Справа № 22а-1469/2008
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2008-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№22а-1469/08
головуючий суддя у 1-й
категорія статобліку-35
інстанції - Нечипуренко О.М.
(справа №9/291/07-АП)
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2008 року
м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Коршуна А.О.
(доповідач)

суддів при
секретарі: за участю представника: позивача -

Туркіної Л.П.,
Проценко О.А. Гулая О.Г. ОСОБА_1, довіреність від
24.10.2006р.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Фізичної особи - суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2

на постанову Господарського суду Запорізької області від 26.09.2007 року у справі №9/291/07-АП

за
позовом:

Фізичної особи - суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2, с. Шевченківське, Куйбишевський р-н., Запорізька обл..

до: про:

Куйбишевської
міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області, с. Куйбишеве,
Куйбишевський р-н., Запорізька обл.. визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И Л А :

Фізична особа-підпиємець ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2) звернувся
до Господарського суду Запорізької області з позовом до Куйбишевської
міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області (далі
Куйбишевська МДПІ Запорізької області) про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень.

Позовна заява була мотивована тим, що податкове
повідомлення-рішення про визначення податкового зобов'язання з прибуткового
податку на дохід від підприємницької діяльності та інших доходів громадян було
прийняте на підставі акту перевірки від 31.03.2006р., висновки якої не
відповідають фактичним обставинам справи та які були винесені відповідачем з
порушеннями діючого податкового законодавства, а тому є необґрунтованим та
неправомірним, у зв'язку з чим позивач просив суд визнати недійсними податкові
повідомлення-рішення №/0/239 від 31.03.2006р., №/1/948 від
13.06.2006р.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від
15.05.2007р. у справі №9/291/07-АП були виділені в окреме провадження, зокрема,
вимоги про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №/0/239
від 31.03.2006р., №/1/948 від 13.06.2006р. /а.с. 1/.

Постановою
Господарського суду Запорізької області від 26.09.2007р. у справі №9/291/07-АП
у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено /а.с. 83-85/.

Позивач - ОСОБА_2, не
погодившись з вищевказаною постановою суду, подав апеляційну скаргу.

Посилаючись у
апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної
справи не було з'ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для
вирішення даної справи, зроблені судом першої інстанції висновки не
відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до ухвалення судом
рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить
постанову суду від 26.09.2007р. у справі №9/291/07-АП скасувати та ухвалити по
справі нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити.

Відповідач у письмових запереченнях на апеляційну скаргу
посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було повно
та всебічно досліджено усі обставини, які мають значення для вирішення справи
та встановлено факти, які відповідають фактичним обставинам справи та
підтверджуються зібраними по справі доказами, постановлене судом рішення у
даній справі прийнято відповідно до норм чинного податкового законодавства,
просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду від
26.09.2007р. у справі №9/291/07-АП - залишити без змін.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав
доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив суд апеляційну скаргу
задовольнити, постанову суду від 26.09.2007р. у даній справі скасувати та
постановити у справі нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання, будучи
належним чином повідомленим про день, годину та місце розгляду справи /а.с.
117/, не з'явився, враховуючи, що відповідач у письмових запереченнях просив
суд розглянути справу без участі його представника, колегія суддів вважає можливим розглянути
справу у відсутність представника відповідача.

Заслухавши у судовому засіданні представника позивача,
перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідачем - Куйбишевською МДПІ Запорізької області -
проведено виїзну позапланову документальну перевірку фінансово-господарської
діяльності з питань дотримання ОСОБА_2 вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2005р. по 31.01.2005р.

За результатами перевірки відповідачем складено акт
№28/1702- від 31.03.2006р.

Відповідно до висновків акту перевірки позивачем в
порушення ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з
громадян» неправильно визначено оподатковуваний дохід, у зв'язку з чим
донараховано податок з доходів від підприємницької діяльності в сумі 20 927,40
грн.

На підставі зазначеного акту перевірки Куйбишевською МДПІ
Запорізької області було прийнято податкове повідомлення-рішення
№/0/239 від 31.03.2006р., яким визначено податкове зобов'язання з
прибуткового податку на доходи від підприємницької діяльності у розмірі 20
927,40 грн. /а.с.47/.

Прийняте відповідачем рішення було оскаржене позивачем у
порядку адміністративного оскарження та за результатами розгляду скарги ОСОБА_2
було винесене податкове повідомлення-рішення №/1/948 від
13.06.2006р., яким позивачу визначено податкове зобов'язання з прибуткового
податку на доходи від підприємницької діяльності у розмірі 20 927,40 грн.,
скарга позивача залишена без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення Куйбишевської
МДПІ Запорізької області №/0/239 від 31.03.2006р. - без змін.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію від
27.11.2003р., яке видане Куйбишевською районною державною адміністрацією,
позивач зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа,
про що зроблено реєстраційний запис №02126308Ф0010584 /а.с. 14/.

Згідно із свідоцтвом серії НОМЕР_1 від 25.10.2004р.,
виданим Куйбишевською МДПІ, позивач зареєстрований як платник податку на додану
вартість /а.с. 15/.

Як вбачається з акту перевірки від 31.03.2006р.,
позивачем у січні 2005р. було придбано товар у ПФ «Ніксон» згідно податкової
накладної №239 від 31.01.2005р. на загальну суму 160 980,00 грн. (без
урахування податку на додану вартість - 32 196,00 грн.), на підставі чого сума
податку на додану вартість - 32 196,00 грн. - була включена ОСОБА_2 до складу податкового кредиту, що
відображено у декларації з податку на додану вартість за січень місяць.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 Закону України «Про
податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду складається із
сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у
зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу
валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних
активів, що підлягають амортизації.

Підпунктом 7.4.5 цього ж пункту встановлено, що не
дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті
податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а
при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським
документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт
(послуг).

У разі коли на момент перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту,
не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Згідно з пп. 7.2.1 п. 7.2 вказаного Закону платник
податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити
зазначені окремими рядками:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дату виписування податкової накладної;

в) назву юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

г) податковий номер платника податку (продавця та
покупця);

д) місце розташування юридичної особи або місце
податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану
вартість;

е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх
кількість (обсяг, об'єм);

є) повну назву отримувача;

ж) ціну поставки без врахування податку;

з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому
значенні;

и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку.

Підпунктом 7.2.4 вказаного пункту передбачено, що право
на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно
особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9
цього Закону.

Відповідно до п. 9.6 ст. 9 Закону України «Про податок на
додану вартість» свідоцтво про реєстрацію діє до дати його анулювання, яке
відбувається у випадках, якщо:

· зареєстрована згідно з пунктом 2.1 цього Закону протягом
24 поточних календарних місяців як платник податку особа мала за останні
дванадцять поточних календарних місяців оподатковувані обсяги поставки товарів
(робіт, послуг) менші, ніж 3600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

· зареєстрована як платник податку особа припиняє діяльність згідно з
рішенням про ліквідацію такого платника податку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням
Господарського суду Харківської області від 01.06.2004р. у справі №38/85-04 за
позовом Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі м. Харків до
ПФ «Ніксон», третя особа - Виконавчий комітет Харківської міської ради, про
скасування державної реєстрації, позовні вимоги позивача задоволено - державна
реєстрація ПФ «Ніксон» скасована /а.с.51/. Також, актом від 01.06.2004р. №496
анульовано свідоцтво ПФ «Ніксон» як платника податку на додану вартість.

Таким чином, податкова накладна №239 на загальну суму 193
176,00 грн. (з урахуванням податку на додану вартість), яка була видана ПФ
«Ніксон» 31.01.2005р., є недійсною, а тому не може вважатися належним первинним
документом та не може документально підтверджувати здійснення зазначеної господарської
операції (продаж-купівля насіння), перехід права власності на
товарно-матеріальні цінності та, відповідно, бути підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій, на даних якого ґрунтується податкова звітність.

Згідно з п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах,
здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у
власній господарській діяльності.

Відповідно до п.22.10 ст. 22 «Прикінцеві положення»
Закону України «Про податок за доходів фізичних осіб» визнано таким, що втратив
чинність, Декрет Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року N
13-92 «Про прибутковий податок з
громадян», крім розділу IV у частині оподаткування доходів фізичних осіб від
зайняття підприємницькою діяльністю, який застосовується з урахуванням положень
пункту 9.12 статті 9 цього Закону та діє до набрання чинності спеціальним
законом з питань оподаткування фізичних осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності.

Розділ
IV Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року N 13-92 «Про
прибутковий податок з громадян» встановлює особливості оподаткування доходів
від заняття підприємницькою діяльністю та інших доходів.

Відповідно до ст.
13 згідно з цим розділом Декрету оподаткуванню підлягають доходи громадян,
одержані протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності
без створення юридичної особи, а також інші доходи громадян, не передбачені як
об'єкти оподаткування у розділах II та III цього Декрету.

Оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход,
тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і
документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони
враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за
нормами, визначеними Головною державною податковою інспекцією України за
погодженням з Міністерством економіки України та Державним комітетом України по
сприянню малим підприємствам та підприємництву.

До складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням
доходів, належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва
(обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України «Про оподаткування
прибутку підприємств.

Згідно з п. 5.3.9 ст. 5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» не включаються до складу валових витрат будь-які витрати,
не підтверджені відповідними розрахунковими та іншими документами,
обов'язковість зберігання яких передбачена правилами ведення податкового
обліку.

Аналіз вищевикладених норм права та фактичних обставин
справи свідчить про те, що ПФ «Ніксон» не мало законних підстав на складання
відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, які б підтвердили
витрати позивача з придбання сільськогосподарської продукції у ПФ «Ніксон» в
січні 2005р. на суму 160 980,00 грн., а тому вказана сума була неправомірно
включена ОСОБА_2 до складу витрат, у зв'язку з чим ним було завищено витрати на
суму 160 980,00 грн., що призвело до порушення р. IV ст. 13 Декрету Кабінету
Міністрів України від 26 грудня 1992 року N 13-92 «Про прибутковий податок з
громадян» у вигляді заниження чистого оподатковуваного доходу, а саме до
недонарахування податку з доходів від підприємницької діяльності в сумі 20
927,40 грн. (160 980,00 грн. * 13% = 20 927,40 грн.).

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів вважає,
що відповідачем за результатами проведеної перевірки ОСОБА_2 за наявністю
правових підстав було правомірно прийняте податкове повідомлення-рішення
№/0/239 від 31.03.2006р. про визначення податкового зобов'язання з
прибуткового податку на доходи від підприємницької діяльності у розмірі 20
927,40 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що
господарський суд, об'єктивно, повно, всебічно дослідивши всі обставини, які
мають суттєве значення для вирішення справи та які були доведені належними
доказами, застосувавши до правовідносин, які виникли між сторонами по справі,
норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зробив правильні висновки
без порушень норм матеріального та процесуального права та прийняв законну та
обґрунтовану постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_2 до Куйбишевської МДПІ Запорізької області про визнання недійсними
податкових повідомлень-рішень №/0/239 від 31.03.2006р., №/1/948
від 13.06.2006р., а тому вказану постанову необхідно залишити без змін.

Доводи, які викладені позивачем у апеляційній скарзі,
суперечать зібраним по справі доказам та фактичним обставинам справи, а тому не
можуть бути підставою для скасування постанови суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 19.11.2007р. у справі №22а-3824/07 (22а-1469/08)
вжито заходи забезпечення адміністративного позову у даній справі та до
розгляду справи №22а-3824/07 зупинено виконавче провадження по виконанню
постанови Господарського суду Запорізької області від 14.11.2006р. по справі №3/384/06-АП / а.с.
110/.

Враховуючи, що справа №22а-3824/07
(22а-1469/08) розглянута по суті та необхідність вжиття заходів забезпечення
адміністративної позову у даній справі відпала, колегія суддів вважає
необхідним відповідно до ст. ст. 118, 254 КАС України заходи забезпечення позову вжиті ухвалою
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2007р. у справі №22а-3824/07
(22а-1469/08) - скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 118,
ч. 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну
скаргу Фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду Запорізької області від
26.09.2007р. у справі №9/291/07-АП - залишити без змін.

Заходи забезпечення адміністративного позову застосовані
ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2007р.
у справі №22а-3824/07 (№22а-1469/08) - скасувати.

Ухвала суду набирає чинності з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у місячний строк до Вищого адміністративного
суду України шляхом подання касаційної скарги.

Повний текст ухвали виготовлено
17.07.2008р.

Головуючий: А.
О. Коршун

Судді: Л.П.
Туркіна

О.А.
Проценко