Справа № К-6025/07
Суддя: Бим М.Є.
Дата ухвалення: 2008-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2008 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

суддів
Бим М.Є., Гончар Л.Я., Сіроша М.В., Харченка В.В., Шкляр Л.Т.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну
скаргу заступника прокурора Закарпатської області на рішення Ужгородського міськрайонного суду
від 11 січня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 26
квітня 2005 року у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Закарпатської
області про стягнення грошової допомоги та відшкодування моральної шкоди ,-

в
с т а н о в и л а:

У жовтні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до прокуратури Закарпатської області про стягнення грошової
допомоги та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 11 січня 2005 року, залишеним без змін Апеляційного
суду Закарпатської області від 26 квітня 2005 року, позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено частково.

Приймаючи рішення суди першої та
апеляційної інстанцій виходили з того, що згідно ч.15 ст.50-1 Закону України
«Про прокуратуру» від 12.01.2004 року прокурорам і слідчим у разі виходу на
пенсію за вислугою років чи по інвалідності виплачується грошова допомога без
сплати податків у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія за
кожний повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у
науково-навчальних закладах прокуратури.

Ч.18 ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру» передбачає, що положення ст..50-1 поширюється також на пенсіонерів
з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена
пенсія за віком, вислугою років або за інвалідністю безпосередньо з
прокурорсько-слідчих посад, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови
наявності у них стажу роботи передбаченого цією статтею, тобто згідно ч.1
ст..50-1 вказаного закону - не менше 10 років.

На судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій надійшла касаційна скарга заступника прокурора Закарпатської області, в якій ставиться питання про скасування рішень судів
першої та апеляційної інстанцій посилаючись на неправильне застосування судами
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга заступника прокурора Закарпатської області задоволенню не
підлягає виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.3 ст. 220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для
висновку, що при розгляді справи допущено неправильне застосування чи порушення
норм матеріального та процесуального права, які передбачені ст.ст. 225-229 КАС
України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної
заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального
права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної
скарги є необґрунтованими.

Керуючись статтею 2201 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області відхилити, а рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11
січня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 26 квітня
2005 року залишити без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді (підписи)

З оригіналом згідно

Суддя Вищого
адміністративного

Суду України
Харченко В.В.