Справа № 22-а-4091/2008
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2008-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
Головуючий у 1 інстанції - Горбенко К.П.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 липня 2008 року № 22-а-4091/07

зал
судового засідання № 2 у приміщенні суду
за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Міронової Г.М.

суддів: Василенко Л.А., Яманко В.Г.

при секретарі

Білоус К.І.

за участю представників:

від позивача: від відповідача:

ОСОБА_1 - особисто ОСОБА_2, ОСОБА_3 - за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Управління пенсійного фонду України у Кіровському районі м. Донецька;

на постанову

Донецького окружного
адміністративного суду

від

11 січня 2008 року

у адміністративній справі

№ 2-а-649/08

за позовом

ОСОБА_1

До

Управління пенсійного фонду
України у Кіровському районі м. Донецька

Про

Визнання неправомірним рішення
про зменшення пенсії та зобов'язання провести перерахунок наукової пенсії, яка була
нарахована та виплачена за період з 26.08.2003 р. по 31.05.2004 р. на
подальший період,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

В обгрунтування позову ОСОБА_1
зазначив, що при первинному призначенні йому наукової пенсії 26.08.2003 року з
заробітної платні за період з 01.08.2001 року по 31.07.2003 року робітники
Управління пенсійного фонду України у Кіровському районі м. Донецька (надалі -
УПФУ) при розрахунку розміру пенсії виключили суму винагороди за винахід. З
цього приводу він звертався до суду і
відповідно до постанови Вищого адміністративного суду від 14.12.2006 року його
позов було задоволено, зобов'язано управління провести перерахунок пенсії з дня
її призначення з урахуванням винагороди за винахід. Після цього відповідачем
було прийняте рішення про зменшення йому розміру пенсії з 1036, 80 грн. до 809, 59 грн. без будь-яких пояснень.
Позивач просить суд визнати неправомірними рішення відповідача про зменшення
пенсії та зобов'язати його провести перерахунок наукової пенсії, яка була
нарахована та виплачена за період з 26.08.2003 р. по 31.05.2004 р. на подальший
період.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 11 січня 2008 року позов ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька був
задоволений, відповідач був зобов'язаний перерахувати позивачеві наукову
пенсію, яка була нарахована та виплачена за період з 26.08.2003 року по
31.05.2004 року з послідуючим перерахунком її у відповідності до змін діючого
законодавства з державного бюджету України.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, Управління пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька
подало апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та
постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи встановив, що 26.08.2003 року
позивач ОСОБА_1 звернувся до УПФУ у Кіровському районі м. Донецька з заявою про
призначення пенсії за віком відповідно
до вимог Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», яка і була
йому призначена із заробітку за 24 місяці. 01.06.2004 року ОСОБА_1 подав заяву
про перерахунок призначеної йому пенсії із заробітку за 60 місяців на підставі
нової редакції статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну
діяльність». 23.07.2007 року позивач звернувся ще з однією заявою про
перерахунок пенсії, але потім її відкликав. Таким чином, на час звернення
ОСОБА_1 до суду і на час розгляду справи в апеляційній інстанції, він отримує
пенсію у зв'язку з її перерахунком на
підставі його власної заяви від 01.06.2004 року.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, послався на статтю 24 Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність” та статті
65, 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також на статті 23 і 40
Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” і
прийшов до висновку, що у відповідності до рішення Конституційного Суду України
№ 6-рп/2007 від 09.07.2007 року
положення п. 41 статті 71 Закону
України “Про державний бюджет на 2007 рік”
є неконституційними.

В судовому засіданні представники
відповідача підтримали доводи апеляційної скарги, пояснили, що ніякого рішення
про зменшення розміру пенсії позивачеві
УПФУ в Кіровському районі м. Донецька не приймало, вони діють тільки на
підставі закону і поданої позивачем заяви. Що позивачеві було роз'яснено про
його право звернутися з заявою, якою визначити період заробітку для
перерахування пенсії, але позивач цього не робить.

Позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги, звинувачував
працівників відповідача в тому, що вони примусили його написати заяву про
перерахунок пенсії, бо вони знають законодавство, а він - ні. Яке саме рішення
він оскаржує, позивач сказати не може,
але має на увазі рішення, після якого йому було знижено розмір пенсії.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги та наданих заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, постанову суду скасувати з
наступних підстав.

Відповідно до статті 195 КАС України суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної
скарги.

Суд апеляційної інстанції може
вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час
апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які
призвели до неправильного вирішення справи.

На час звернення позивача з заявою про призначення пенсії, тобто на
26.08.2003 року, така призначалась згідно приписів статей 6, 7, 12 Закону України “Про пенсійне
забезпечення” та з урахуванням положення статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну
діяльність», яка змістувала, що пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам
призначаються у розмірі 80 відсотків
заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, що визначається відповідно до статей 65 і
66 Закону України
"Про пенсійне забезпечення". За
кожний повний рік роботи понад стаж,
визначений частиною
четвертою цієї статті,
пенсія збільшується на
один відсоток заробітної плати,
але не більше
90 відсотків середньомісячної заробітної плати.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-4, який, відповідно
до його преамбули, визначає принципи, засади і механізм функціонування системи
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно
шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 статті 4 даного Закону
передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються
виключно законами про пенсійне забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг
визначене статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Пунктом 2 частини 1 статті 8 зазначеного Закону таке право закріплене за
особами, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія
відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім соціальних
пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне утримання) за іншими
законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом
України «Про пенсійне забезпечення» - за умови, якщо вони не отримують пенсію
(щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел.

Право вибору пенсійних виплат
передбачене статтею 10 наведеного Закону, і означає, що особі, яка має
одночасне право на різні види пенсії: за віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника, призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної
пенсії за її вибором.

Колегія
суддів відзначає, що позивач у зв'язку зі зміною редакції статті 24 і з огляду на приписи статті 40 Закону
України «Про наукову і науково-технічну діяльність» скористався своїм
правом і подав 01.06.2004 року заяву про перерахунок йому наукової пенсії із
заробітку за 60 місяців за період з 01.01.1982 року по 31.12.1986 року, а також
з 01.07.2000 року по 31.07.2003 року. У статті 24 вищезазначеного закону вказано, що пенсії
науковим (науково-педагогічним) працівникам
призначаються в розмірі
80 відсотків від сум
заробітної плати наукового (науково-педагогічного)
працівника, яка визначається відповідно до статті 23 цього Закону та частини другої статті 40
Закону України "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та на
яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування (внески). За кожний повний рік
роботи понад стаж
наукової роботи, визначений частиною
другою цієї статті, пенсія збільшується на один відсоток заробітної
плати, але не
може бути більше
90 відсотків середньомісячної заробітної плати. Для обчислення пенсії враховується заробітна плата наукового
працівника за основним місцем роботи за
будь-які 60 календарних місяців наукового стажу підряд до 1 липня 2000 року
незалежно від перерв та за весь період
наукового стажу починаючи
з 1 липня 2000 року. За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду,
за який враховується заробітна
плата для обчислення
пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за
умови, що зазначений період становить не
більше ніж 10 відсотків тривалості
наукового стажу. У всіх випадках період, за який враховується заробітна плата,
з урахуванням виключення, передбаченого
цим Законом, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців.

Системний
аналіз вищенаведених нормативно-правових актів і матеріалів справи дає колегії
суддів підстави для висновку про правомірність дій пенсійного органу стосовно
як призначення, так і перерахування пенсії позивачеві.

Відповідно до абзацу 3 частини 2
статті 63 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування”, підпункту 3.2 пункту 3 Положення про управління Пенсійного Фонду
України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2, начальник
управління керує діяльністю управління, персонально відповідає за виконання
покладених на управління завдань. Таким чином, від імені територіального органу
Пенсійного фонду приймає рішення його начальник.

Відповідно до частини другої статті
19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у період
до перетворення Пенсійного фонду України в неприбуткову самоврядну організацію
(стаття 58 зазначеного Закону) він функціонує як центральний орган виконавчої
влади на підставі норм цього Закону та Положення про Пенсійний фонд України,
яке затверджує Президент України.

Прийняття рішення начальником
управління в межах спірних відносин є способом реалізації владних повноважень в
розумінні вищенаведених конституційних принципів.

Із матеріалів справи і оглянутої в судовому засіданні пенсійної справи
ОСОБА_1 вбачається, що не існує рішення,
як акту ненормативного характеру, прийнятого
відповідачем про зменшення
позивачеві розміру пенсії. Тобто, судом апеляційної інстанції було встановлено,
що у суді першої інстанції взагалі не було предмету спору.

Таким чином, колегія суддів при апеляційному розгляді встановила,
що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення
для справи, висновку суду не відповідають обставинам справи, а також судом
порушені норми матеріального і процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

У відповідності до статті 160
КАС України повний текст виготовлено 30 липня 2008 року.

Керуючись статтями 184, 195,
196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі
м. Донецька на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11
січня 2008 року у справі № 2-а-649/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Донецька про
визнання неправомірним рішення про зменшення пенсії та зобов'язання провести перерахунок наукової пенсії, яка була
нарахована та виплачена за період з 26.08.2003 р. по 31.05.2004 р. на подальший
період -
задовольнити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 11 січня 2008 року у справі № 2-а-649/08 за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Кіровському районі м. Донецька про
визнання неправомірним рішення про зменшення пенсії та зобов'язання провести перерахунок наукової пенсії, яка була
нарахована та виплачена за період з 26.08.2003 р. по 31.05.2004 р. на подальший
період - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за їх безпідставністю.

Постанова
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту
проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом одного місяця з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції - Вищого адміністративного суду України, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий:
Г.М.Міронова

Судді:
Л.А.Василенко

В.Г.Яманко