Справа № 22-а-183/2007
Суддя: Ясеновенко Л.В.
Дата ухвалення: 2007-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
квітня 2007 року м. Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючої Ясеновенко
Л.В.

суддів Павлишиної
А.Т., Мелінишин Г.П.

секретаря Пилипчук
Н.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до УМВС України в
Івано-Франківській області про стягнення вихідної допомоги та середнього
заробітку за час затримки виплати вихідної допомоги при звільненні з роботи за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від
12 лютого 2007 року, -

встановила:

Постановою
Івано-Франківсього міського суду від 12 лютого 2007 року позов ОСОБА_1 до УМВС
України в Івано-Франківській області про стягнення вихідної допомоги та
середнього заробітку за час затримки виплати вихідної допомоги при звільненні
задоволено частково.

Постановлено
стягнути з УМВС України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1
3799грн. вихідної допомоги при звільненні. В решті позову відмовлено.

У
апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом норм матеріального і
процесуального права. Зокрема він зазначає,
що суд не врахував положень ч.7
ст. 9 КАС про те, що у разі
відсутності закону, що регулює
відповідні правовідносини, суд
застосовує закон, що регулює подібні
правовідносини (аналогія закону), а за
відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних
засад права (аналогія права). Враховуючи вищенаведене, апелянт вважає, що вирішуючи спір, суд повинен був керуватись нормами ст.
ст. 116, 117 КЗпП. ОСОБА_1 також вказує на те, що суд не врахував положень ч.1 ст. 3 КЗпП,
у якій зазначено, що
законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ,
організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб,
які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Просить
постанову суду скасувати, а справу
направити суду першої інстанції на новий розгляд.

В
судовому засіданні позивач та його представник доводи апеляційної скарги
підтримали. Представник відповідача апеляційну скаргу не визнав.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія судців вважає, що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Справа №
22-а-183/2007р. Головуючий
у 1 інстанції Перегінець Л.В.

Категорія
69 Доповідач
Ясеновенко Л.В.

2

Відповідно
до п. 10
Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992р. „Про порядок
обчислення вислуги років, призначення та
виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ при звільненні з органів внутрішніх
справ за вислугою строку служби, за
віком, за станом здоров"я, у зв"язку із скороченням штатів або з
проведенням організаційних заходів у разі неможливості використання на службі
(в органах) виплачується грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного
грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

З
матеріалів справи вбачається, що наказом
УМВС України в Івано-Франківській області №109 о/с від 25 серпня 2005 року
позивач був звільнений з органів внутрішніх справ у відставку за статтею 65
п."А" (за віком) і йому було нараховано 28899грн. вихідної допомоги.

Судом
встановлено, що при звільненні позивачу
не була виплачена вихідна допомога,
передбачена вищезазначеною постановою КМУ, чого не заперечував у судовому засіданні і
сам представник відповідача.

Така
допомога частково в сумі 23750грн. була виплачена протягом 2005р. та 2006
років, тобто по мірі надходження коштів.

У пункті
2 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999року „Про
практику застосування судами законодавства про оплату праці" дано
роз'яснення про те, що передбачені
законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню
не поширюється на військовослужбовців та прирівняних до них осіб (рядового і
начальницького складу органів внутрішніх справ).

Крім
того, відповідно до Закону України „Про
компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв"язку з порушенням
строків її виплати" та Закону України „Про індексацію грошових доходів
населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру. А згідно
постанови КМУ №393 вихідна допомога при звільненні визначена як разова
допомога.

При
таких обставинах справи суд прийшов до правильного висновку про задоволення
позову лише в частині стягнення недоотриманої суми вихідної допомоги при
звільненні.

Постанова
суду ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.
ст. 198, 200 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а постанову Івано-Франківського міського суду від 12 лютого 2007 року -
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця.