Справа № 2-а-5946/2008
Суддя: Сауляк Ю.В.
Дата ухвалення: 2008-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09
червня 2008 р. Справа
№ 2-а-5946/08

Вінницький
окружний адміністративний суд в складі

Головуючого
судді Сауляка Юрія Васильовича,

При секретарі
судового засідання: Кащук С.В.

За участю представників сторін:

позивача :
не зявився за заявою

відповідача
: Томчук М.А.

адвоката -
Часник Ж.О.

розглянувши
матеріали справи

за
позовом: ОСОБА_1

до: військової частини А 0549

про:
визнання бездіяльності протиправною та відшкодування збитків за несвоєчасну
виплату речового майна

ВСТАНОВИВ
:

до Вінницького окружного адміністративного
суду подано позов ОСОБА_1 про стягнення з
військової частини А 0549 грошової компенсації за неотримане речове
майно в сумі 6078,1 грн.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що позивач проходив дійсну військову службу у військовій
частині А 0201, яка знаходиться на грошовому забезпеченні у військової частини
А0549. При звільненні зі служби не отримав речове майно або компенсацію його
вартості. При цьому посилається на положення ст. 9 Закону України “Про
соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей”, згідно з
яким позивач має право одержати речове майно або за бажанням грошову
компенсацію. На свої неодноразові звернення щодо виплати йому грошової
компенсації за речове майно отримував відмову у свого керівництва. У зв'язку з
цим вважає такі дії відповідача протиправними та просить відшкодувати йому
грошову компенсацію.

У судове
засідання позивач не з'явився, надіслав суду письмову заяву, згідно із якою
свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить
проводити у його відсутності. Адвокат позивача, позов також підтримала, просила
його задовольнити та стягнути з військової частини кошти в сумі 6078,1 грн.

Натомість,
представник відповідача позов не визнала, суду пояснила, що Законом України
“Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів”дія Закону України “Про соціальний та правовий
захист військовослужбовців і членів їх сімей”в частині виплати грошової
компенсації замість речового майна зупинена, а тому підстав для задоволення
позову немає.

Судом у
справі встановлено наступне.

Відповідно до
витягу із наказу Міністра оборони (по особовому складу) від 3 березня 2008 року №159 полковника
ОСОБА_1 звільнено у запас за пунктом 67, підпунктом “г”у зв'язку із скорочення
штату (Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу,
прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України).

Згідно із довідкою військової частини А0549
від 12.03.2008р. № 34 на одержання грошової компенсації замість речового майна,
що підлягає видачі (а.с.5), встановлено, що позивач за час проходження дійсної
військової служби знаходився на продовольчому забезпеченні у військовій частині
А 0549, яка є відповідачем у справі.

Як вбачається
з вищевказаної довідки, ОСОБА_1 нарахована грошова компенсація, що підлягає
видачі замість речового майна, на
загальну суму 6078,1 грн., з яких станом
на березнь 2000 року в сумі 1266,23
гривень та 4811,87 грн. станом після березня 2000 року.

На час
звернення до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 нарахована йому грошова
компенсація замість речового майна виплачена не була.

Суд,
заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Види забезпечення
військовослужбовців встановлені у Законі України “Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей”. Статтею 9 цього Закону
передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне,
грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової
служби.

Відповідно до
частини 2 статті 9 цього Закону (в редакції
з останніми змінами внесеними згідно із Законом №1082-ХІV від
21.09.1999, ВВР, №48, ст. 410) військовослужбовці одержують за рахунок держави
грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням
військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

Дію частини
другої статті 9 призупинено в частині одержання військовослужбовцями речового
майна і продовольчих пайків або за бажанням військовослужбовців грошової
компенсації замість них на підставі Закону України № 1459-ІІІ від 17.02.2000
року “Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів”.

Згідно з
частиною 3 зазначеного Закону останній набирає чинності з дня його
опублікування і на час розгляду справи у Вінницькому окружному
адміністративному суді є чинним.

Таким чином
військова частина А 0549 повинна виплатити позивачу грошову компенсацію замість
речового майна, нараховану йому станом
на березень 2000 року, тобто до набрання чинності Законом України № 1459-ІІІ
від 17.02.2000 року “Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів”, у сумі
1266,23 грн.

Грошова
компенсація замість речового майна у розмірі 4811,87 грн., нарахована позивачу
станом після березня 2000 року виплаті
не підлягає. Тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до
ч.3 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково,
судові витрати, здійснені позивачем, присуджується йому відповідно до
задоволених позовних вимог, а відповідачу
- відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Керуючись
ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ
:

1. Позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

2.Визнати дії
військової частини А0549 в частині не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації
замість речового майна, нарахованої йому станом на березень 2000 року,
протиправними.

3.Зобов'язати
військову частину А0549 виплатити ОСОБА_1 нараховану йому станом на березень
2000 року грошову компенсацію замість речового майна в сумі 1266,23 грн.

4. В решті
позовних вимог відмовити.

5.Стягнути з
Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 30,34 грн.

Відповідно до
ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.
160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до
ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим
Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після
закінчення цього строку.

У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено:
11.06.08

Суддя (підпис)
Сауляк Юрій Васильович

з оригіналом згідно

Суддя

Секретар