного.

Частиною першою статті 13 Конституції України передбачено
що земля є об'єктом права власності українського
народу. Від імені
українського народу права власника здійснюють органи державної влади та
органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, іншими
законодавчими актами України.

Відповідно
до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України,
завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні
ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з пункту першого
частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа
адміністративною юрисдикції - це публічно-правовий спір, у якому хоча б однією
із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова
чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції
на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу частини другої статті
2, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства
України випливає, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності, крім випадків, коли щодо до таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок
судового провадження.

Згідно із ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією України.

Підставами для визнання акта
недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та (або)
визначеній законом компетенції органу, який
видав цей акт.

Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів
підприємств та організацій.

Згідно статті 32 Закону України “Про власність”, суб'єктами права державної власності на землю
виступають обласні, районні, міські, селищні, сільські ради - на землі в межах
її територій (крім земель загальнодержавної власності).

Пунктом 12 Перехідних положень
Земельного кодексу України встановлено, що до розмежування земель державної і
комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених
пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські
ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Статтею 17 Земельного кодексу України до виключної
компетенції місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин
віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно
із ст. 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі
рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування.

Відповідно до ст. 123 Земельного
Кодексу України надання земельних ділянок юридичним особам у постійне
користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

У разі, коли юридична особа зацікавлена в одержані
земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної
власності, ця юридична особа, як то передбачено ст. 123 Земельного кодексу
України, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та
Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної,
міської ради.

Відповідна районна
державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає
клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення
земельної ділянки.

Проект відводу земельної ділянки погоджується із землекористувачем,
органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно - епідеміологічними
органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання
висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається
до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради,
які розглядають його у місячний строк, і, в межах свої повноважень, визначених
Земельним кодексом України, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Із зазначених норм випливає, що
отримання земельної ділянки в оренду супроводжується різними діями зацікавленої
особи, прийняттям відповідних рішень органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування (щодо дачі згоди на розроблення проекту відведення
земельної ділянки, про затвердження проекту відведення земельної ділянки та про
надання земельної ділянки) та укладення договору оренди.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є приватним
підприємцем, у зв'язку з здійсненням господарської діяльності в серпні 2007
року звернувся до Вовчанської районної державної адміністрації Харківської
області з проханням надати згоду на розроблення проекту відведення земельної
ділянки водного фонду, площею 1,75 га. На територіїАДРЕСА_1за межами населеного
пункту.

На час звернення позивача до суду та розгляду справи,
відповідачем Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області
заява позивача ФОП ОСОБА_1. не розглянута та рішення по суті звернення не
прийняте.

Колегія суддів не погоджується з висновком позивача,
підтриманим судом першої інстанції, стосовно того, що відповідачем прийняте
рішення про відмову в наданні згоди на розробку проекту відведення, оскільки
відповідач не надав під час розгляду справи письмових заперечень на позов,
однак в усних поясненнях вказав, що акт вибору земельної ділянки є нечинним,
тому що в ньому відсутнє погодження органів культурної спадщини, яке є
обов'язковим відповідно до вимог чинного законодавства.

В матеріалах справи відсутнє рішення (розпорядження) по
суті звернення позивача та з пояснень, наданих представником відповідача
колегії суддів слідує, що таке рішення Вовчанської державної районною
адміністрацією не приймалось взагалі.

Положеннями Земельного кодексу України визначена виключна
компетенція органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо
вирішення питань про надання у користування земельних ділянок.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не погоджується
з висновком суду першої інстанції, приймає рішення щодо скасування постанови
Харківського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2008 року з
прийняттям нового судового рішення.

Відповідно до положень ч. 2 ст.
11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може вийти за межі
позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням чітко визначених ст. 123 Земельного кодексу
України строків розгляду клопотань зацікавлених осіб в отриманні земельної
ділянки у користування, з'ясованих обставин, колегія судді приходить до
висновку про необхідність, для здійснення повного захисту прав, свобод та
інтересів позивача, вийти за межі його позовних вимог та зобов'язати
відповідача Вовчанську районну державну адміністрацію Харківської області
розглянути з прийняттям рішення (розпорядження) по зверненню позивача ФОП
ОСОБА_1. щодо надання згоди на розроблення проекту відведення земельної ділянки
водного фонду, площею 1,75 га. На територіїАДРЕСА_1за межами населеного пункту.

Інші доводи та заперечення сторін не впливають на
прийняте рішення колегією суддів.

На підставі
наведеного та керуючись ст.ст. 157 ч. 1, п. 1, 185, 195, 196, 198 ч. 1, п. 3,
202 ч. 1, п. 1, 3, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Вовчанської районної державної
адміністрації Харківської області задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду
від 08 лютого 2008 року скасувати.

Постановити нове рішення, яким зобов'язати Вовчанську
районну державну адміністрацію Харківської області розглянути з прийняттям
рішення (розпорядження) по зверненню позивача фізичної особи підприємця
ОСОБА_1щодо надання згоди на розроблення проекту відведення земельної ділянки
водного фонду, площею 1,75 га. На територіїАДРЕСА_1за межами населеного пункту.

В задоволенні позовних вимог фізичної особи підприємця
ОСОБА_1 в іншій частині - відмовити.

Постанова
Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом
одного місяця безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України.

Головуючий суддя
-
(підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) З.Г.
Подобайло

(підпис) А.М. Григоров

Повний текст
постанови виготовлений 08 липня 2008 року.

Згідно з оригіналом

Суддя
Л.В. Мельнікова