Справа № 2-А-138/2008
Суддя: Шевченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-А-138/2008 рік
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 липня 2008 року смт
Красногвардійське

Красногвардійський районний суд Автономної Республіки Крим у складі:

судді Шевченко І.В.,

при секретарі Мойсеєнко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом прокурора Красногвардійського району АР Крим в інтересах ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної державної
адміністрації про стягнення недоплаченої грошової допомоги, третя особа -
Головне управління державного казначейства України в АР Крим,

в с т а н о в и в :

Прокурор звернувся до суду з позовом до
управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської РДА (далі - УПСЗН) про
стягнення на користь ОСОБА_1 недоплаченої грошової щорічної допомоги, мотивуючи
свої вимоги тим, що він є учасником війни та має право на пільги, встановлені
законодавством України, а саме: ст.14 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» яка передбачає, що щорічно, у строк до
5 травня, йому повинна виплачуватися разова грошова допомога у розмірі 3-х
мінімальних пенсій за віком. На підставі положень Закону України „Про державний
бюджет” на 2005-2007 роки дію вказаної норми було зупинено, що позбавило його
можливості отримати вказану допомогу у повному обсязі, йому було виплачено лише
у 2005-2006 роках - по 50 грн, у 2007 році - 55 грн, недоплата складає за 2005
рік - 946 грн, за 2006 рік - 1027 грн, за 2007 рік - 1163 грн. Просить стягнути
3136 грн недоплаченої грошової допомоги.

У судовому засіданні представник
позивача Харута В.В. підтримала заявлені позовні вимоги та пояснила, що ОСОБА_1
як учасник війни має право на щорічну грошову допомогу, виплата якої проводиться у безпідставно зменшеному
розмірі. Недоплата складає 3136 грн. Стосовно доводів представника відповідача
про застосування річного строку звернення до адміністративного суду пояснила,
що строк, передбачений КАС України, є процесуальним, позовні вимоги щодо
стягнення за три роки є строком позовної давності, якій є матеріальним строком.

Представник відповідача УПСЗН
Романенко Н.В. позов не визнала,
пояснила, що виплата допомоги
учасникам війни проводилася у розмірі, встановленому Законами України «Про державний
бюджет України” на відповідні роки, інших коштів на виплату вказаної допомоги у
УПСЗН немає, крім того, позов пред'явлено про стягнення заборгованості за три
роки, тоді як ст.99 КАС України встановлює строк 1 рік для звернення до суду.

Представник відповідача УДК Павлючкова О.О. у судовому засіданні позов
також не визнала, вважає, що УДК не є належним відповідачем у справі, а
фактично є банком, в якому обслуговується УПСЗН.

Вислухавши
пояснення представників сторін та третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 має
право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів
війни - учасників війни (а.с. 3-4), йому як учаснику війни у 2005 та
2006 роках було проведено виплату разової грошової допомоги до 9 травня у
розмірі по 50 грн, у 2007 році - 55 грн
(а.с. 5).

Статтею
14 Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” встановлено, що щорічно до 05
травня учасникам війни повинна надаватися разова грошова допомога у розмірі 3-х
мінімальних пенсій за віком. Згідно із Законом України “Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування” та
наступними змінами до закону, внесеними Законом України „Про державний бюджет
України” на 2005-2007 роки, мінімальна пенсія
станом на 01 травня 2005 року складала 332 грн, 2006 року - 359 грн,
2007 року - 406 грн.

Рішенням
Конституційного суду України за № 20-рп/2004 від 01 грудня 2004 року за
конституційним поданням 54-х народних
депутатів України щодо відповідності ст.
ст.44,47, 78, 80 Закону України “Про державний бюджет України на 2004 рік”
та конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності Конституції України положень частин 2, 3, 4 ст.78
Закону України “Про державний бюджет України на 2004 рік” (справа про зупинення
або обмеження пільг, компенсацій і гарантій) визнано таким, що не відповідає
Конституції України, положення ст. 44 Закону України “Про
державний бюджет України на 2004 рік”, яким у 2004 році виплата щорічної
разової допомоги відповідно до Закону
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
здійснюється у зменшеному розмірі.

Згідно
із ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або окремі
положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно
із ч.3 ст. 22
Конституції України не допускається звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод при прийнятті нових або внесення змін до чинних законів.

Аналогічне
рішення постановив конституційний суд у
справі № 1-29/2007 від 09 липня 2007 року за конституційним поданням 46-х
народних депутатів України щодо відповідності
ряду статей Закону України “Про
державний бюджет України на 2007 рік”, зокрема, визнав такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними)
положення статті 29 Закону України “Про державний бюджет України
на 2007 рік”, за якою у 2007 році виплата щорічної разової допомоги учасникам
війни здійснюється у розмірі 55 грн.

Суд
відхиляє доводи представника відповідача про відсутність необхідних коштів на
виплату допомоги у розмірах, встановлених Законом України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”,
як такі, що не мають правового характеру.

У
відповідності до ч.2 ст.99 та ч.1 ст.100 КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів та застосовується за умови, якщо на цьому наполягає одна із
сторін.

Сторони
підтвердили, що ОСОБА_1 отримав у
2005-2006 роках допомогу у сумі по 50
грн, у 2007 році - 55 грн, що не
відповідає положенням Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”.

Оскільки
представник відповідача у судовому засіданні просив у позові відмовити у
зв'язку, крім іншого, з пропущенням позивачем строку звернення до суду, а
представником позивача не надано доказів поважності причин його пропуску та не
заявлено про це, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в межах
річного строку, з відповідача підлягає стягненню 1 163 грн недоплаченої
допомоги у 2007 році.

Судових
витрат позивачем при пред'явленні позову не понесено.

Керуючись
ст.ст.22, 152 Конституції України, ст.ст.12,14 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, ст.ст.11, 99-100, 158-163
КАС України, суд

П О С Т
А Н О В И В :

Позов прокурора Красногвардійського
району АР Крим задовольнити
частково.

Стягнути з управління праці та соціального
захисту населення Красногвардійської РДА на користь ОСОБА_1 суму
недоплаченої грошової допомоги за 2007 рік у розмірі 1163,00 грн (однієї тисячі ста шістдесяти трьох гривень 00 копійок).

В інший частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до
03 серпня 2008 року через Красногвардійський районний суд АР Крим шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження
і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.5
ст. 186 КАС України.

Суддя