Справа № 2-а-8496/2008
Суддя: Сичова О.П.
Дата ухвалення: 2008-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа
№ 2-а-8496/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2008 р. м.Житомир

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді Сичова О.П.,

при
секретарі - Файчук Т.А.,

з
участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації,

Овруцького багатогалузевого виробничого орендного
управління житлово-комунального господарства,

Головного управління праці та соціального захисту
населення Житомирської обласної державної адміністрації

про
зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом до суду, посилаючись
на те, що йому не були проведені у повному обсязі виплати, передбачені ст.ст.
37, 39, 48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі Закон), що призвело до
порушення його прав.

Заборгованість по доплаті громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного забруднення (ст. 39) позивач визначив за період з
01.06.1996 року по 01.05.2008 року в розмірі 48648 грн., заборгованість по
грошовій допомозі у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого підсобного господарства (ст. 37) за період
з 01.04.2007 року по 01.04.2008 року в розмірі 2408 грн., заборгованість по
щорічній допомозі на оздоровлення (ст. 48) з 2007-2008 роки в розмірі 1950 грн.

До позовної заяви позивач надав довідки Овруцького
багатогалузевого виробничого орендного управління житлово-комунального
господарства, які свідчать про те,
що відповідні доплати та допомоги він
отримував у розмірах, передбачених
Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року та № 562 від
12 липня 2005 року, тоді як Законом визначені інші, значно більші, їх розміри,
кратні мінімальній заробітній платі у
відповідні періоди.

Представник позивача в судовому засіданні позивні вимоги
підтримав.

Представники відповідачів у судове засідання не
з"явилися, про час, дату і місце розгляду справи повідомлені вчасно і у
передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомили.
Заперечення на позовну заяву не надали.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивач в спірний період часу проживав і
працював в м. Овручі Житомирської області, яке віднесено до зони гарантованого
добровільного відселення.

Згідно ст. 37 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”,
громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, повинна
виплачуватись щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного
господарства, у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від
мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України “Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення,
проводиться доплата. У зоні гарантованого добровільного відселення - дві
мінімальні заробітні плати щомісяця.

Проте вказані допомога та доплата виплачувались у
розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996
року “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, а не в кратному відношенні до мінімальної зарплати,
тобто в значно меншому розмірі.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і
діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою
Кабінету Міністрів України.

Виплатою допомоги та доплат в твердих сумах, встановлених постановою
Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, порушені права позивача.

Однак позов підлягає частковому задоволенню, оскільки
дію абзацу третього частини першої статті 37 та абзацу третього частини першої,
частини другої статті 39 зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій і
допомог у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати згідно із Законом N 3235-IV (3235-15) від 20.12.2005.
На 2007 рік дію цих норм зупинено згідно із Законом N 489-V (489-16) від
19.12.2006 року, і лише з 9 липня 2007 року їх дію відновлено рішенням
Конституційного Суду N 6-рп/2007 (v0a6p710-07) від 09.07.2007 року.

Заборгованість по ст. 37 Закону підлягає стягненню з
липня по грудень 2007 року включно.

Заборгованість по ч. 1 ст.39 Закону підлягає стягненню
відповідно до ч. 2 ст. 233, ст. 238 КЗпП України незалежно від часу її виникнення, оскільки в
даному випадку йдеться про виплати, які відповідно до ст. 2 Закону України „Про
оплату праці” є складовою структури заробітної плати, тобто за спірний період з
01.06.1996 року по 31.12.2007 рік.

Позивач просить стягнути заборгованість по щорічній
грошовій допомозі у сумі 1950грн. Ця вимога не підлягає задоволенню, оскільки,
відповідно до ст. 48 Закону, щорічна допомога на оздоровлення виплачується
громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення у
розмірі, кратному мінімальній зарплаті. Розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати. Суду не надано підтвердження отримання допомоги
на оздоровлення із зазначенням сум і часу їх отримання, без яких неможливо
зробити розрахунок суми недоплати одноразової допомоги на оздоровлення.

З врахуванням викладеного вище та розмірів мінімальної
заробітної плати в Україні в спірний
період часу розмір заборгованості перед позивачем по виплатах, передбачених ст.
37 Закону становить 1080 грн., по ст. 39 Закону -32959,03 грн.

Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період
часу і тепер є управління праці та соціального захисту населення Овруцької
районної державної адміністрації, суд стягує заборгованість з нього.

Керуючись Законом України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, ст. ст.
158 -163, 167, 254 КАС України, Житомирський окружний адміністративний суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації на користьОСОБА_11080 грн.
допомоги у зв"язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого
виробництва (ст. 37); 32959 грн. 03коп. доплати до заробітної плати (ст. 39).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за їх
безпідставністю.

Згідно ст. 254 КАС України, постанова, якщо інше не
встановлено КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова Житомирського окружного адміністративного суду
набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне
оскарження та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження подається
через Житомирський окружний адміністративний суд до Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення постанови.
Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя: О.П.
Сичова