Справа № 2-а-20/2008
Суддя: Ткаченко Т.Б.
Дата ухвалення: 2008-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а -20/2008 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Резолютивна частина)

30 липня 2008 року.
м.Маріуполь

Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді Ткаченко
Т.Б. , при секретарі Чудіної Н.Г. , розглянув в відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1до Управління праці і соціального захисту населення Іллічівського
району Маріупольської міської ради

- про визнання
відмови щодо виплати разової грошової допомоги неправомірною, стягнення
недоотриманих сум разової допомоги до 5 травня за 2007-2008 роки згідно ст..13
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” ,

В С Т А Н О В И В:

Керуючись
ст.11,17,18,19,159,160,163,167 КАС
України, Законом
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” № 3551-ХП
від 22.10.1993р зі змінами та доповненнями,
суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1до Управління праці і соціального
захисту населення Іллічівського району
Маріупольської міської ради про
визнання відмови щодо виплати разової грошової допомоги неправомірною,
стягнення недоотриманих сум разової допомоги до 05 травня за 2007-2008 роки
згідно ст..13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” задовольнити.

Визнати
неправомірною відмову Управління праці і
соціального захисту населення Іллічівського району Маріупольської міської ради у виплаті ОСОБА_1

щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком за
2007 и 2008 роки.

Стягнути з
Управління праці і соціального захисту населення Іллічівського району Маріупольської міської ради на користь ОСОБА_1недоотримані суми
щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік в розмірі 2542 грн., за 2008 рік в розмірі 3017 грн., а всього стягнути з
відповідача на користь позивача 5559 грн.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до Донецького апеляційного адміністративного суду через
Іллічівський районний суд м.Маріуполя з одночасним надсиланням
копії апеляційної скарги особою ,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Заява про
апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів
з дня її проголошення, а в разі складання постанови в повному обсязі
відповідно до ст.. 160 КАС України- з дня складання в повному обсязі.

Апеляційна
скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження .

Суддя

№ 2-а -20/2008 р.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня
2008 року
м.Маріуполь

Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді Ткаченко
Т.Б. , при секретарі Чудіної Н.Г. , розглянув в відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1до Управління праці і соціального захисту населення Іллічівського
району Маріупольської міської ради

- про визнання
відмови щодо виплати разової грошової допомоги неправомірною, стягнення
недоотриманих сум разової допомоги до 5 травня за 2007-2008 роки згідно ст..13
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” ,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2008 р. позивач
звернувся з позовною заявою до Управління праці і соціального захисту
населення Іллічівського району
Маріупольської міської ради про
визнання відмови щодо виплати разової грошової допомоги неправомірною,
стягнення недоотриманих сум разової допомоги до 5 травня за 2007-2008 роки
згідно ст..13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” в сумі 5559 грн.

В судовому
засіданні в обґрунтування своїх вимог позивач пояснив, що він являється
інвалідом 3-ї групи, внаслідок
захворювань, пов'язаних з участю
в ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС, згідно Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” має статус інваліда війни
і згідно ст.. 13 вказаного закону має право на отримання щорічно до 5 травня грошову допомогу в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, що в 2007 р. складає 2842
грн., а в 2008 р.- 3367 грн. Разом з тим
відповідач в 2007 р. йому виплатив 300 грн.,
в 2008 р. - 350 грн., що не відповідає
вимогам Конституції України, Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”, так як відповідач відмовляючи йому в виплаті щорічної
допомоги в розмірі 7 мінімальних пенсій
за віком, керується постановою КМУ та нормами законів України „Про державний
бюджет України на 2007 р” та на 2008 р., які рішеннями Конституційного Суду
України визнані такими, що не
відповідають вимогам Конституції України. Просив задовольнити його вимоги, визнати відмову відповідача щодо виплати разової грошової допомоги
неправомірною, і стягнути з відповідача
недоотриманні суми разової допомоги до 5 травня за 2007-2008 роки згідно
ст..13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” в сумі 5559 грн.

Представник
відповідача позов не визнала, та пояснила, що ОСОБА_1. дійсно має статус
інваліді війни, та право на отримання
щорічної разової грошової допомоги встановленої Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” , яка виплачується до 5 травня в розмірі семи мінімальних
пенсій за віком. В 2007 р. позивачу у строк до 5 травня виплачено 300 грн., такий розмір допомоги
встановлений ст..29 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007
р.”, а в 2008 р. виплачено 350 грн.,
так як на підставі Закону України „Про державний бюджет України на 2008 р.”
внесені зміни в ст..13 Закону України „ Про статут ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” , і
визначено, що розмір разової грошової допомоги визначається КМУ в межах
бюджетних призначень , а саме на 2008 р.
її розмір визначений у вказаному розмірі. Крім того, розмір мінімальної
пенсії за віком, який визначається
відповідно до ст..28 Закону України „ Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування” в розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили працездатність, застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій, призначених цім Законом, і на випадок призначення разової грошової
допомоги, застосовуватися не може. Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 і від
22.05.2008 р. № 10-рп/2008 , відповідно до яких де які положення Законів України „Про Державний бюджет
України на 2007 р.” та „Про Держаний бюджет на 2008 р. та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України” визначені неконституційними , то згідно вказаних рішень, відповідні положення Законів втратили силу з дня їх ухвалення, а виплата разової грошової допомоги призведена
у строк до 5 травня, в зв'язку з чим
на її виплату ці рішення не вплинули , просила в за задоволенні позову
відмовити.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали
справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1.
являється інвалідом 3 групи
унаслідок захворювань, пов'язаних з участю в ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС , і відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту” від 22.10.1993
р. № 3551-ХП має статус інваліда, що
підтверджується посвідченням НОМЕР_1 від
16.03.1999 р.

Відповідно до
ч.5 ст.. 13 ст., ст. 17 цього Закону позивач має право на отримання щорічно до 5 травня разової грошової допомоги
в розмірі семи мінімальних пенсій за
віком, фінансування витрат пов'язаних з введенням в дію цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Ст..17-1 Закону України 3551-ХП від 22.10.1993 р. встановлено, що щорічну виплату разової
грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього
Закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи банків ( шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам
, які не є пенсіонерами ,- за місцем їх
проживання чи одержання грошового утримання. Особи , які не отримали разової
грошової допомоги до 05 травня мають
право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року , в
якому здійснюється виплата допомоги.

Згідно
ст..28 Закону України „Про
загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року №
1058-1У мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб , які втратили
працездатність , визначеного законом.

Відповідно до
ст.62 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” прожитковий
мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили
працездатність з 01 квітня встановлений в розмірі 406 грн. ,
прожитковий мінімум на одну особу
в розрахунку на місяць , згідно ст..58 Закону України „Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України” для осіб які втратили працездатність
з 1 квітня встановлений в розмірі
481 грн. Розміри державних соціальних
гарантій на 2007 -2008 роки , що
визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюється відповідними
законами, цим Законом, та нормативно-правовими актами КМУ.

Таким чином ,
суд вважає, що відповідач повинен був виплатити позивачу до 5 травня разову грошову допомогу в 2007 р. в
розмірі 2842 грн. ( 406 грн. х 7), а в
2008 р. в розмірі 3367 грн. ( 481 грн. х 7), а в зв'язку з тим, що в 2007 р.
позивачу було виплачено 300 грн., в 2008 р. - 350 грн., про що в судовому засіданні пояснив позивач,
та не заперечував представник відповідача, заборгованість по сплаті вказаної допомоги становить 5559
грн. яка підлягає стягненню з відповідача
на користь позивача .

Суд вважає
неправомірними доводи відповідача щодо правомірності застосування у 2007 році
розміру вищевказаних виплат, встановлених ст..29 , п.13 ст.71
Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” , згідно до якого у 2007 році виплата щорічної
разової допомоги відповідно до закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” здійснюється у таких розмірах: інвалідам 1
групи - 450 грн., інвалідам П групи - 360 грн., інвалідам Ш групи - 300 грн.,
оскільки положення п.13 ст.71 Закону України „Про державний бюджет України на
2007 рік” , яким призупинено дію вище
вказаної норми закону в частині
визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги, визнані
рішенням Конституційного Суду України у
справі № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року
неконституційною.

Неправомірні
на думку суду і доводи позивача щодо
правомірності застосування у 2008 році розміру
разової грошової допомоги , на
яку має право позивач, встановленої ч.5 ст.13 Закону України „Про статут ветеранів війни, гарантіях їх
соціального захисту” зі змінами,
внесеними п.20 розділу П Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України” , а саме що вказану допомогу інвалідам війни
виплачується у розмірах, які визначаються КМУ в межах бюджетних призначень, встановлених
законом про Державний бюджет України, а у відповідності до постанови КМУ від
12.03.2008 року № 183 „Про розмір
разової грошової допомоги, яка виплачується у відповідності до Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту та „ Про жертви
нацистських переслідувань” вона визначена для інвалідів 3 групи в
розмірі 350 грн., оскільки положення п.20 розділу П Закону України „ Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих актів України” визнаний рішенням Конституційного Суду України №
10-рп/2008 від 22.05.2008 р. неконституційним.

Суд не може
погодитися і з доводами відповідача, що
вищевказані рішення Конституційного Суду України не можуть бути застосовані при
вирішенні позову ОСОБА_1., оскільки ухвалені після виплати в 2007-2008 роках
разової допомоги , яка виплачена йому до 5 травня кожного року, так як згідно п. 17-1 Закону України № 3552-ХП від 22.10.1993 року , виплата вказаної допомоги проводиться до
30 вересня відповідного року, в якому здійснюється
виплата допомоги.

Відповідно до
ст.. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім
випадків, втановлених статтею 72 цього Кодексу.

В
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не
довів правомірність дій щодо нарахування
ОСОБА_1. щорічної грошової
допомоги до 5 травня протягом 2007-2008 років в розмірі відповідно 300 та 350
грн., встановлених Законами України „Про
державний бюджету країни на 2007 рік” та „Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України” , а не в розмірі, встановленому Законом України
„Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту”.

Керуючись ст.11,17,18,19,159,160,163,167
КАС України, Законом України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” № 3551-ХП від
22.10.1993р зі змінами та доповненнями, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1до Управління праці і соціального
захисту населення Іллічівського району
Маріупольської міської ради про
визнання відмови щодо виплати разової грошової допомоги неправомірною,
стягнення недоотриманих сум разової допомоги до 5 травня за 2007-2008 роки
згідно ст..13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” задовольнити.

Визнати
неправомірною відмову Управління праці і
соціального захисту населення Іллічівського району Маріупольської міської ради у виплаті ОСОБА_1

щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком за
2007 и 2008 роки.

Стягнути з
Управління праці і соціального захисту населення Іллічівського району Маріупольської міської ради на користь ОСОБА_1недоотримані суми
щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік в розмірі 2542 грн., за 2008 рік в розмірі 3017 грн., а всього стягнути з
відповідача на користь позивача 5559 грн.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до Донецького апеляційного адміністративного суду через
Іллічівський районний суд м.Маріуполя з одночасним надсиланням
копії апеляційної скарги особою ,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Заява про
апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів
з дня її проголошення, а в разі складання постанови в повному обсязі
відповідно до ст.. 160 КАС України- з дня складання в повному обсязі.

Апеляційна
скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження .

Суддя