Справа № 22а-4438/2008
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2008-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Поровський В.А. Справа
№ 22а-4438/08
Володимирецький районний суд Рівненської обл. (№
2а-90/07) Рядок
статзвіту № 48
Доповідач: Шавель Р.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 червня 2008 року м.Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого - судді Шавеля Р.М.,

суддів Олендера
І.Я. та Заверухи О.Б.,

при секретарі - Романишин Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_1на постанову Володимирецького районного суду Рівненської обл. від
21.12.2007р. у справі за позовом ОСОБА_1до Володимирецької селищної ради та
заступника Володимирецької селищного голови Лосінця Василя Степановича про
визнання дій та бездіяльності неправомірними і протиправними, скасування
рішень, стягнення моральної шкоди та усунення порушеного права, -

в с т а н о в и л а:

16.11.2007р. позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом (а.с.2-6), в якому, із врахуванням поданих під час
розгляду справи доповнених позовних вимог (а.с.30), просить поновити строк
звернення до суду, визнати дії Володимирецької селищної ради щодо винесення до
розгляду його заяв про виділення земельної ділянки під забудову житла та її приватизацію
від жовтня 2002 року і прийняття рішень № 276 від 12.12.2002р. та № 118 від
25.12.2002р. без належного повідомлення про їх розгляд, порушення строків
розгляду, порушення спеціальних обмежень та законодавчих актів і неповідомлення
про результати розгляду протиправними; визнати рішення виконкому
Володимирецької селищної ради № 276 від 12.12.2002р. та рішення сесії
Володимирецької селищної ради № 118 від 25.12.2002р. протиправним і незаконним
з огляду на незаконність винесення на відповідно виконком і сесію, без
повідомлення про винесення та відсутність обґрунтованої мотивації відмови,
скасувавши їх в цілому; визнати рішення сесії Володимирецької селищної ради про
передачу в оренду земельної ділянки в АДРЕСА_1приватному підприємцю ОСОБА_2 для
будівництва ринку, скасувавши її в цілому як незаконне і протиправне з огляду
на безпідставну і незаконну перевагу відповідача, порушення спеціальних
обмежень під час підготовки і прийняття актів і рішень; визнати дії
Володимирецької селищної ради та в.о.селищного голови Лосінця В. щодо надання
недостовірної і неповної письмової інформації у відповіді № 02-16/1360 від
09.11.2007р. з огляду на порушення термінів розгляду, порушення спеціальних
обмежень та ряду законодавчих актів, як і неповідомлення про результати
розгляду протиправними і неправомірними; стягнути з Володимирецької селищної
ради та в.о.селищного голови Лосінця В. на його користь моральну шкоду в
розмірі 30000 грн. з кожного як справедливу сатисфакцію; зобов'язати
Володимирецьку селищну раду негайно усунути порушене право на інформацію та
земельну ділянку, надавши повну інформацію про наявність в селищі земельних
ділянок під забудову, прийняття рішення про її виділення та приватизацію у
АДРЕСА_1або за вибором позивача.

Постановою Володимирецького районного
суду Рівненської обл. від 21.12.2007р. в задоволенні заявленого позову
відмовлено за пропуском строку позовної давності; при цьому позивача звільнено
від сплати судового збору (а.с.35).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржив
позивач ОСОБА_1, який покликаючись на порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої
інстанції, прийняти нову постанову, якою заявлений позов задоволити
(а.с.41-42).

Апелянт вважає, що оскаржуване судове рішення є незаконним і
необґрунтованим, оскільки судом протиправно в попередньому судовому засіданні
відмовлено у задоволенні заявленого позову шляхом винесення ухвал про відмову у
задоволенні клопотань про поновлення строку звернення до суду, визнання причин
його пропуску поважними та забезпечення доказів.

При цьому суд не мотивував у своєму рішенні причини відмови у поновленні
строку зверненні до суду, не вказав мотивації відмови у задоволенні вимоги
позивача про надання відповідачами інформації, тоді як з часу звернення до
відповідача минуло лише два місяці.

Вважає оскаржувану постанову необґрунтованою, оскільки така ухвала на не
повно і всебічно з'ясованих обставинах в порушення вимог ст.159 КАС України,
без належної оцінки доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну
скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив річний строк
звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, передбачений ч.2
ст.99 КАС України; також останній не зміг пояснити причини звернення до суду по
спливу п'ятирічного строку після прийняття оскаржуваних рішень та не навів
поважні причини пропуску цього строку. Окрім цього, на спірній земельній
ділянці вже здійснюється будівництво, через що пропущений строк має важливе
значення.

При цьому, в попередньому
судовому засіданні суд відмовив у задоволенні клопотань позивача про поновлення
строку звернення до суду та про вжиття заходів забезпечення доказів, прийнявши
протокольну ухвалу від 11.12.2007р., суд першої інстанції з наступних причин.

Згідно ст.159 КАС України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим.

Як
вбачається із змісту оскаржуваної постанови, остання не відповідає вимогам
ст.159 КАС України, оскільки в ній судом не наведено конкретних мотивів, з яких
суд виходив при прийнятті постанови.

Так,
відмовляючи у задоволенні позову з причин пропуску строку звернення до суду без
поважних причин, суд не вказав причин відмови у задоволенні позовних вимог, що
були заявлені без порушення вимог ст.99 КАС України.

Окрім
цього, суд не звернув уваги на те, що позивач, звертаючись до суду із даною
позовною заявою, у порядку ст.100 КАС України просив поновити строк звернення
до суду як пропущений з поважних причин.

Відповідно
до ч.2 ст.100 КАС України якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до
суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Не зважаючи на викладене, суд першої
інстанції не навів обґрунтованих доводів щодо відмови у поновленні строку
звернення до суду із адміністративним позовом, як того вимагає закон; при цьому
під час проведення попереднього судового засідання суд виніс ухвалу про відмову
у задоволенні клопотання позивача та в поновленні пропущених строків.

Також
відповідно до п.6 постанови Пленуму ВС України № 11 від 29.12.1976р.”Про судове рішення”,
встановивши, що строк для звернення з позовом пропущений без поважної причини,
суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, крім випадків, коли
позов не доведений.

Однак, зміст
оскаржуваної ухвали вказує на те, що судом не з'ясовувалося під час розгляду
справи питання доведеності позову; в матеріалах справи навіть відсутні копії
рішення виконкому Володимирецької селищної ради № 276 від
12.12.2002р. та сесії Володимирецької селищної ради про передачу в оренду ПП
ОСОБА_2 земельної ділянки.

Окрім цього, судом допущено до участі у
справі представника співвідповідача - заступника
Володимирецької селищного голови Лосінця В.С., повноваження якого засвідчуються
неналежно оформленою довіреністю (а.с.29).

Також не відповідає
вимогам закону й протокольна ухвала суду від 20.12.2007р. про неприйняття до
уваги при розгляді справи заяви позивача про збільшення позовних вимог (зворот
а.с.32), оскільки таке рішення суду грубо порушує право позивача на збільшення
позовних вимог, що передбачено ст.51 КАС України. При цьому така ухвала повинна
викладатися письмово і виноситися в нарадчій кімнаті згідно вимог ст.160 КАС
України.

В частині вимог позивача про визнання незаконним рішення сесії
Володимирецької селищної ради про передачу в оренду земельної ділянки в
АДРЕСА_1приватному підприємцю ОСОБА_2 для будівництва ринку, то останній не був
залучений до участі в справі у якості третьої особи без самостійних вимог, хоча
розглядуваний спір торкається його інтересів та прав.

З врахуванням наведеного,
оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущена суттєва неповнота
дослідження доказів, при цьому суд також вирішив питання про права та обов'язки
осіб, що не були залучені до участі в справі.

Відповідно до ч.7 ст.9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює
відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні
правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону виходить з
конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Виходячи з викладеного, дана постанова підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд відповідно до ст.204 КАС України з підстав вимог ч.1
п.4 ст.311 ЦПК України.

Під час нового судового розгляду
справи необхідно врахувати викладене, всебічного і повно з'ясувати і перевірити
всі фактичні обставини справи, залучити необхідних осіб, об'єктивно оцінити
докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті,
і в залежності від встановленого правильно визначити норми матеріального і
процесуального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та
прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст.9, ч.3 ст.160, ст.195, п.6 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202,
ст.ст.204, 206, 254 КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задоволити частково.

Постанову Володимирецького районного суду Рівненської
обл. від 21.12.2007р. скасувати та справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного
місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Шавель
Р.М.

Судді: Олендер
І.Я.

Заверуха О.Б.