Справа № К-2393/08
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2008-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04
червня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду
України у складі :

Суддів: Бутенка В. І.,

Лиски Т. О. (доповідач),

Панченка О. І.,

Сороки М. О.,

Штульмана І. В.,

провівши
в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи
за позовом ОСОБА_1 до Державного казначейства України, Управління Державного
казначейства України в Рівненській області про поновлення на роботі, касаційне провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дубровицького районного суду
Рівненської області від 03 червня 2005 року та постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2008 року, -

В С
Т А Н
О В И
Л А:

У січні 2005 року ОСОБА_1звернулася до Дубровицького районного суду
Рівненської області з позовом до Державного казначейства України, Управління
Державного казначейства України в Рівненській області про поновлення на
роботі.

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 03 червня
2005 року в задоволенні позову відмовлено з підстав пропуску строку звернення
до суду.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 січня
2008 року змінено рішення суду першої інстанції та відмовлено в задоволенні
позову за безпідставністю.

У касаційній скарзі на рішення Дубровицького районного суду Рівненської
області від 03 червня 2005 року та постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 17 січня 2008 року
ОСОБА_1ставить питання про скасування судових рішень в зв'язку з
неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права та
ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Головне управління Державного казначейства України в Рівненській області
надало заперечення на касаційну скаргу, в яких просило, залишити касаційну
скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки
вона прийнята відповідно до норм матеріального права та на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної
скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач працювала з 1996 року на
посаді начальника відділення Державного казначейства України в Дубровицькому
районі Рівненської області та наказом голови Державного казначейства України
№712-к від 17.12.2004р. і наказом начальника управління Державного казначейства
України в Дубровицькому районі Рівненської області №147-о від 29.12.2004р.
звільнена з роботи за ст..40 п.2 КЗпП України через невідповідність працівника
займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, що
перешкоджає продовженню даної роботи з 07.02.2005р. після закінчення її
відпустки.

Підставою звільнення позивача було рішення атестаційної комісії управління
Державного казначейства України в Рівненській області від 02.11.2004р., зі
змісту якого вбачається неодноразове притягнення позивача до дисциплінарної
відповідальності, попередження в лютому 2002р. про неповну службову
відповідність та відсутність відповідей на поставлені членами атестаційної
комісії конкретні питання.

Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про
безпідставність позовних вимог і вірно змінив підстави відмови у позові, вказавши
на помилковість застосування судом першої інстанції ст. 233 КЗпП України, що
регулює строки звернення до суду за вирішенням трудового спору.

Відповідно до ч.3
ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу
слід відхилити, оскільки постанова суду апеляційної інстанції прийнята з
додержанням норм матеріального і процесуального
права, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.
2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного
судочинства України, колегія
суддів ,-

У Х В
А Л И
Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 17 січня 2008 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст.. 237 КАС України.

Судді :

В.
І. Бутенко

Т.
О. Лиска

О.
І. Панченко

М.
О. Сорока

І.
В. Штульман