Справа № 22-а-343/08
Суддя: Щепанська О.А.
Дата ухвалення: 2008-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала
Іменем України

07.10.2008
С права № 22-а-343/08
Попередня справа № 2-27/11077-2007

Севастопольський апел
яційний адміністративний су
д у складі колегії суддів:

головуючого судді
Щепанської О.А.,
суддів Ілюхіно
ї Г.П. ,
Санакоєвої М.А.

секретар судового зас
ідання Шелем
ет'єва О.В.
за участю представників с
торін:
представника позивача:
Щербіни Дмитра Сергійо
вича, довіреність №45/100 від 25.0
5.2007, Державної податкової інс
пекції в місті Сімферополі А
втономної Республіки Крим;

представника відповідача
: Аметової Ейли Мустаф
аївни, довіреність №б/н від
10.02.2008, Паливно-енергетичного к
омплексу "Современник";
представника відповідача
: не з'явився, Товариства
з обмеженою відповідальніст
ю "Дан";
розглянувши апеляційну ск
аргу Державної податко
вої інспекції в місті Сімфер
ополі Автономної Республіки
Крим на постанову Господарс
ького суду Автономної Респ
убліки Крим (суддя Воронцо
ва Н.В. ) від 31.07.08 у справі № 2-27/11077-2007 (№
22а-343/08),
за позовом Державної
податкової інспекції в міст
і Сімферополі Автономної Рес
публіки Крим (вул. Мате Залки 1
/9, Сімферополь, Автономна Ре
спубліка Крим, 95053)
до Паливно-енергетич
ного комплексу "Современник"
(вул. Київська 73, Сімферополь,
Автономна Республіка Кри
м, 95017, пр. Побєди, 15, Сімферополь, 9
5017) товариства з обмеженою від
повідальністю "Дан" (вул. Тим
ошенко, 29-А, кв. 229, Київ, 04205)
про визнання недійною угод
и та стягнення 326313,54грн.,
ВСТАНОВИВ:
Постановою господарського
суду Автономної Республік
и Крим від 31.07.2008 року (суддя Во
ронцова Н.В.) у справі №2-27/11077-2007А (№
22а-343/08) відмовлено у задоволенн
і позову Державної податково
ї інспекції у місті Сімфероп
олі Автономної Республіки Кр
им до паливно-енергетичного
комплексу "Современник", това
риства з обмеженою відповіда
льністю "Дан" про визнання нед
ійсною угоди та стягнення 326313,5
4грн.
Не погодившись з постаново
ю суду, Державна податкова ін
спекція у місті Сімферополі
Автономної Республіки Крим з
вернулась з апеляційною скар
гою, в якій просить постанову
суду першої інстанції скасу
вати, позовні вимоги задовол
ьнити.
Апеляційна скарга мотивов
ана порушенням норм матеріал
ьного та процесуального прав
а.
Представник відповідача - т
овариства з обмеженою відпов
ідальністю "Дан" у судове засі
дання не з'явився, про причини
неприбуття в судове засідан
ня суд не повідомив. Про дату,
час та місце судового розгля
ду був повідомлений належним
чином.
Відповідно до пункту 4 статт
і 196 Кодексу адміністративног
о судочинства України, непри
буття у судове засідання сто
рін, належним чином повідомл
ених про дату, час та місце апе
ляційного розгляду, не переш
коджає судовому розгляду спр
ави.
На підставі та за правилами
статті 195 Кодексу адміністрат
ивного судочинства України,
розглянувши справу, судова к
олегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів
справи та було встановлено с
удом першої інстанції, позив
ач звернувся до господарсько
го суду з позовною заявою до в
ідповідачів про визнання нед
ійсною угоди та стягнення 326313,5
4грн.
Свої позовні вимоги позива
ч обґрунтував тим, що рішення
м Оболонського районного суд
у міста Києва від 27.02.2003 встановл
ено, що установчі документи т
а печатка товариства з обмеж
еною відповідальністю "Дан" з
находяться у невстановлених
осіб, які використовують їх з
дійснення незаконної діяльн
ості від імені неіснуючого п
ідприємства. У періодах, у яки
х було укладено та виконано у
году з відповідачем - паливно
-енергетичним комплексом "Со
временник", неіснуюче підпри
ємство - товариство з обмежен
ою відповідальністю "Дан" под
атки не сплачувало, звітніст
ь не надавало та існувало як ю
ридична особа. Таким чином, по
зивач вважає, що вказаними ви
нними діями відповідач - това
риство з обмеженою відповіда
льністю "Дан", при укладенні уг
оди з відповідачем паливно-е
нергетичним комплексом "Совр
еменник", наніс прямі збитки е
кономічним інтересам держав
и, що призвело до значних нега
тивних наслідків у вигляді н
енадходження до бюджету пода
тків і зборів, зокрема, податк
у на додану вартість у розмір
і 54385,59грн.
Таким чином, на підставі вик
ладеного, позивач просив поз
ов задовольнити у повному об
сязі, на підставі статей 207, 208 Ци
вільного кодексу України.

Суд першої інстанції у задо
воленні позовних вимог відмо
вив у повному обсязі.
Перевіривши матеріали спр
ави на предмет правильності
юридичної оцінки обставин і
додержання норм матеріально
го та процесуального права п
ри прийнятті судом першої ін
станції постанови, судова ко
легія вважає, що апеляційна с
карга Державної податкової і
нспекції в місті Сімферополі
Автономної Республіки Крим
не підлягає задоволенню з на
ступних підстав.
Відповідно до статей 43, 44 Гос
подарського кодексу України
, підприємництво - це самостій
на, систематична, на власний р
изик господарська діяльніст
ь, здійснювана суб'єктами гос
подарювання з метою досягнен
ня економічних і соціальних
результатів в одержання приб
утку. Підприємництво здійсню
ється на основі вільного виб
ору видів підприємницької ді
яльності, комерційного розра
хунку і власного комерційног
о ризику.
Діяльність суб'єктів госпо
дарювання у сфері суспільног
о виробництва спрямована на
виготовлення та реалізацію п
родукції, виконання робіт чи
надання послуг вартісного х
арактеру, що мають цінову виз
наченість (стаття 3 Господарс
ького кодексу України).
Отже, господарська діяльні
сть, що здійснюється для дося
гнення економічних і соціаль
них результатів та за метою о
держання прибутку, є підприє
мництвом, а суб'єкти підприєм
ництва - підприємцями. Господ
арська діяльність може здійс
нюватися і без мети одержанн
я прибутку (некомерційна гос
подарська діяльність).
Таким чином, з аналізу зазна
чених норм законодавства не
випливає, що господарська ді
яльність підсумком якої є зб
иток, або неотримання очікув
аного прибутку, не є господар
ською діяльністю у розумінні
чинного законодавства.
Крім того, суб'єкти підприєм
ницької діяльності мають пра
во без обмеження здійснювати
господарську діяльність, що
не суперечить законодавству
. Незаконне втручання й переш
коджання господарської діял
ьності суб'єктів господарюва
ння з боку органів державної
влади, їхніх посадових осіб п
ри здійснені ними державного
контролю і нагляду забороня
ються (стаття 19 Цивільного код
ексу України).
Як вбачається з матеріалів
справи, позивачем було прове
дено у відношенні відповідач
а - паливно-енергетичного ком
плексу "Современник" було про
ведено планову комплексну до
кументальну перевірку дотри
мання вимог податкового і ва
лютного законодавства за пе
ріод з 01.01.2005 по 31.12.2005.
За результатам перевірки б
уло складено акт №2760/23-2/24870616 від 21.04
.2006.
Також, в ході проведення пер
евірки було встановлено, що 04.
03.2005 між відповідачем паливно
-енергетичним комплексом "Со
временник" і відповідачем то
вариством з обмеженою відпов
ідальністю "Дан" було укладен
о договір б/н купівлі - продажу
нафтопродуктів.
Згідно з умовами вказаного
договору, відповідач товари
ство з обмеженою відповідаль
ністю "Дан" поставив на адресу
відповідача паливно-енергет
ичного комплексу "Современни
к" 110,91 тон дизельного палива на
суму 326313,54грн., відповідно до на
кладної №РН - 158470 від 01.06.2005.
Відповідачем товариством
з обмеженою відповідальніст
ю "Дан" була видана відповідач
у паливно-енергетичному комп
лексу "Современник" податков
а накладна №НН - 158470 від 01.06.2005.
Відповідно до пункту 2.2 вказ
аного договору, форма оплати
за договором є товарно - грошо
вою.
23.02.2006 в рахунок погашення заб
оргованості відповідача пал
ивно-енергетичного комплекс
у "Современник" перед відпові
дачем товариством з обмежено
ю відповідальністю "Дан" за до
говором б/н від 04.03.2005, відповіда
ч паливно-енергетичний компл
екс "Современник" поставив ві
дповідачу товариству з обмеж
еною відповідальністю "Дан" б
ензин А 76 у кількості 10 тис. л
ітрів на суму 27000,00грн., що підтве
рджується витратною накладн
ою №РН - 0007807 від 23.02.2006 і довіреніст
ю серії НОМЕР_1 від 20.02.2006 на і
м'я ОСОБА_1 на вказану парт
ію товару.
Судом першої інстанції бул
о встановлено, що рішенням Об
олонського районного суду мі
ста Києва від 27.02.2003 у справі №2-1390/0
3 було визнано недійсними уст
анові документи відповідача
№2. Також було визнано недійсн
им свідоцтво платника ПДВ, ви
дане відповідачу товариству
з обмеженою відповідальніст
ю "Дан".
Державна податкова інспек
ція у місті Сімферополі Авто
номної Республіки Крим прийш
ла до висновку, що у даному вип
адку наявність умислу підтве
рджується навмисними діями з
асновника відповідача товар
иства з обмеженою відповідал
ьністю "Дан", який створив підп
риємство без наміру займатис
я підприємницькою діяльніст
ю, усвідомлював або повинен б
ув усвідомлювати протиправн
ість дій щодо підписання уст
ановчих документів.
Проте, поза увагою Державно
ї податкової інспекції у міс
ті Сімферополі Автономної Ре
спубліки Крим залишився той
факт, що поставки нафтопроду
ктів підтверджується відпов
ідними податковими і витратн
ими накладними, що не оспорює
ться позивачем у справі.
Судова палата з адміністра
тивних справ Верховного Суду
України у постанові від 14.02.2006 (с
права №21-321), вказує, що сам факт с
касування державної реєстра
ції не тягне за собою недійсн
ість всіх правочинів, які укл
адені з моменту його реєстра
ції і до моменту виключення і
з державного реєстру.
Відповідно до статті 70 Коде
ксу адміністративного судоч
инства України, обставини сп
рави, які відповідно до закон
одавства повинні бути підтве
рджені певними засобами дока
зування не можуть підтверджу
ватись іншими засобами доказ
ування.
Як вбачається з матеріалів
справи, позивачем не надані с
уду докази, які підтверджуют
ь, що відповідача товариство
з обмеженою відповідальніст
ю "Дан" було виключено із Єдино
го Державного реєстру підпри
ємств та організацій України
.
Державною податковою інсп
екцією у місті Сімферополі А
втономної Республіки Крим не
прийнято до уваги, що визнанн
я у судовому порядку недійсн
им свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану в
артість з моменту реєстрації
не є підставою для визнання н
едійсними вчиненими їм з інш
ими суб'єктами господарюванн
я юридично значимих дій, оскі
льки його контрагенти за дог
овором можуть нести відповід
альність тільки при наявност
і вини, що знайшло своє відобр
аження у постанові Судової п
алати з господарських справ
Верховного Суду України від
11.11.2004.
Крім того, необхідно зауваж
ити, що юридичним наслідком с
касування державної реєстра
ції підприємства на підстава
х визнання його засновницьки
х документів недійсними пови
нно бути здійснення ліквідац
ійної процедури, в ході якої в
ирішуються питання про задов
олення вимог кредиторів, у то
му числі держави. Сам факт ска
сування державної реєстраці
ї не тягне за собою недійсніс
ть всіх правочинів, укладени
х з моменту його реєстрації і
до моменту виключення із Дер
жавного реєстру (постанова С
удової палати з адміністрати
вних справ Верховного Суду У
країни від 14.02.2006 у справі №21-321).

Отже, суд першої інстанції п
равомірно дійшов висновку пр
о те, що відповідачем на підтв
ердження виконання умов дого
вору б/н від 04.03.2005 були надані по
даткові і витратні накладні,
які не мали будь-яких недолік
ів та порядок заповнення яки
х відповідав встановленому ч
инним законодавством.
Державною податковою інсп
екцію у місті Сімферополі Ав
тономної Республіки Крим не
спростовані доводи відповід
ача паливно-енергетичного ко
мплексу "Современник" про те, щ
о на момент здійснення госпо
дарської операції, продавець
- товариство з обмеженою відп
овідальністю "Дан" перебував
в Єдиному державному реєстр
і.
При таких обставинах, покуп
ець (паливно-енергетичний ко
мплекс "Современник") не може н
ести відповідальність як за
несплату податків продавцем
, так і за можливу недостовірн
ість відомостей про нього, вк
лючених до Єдиного державног
о реєстру, за умови необізнан
ості покупця щодо такої.
Згідно з статтею 69 Кодексу а
дміністративного судочинст
ва України, доказами в адміні
стративному судочинстві є бу
дь-які фактичні дані, на підст
аві яких суд встановлює наяв
ність або відсутність обстав
ин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обста
вини, що мають значення для пр
авильного вирішення справи.

Державна податкова інспек
ція у місті Сімферополі Авто
номної Республіки Крим робит
ь висновок про наявність нам
іру тільки у однієї сторони з
а договором - у товариства з об
меженою відповідальністю "Да
н". Однак, згідно частини 1 стат
ті 208 Господарського кодексу У
країни, на яку посилається по
зивач, за наявності намірів л
ише у однієї із сторін все отр
имане нею повинне бути повер
нене іншій стороні, а отриман
е останньою, що належить їй на
відшкодування виконаного ст
ягується за рішенням суду в д
охід держави. Проте, позивач п
росить стягнути в дохід держ
ави всю суму, отриману за дого
вором.
Кодекс адміністративного
судочинства України, зокрема
, стаття 162 не передбачає рішен
ня за позовам суб'єкта владни
х повноважень про визнання н
едійсним договору, укладеног
о між двома суб'єктами господ
арювання.
Державною податковою інсп
екцією у місті Сімферополі А
втономної Республіки Крим не
вказана норма права, відпові
дно до якої договір може бути
визнаний недійсним. Статті 207
і 208 Господарського кодексу У
країни передбачають недійсн
ість господарських зобов'яза
нь, а не визнання договору нед
ійсним.
Статтею 179 Господарського к
одексу України визначені заг
альні умови укладення догово
рів, що породжують господарс
ькі зобов'язання.
В статті 626 Цивільного кодек
су України чітко встановлено
, що договором є угода двох або
більш сторін, направлена на в
становлення, зміну або припи
нення цивільних прав і обов'я
зків, договір може бути розір
ваний тільки у судовому поря
дку.
Відповідно до статті 61 Конс
титуції України, ніхто не мож
е бути двічі притягнений до ю
ридичної відповідальності о
дного виду за одне й те саме пр
авопорушення. Юридична відпо
відальність особи має індиві
дуальний характер.
Отже, суд першої інстанції
дійшов висновку про те, що
визнання недійсними уста
новчих документів відповіда
ча товариства з обмеженою ві
дповідальністю "Дан" не тягне
за собою визнання недійсним
и укладених ним угод. Згідно з
статтею 19 Конституції Україн
и, органи державної влади і їх
посадовці зобов'язані діяти
тільки в межах повноважень і
способом, які передбачені Ко
нституцією України і Законам
и України.
Відповідно до статті 13 Зако
ну України "Про державну пода
ткову службу в Україні", посад
овці органів державної подат
кової служби зобов'язані дот
римуватись положень Констит
уції і Законів України, інших
нормативно-правових актів, п
рав та інтересів громадян, що
охороняються законом, підпр
иємств, установ, організацій
, забезпечувати виконання по
кладених на органи державної
податкової служби функцій, і
повною мірою використовуват
и надані їм права.
При викладених обставинах
, судова колегія апеляційної
інстанції погоджується з ви
сновком суду першої інстанці
ї про те, що позовні вимоги є н
еобґрунтованими, не підтверд
жуються матеріалами справи т
а не підлягають задоволенню.

При викладених обставинах
, судова колегія Севастополь
ського апеляційного адмініс
тративного суду вважає, що по
станову Господарського суду
Автономної Республіки К
рим (суддя Воронцова Н.В.) від 3
1.07.08 у справі № 2-27/11077-2007 (№22а-343/08) було п
рийнято з додержанням норм м
атеріального та процесуальн
ого права, у зв'язку із чим апе
ляційна скарга підлягає зали
шенню без задоволення, а пост
анова Господарського суду Ав
тономної Республіки Кри
м (суддя Воронцова Н.В.) від 31.07.08
у справі № 2-27/11077-2007 (№22а-343/08) підляга
є залишенню без змін.
Керуючись статтями 195, 198, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного с
удочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
1.Апеляційну скаргу Державн
ої податкової інспекції в мі
сті Сімферополі Автономної Р
еспубліки Крим залишити без
задоволення.
2.Постанову Господарського
суду Автономної Республік
и Крим (суддя Воронцова Н.В.
) від 31.07.08 у справі № 2-27/11077-2007 (№22а-343/08) з
алишити без змін.
Ухвала набирає законної с
или з моменту проголошення з
гідно з частиною пятою ста
тті 254 Кодексу адміністративн
ого судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржен
о в порядку статті 212 Кодексу а
дміністративного судочинст
ва України, згідно з якою каса
ційна скарга на судові рішен
ня подається безпосередньо д
о Вищого адміністративного с
уду України протягом одного
місяця після набрання законн
ої сили судовим рішенням суд
у апеляційної інстанції, крі
м випадків, передбачених цим
Кодексом, а в разі складення п
останови в повному обсязі ві
дповідно до статті 160 цього Ко
дексу - з дня складення постан
ови в повному обсязі.
Головуючий суддя
О
.А.Щепанська
Судді

Г.П.Ілюхіна
М.А.Санакоєва