Справа № 22-а-4144/2008
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2008-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Матвєйшина О.Б.
Суддя-доповідач- Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2008 року справа
№ 22-а-4144/07

зал
судового засідання № 2 у приміщенні суду
за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді

Міронової Г.М.

Суддів

Горбенко К.П., Яманко В.Г.

при секретарі

Білоус К.І.

розглянувши у відкритому
апеляційну скаргу

судовому засіданні Головного
управління Пенсійного фонду України у
Луганській області

на постанову

Ленінського районного суду м.
Луганська

Від

20 грудня 2006 року

У справі

№ 2а-820/2006

за позовом

ОСОБА_1

до третя особа

Луганського обласного військового
комісаріату Головне управління
Пенсійного фонду України у Луганській
області

Про

перерахунок підвищення до пенсії
як інваліду війни та стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И ЛА:

У грудні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що
відповідач не в повному обсязі нарахував та сплачував йому надбавку до пенсії
як інваліду війни у період з 24.12.2004 року по 31.12.2006 року посилався на
вимоги ст. 15 Закону України “Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб, згідно яким інвалідам війни пенсії за вислугою років підвищуються в таких
розмірах: на 350 відсотків мінімальної пенсії за віком інвалідам війни 2 групи,
на 200 відсотків мінімальної пенсії за віком інвалідам війни 3 групи.

Постановою Ленінського районного суду м. Луганська від 20 грудня 2006 року
позов ОСОБА_1 задоволений повністю з наступних підстав: згідно п. «б», «в» ст.
15 Закону України “Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»
інвалідам війни пенсії за вислугою років підвищуються в таких розмірах: на 350
відсотків мінімальної пенсії за віком інвалідам війни 2 групи, на 200 відсотків
мінімальної пенсії за віком інвалідам війни 3 групи.

Також відповідно ст. 46 Конституції України, ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №
1058-4 мінімальний розмір пенсії за віком не може бути менше прожиткового
мінімуму.

Крім того, згідно ст. 8 Конституції України діє принцип верховенства права,
постанова КМУ є підзаконним актом органа виконавчої влади, вона не може
скасувати вимоги, встановлені законами України і відповідно до ст. 2 Закону
України «Про статус ветеранів війни(інвалідів війни), гарантії їх соціального
захисту» встановлено, що нормативні акти органів державної влади, які обмежують
права і пільги, не є дійсними.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду у Луганській
області просить скасувати постанову суду, ухвалити нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, посилаючись на те, що
висновки суду першої інстанції не
ґрунтуються на вимогах матеріального закону і при ухваленні судового рішення
судом були порушені норми процесуального
права, а саме: згідно постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року
«Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремих категорій
пенсіонерів» підвищення розмірів пенсій здійснюється, виходячи з розміру 19 грн. 91 коп.

Також в
апеляційній скарзі УПФУ зазначило, що не є правонаступником ні Міністерства
оборони України ані Луганського
обласного військового комісаріату і судом помилково встановлено наявність у
позивача права отримувати доплату до пенсії та додаткову пенсію виходячи із
розміру мінімальної пенсії за віком.

Крім того, Законом
України «Про підвищення мінімального розміру пенсії» № 979- ХІV від
15.07.2008 року мінімальний розмір пенсії установлений цим Законом не
застосовується для визначення розмірів соціальних пенсій, надбавок та інших
доплат до пенсії, а поширюється тільки на трудові пенсії, що призначаються
відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення» та “Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб», виходячи з розміру 19 грн. 91 коп.

Особи, що беруть
участь у справі, до суду за викликом не прибули, були повідомлені належним
чином.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню,
а постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням у
справі нової постанови з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Конституції України
пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого Законом.

ОСОБА_1 має статус інваліда війни другої групи, що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1 від 03.11.2005 року, а до вказаної дати був інвалідом війни
третьої групи, що підтверджується
матеріалами справи (а.с. 9,10).

Позивач є військовим пенсіонером і йому призначено пенсію відповідно до
Закону України “Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб”.

Підвищення пенсії за вислугу років
відповідно до статті 15 Закону України № 2262 здійснюється відповідно до Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». На підставі статті 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
інвалідам війни 2 групи пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються в розмірі 40
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили
працездатність, в редакції Закону № 2939, що набрала чинності стосовно
зазначеної норми з 01.01.2006 року.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-4, який відповідно
до його преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно
шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 статті 4 даного Закону
передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються
виключно законами про пенсійне забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг
визначене статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно
до ст. 99 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» військовослужбовцям,
особам начальницького і рядового складу, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пенсії призначаються
(перераховуються) органами Пенсійного фонду України.

Згідно ст. 8 Закону
України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб” виплата пенсій,
у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них,
компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям,
особам, які мають право
на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за
рахунок коштів Державного
бюджету України.

У період з 1 січня 2002 року до
31 грудня 2006 року забезпечення вищезазначених норм повинен був здійснювати
Луганський обласний військовий комісаріат, а з 1 січня 2007 року Головне
управління Пенсійного фонду України у Луганській області. Одночасно колегія
суддів зазначає, що пенсійне забезпечення військовослужбовцям, особам
начальницького і рядового складу, які мають право на пенсійне забезпечення на
умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової
служби, та деяких інших осіб", відповідно до частини першої статті 8
даного Закону, пенсії призначаються (перераховуються) органами Пенсійного фонду
України. Зазначена норма запроваджена з 1 січня 2007 року Законом № 489-5 від
19 грудня 2006 року.

Незважаючи на те, що порушення права
позивача спричинене Луганським обласним військовим комісаріатом, відновлення
порушеного права позивача на отримання пенсії в підвищеному розмірі (так звана
надбавка учасникам бойових дій) може здійснити орган, на обліку якого перебуває
позивач як пенсіонер.

Колегія суддів приймає посилання
скаржника на те, що він не є правонаступником Міністерства оборони України, у
межах спірних відносин не йдеться про передачу будь-яких боргів або інших
зобов'язань Міністерства оборони, даний спір заснований на виконанні владних
управлінських функцій відповідачем по відношенню до позивача.

Колегія суддів зазначає, що
відповідно до частини другої статті 8 Закону України № 2262, виплата пенсій, у
тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них,
компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби
військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом
забезпечуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Визначення прожиткового мінімуму,
закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування
при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий
рівень, дає Закон України "Про прожитковий мінімум" від 15 липня 1999
року № 966-14.

Частиною 3 статті 4 даного
Закону (в редакції Закону № 2505-4 від 25 березня 2005 року, що діє з 31
березня 2005 року) передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а
також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних
груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про
Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в
офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

У відповідності до ч.
2 статті 51 Закону України № 2262 перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського
складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам, які мають право на пенсію за
цим Законом та
членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде
за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою
зміну розміру пенсії.
Якщо при цьому пенсіонер набув права
на підвищення пенсії, різницю в
пенсії за минулий час може бути
виплачено йому не більш як за 12 місяців. Оскільки до відповідача з заявою про перерахунок
підвищення пенсії позивач звернувся у грудні 2006 року, тобто коли норма статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” діяла в іншій редакції, то позов підлягає
задоволенню тільки за період з 01.01.2006 по 31.12.2006 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що
судом першої інстанції неповно були з'ясовані обставини, що мають значення для
справи, а тому ухвалене рішення прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 184, 195, 196, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в
Луганській області на постанову Ленінського районного суду м. Луганська від 20
грудня 2006 року задовольнити частково.

Скасувати
постанову Ленінського районного суду м. Луганська від 20 грудня 2006 року у
справі № 2-а-820/06 за позовом ОСОБА_1
до Луганського обласного військового комісаріату, Головного Управління
Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій неправомірними,
перерахунок підвищення пенсії як учаснику бойових дій, стягнення
заборгованості.

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до Луганського обласного військового комісаріату, Головного
Управління Пенсійного фонду України в Луганській області задовольнити частково.

Дії
Луганського обласного військового комісаріату щодо неналежного нарахування
позивачеві підвищення пенсії як інваліду війни дій визнати неправомірними.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного Фонду України в
Луганській області за рахунок державного бюджету ОСОБА_1 нарахувати та сплатити
підвищення до пенсії як інваліду війни за період з 01 січня 2006 року по 31
грудня 2006 року в розмірі 40 процентів мінімальної
пенсії за віком у відповідності до
статті 15 Закону України № 2262,
статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”, та статті 4 Закону України
"Про прожитковий мінімум".

Постанова
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги
протягом одного місяця з дня набрання законної сили до суду касаційної
інстанції - Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Г.М.
Міронова

Судді: К.П.
Горбенко

В.Г.Яманко