Справа № 22-а-1326/2007
Суддя: Авраменко Т.М.
Дата ухвалення: 2007-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №22-а-1326 2007 р. Головуючий
у 1-й інстанції-Циганаш І.А.
39 Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2007
року Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:
головуючого судді гііолежая В.Д.

суддів :
Авраменко Т.М. , Вербицького B.C. при секретарі:
Слюсаренко Н.Л.

за
участю позивачаОСОБА_1. та його представниківОСОБА_3. і ОСОБА_4, відповідача
ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Ленінського районного суду М. Кіровограда від 07 травня 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про захист честі, гідності, ділової репутації та
Відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши
доповідача, пояснення позивача і його
представників.відповідача , дослідивши
матеріали справи, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні
2005 року ОСОБА_1звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2про захист честі,
гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Зазначав,
що відповідач 14 березня 2005 року звернувсь із зверненням до Прем*єр-Міністра
України Тимошенко Ю.В. та
голови Кіровоградської облдержадміністрації, в якому розповсюдив недостовірну
та неправдиву інформацію про нього, яка ганьбить його честь, гідність та ділову
репутацію, а також спричинила йому великі моральні страждання.

Просив
визнати розповсюджену у зверненні інформацію такою, що не відповідає дійсності,
є неправдивою та ушкоджує його честь, гідність та ділову репутацію, зобов'язати
відповідача відізвати на протязі місяця після вступу рішення в законну силу
звернення до Прем*єр-Міністра України та голови Кіровоградської
облдержадміністрації та написати лист вибачення перед ним, стягнути з
відповідача на відшкодування моральної шкоди 100000 грн.

В ході
розгляду справи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди зменшив до
10000 грн.

Рішенням
Ленінського районного суду М. Кіровограда від 07 травня 2007 року в задоволенні
позову відмовлено.

Суд
дійшов висновку.що звернення
до органів виконавчої влади щодо дотримання законодавства посадовими або
службовими особами з метою перевірки уповноваженими на це законом іншими
посадовими особами не може вважатись поширенням відомостей, які порочать честь,
гідність та ділову репутацію.

В апеляційній
скарзі позивачОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення
про задоволення його позовних вимог. Посилається на те, що суд ухилився від
з'ясування обставин, що мають значення для справиліорушив норми матеріального
та процесуального права, не звернув уваги на те, що звернення відповідача були
направлені не до правоохоронних органів/гому застосування судом при вирішенні
даного позову рішення Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року за
зверненням гр.ОСОБА_5. є неправильним.

В
засіданні апеляційного суду позивач та його представники підтримали доводи
апеляційної скарги, просили ухвалити нове рішення про задоволення позову, а
відповідач просив відхилити апеляційну скаргу, оскільки рішення суду відповідає
обставинам справи та вимогам закону.

Колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.оскільки суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального
права (ч.1 ст. 308 ЦПК України).

Матеріалами
справи підтверджується що позивачОСОБА_1 на час подання звернення і в даний час
працює ректором Державної льотної академії України.

Судом
встановлено.що 14 березня 2005 року працівник академії ОСОБА_2. , ях
представник виборчого штабуОСОБА_6.,
звернувсь із зверненням до Прем*єр-Міністра України Тимошенко Ю.В., направивши копію
звернення голові Кіровоградської облдержадміністрації Зейналову Е.Д., в якому
просить дати доручення Генеральній прокуратурі та Міністерству освіти і науки
України розглянути стан справ та перевірити дотримання законодавства в льотній
академії для вжиття відповідних заходів і притягнення ректораОСОБА_1. до
відповідальності (т. 1 а.с. 69-70).

Для
перевірки фактів, викладених у зверненні ОСОБА_2, Міністерством освіти України
було проведено перевірку, наслідки якої відображені в довідці (т.1 а.с. 59-68).

Матеріалами
справи також підтверджується.що відповідач з такими ж зверненнями звертався і
до позивача (т.1 а.с. 120-122), однак, як він пояснив, письмової відповіді на
них не отримав.

Відповідно
до ст. 1 Закону України "Про
звернення громадян" громадяни України мають право звернутись до органів
державної влади, місцевого самоврядування, об* єднань громадян, підприємств,
установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх функціональних обов*язків із зауваженнями,
скаргами та пропозиціями.що стосуються їх статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Суд
дійшов правильного і
обгрунтованого висновку.що у випадку.коли особа звертається до суду.іншого
правоохоронного чи іншого державного органу, іншої організації , наділеної
відповідно до закону владними повноваженнямиДз заявою про неправомірні дії іншої
особи, якщо цей орган чи організація наділені владними повноваженнями по
поновленню законності у відповідних відношеннях чи застосуванню передбачених
законом санкцій до правопорушника, то таке звернення не є поширенням
відомостей, які підлягають спростуванню в судовому порядку.

Такий висновок суду узгоджується також з нормами ч.1 ст. 9 Закону України "Про

звернення громадян", відповідно до яких
забороняється переслідування громадян і членів

їх сімей за подання звернення до органів державної влади,
місцевого

самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм

власності,
об'єднань громадян, посадових осіб за критику у зверненні їх діяльності та
рішень, оскільки право на звернення громадян гарантується.

Правильно
суд послався також на рішення Конституційного Суду України № 8-рп/2003 від 10
квітня 2003 року в справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 про
офіційне тлумачення ч.1 ст. 7 ЦК УРСР (справа про
Поширення відомостей), оскільки межі допустимої інформації щодо посадових та
службових осіб є ширшими в порівнянні з межами такої інформації щодо звичайних
громадян і посадові чи службові особи мають бути готовими до критичного
реагування з боку суспільства.

Докази
того, що метою звернення було доведення таких відомостей до громадськості і
окремих громадян або приниження честі, гідності та ділової репутації позивача,
відсутні.

Рішення
суду відповідає обставинам справи та вимогам закону. Доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків , викладених в ньому. Підстав для зміни або
скасування рішення суду не встановлено.

Керуючись ст. 307 ч.1 п.1, ст. 308 ч.1, ст. 314 ч.1 п.1, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда
від 07 травня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її
проголошення.