Справа № К-1319/07
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2008-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД
м. Київ, вул. Московська, 8
УХВАЛА

Іменем України

“15” липня 2008 р. Справа № АС-04/374-06

к/с № К-1319/06

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

Головуючого судді-доповідача Голубєвої Г.К.

Суддів
Брайка А.І.

Карася О.В.

Костенка М.І.

Маринчак Н.Є.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну
скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.
Харкова

на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від
13.12.2006 року

по справі № АС-04/374-06

за позовом Приватного підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.
Харкова

про визнання недійсним рішення,
-

ВСТАНОВИВ:

У
серпні 2006 року Приватний підприємець ОСОБА_1 звернулась до Господарського
суду Харківської області з позовною заявою до Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Харкова про визнання недійсним рішення.

Постановою
господарського суду Харківської області від 27.09.2006 року у даній справі у
позові відмовлено з огляду на неправомірність заявлених вимог.

Харківський апеляційний господарський суд 13.12.2006 року скасував
постанову суду першої інстанції, прийнявши нове рішення про задоволення позову;
визнано недійсним повідомлення-рішення № /0 від 21.11.2005 р. та
повідомлення-рішення №000415701/1 від 15.02.2006 р. про донарахування податку
на додану вартість у сумі 20158,00 грн. та застосуванню фінансової санкції у
сумі 10079,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням
суду апеляційної інстанції відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 13.12.2006
року, як незаконну та залишити в силі постанову господарського суду Харківської
області від 27.09.2006 року, як таку, що прийнята відповідно до норм чинного
законодавства.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно оскарженого податкового
повідомлення - рішення № /0 позивачу з посиланням на п.п.
"б" п. 4.2 ст. 4, п.п.17.1.3 ст. 17 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про
податок на додану вартість" донараховано 20158 грн. податку на додану
вартість та 10079 грн. штрафних санкцій.

За результатами адміністративного оскарження прийняте податкове
повідомлення-рішення №000415701/1 від 15.02.2006 р. на ту ж суму.

Як вбачається із матеріалів справи, на момент здійснення спірних
правовідносин ОСОБА_1 була зареєстрована у якості суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи та зареєстрована як платник податку на додану
вартість.

При перевезенні товару з-за кордону, придбаного на ринку за готівку згідно
актів закупівлі, вантажно-митні декларації оформлювались як на фізичну особу.
При оформленні вантажу в Україні позивачем були сплачені всі податки (у тому
числі і податок на додану вартість), які були пов'язані з ввезенням та
оформленням товару в Україну (всі відмітки про сплату податків та зборів
зроблені в вантажних митних деклараціях). Суми сплаченого до бюджету податку на
додану вартість включені до складу податкового кредиту за вантажно-митними
деклараціями

Згідно підпункту "а"
пункту 2.1 ст.2 Закону України "Про податок на додану вартість"
№168/97-ВР (далі Закон №168/97) від 03.04.97р. зі змінами і доповненнями
платником податку на додану вартість є будь-яка особа, яка здійснює або планує
здійснювати господарську діяльність та реєструється за своїм добровільним
рішенням як платник цього податку.

Відповідно до п.п.7.4.1 ст. 7 Закону №168/97 Податковий кредит звітного
періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку
за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього
Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в оподатковуваних у межах господарської діяльності
платника податку.

Первинними документами підтверджено використання позивачем імпортованого
товару в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності, як платника
податку.

Тому придбання товарів, враховуючи положення підпункту "в" пункту
2.1 ст.2, п.7.2.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану
вартість" можливо віднести до
таких, що пов'язані з господарською діяльністю. А декларації оформлені на
фізичну особу, яка є суб'єктом підприємницької діяльності, є митними
деклараціями в розумінні Закону України "Про податок на додану
вартість" які дають право суб'єкту господарювання на податковий кредит.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, щодо наявності підстав для задоволення позову.

Відповідно
до п. 3 ст. 2201 КАС України Суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Отже, за таких обставин та з урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає ухвалу Харківського апеляційного
господарського суду від 13.12.2006 року по справі № АС-04/374-06 такою, що
прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права,
тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до її
зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст.
210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну
скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова відхилити.

Ухвалу Харківського
апеляційного господарського суду від 13.12.2006 року по справі № АС-04/374-06 залишити
без змін.

Справу
№ АС-04/374-06 повернути до суду першої інстанції.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-238
Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

підпис

Голубєва Г.К.

Судді

підпис

Брайко А.І.

підпис

Карась О.В.

підпис

Костенко М.І.

підпис

Маринчак Н.Є.

З оригіналом згідно

В. секретар В.Б.
Ликова