Справа № 22а-1163/2007
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2007-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13»
вересня 2007 року м. Одеса

Колегія
суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого
- Яковлева Ю.В.

суддів - Димерлій О.О,
Стае Л.В.

при
секретарі - Вихренко
К.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою
Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси на постанову господарського суду
Одеської області від 01 березня 2007 року по справі за позовом фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Київському районі м.
Одеси про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

9 січня
2007 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду
Одеської області з адміністративним позовом про визнання нечинними податкового
повідомлення-рішення №/0 від 25.10.2006 року щодо визначення позивачу
суми податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб на суму 38
577, 00 гривень посилаючись на безпідставність визначення суми податкового
зобов'язання, вказуючи на
невідповідність положенням податкового законодавства висновків, викладених відповідачем в акті перевірки №2798-17/01-/140
від 10.10.2006 року.

В
судовому засіданні позивачка та її представник підтримали вказані позовні
вимоги у повному обсязі, а представник
ДПІ у Київському районі м. Одеси,
заперечуючи проти задоволення позову,
посилався на ті ж самі обставини,
що відображені в акті перевірки,
стверджуючи про правомірність прийнятого вказаного вище податкового
повідомлення-рішення.

Постановою
суду першої інстанції від 01 березня 2007 року адміністративний позов було
задоволено в повному обсязі, податкове
повідомлення-рішення №/0 від 25.10.2006 року - скасовано.

В
апеляційній скарзі ДПІ у Київському районі м. Одеси просить скасувати постанову
господарського суду Одеської області від 01 березня 2007 року у зв'язку з
тим, що вона прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову про відмову в
задоволенні позову.

Справа
№22а-1163/07

Головуючий
першої інстанції суддя - Петров B.C. Категорія
№ 23

Доповідач суддя
- Яковлев Ю.В.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга повинна бути залишена
без задоволення з наступних підстав.

Приймаючи
постанову суд першої інстанції виходив з того,
що відповідно до Порядку оформлення результатів документальних перевірок
щодо дотримання податкового та валютного законодавства суб'єктами
підприємницької діяльності -фізичними особами,
затвердженого Наказом ДПА України від 11.06.2004 року № 326, перед початком проведення документальної
перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків за
місцезнаходженням податкового органу посадова особа, відповідальна за проведення перевірки, зобов'язана прийняти надані суб'єктом підприємницької
діяльності документи, пов'язані із
здійсненням підприємницької діяльності за період, що перевіряється. Зазначені документи
приймаються за описом, складеним
платником податків за власним бажанням.
Опис наданих для перевірки документів складається у двох примірниках
особисто суб'єктом підприємницької діяльності в присутності посадової
особи, відповідальної за проведення
перевірки. В описі в обов'язковому порядку зазначається кожний переданий
документ із зазначенням його найменування,
номера та дати видачі. У разі наявності значної кількості однотипних
документів, наприклад, накладних на придбання товару, в описі допускається запис із зазначенням
назви однотипних документів (накладна),
їх кількість, за який період
діяльності вони надані та кількість аркушів.

Колегія
суддів погоджується з висновком суду 1-ї інстанції, що так як передбачений вищевказаним Порядком
опис наданих до перевірки документів відповідачем не складався, посилання останнього на те, що під час перевірки позивачем необхідні
документи йому не надавались, судом до
уваги не приймаються. Крім того,
готівкові розрахунки з постачальниками - підтверджуються наданими
позивачем видатковими касовими ордерами та виписками банку про рух коштів на
розрахунковому рахунку позивача.

Безпідставними
є твердження відповідача про те, що
позивач не відображав в Книзі обліку доходів та витрат за формою 10
номенклатури проданих товарів, цін за
одиницю реалізованого товару, кількість
проданого товару та фактично понесені суми витрат у зв'язку з придбанням
товарів. Адже формою 10 Інструкції про прибутковий податок з громадян не
передбачено зазначення в Книзі обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи -суб'єкти
підприємницької діяльності протягом календарного року, номенклатури проданих товарів, у Книзі обліку зазначається лише кількість
проданих товарів, ціна за одиницю
реалізованих товарів та фактично понесених витрат у зв'язку з придбанням
(виготовленням) даних товарів. Відповідно до п. 5 Порядку ведення книги обліку
доходів і витрат, затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1269, суб'єктом підприємницької діяльності до книги
заносяться такі відомості: порядковий номер запису; дата здійснення
операції, пов'язаної з проведеними
витратами і/або отриманим доходом сума витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого
працівника; сума вартості товарів,
отриманих для їх продажу (надання послуг); сума виручки від продажу
товарів (надання послуг) - з підсумком за день.

Колегія
суддів погоджується з висновком суду 1-ї інстанції, що відповідачем безпідставно розраховано
валові витрати позивача у розмірі 25% до валового доходу для виду діяльності
„торгівля" згідно додатку № б до Інструкції про оподаткування доходів
фізичних осіб, в результаті чого
визначення суми податку з доходів фізичних осіб в розмірі 38 577, 00 грн. є
неправомірним.

Відповідно до
статті 67 Конституції України кожний зобов'язаний сплачувати податки і збори у
порядку і розмірах, встановлених
законом.

Стаття 19 Конституції України встановлює,
що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах відповідно до яких
ніхто не може бути примушений робити те,
що не передбачено законодавством.

Органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Колегія
суддів вважає, що відповідачем
безпідставно визначено позивачу суми податкового зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб на суму 38 577, 00 гривень у зв'язку з відсутністю
порушень позивачем вимог Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян» № 13-92 від 26.12.1992 року, Інструкції про оподаткування доходів фізичних
осіб від зайняття підприємницькою діяльністю,
затвердженої Наказом Головної державної податкової інспекції України від
21 квітня 1993 року № 12, Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 року.

Правильними
є й висновок суду 1-ї інстанції про те,
що оспорюване повідомлення-рішення прийнято відповідачем з порушенням
діючого податкового законодавства

На думку
колегії суддів, відповідач не довів суду
факт встановлення порушень позивачем наведених вище положень Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 року.

Відповідно
до положень ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З
урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що суд 1-ї інстанції
правильно та в достатньому обсязі встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи,
наведені в апеляційній скарзі є не суттєвими і такими, що правильність висновків суду 1-ї інстанції
не спростовують.

Керуючись
ч. 1 ст.
195, п. 1 ч. 1 ст.
198, ст. 200 та п. 1 ч. 1 ст.
205 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси -залишити
без задоволення.

Постанову
господарського суду Одеської області від 01 березня 2007 року по справі за
позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Одеси про скасування податкового повідомлення-рішення -
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного адміністративного суду набуває законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом одного місяця з
дня набрання нею законної сили.