Справа № 2а-50/2007
Суддя: Битківський Л.М.
Дата ухвалення: 2007-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-50/2007 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2007 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Битківського Л.М. , з участю секретаря Надрати Л.Я. позивача ОСОБА_1. представника відповідача Савчина В.Д.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Богородчани, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Марківської сільської ради про стягнення не виплаченої компенсації за період
працевлаштування, -

встановив:

ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до Марківської сільської ради про стягнення в його
користь з відповідача належної компенсації,
яка мала виплачуватись у відповідності до ст. 3З Закону України "Про статус
депутатів місцевих рад" протягом шести місяців на період його
працевлаштування після закінчення повноважень сільського голови. Свої вимоги
позивач мотивує тим, що 19.04.2002 року був обраний
і працював на посаді сільського голови с. Маркова до 12.04.2006 року, коли був звільнений з посади у зв'язку із
закінченням строку повноважень. Протягом шести місяців на період до
працевлаштування він мав право на отримання компенсаційних виплат в розмірі
середньомісячного заробітку за рахунок коштів місцевого бюджету. Однак, вказує,
що зазначені кошти відповідачем не виплачувались.

Позивач
в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що до обрання його в квітні 2002 року на посаду
сільського голови с. Маркова працював на посаді головного
спеціаліста-державного інспектора екологічної інспекції в Богородчанському
районі. На останніх виборах сільського голови с. Маркова, що відбулись в березні 2006 року, він не балотувався і з обранням іншого
кандидата на посаду голови склав свої повноваження. Внаслідок цього, з 12 квітня 2006 року він звільнений з займаної
посади. При звільненні, на період
працевлаштування за ним мала зберігатися середня заробітна плата протягом шести
місяців. У працевлаштуванні на попередньому місці роботи йому відмовлено, так як він досяг 60-річного віку і не міг
займати посаду державного службовця. Іншої роботи йому не пропонувалось і не
надано. Оскільки він не працевлаштувався то має право на отримання такого виду
компенсації. Проте, відповідачем
зазначені кошти не виплачуються. Просить позов задовольнити.

В
судовому засіданні представник відповідача - сільський голова Савчин В.Д.
позовні вимоги не визнав та пояснив, що
позивач, перебуваючи на посаді
сільського голови сМаркова, 23.02.2004
року досяг пенсійного віку і з 26.02.2004 року йому призначена пенсія посадової
особи органів місцевого самоврядування. Вважає,
що ч.2 ст. 3З Закону України
"Про статус депутатів місцевих рад" встановлює гарантії соціального
захисту осіб працездатного віку, а
позивач досяг граничного віку перебування на службі в органах самоврядування і
є пенсіонером, тому ця норма Закону на
нього не поширюється. Крім того,
зазначив, що з приводу свого
працевлаштування ОСОБА_1 до сільської ради не звертався. Сільський бюджет є
дотаційним, коштів на покриття таких
виплат в бюджеті не закладено.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові
докази, які подані у розпорядження
суду, з'ясувавши фактичні обставини
справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом
встановлено, що 12.04.2006 року ОСОБА_1
звільнений з посади сільського голови у зв'язку із закінченням строку
повноважень на підставі чЛ ст. 42 Закону
України "Про місцеве самоврядування в Україні".

У
відповідності до ч.2 ст. 3З Закону
України "Про статус депутатів місцевих рад" депутату місцевої
ради, який працював у раді на постійній
основі, після закінчення таких
повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна
робота (посада) на тому самому або, за
згодою депутата, на іншому
підприємстві, в установі, організації. У разі неможливості надання
відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом
місцевої ради зберігається, але не
більше шести місяців, середня заробітна
плата, яку він одержував на виборній
посаді у раді, що виплачується з
відповідного місцевого бюджету.

Статтею
118 КЗпП України встановлено, що
працівникам, звільненим від роботи
внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, надається після закінчення їх повноважень за
виборною посадою попередня робота (посада),
а при її відсутності -інша рівноцінна робота (посада) на тому самому
або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі,
організації.

Встановлено, що ОСОБА_1 до обрання на посаду сільського
голови працював на посаді головного спеціаліста - державного інспектора екологічної інспекції в
Богородчанському районі. Перебуваючи на посаді сільського голови 23.02.2004 року досяг
пенсійного віку - 60 років.
Тому, у відповідності до ст. 23 Закону України "Про державну
службу", йому було відмовлено у
працевлаштуванні за попереднім місцем роботи після закінчення строку
повноважень на виборній посаді, про що
свідчить довідка державного управління охорони навколишнього природного
середовища в Івано-Франківській області (а.с. 13)

Однак, досягнення позивачем пенсійного віку не може
бути підставою для обмеження його права на працю, гарантованого
ст. 43 Конституції України.

У
відповідності до ч.1 ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі
повної, часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом.

Закон України
"Про статус депутатів місцевих рад",
що діяв в редакції станом на

12.04.2006 року та діє по
даний час, не встановлює обмежень щодо
виплати середньої

заробітної плати колишньому депутату місцевої ради, в тому числі депутату, який

одержує пенсію.

Таким
чином, після звільнення з посади
сільського голови позивач не був працевлаштований, а тому має право на отримання компенсації на
період працевлаштування в розмірі середньомісячного заробітку протягом шести
місяців, тобто з 12.04 по 12.10.2006 року.

Такий
висновок суду ґрунтується також і на тому,
що Законом України "Про внесення змін до ст. 3З
Закону України "Про статус депутатів місцевих рад"" від

11.01.2007 року змінено
редакцію ч.2 ст. 3З Закону та доповнено
нормою, яка обмежує

право колишнього депутата на отримання середньої заробітної плати, яку він одержував

на виборній посаді, протягом
вказаного періоду у разі якщо депутат має право на пенсійне

забезпечення. Однак, зазначена норма
Закону набирає чинності лише з 01.01.2008
року.

Тому, згідно ч.1 ст. 58 Конституції України зворотної дії в
часі даний Закон не може мати.

Згідно
представленої Марківською сільською радою довідки, середній заробіток позивача складав 3017, 53 грн. (а.с. 12).
Тому, стягненню з відповідача підлягає
сума 18645, 18 грн.
(обчислена так: 3107 грн.*
бміс. = 18645, 18 грн.)

На підставі
наведеного ст. 118
КЗпП України, ст. 3З Закону України
"Про статус депутатів місцевих рад",
керуючись ст. ст. 158-163 КАС України,
суд, -

постановив:

Позов
задовольнити. Стягнути з Марківської сільської ради в користь ОСОБА_1 18645, 18 грн.
компенсаційних виплат.

Стягнути
з Марківської сільської ради в користь держави 186, 18 грн. державного мита.

постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного
адміністративного суду (79018, м. Львів,
вул. Чоловського, 2). Заява про
апеляційне оскарження постанови суду подається протягом 10 днів з дня її
проголошення. Апеляційна скарга на постанову подається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.