Справа № 22а-3044/2008
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2008-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуюча по 1-ій інст. Свірідова В.В. Справа
№ 22а-3044/08
Шевченківський районний суд м.Львова (№ 2а-242/07) Рядок статзвіту №
Доповідач: Шавель Р.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2008 року м.Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого - судді Шавеля Р.М.,

суддів Олендера
І.Я. та Заверухи О.Б.,

при секретарі - Романишин Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1на
ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 16.11.2007р. про закриття
провадження у справі за позовом ОСОБА_1до Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання
неправомірним рішення державного виконавця та виключення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 16.11.2007р. справу за
позовом ОСОБА_1до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про визнання неправомірним рішення державного
виконавця та виключення майна з-під арешту, закрито на підставі п.1 ч.1 ст.157
КАС України (а.с.32).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржила позивач ОСОБА_1, яка покликаючись
на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до
неправильного закриття провадження у справі, просить ухвалу суду скасувати і
винести нову ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду справи.

Апелянт вказує, що вона при зверненні до суду подавала позовну заяву згідно
вимог ст.ст.119, 120 ЦПК України, однак суд відкрив провадження в порядку КАС
України, а не цивільно-процесуального судочинства (а.с.36).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну
скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України учасники
виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються
до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби
порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено
інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно вимог ч.1 ст.383 ЦПК України учасники виконавчого
провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом
першої інстанції встановлено, що виконавче провадження по справі було відкрито
відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Львова, при цьому
зазначена справа була розглянута судом в порядку цивільно-процесуального
законодавства. Доказів того, що оскаржуване рішення органу державної виконавчої
служби, вчинене під час виконання рішення загального суду, яке ухвалене до
01.09.2005р., суду не представлено.

Звідси, суд першої інстанції вірно виходив з того, що справа за позовом
ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про визнання неправомірним рішення державного
виконавця та виключення майна з-під арешту, не є адміністративною справою, а
від так не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Крім цього, рішення, дії або бездіяльність державної виконавчої служби при
виконанні судового рішення, за загальним правилом, оскаржуються до суду, який
видав виконавчий документ.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що однією із заявлених позивачем
вимог є виключення майна з-під арешту, яка підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства, що також стверджується положеннями постанови Пленуму ВС
України № 6 від 27.08.1976р. «Про судову практику у справах про виключення
майна з опису».

Доводи апелянта про те, що вона при зверненні до суду подавала позовну
заяву згідно вимог ст.ст.119, 120 ЦПК України, однак суд відкрив провадження в
порядку КАС України, а не цивільно-процесуального судочинства, спростовуються
матеріалами справи, зокрема змістом позовної заяви, у якій ОСОБА_1 покликалася
на вимоги ст.181 КАС України (а.с.1-4, 16-17), а також тим, що остання фактично
не заперечувала проти розгляду спору в порядку КАС України, не подавала заяву
про закриття провадження тощо.

За
таких обставин суд першої інстанції правомірно та підставно виніс ухвалу про
закриття провадження у справі, що не позбавляє позивача звернутися з
відповідним позовом до місцевого загального суду в порядку цивільного
судочинства.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали суду, а
тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну
скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254
КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова
від 16.11.2007р. про закриття провадження у справі залишити без задоволення, а згадану
ухвалу суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного
місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Шавель
Р.М.

Судді: Олендер
І.Я.

Заверуха О.Б.