Справа № 22-а-2359/2008
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Гладій С.В. Справа № 22-а-2359/08
суд Хмельницької області ряд. стат. звіту № 36
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при секретарі - Неміш
О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника
фізичної особи-суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 на постанову
господарського суду Хмельницької області від 12 вересня 2007 року у справі №
20/322-нА за його позовом до державної податкової інспекції у Полонському
районі Хмельницької області про скасування податкового повідомлення-рішення , -

в с т а н о в и л а :

Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 (далі - СПД
ОСОБА_1) звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати
податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Полонському
районі Хмельницької області (далі - ДПІ у Полонському районі) № /0
від 24.11.2006 року про визначення податкового зобов'язання з податку на додану
вартість у сумі 376 044 грн.

Постановою господарського суду Хмельницької області від
12 вересня 2007 року у справі № 20/322-нА у задоволенні позову було відмовлено.

Зазначену постанову в апеляційному порядку оскаржив
представник позивача ОСОБА_2, який у поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позов. Вимоги за
апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом було допущено неповне з'ясування
обставин справи та не з'ясовано ту обставину, що на дати проведення
господарських операцій і видачі податкових накладних ТзОВ “АНТК” та ТзОВ
“Селтекс Україна” перебували на податковому обліку, як платники податку на
додану вартість, а отже мали право нараховувати покупцю такий, складати та
видавати йому відповідні податкові накладні. Крім того, звертає увагу суду
апеляційної інстанції на той факт, що твердження податкової інспекції про
ненадання позивачем податкових накладних спростовується актом про проведення
планової виїзної документальної перевірки від 05.04.2006 року №
192/171-, у якому зазначено про використання у ході такої суцільного
методу перевірки, що передбачає за своєю суттю перевірку усіх первинних
документів за період, що перевіряється.

Представник ДПІ у Полонському районі у ході апеляційного
розгляду вимоги апелянта заперечив, вважає їх безпідставними, а оскаржувану
постанову суду першої інстанції - законною та обґрунтованою.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове
засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх
відсутності відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до
переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з
таких міркувань.

Відмовляючи
у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що
позивачем формувався податковий кредит на підставі господарських операцій з
ТзОВ “Селтекс Україна” та ТзОВ “АНТК”. Первинні документи, які б підтверджували
здійснення господарських операцій із вказаними підприємствами, у позивача
відсутні. Згідно із відомостями відповідних контролюючих органів, остання
податкова звітність ТзОВ “Селтекс Україна” подавалася у 2000 році, а ТзОВ
“АНТК” з позивачем господарських операцій не здійснювало, звітність до
податкового органу подавалась із нульовими показниками.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої
інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до положень 7.4.5. ст. 7 Закону України “Про
податок на додану вартість” не підлягають включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У позивача документи, передбачені вимогами Закону, для
підтвердження правомірності включення спірної суми до складу податкового
кредиту відсутні.

Покликання апелянта неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин, що мають значення для справи, є голослівними і висновків
суду не спростовують.

Штрафні санкції визначені контролюючим органом відповідно
до вимог п.”б” пп. 4.2.2 ст. 4 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами”.

Відтак,
на думку колегії суддів, суд першої інстанції при вирішенні даного
публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та
ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального
права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану
постанову - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України колегія судді, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу представника фізичної особи-суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову
господарського суду Хмельницької області від 12 вересня 2007 року у справі №
20/322-нА - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.М. Багрій

В.З.Улицький