Справа № 22-а-2681/2007
Суддя: Філатова Є.В.
Дата ухвалення: 2007-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА іменем України

2007 p.
червня місяця «13» дня, колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого:
Шестакової Н.В. Суддів: Філатової Є. В. Трясуна Ю.Р. При
секретарі: Гончарук В.М.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі апеляційну скаргу Відділу
громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Євпаторійського ГО ГУ МВС України в АР
Крим на постанову Євпаторійського міського суду від 4 грудня 2006 року по
справі за адміністративним позовом ОСОБА_1до Відділу громадянства, імміграції
та реєстрації фізичних осіб Євпаторійського ГО ГУ МВС України в АР Крим про визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1.
звернулася з адміністративним позовом до Відділу громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб ( далі ВГІРФО ) Євпаторійського ГО ГУ МВС України в АР
Крим про визнання дій неправомірними.

Вимоги
мотивувала тим, що вона являється громадянкою Республіки Вірменії. У серпні
1991 року зі своїми дітьми прибула до м.Євпаторії для лікування хворого сина. У
зв'язку з тривалим лікуванням вимушена була залишитися у М.Євпаторія. У травні
1993 року влаштувала доньку у дитячий дошкільний заклад №11 м. Євпаторії, а з
лютого 2004 року була керівником фольклорного ансамблю „Аревік" гімназії
№8 М.Євпаторії. В серпні 2001 року придбала частину будинку АДРЕСА_1, де мешкає
по теперішній час. Для отримання свідоцтва на постійне проживання в Україні
звернулася до начальника ВГІРФО Євпаторійського ГО ГУ МВС України в АР
Крим. Однак відповідач ухилився від розгляду цього питання. Таки дії вона
розцінила як відмову, тому звернулася до суду і просила визнати дії начальника
ВГІРФО Євпаторійського ГО ГУ МВС України в АР Крим неправомірними, зобов'язати
відповідача надати їй свідоцтва на постійне проживання на території України.

У судовому
засіданні ОСОБА_1. змінила позовні вимоги, просила визнати дії відповідача
неправомірними, визнати її право на отримання громадянства України на підставі
ст.9 Закону України „Про громадянство України". Посилалась на те, що
проживає на території України понад 15 років, володіє державною мовою, має
постійний та законний прибуток.

Представник
відповідача з позовом не погодився, вважав дії ВГІРФО Євпаторійського ГО ГУ МВС України в АР Крим правомірними,
такими, що відповідають нормам діючого законодавства.

Постановою від
04.12.2006 року дії відповідача в частині відмови ОСОБА_1. в праві на отримання
громадянства України визнані неправомірними. За ОСОБА_1. визнано право на
отримання громадянства України.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати
постанову, ухвалити нову, якою ОСОБА_1. у задоволені її позовних вимог
відмовити. Вважає, що при розгляді

Справа №22-а-2681/2007р. Головуючий в 1 інстанції Макарчук В.О.

Доповідач Філатова Є.В.

2

справи були порушені норми
процесуального права, неповно з'ясовані обставини, які мають значення для її
розгляду.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи
позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачці незаконно відмовлено
у наданні громадянства України, оскільки будь яких передбачених законом
перешкод у цьому не було.

Колегія не може
погодитися з таким висновком, як постановленим по недостатньо дослідженим
обставинам і без дотримання вимог матеріального закону.

Вирішуючи спір,
суд правильно застосував до спірних правовідносин ст.9 Закону України „Про
громадянство" /далі Закону"/, яка визначає умови прийняття до
громадянства України. Але ж звернув увагу тільки на питання щодо наявності
джерел існування та терміну проживання на території України. При цьому не повно
дослідив пов'язані з ними обставини, що призвело неправильного висновку.

Колегія не може
взяти до уваги довід апеляційної скарги про те, що позивачка не відповідає
критеріям, викладеним у п.1 ст.9 Закону, оскільки апелянтом не надано достатніх
даних у підтвердження вчинення ОСОБА_1. злочину, або іншого правопорушення.

Разом з тим інші
доводи скарги є обґрунтованими.

П.З ст.9 Закону
передбачено необхідність безперервного проживання на території України протягом
останніх п'яти років перед зверненням. Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1. мешкає
в України з травня 1993р. по серпень 1998р., що само по собі не може бути
підставою для надання громадянства особі, яка звернулася з цього питання у
2006р.

Факт
безперервного проживання також не є доведеним. Як свідчать відмітки у паспорту
позивачки, вона тимчасово перебувала в України з 2005р.

Суд першої
інстанції також не звернув уваги на те, що за вимогами п.4 зазначеної норми
особа, яка бажає одержати громадянство України, повинна мати дозвіл на постійне
проживання на території держави. Але такого дозволу ОСОБА_1. не надавалося.

Відсутність
умов, передбачених у п.3,4 ст.9 Закону, які є обов'язковими, виключає
можливість набуття громадянства. За таких обставин суд першої інстанції не мав
правових підстав для покладання на відповідача обов'язку надати ОСОБА_1.
громадянство України. Тому постанову слід скасувати, у позові з наведених
причин відмовити.

Керуючись п.З
ст.198, п.1,4 ст.202, ст.207 Кодексу Адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб
Євпаторійського ГО ГУ
МВС України в АР Крим задовольнити, постанову Євпаторійського міського суду від
4 грудня 2006 року скасувати, відмовити ОСОБА_1. у позові.

Постанова набуває чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена до
Вищого Адміністративного суду протягом місяця зі дня проголошення.