Справа № 22-а-819-Ф/2007
Суддя: Мамасуєва Л.О.
Дата ухвалення: 2007-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-819-Ф/07 Головуючий суду першої інстанції Красіков C.I.
Суддя-доповідач
суду апеляційної інстанції:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 липня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого - судді: - Ломанової Л.О.

суддів: - Мамасуєвої Л.О.,
Іщенка В.І.

при секретарі: - Цендра О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Феодосії справу адміністративної юрисдикції за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Республіканського військового комісаріату АРК про
перерахунок та виплату пенсії, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Військового
комісаріату АРК на постанову Ленінського районного суду Автономної Республіки
Крим від 27 лютого 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду із позовом до Військового комісаріату АР
Крим про перерахунок пенсії з урахуванням щомісячної надбавки у розмірі 40 %
посадового окладу, встановленої Указом Президента України №847/99 від 14 липня
1999 року з 1 вересня 1999 року, 100%
щомісячної надбавки грошового забезпечення, встановленої Указом Президента
України № 173 від 23 лютого 2002 року з 1
січня 2003 року. 90 % щомісячної надбавки за безперервну службу, встановленої
Указом Президента України від 5 травня 2003 року № 389/2003 з 1 травня
2003 року, 33.3 % премії, яка передбачена пунктом 3 постанови Кабінету
Міністрів України від 22 травня 2000 року № 829 і наказом Міністра оборони
України від 5 березня 2001 року № 75.

Крім того,
просив суд визнати його право на доплату пенсії за 2005 рік та зобов'язати
зробити доплату 50% не донарахованої пенсії за 2005 рік, визнати його право на
доплату надбавки за безперервну службу за 2005 рік та зобов'язати відповідача з
01.01.2005 року до 22.03.2005 року зробити доплату в розмірі 50% не
донарахованої надбавки.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що з 1998 року позивач с
пенсіонером Міністерства оборони України
і йому була встановлена пенсія згідно з вимогами Закону України «Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» (далі - Закон України
«Про пенсійне забезпечення військовослужбовців...»). Не зважаючи на вказані
збільшення грошового утримання військовослужбовців, відповідач відповідні перерахунки пенсії не зробив, що суперечить
вимогам статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців...».

Постановою
Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 27 лютого 2007 року
позов задоволено частково.

Відповідача
зобов'язано провести перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1. з 01.01.2005 р.
по 22.03.2005 p. з урахуванням 90% надбавки за безперервну службу в
Збройних Силах та зобов'язати сплатити заборгованість за цей час.

'

2

В апеляційних
скаргах позивач і Військовий комісаріат просять скасувати постанову суду, так ОСОБА_1. просить
ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на
те, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам
Закону. Військовий комісаріат просить скасувати постанову суду та ухвалити нову
про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Обговоривши
наведені у апеляційних скаргах доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга ОСОБА_1. не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Військового комісаріату
є обгрунтованою з таких підстав.

Частково
задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач під час
проходження служби не одержував надбавку за вислугу років та інші додаткові
види грошового забезпечення, дії зазначених нормативно-правових актів на нього
не поширюються, тому відсутні підстави для перерахування раніше призначеної
пенсії.

Колегія суддів вважає такі висновки суду обґрунтованими.

Згідно
роз'яснень, які містить пункт 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від
15 квітня 2005 року № 4 «Про окремі питання при застосуванні судами України
законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців (крім
військовослужбовців строкової служби), осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ і деяких інших осіб» року випливає, що законодавством
з питань пенсійного забезпечення, яке діяло до 1 січня 2005 року, не була
передбачена можливість перерахунку раніше призначених пенсій у зв'язку з
введенням після звільнення військовослужбовців і осіб, які мають право на
пенсію відповідно до Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців...», нових щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення, яких вони не одержували під час служби, а також премій.

Закон України № 1769-IV
«Про внесення змін до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб», який набрав чинності з 1 січня 2005 року, не має зворотної сили і тому вимоги про
перерахунок пенсії з врахуванням введених після звільнення зі служби
нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премій за минулий
час, тобто з 1 січня 2005 року, задоволенню не підлягають.

Відповідно до
пункту 2 Розділу 2 Прикінцевих положень Закону України № 1769-IV «Про внесення змін до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб» особи, яким раніше було призначено пенсії згідно із Законом № 2262 «Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців...», з 1 січня 2005 року мають право
на перерахунок цих пенсій та виплату їм 50%
від суми перерахованої пенсії, а з 1 січня 2006 року - 100 % цієї суми. У разі, якщо внаслідок перерахунку за нормами
Закону № 1769-1V розмір пенсії, виплачуваної в період з 1 січня 2005 року до 1 січня 2006
року її частини зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому
розмірі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач був звільнений у запас і
виключений зі списків частини 10 вересня 1998 року і з 11 вересня 1998
року отримує пенсію як військовий пенсіонер.

На підставі
статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців...»
розмір призначеної пенсії підлягає перерахунку з кожним підвищенням грошового
забезпечення відповідної категорії військовослужбовців.

Підвищення
раніше призначених пенсій особам цієї категорії проводиться на підставі
постанов Кабінету Міністрів України від 25 жовтня 2002 року № 1576 «Про заходи
про підвищення рівня пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» та від 27 серпня
2003 року № 1350 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ і деяких інших
осіб».

Відповідно до статті 63 Закону України № 2262 «Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» і пункту 8
постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992

3

року № 393
перерахунок раніше призначеної пенсії військовослужбовцям і прирівняним до них
особам проводиться у зв'язку зі зміною розміру грошового забезпечення, з якого
обчислюються пенсії, що було зроблено після звільнення їх зі служби.

При цьому слід
мати на увазі, що при збільшенні розміру окладів грошового забезпечення
(посадового окладу і окладу за воїнське спеціальне звання) підлягає перерахунку як процентна надбавка за вислугу
років, так і інші додаткові види грошового забезпечення, які враховувалися при
обчислюванні пенсії та розмір яких визначається у відсотках від вказаних
окладів грошового забезпечення (за класність, роботу з секретними документами,
умовами служби тощо).

Таким чином, з
наведених обставин виходить, що щомісячна 100% надбавка, встановлена Указом Президента України від 23
лютого 2002 року № ] 73 і надбавка за безперервну службу, яка встановлена
Указом Президента України № 389 від 5 травня 2003 року, та виплата
премії в розмірі 33,3 % грошового забезпечення, яка передбачена пунктом 3
постанови Кабінету Міністрів України від 22 травня 2000 року № 829 відносяться до додаткових видів грошового
забезпечення і приймаються в розрахунок при обчисленні пенсії особам,
які одержували їх під час проходження служби і звільнені після їх встановлення.

Безсуперечно
встановлено, що під час проходження служби позивач ані 100% надбавку,
встановлену Указом Президента України № 173/2002 від 23 лютого 2002 року, ані премії в розмірі 33,3 % грошового
забезпечення, ані надбавки за безперервну службу, встановлену Указом
Президента України № 389 від 5 травня 2003 року не одержував. Тому дія Указів
Президента України №847/1999, № 173/2002, № 389/2003, а також постанови Кабінету Міністрів України № 829 від 22
травня 2000 року на нього не може розповсюджуватися, оскільки
встановлення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відбулося
після звільнення військовослужбовця зі служби і яких він не одержував під час
служби, не може бути підставою для перерахунку раніше призначеної пенсії.

Доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції вимог частини 4
статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, які
полягають в тому, що суд при вирішенні
справи застосував невідповідні Конституції України нормативно-правові акти, колегія
суддів не може взяти до уваги, оскільки вирішення питання про відповідність
законів та інших правових актів Конституції України згідно зі статтями 147 та
150 Конституції України належать Конституційному Суду України.

За таких обставин не можна погодитись з висновками суду першої інстанції
про зобов'язання військового комісаріату АРК провести перерахунок пенсії за
період з 01 січня по 22 березня 2005 року з урахуванням 90% надбавки за
безперервну службу в Збройних силах України.

Крім того,
Законом України « Про Державний бюджет України на 2007 рік» передбачено, що з
01.01.2007 року пенсійне забезпечення військовослужбовців здійснюється органами
Пенсійного фонду України. Постановою Кабінету Міністрів України № 513 від
21.03.2007 року був затверджений бюджет Пенсійного фонду України на 2007 рік, в
якому передбачені витрати на пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ і деяких інших осіб. При цьому передбачено, що пенсійне
забезпечення вказаних осіб здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету
України.

Таким чином, на день розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції,
розпорядником бюджетних коштів, щодо призначення і виплати пенсій
військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ, є органи Пенсійного фонду України, які до участі в справі не
притягувались.

З таких підстав, розглядая справу в межах позовних вимог та доводів
апеляційних скарг, колегія суддів вважає , що апеляційна скарга Військового
комісаріату АРК обгрунтованою і
підлягає задоволенню.

На
підставі наведеного, керуючись статтями 195, 198, 202 Кодекс}

адміністративного
судочинства України, колегія суддів судової палати у цивільних

справах Апеляційного суду АР Крим у м. Феодосії.

4

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на
постанову Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 27 лютого
2007 року залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Військового комісаріату АРК -
задовольнити.

Постанову
Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 27 лютого 2007 року в
частині зобов'язання Військового комісаріату АРК провести перерахунок пенсії ОСОБА_1. за
період з 01 січня по 22 березня 2005 року з урахуванням
90% надбавки за безперервну службу в Збройних силах України - скасувати, прийняти
нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військового комісаріату АРК про донарахування
розміру пенсії, виплату недоплаченої пенсії за період з 01
січня до 22 березня 2005 року з урахуванням 90% надбавки за безперервну службу
в Збройних силах України, стягнення державного мита, сплаченого при зверненні
до суду - відмовити.

В іншій частині
розглянутих позовних вимог ОСОБА_1. постанову
Ленінського районного суду АРК від 27.02.2007 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної
сили з дня її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання нею
законної сили.