Справа № 2а-529/2008
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2008-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Категорія статобліку - 49

Справа № 2а-529/08

22 липня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шлай А.В.,

при секретарі Франскевич Ю.І.,

за участю

позивача ОСОБА_1.,

представників

відповідача Білої О.М.,

Лещенка В.О., Семенова О.В., Полднєва О.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до
Дніпропетровського міського управління УМВС України в Дніпропетровській
області, Бабушкінського районного відділу Дніпропетровського міського
управління УМВС України в Дніпропетровській області, Державного казначейства
України про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,
відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в
якому просив визнати, що скарги від 26.06.07 р., 23.07.07 р., 23.08.07 р.,
28.09.07 р., 19.10.07 р., 4.11.07 р., 11.11.07 р., 8.12.07 р., 16.12.07 р.,
13.03.08 р. є обґрунтованими і підлягають задоволенню; відповідачі - Дніпропетровське
міське управління УМВС України в Дніпропетровській області та Бабушкінський РВ
ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області допустили відносно них
неправомірні дії (не перевірили об'єктивно та всебічно, не вжили належні
заходи, не надали обґрунтовані відповіді у встановлений законом строк, не
повернули додані документи); зобов'язати відповідачів перевірити зазначені
скарги, вжити заходи, надати відповіді, повернути додані документи; стягнути з
Дніпропетровського міського управління УМВС України в Дніпропетровській області
у відшкодування моральної шкоди 19 000 грн.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, просив їх задовольнити та пояснив суду, що відповіді на його
скарги від 23.08.07, 28.09.07 та 13.03.08 ним до цього часу не отримані, а
відповіді на інші скарги його не влаштовують. Позивач зазначив, що він, як
правозахисник, володіє необхідними знаннями в галузі права і йому відомо, як
необхідно проводити перевірки за обставинами, викладеними в його скаргах, про
що він неодноразово повідомляв відповідачів. Однак, вони ігнорували його
вимоги, не вчинили дій, на яких він наполягав, притягли до дисциплінарної
відповідальності лише одного працівника, який неналежним чином проводив
перевірки за його скаргами. На думку позивача, дільничний інспектор не може
провести якісну перевірку фактів щодо
скоєння злочинів працівниками ТОВ «Скайнет», оскільки не має відповідної
підготовки. Протиправність дій відповідачів неодноразово підтверджувалась
рішеннями судів за його заявами про оскарження постанов про відмову в порушенні
кримінальної справи. Зневажливе ставлення відповідачів до його прав порушило
звичайний душевний стан, тривалий час негативно впливає на його психологічний стан, викликає значні
хвилювання та переживання, у зв'язку з чим йому завдана велика моральна шкода.

Представники відповідачів позов не
визнали та пояснили суду, що усі скарги позивача розглянуті у встановлений
законом термін з наданням відповідей, у зв'язку з чим у задоволенні позову має
бути відмовлено.

Державне казначейство України, належним
чином повідомлене про проведення судового засідання, свого представника до суду
не направило. Суд, керуючись ст. 128 КАС України прийняв рішення про розгляд
справи за його відсутності.

Суд, заслухавши позивача, представників
відповідача, дослідивши надані сторонами письмові докази, встановив, що
ОСОБА_1. звертався:

- 26.06.2007 р. до начальника Дніпропетровського міського управління УМВС
України в Дніпропетровській області зі скаргою, в який просив забезпечити нову
перевірку РОВД за матеріалом № 2907 від 28.04.07 р. (отримання усіх необхідних
пояснень та документів), притягти до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2. і
інших винних осіб за порушення законодавства. 30.07.2007 року позивачу була
надана відповідь за № 30/р-28, в якій було повідомлено про дії, проведені
дільничним інспектором міліції Бабушкінського РВ ДМУ Колотом З.В., про
направлення до прокуратури Бабушкінського району м. Дніпропетровська інформації
та зібраних під час службового розслідування матеріалів для вирішення питання про
порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366
КК України, про притягнення до дисциплінарної відповідальності дільничного
інспектора міліції Бабушкінського РВ ДМУ ОСОБА_2.;

- 23.07.2007 року, тобто до отримання
відповіді ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області відповіді на попередню
скаргу, позивач повторно звернувся з заявою, яка містила аналогічні вимоги.
Листом від 22.08.2007 р. за № 33/р-15 йому було повідомлено про проведення
перевірки за його скаргою від 26.06.2007 р.; 08.09.2007 р. за вих. № 33/р-15
позивачу була надана додаткова відповідь про результати розгляду його скарги
від 26.06.2007 року, в якій повідомлено про прийняття постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи за матеріалом № 2907, про проведення додаткової
перевірки скарги від 13.05.2007 р., яка зареєстрована за № 3458 та прийняття
постанови про відмову в порушенні кримінальної справи;

- 23.08.2007 р. до начальника Дніпропетровського міського управління УМВС
України в Дніпропетровській області зі скаргою, в якій вимагав ознайомитись з
матеріалами перевірки № 2907, № 3458, врахувати викладені у скарзі факти,
усунути порушення законодавства, вжити заходи щодо порушення кримінальних
справ, направити йому копії постанов, притягти до дисциплінарної
відповідальності винних осіб. У судовому засіданні доказів направлення позивачу
відповіді на цю скаргу не надано;

- 28.09.2007 р. на ім'я начальника Дніпропетровського міського управління УМВС
України в Дніпропетровській області зі скаргою, в якій вимагав ознайомитись з
його скаргою від 23.08.07, негайно вилучити із Бабушкінського РВ його заяву про
злочин від 17.09.07, притягти до дисциплінарної відповідальності усіх винних
осіб, направити копії відповідних постанов. У судовому засіданні доказів направлення
відповіді на цю скаргу не надано;

- 19.10.2007 р. на ім'я начальника Дніпропетровського міського управління УМВС
України в Дніпропетровській області зі скаргою, в якій вимагав ознайомитись з
його скаргами від 23.08.07, 28.09.07, провести перевірку силами ДМУ, порушити
кримінальні справи, призначити експертизу, направити копії постанов. Відповідь
на скаргу була надана листом від 12.11.2007 р. № 36/р-15/2;3, в якій позивач
був повідомлений про скасування постанов ДІМ Бабушкінського РВ ДМУ про відмову в
порушенні кримінальних справ за його заявами, про направлення відмовних
матеріалів до прокуратури Бабушкінського району м. Дніпропетровська для
проведення додаткової перевірки, про вивчення слідчим відділом ДМУ УМВС України
в Дніпропетровській області матеріалів за його скаргами та направлення них до
Бабушкінського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області для проведення
додаткової перевірки;

- 4.11.2007 р. та 11.11.2007 р., на
ім'я начальника Дніпропетровського
міського управління УМВС України в Дніпропетровській області зі скаргою в яких
позивач також вимагав порушити
кримінальні справи за його скаргами та направити йому копії постанов. Відповідь
на ці скарги була надана 21.11.2007 року та 05.12.2007 р. з повідомленням про
дії, які вчинені в ході дослідчої перевірки та роз'ясненням позивачу його права
на отримання копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи та
порядку її оскарження;

- 08.12.2007 р. та 16.12.2007 р., в
якій позивач вимагав вилучити усі
матеріали перевірки за його заявами, роз'єднати матеріал перевірки, провести
перевірки силами ДМУ, вжити заходи щодо надання до суду Бабушкінським РВ усіх
відомостей про скасовані постанови про відмову в порушенні кримінальних справ
та матеріалів до постанови від 17.11.07 р., усунути порушення закону, порушити
кримінальні справи, направити на його адресу копії постанов, притягнути до
відповідальності усіх винних осіб. Листом від 21.01.2008 року позивачу була
надана відповідь за № р-52/2, р-52/3, в якій повідомлено про проведення додаткової
перевірки діяльності НВПМП «Карс», ТОВ «Скайнет», НВПМП «Курс» та ПП «Скрипка»,
про приєднання матеріалів додаткової перевірки до матеріалів раніше проведеної
перевірки, за якими вже було прийняте рішення про відмову в порушенні
кримінальної справи та про їх направлення до прокуратури м. Дніпропетровська
для вивчення;

- 13.03.2008 р. на ім'я начальника Дніпропетровського міського управління УМВС
України в Дніпропетровській області зі скаргою, в якій позивач вимагав порушити
кримінальні справи проти ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6. та інших винних
осіб, направити копії постанов, притягнути до дисциплінарної відповідальності
співробітників Бабушкінського РВ за порушення законодавства. У судовому
засіданні доказів направлення відповіді на цю скаргу не надано.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з
такого.

Згідно з положеннями ст.
162 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає повноваження
суду при вирішенні справи по суті, у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і
про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про
поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу
його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання
відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача
коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності
об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7)
примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8)
визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних
повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і
захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Однак, таке рішення має відповідати відповідати компетенції адміністративних
судів, встановленої ст. 17 КАС України, яка поширюється, у тому числі, на спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Аналізуючи зазначені правові норми, суд дійшов
висновку, що адміністративний суд не
наділений компетенцією щодо визнання факту обґрунтованості скарг позивача та
визнання їх такими, що підлягають задоволенню.

Як встановлено у судовому засіданні,
скарги позивача одночасно містять вимоги, які підлягають розгляду в порядку,
передбаченому Законом України «Про звернення громадян» та
Кримінально-процесуальним кодексом України.

Згідно ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання
громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в
межах своїх повноважень зобов'язані письмово повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 99 КПК України при
відсутності підстав до порушення кримінальної справи прокурор, слідчий, орган
дізнання або суддя своєю постановою відмовляють у порушенні кримінальної
справи, про що повідомляють заінтересованих осіб і підприємства, установи,
організації.

Позивач був повідомлений письмово про
результати перевірки його скарг від 26.06.07 р., 23.07.07 р., 19.10.07 р., 4.11.07 р.,
11.11.07 р., 8.12.07 р., 16.12.07 р. При цьому, у випадку його незгоди з
результатами проведених перевірок, позивач має право оскаржити у суді постанови
про відмову в порушенні кримінальних справ в порядку, передбаченому КПК
України. При розгляді таких скарг суд і
розглядає питання законності,
обґрунтованості прийнятих рішень, повноти та всебічності проведених перевірок.

Суд вважає, що ДМУ УМВС України в Дніпропетровській
області не надані докази належного повідомлення позивача про результати
розгляду його скарг від 23.08.07 р., 28.09.07 р., , 13.03.08 р. Реєстрація
листів-відповідей у журналі вихідної кореспонденції, на думку суду, не є
належним доказом направлення цих листів позивачу. Доводи представника
відповідача щодо відсутності реєстру поштових відправлень, складання якого не
передбачено у відповідній інструкції з діловодства, також не підтверджені
належними та допустимими доказами. Приймаючи рішення про часткове задоволення
вимог позивача, суд виходить з положень ст. 71 КАС України, згідно з якими в адміністративних справах про протиправність рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень
повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі.

Вирішуючи позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди суд виходить з положень ст. 23 ЦК України, за
якими моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у
зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру
правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи,
яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як зазначено у
п. 5 Пленуму Верїховного Суду України «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно
до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди
підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або
втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для вирішення спору.

У судовому засіданні
доводи позивача щодо заподіяння йому моральної шкоди внаслідок неправомірних
дій відповідача не знайшли свого підтвердження. При розгляді позову не
встановлений причинний зв'язок між ненаданням відповідей на зазначені вище
скарги і погіршенням його душевного стану.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.
2, 8-12, 69, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1- задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Дніпропетровського міського управління УМВС України в Дніпропетровській області
щодо ненадання відповідей ОСОБА_1на його скарги від 23.08.2007 року.,
28.09.2007 року, 13.03.2008 року.

Зобов'язати Дніпропетровське міське
управління УМВС України в Дніпропетровській області надати ОСОБА_1 відповідь
про результати розгляду його скарг 23.08.2007 року., 28.09.2007 року,
13.03.2008 року.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду
через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подачі протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі,
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів
апеляційної скарги або в порядку, встановленому ч.5 ст. 186 КАС України без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова складена у повному обсязі 28 липня
2008 року.

Суддя А.В. Шлай