Справа № 2а-196/2007
Суддя: Муранова І.В.
Дата ухвалення: 2007-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-196/2007
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 29 " травня 2007 року 12 год.50хв. Бориспільський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого судді - І.В. Муранової

при секретарі - О.В.Бондаренко,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в М.Борисполі Київської області адміністративну справу за

позовом ОСОБА_1 до Гнідинської
сільської ради Бориспільського району про визнання

недійсним рішення сільської ради -

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2007 року ОСОБА_1
звернулась до Бориспільського міськрайонного суду з даним адміністративним позовом до Гнідинської сільської
ради Бориспільського району Київської області, посилаючись на те, що відповідач своїм рішенням від 6 жовтня 2006 року за №118-5-V «Про розгляд заяв громадян щодо надання земельних ділянок для будівництва
та обслуговування житлового будинку» необгрунтовано
відмовив їй у наданні земельної ділянки. Позивач вважає, що вказане рішення
відповідача суперечить рішенню Гнідинської
сільської ради від 23 травня 2006 року №24-2-V «Про порядок надання земельних ділянок для будівництва
та обслуговування житлового будинку в с.Гіндин в урочищі «Верещака», оскільки дані позивача відповідають усім встановленим
«критеріям» щодо першочерговості отримання земельної ділянки, а саме: вона не відчужувала ні земельної ділянки ні
житла в с.Гнідин, проживає в с.Гнідин понад 10 років та не забезпечена власним житлом чи земельною
ділянкою, є молодою людиною віком до 35 років, а також до прийняття
оскаржуваного рішення 5 вересня 2006 року нею був укладений шлюб.

Позивач
просить суд визнати недійсним рішення Гнідинської сільської ради
Бориспільського району Київської області від 06 жовтня 2006 року №118-5-V в частині відмови у виділенні
земельної ділянки ОСОБА_1, а також зобов'язати Гнідинську сільську раду дати
дозвіл ОСОБА_1 на складання проекту відведення
земельної ділянки площею 0,12га у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку в с.Гнідин в урочищі
„Верещака" за рахунок земель комунальної власності.

В судовому
засіданні представник позивача повністю підтримав заявлені позовні вимоги,
просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача Гнідинської
сільської ради Бориспільського району Київської області в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що сільська
рада, як колегіальний орган діяла в межах своїх повноважень та при прийнятті
рішення про надання дозволу для складання проекту відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового
будинку виходила з того, що земельна ділянка має бути надана хоча б одному члену родини, або пропорційно до кількості молодих
членів родини, які подали заяви. Згідно з письмовими запереченнями відповідача
сільська рада вважає, що позивач не відповідала визначеним сільською радою
критеріям, а саме: на момент подання заяви позивач не була одружена,
забезпечена житлом, проживає АДРЕСА_1, а мати позивача
забезпечена земельними ділянками площею 0,13 га та 0,26 га. Згідно з рішенням №118-5-V від 06 жовтня 2006 року питання про надання земельної
ділянки приймалося беручи «.. до уваги пропозиції земельної
комісії, враховуючи обмежену кількість земельних
ділянок, постійне збільшення бажаючих отримати земельні ділянки, в зв'язку з
тим, що не завершена розробка схем планування
території та генерального плану сільської ради та не закінчена інвентаризація користувачів, враховуючи необхідність
збереження площі для випасу худоби, з метою надати в кожну сім'ю, що проживає
на одній житловій площі, хоча б одну земельну ділянку для будівництва житлового
будинку». В зв'язку з цим сестрі позивача ОСОБА_2
було надано дозвіл на складання проекту відведення земельної
ділянки площею 0,12 га у власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку в с.Гнідин в урочищі «Верещака».

Заслухавши
пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та
надані суду документи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
частковому задоволенню з наступних підстав.

З наданих сторонами документів
встановлено, що Гнідинської сільською радою Бориспільського району прийнято рішення №24-2-V від 23 травня 2006 року «Про порядок надання земельних
ділянок для будівництва та обслуговування
житлового будинку в с.Гіндин в урочищі «Верещака», згідно з яким сільська рада
вирішила зобов'язати депутатів сільської ради розповсюдити оголошення про
прийняття з 24.05,2006року у сільській раді заяв щодо
надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку

відповідного зразка, а також, що
першочергово мають право на отримання земельних ділянок: а) молоді сім'ї віком до 25 років, які проживають (один з них) не менше 10 років в с.Гнідин, б) молоді люди віком від 16 років до 35 років, які проживають не менше 10 років в с.Гнідин, в) інші жителі села, які проживають не менше 10 років в с.Гнідин та не забезпечені
житлом та земельними ділянками, г) жителі села, які не
відчужували земельних ділянок чи житла /а.с-5/.

Позивач
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 26 травня 2006 року звернулась до відповідача із заявою встановленого зразка про надання їй
у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,15 га в селі Гнідин в урочищі «Верещака» /а.с-6-7/.

Відповідно до даних паспорта
НОМЕР_1 на ім'я позивачки /а.с-7/ вона
народилась та зареєстрована в АДРЕСА_1.

Згідно з
договором дарування від 5 серпня 2006 року, посвідченого державним нотаріусом Бориспільської районної державної нотаріальної контори, позивач
подарувала належну їй частку у праві власності в квартирі АДРЕСА_1 /а.с-40,41/.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб
НОМЕР_2 /а.с-8/ у виконкомі Мархалівської
сільської ради Васильківського району Київської
області 05 вересня 2006 року зареєстрований шлюб позивачки з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Представник відповідача визнав, що
вказане свідоцтво було надано позивачем
Гнідинській сільській раді до прийняття оскаржуваного рішення від 6 жовтня 2006 року.

За змістом
статей 12,40, 118 Земельного кодексу України до
повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить
розпорядження землями територіальних громад,
передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян, в тому
числі для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Згідно з вимогами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної
влади та органи місцевого самоврядування, а також їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб,
що передбачені Конституцією та законами України.

Так, за змістом ч.б та 7 статті 118 Земельного кодексу України
громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для
будівництва та обслуговування жилого будинку, подають заяву до відповідної
сільської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.
Відповідна сільська рада розглядає заяву і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту
її відведення.

Відповідно до
вимог ч.2 ст.59 Закону України «Про землеустрій» врахування приватних інтересів
при здійсненні землеустрою на місцевому рівні полягає
у забезпеченні фізичним та юридичним особам рівних можливостей набуття у власність або користування, у тому числі на
умовах оренди, земельних ділянок і в захисті їхніх прав на землю.

Рішенням
Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області від 6 жовтня 2006 року за №118-5-V «Про розгляд заяв громадян щодо
надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку» було надано дозвіл на складання
проекту відведення земельної ділянки площею 0,12 га у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку в с.Гнідин в
урочищі «Верещака» за рахунок земель державної власності 227 особам згідно списку, а також відмовлено у виділенні
земельної ділянки 287 особам відповідно до списку, в тому
числі позивачу Яремчук Інні Іванівні /ах. 10,11, 101-110/. З наведеного у
рішенні обґрунтування вбачається, що воно було
прийнято відповідачем, беручи «.. до уваги пропозиції земельної комісії, враховуючи обмежену кількість
земельних ділянок, постійне збільшення бажаючих отримати земельні ділянки, в зв'язку з тим, що не завершена розробка схем
планування території та генерального плану сільської ради
та не закінчена інвентаризація користувачів, враховуючи необхідність збереження
площі для випасу худоби, з метою надати в кожну сім'ю, що проживає на одній
житловій площі, хоча б одну земельну ділянку для будівництва житлового
будинку».

Проте з досліджених в судовому
засіданні протоколу засідання комісії з питань агропромислового комплексу, земельних відносин та екології Гнідинської сільської ради
№2 від 29 вересня 2006 року /а.с.111-116/ та протоколу засідання сільської ради №5 від 6 жовтня 2006 року /ах.-118-120/ не вбачається, з яких саме міркувань виходили депутати сільської ради, коли приймали
рішення щодо задоволення заяв про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки чи у відмові у
виділенні земельної ділянки щодо кожної особи, в тому числі позивачу.

З наданих відповідачем та
досліджених в судовому засіданні матеріалів до оскаржуваного рішення Гнідинської сільської ради від 6 жовтня 2006 року за №118-5-V в трьох томах вбачається, що
оскаржуваним

рішенням відповідач в порушення
свого рішення від 23 травня 2006 року №24-2-V «Про порядок надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування
житлового будинку в с.Гіндин в урочищі «Верещака», задовольнив заяви та надав дозвіл на складання проекту відведення земельної
ділянки особам, які не відповідають визначеним сільською радою критеріям щодо
першочергового забезпечення земельною ділянкою, в
тому числі особам, які проживають за межами с.Гнідин та Бориспільського району,
або проживають у с.Гнідин менше 10 років, досягли віку понад 35 років, забезпечені земельними ділянками, або раніше
відчужували земельні ділянки.

В супереч посиланням відповідача щодо
правомірності прийнятого рішення на обмежену кількість земельних ділянок та на ту обставину, що сільська рада
переслідувала мету надати в кожну сім'ю, що проживає на одній житловій площі,
хоча б одну земельну ділянку для будівництва житлового будинку, з досліджених
матеріалів до рішення сільської ради вбачається, що Гнідинська сільська рада
задовольнила заяви та надала дозвіл на складання
проекту відведення земельної ділянки багатьом особам, які є членами однієї
сім'ї, та звернулись з відповідними заявами після
позивача, яка на момент засідання земельної комісії та засідання сесії
сільської ради мала власну сім'ю.

Заперечення відповідача, що позивач
не відповідала визначеним сільською радою критеріям, в тому числі, що на момент
подання заяви вона не була одружена, була забезпечена житлом та, що мати
позивача забезпечена земельними ділянками, не
грунтуються на вимогах закону та встановленим в судовому засіданні вищенаведеним
обставинам справи.

Даючи оцінку усім дослідженим
доказам, суд дійшов до висновку, що відповідач безпідставно та необгрунтовано відмовив позивачу у задоволенні заяви про
надання земельної ділянки у приватну власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування житлового будинку в с.Гнідин в урочищі
„Верещака" за рахунок земель комунальної
власності, яка згідно з прийнятим відповідачем рішенням від 23 травня .2006 року № 24-2-V мала право на першочергове отримання
земельної ділянки, в зв'язку з чим рішення Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області від 06 жовтня 2006 року №118-5-V в частині відмови у виділенні
земельної ділянки ОСОБА_1 слід визнати недійсним.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд
розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною
заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вино просять.

Відповідно до роз'яснень, викладених
в пункті 7 постанови Пленуму Верховного суду
України «Про практику застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7, за заявою сторони, яка не погоджується
з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади щодо земельного спору, суд перевіряє правильність
цього рішення і вирішує спір по суті. Зокрема, при оскарженні рішень органів
виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування з питань, віднесених до їх
компетенції (наприклад про відмову в передачі у
власність чи в продаж земельної ділянки або розміщенні об'єкта), суд у разі задоволення позову визнає рішення цих органів
недійсними і зобов'язує їх, залежно від характеру
спору, виконати певні дії на захист порушеного права чи сам визнає це право за
позивачем.

Оскільки відповідно до п. «а» ч.1
ст.17 Земельного кодексу України розпорядження землями комунальної власності віднесено до повноважень сільської ради, суд
вважає, що вимоги позивача про зобов'язання Гнідинської сільської ради дати дозвіл ОСОБА_1 на складання проекту
відведення земельної ділянки площею 0,12га у власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку в с.Гнідин в
урочищі „Верещака" за рахунок земель комунальної власності, такими, що не
можуть бути задоволені.

Проте з метою повного захисту прав
позивача на безоплатне отримання земельної ділянки, про захист якого позивач просить, суд прийшов до висновку про необхідність
зобов'язання Гнідинської сільської ради розглянути
заяву ОСОБА_1 від 26 травня 2006 року про надання у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування
житлового будинку в с.Гнідин в урочищі „Верещака" за рахунок земель
комунальної власності по суті та прийняти рішення відповідно до вимог ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України.

При цьому суд керується
роз'ясненнями, викладеними в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних справ" №7 від 16.04.2004 року, відповідно до яких, виходячи з
установлених законодавством умов надання земельних ділянок не можна вважати таким, що суперечить закону, рішення органу
виконавчої влади чи місцевого самоврядування про скасування свого
рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування; у цьому разі питання про
недійсність документів, виданих на підставі переглянутого
рішення, вирішується в судовому порядку.

Судові витрати в розмірі 3 гривні 40 копійок підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2,11,69,71,86,158-163,186
Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Гнідинської
сільської ради Бориспільського району про визнання недійсним
рішення сільської ради задовольнити частково.

Визнати
недійсним рішення Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської
області від 06 жовтня 2006 року №118-5-V в частині відмови у виділенні земельної ділянки ОСОБА_1.

Зобов'язати Гнідинську сільську
раду Бориспільського району Київської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 травня 2006 року про надання у приватну власність земельної ділянки
для будівництва та обслуговування житлового будинку в
с.Гнідин в урочищі „Верещака" за рахунок земель комунальної власності по суті та прийняти рішення відповідно до вимог ч.7
ст.118
Земельного кодексу України.

В задоволенні іншої частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з
Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області на користь
ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 гривні 40 копійок.

Складання постанови в повному обсязі
відкласти на строк не більше ніж п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена
до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження постанови суду протягом десяти днів з
дня складання постанови в повному обсязі та наступної подачі апеляційної скарги
на постанову суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.