Справа № 22-а-3034/2008
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2008-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
Справа: № 2-а-808
Головуючий 1 інстанції: Усенко Т.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 липня 2008 р.
Справа № 22-а-3034/08

Колегія
суддів у складі:

головуючий
суддя Філатов Ю.М., судді Водолажська Н.С., Гуцал М.І.

при
секретарі Волошиній Я.В.

за участю
представників:

позивача
- не прибув

відповідача
- Мовчан Т.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду
апеляційні скарги відповідачів, Кременчуцької ОДПІ та ДПА України на постанову
Крюківського районного суду м. Кременчука від 07.02.2008р. по справі № 2-а-8/08

за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2в інтересах ОСОБА_3

до

Кременчуцької ОДПІ, ДПА України, ВГІРФО Крюківського РВ
КМУ УМВС України в Полтавській області

про

зобов'язання вчинити дії

встановила:

Позивачі,
ОСОБА_1,ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, звернулись до суду з позовом до
Кременчуцької ОДПІ, ДПА України, ВГІРФО Крюківського РВ КМУ УМВС України в
Полтавській області, в якому просять визнати неправомірною відмову
Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції в Полтавській області
здійснювати податковий облік ОСОБА_1та позивачки ОСОБА_2. в інтересах дитини за
раніше встановленими формами обліку без застосування індивідуального
ідентифікаційного номеру, виключити індивідуальний ідентифікаційний номер та
всю інформацію про позивачів з інформаційного фонду державного реєстру та
державного реєстру, проставити у паспорті позивачів та у свідоцтві про
народження ОСОБА_3. відмітку про право здійснювати будь-які платежі без
індивідуального ідентифікаційного номеру. Зобов'язати Кременчуцьку об'єднану
державну податкову інспекцію в Полтавській області утриматися від вчинення
антиконституційних дій щодо збирання, зберігання, використання та поширення
конфіденційної інформації про позивачів, виключити з інформаційного фонду
державного реєстру відомості про індивідуальні ідентифікаційні номери ОСОБА_1,
ОСОБА_2вона ж в інтересах ОСОБА_3; зробити на одній із сторінок 7-9 у паспортах
позивачів відмітку наступного змісту: "Має право здійснювати будь-які
платежі без індивідуального ідентифікаційного номера", затвердити її
підписом відповідальної особи та гербовою печаткою Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції і зберегти за ОСОБА_1, ОСОБА_2вона ж в інтересах
ОСОБА_3 раніше встановлену форму обліку платників податків і інших
обов"язкових платежів без застосування індивідуального ідентифікаційного
номера. Зобов'язати Державну податкову адміністрацію України виключити
індивідуальні ідентифікаційні номери ОСОБА_1, ОСОБА_2в інтересах ОСОБА_3 та всю
інформацію про позивачів з Держаного реєстру фізичних осіб - платників податків
та інших обов'язкових платежів.

Ухвалою
Крюківського районного суду м. Кременчука

від
07.02.2008р. залишено без розгляду позов ОСОБА_2в інтересах ОСОБА_3 до
Кременчуцької ОДПІ, ДПА України, ВГІРФО Крюківського РВ КМУ УМВС України в
Полтавській області в зв'язку з відмовою від позову.

Постановою
Крюківського районного суду м. Кременчука від 07.02.2008р. по справі № 2-а-8/08
позов ОСОБА_1задоволено, визнано неправомірною відмову Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції в Полтавській області здійснювати податковий
облік ОСОБА_1 за раніше встановленими формами обліку без застосування
індивідуального ідентифікаційного номеру, виключити індивідуальний
ідентифікаційний номер та всю інформацію про позивачку з інформаційного фонду
державного реєстру та державного реєстру, проставити у паспорті позивачки
відмітку про право здійснювати будь-які платежі без індивідуального
ідентифікаційного номеру. зобов'язано Кременчуцьку об'єднану державну податкову
інспекцію в Полтавській області не збирати, не зберігати, не використовувати та
не поширювати конфіденційну інформацію про ОСОБА_1 окрім наступної інформації:
прізвище, ім'я, по-батькові; дата народження; місце народження (країна,
область, район, населений пункт); місце проживання; види сплачуваних податків
та інших обов'язкових платежів; виключити з інформаційного фонду державного
реєстру відомості про індивідуальні ідентифікаційні номери ОСОБА_1; виключити з
інформаційного фонду державного реєстру загальні відомості про ОСОБА_1; - зробити на одній із сторінок 7-9 у паспорті
ОСОБА_1, відмітку наступного змісту: "Має право здійснювати будь-які
платежі без індивідуального

ідентифікаційного
номера", затвердити її підписом відповідальної особи та гербовою печаткою
Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції і зберегти за ОСОБА_1
раніше встановлену форму обліку платників податків і інших обов'язкових
платежів без застосування індивідуального ідентифікаційного номера. Зобов'язано
Державну податкову адміністрацію України виключити
індивідуальні ідентифікаційні номери ОСОБА_1, та всю інформацію про позивачку з
Держаного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових
платежів.

Відповідачами,
Кременчуцькою ОДПІ та ДПА України, подано апеляційні скарги в яких вони просять
постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити в
задоволені позову.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представника відповідачів,
колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Задовольняючи
позов, суд першої інстанції виходив з того, що статтею 9 Європейської конвенції
про захист прав і основних свобод людини, яка ратифікована Верховною Радою
України 9.11.1995 року передбачено, що кожна людина має право на свободу думки,
совісті і релігії. Це право включає свободу змінювати свою релігію або свої
переконання, свобода сповідувати релігію або переконання підлягають лише таким
обмеженням, які встановлені законом.

Відповідно
до вимог статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження
в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого
самоврядування , посадових і службових осіб.

Статтею
32 Конституції України передбачено, що не допускається збирання, зберігання,
використання та поширення конфіденційної
інформації про особу без її згоди, крім випадків, зазначених законом, і лише в
інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Кожному
гарантується судовий захист права вимагати вилучення будь-якої інформації.

Згідно зі
статтею 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в
порядку і розмірах, встановлених законом.

У
відповідності із статтею 2 Закону України "Про державну податкову службу в
Україні", функції по контролю за дотриманням податкового законодавства,
правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних
цільових фондів податків та інших обов'язкових платежів, а також обліку
платників податків - фізичних осіб, покладено на державні податкові органи.

Законом
України від 16 липня 1999 року №1003 були внесені зміни до Закону України
"Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших
обов'язкових платежів". Відповідно до доповненої частини 2 статті 1 цього
Закону для осіб , які через свої релігійні або інші переконання відмовляються
від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це
відповідні держані органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку
платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб
робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номеру. До теперішнього часу вказаний закон є чинним, норми
ст.1 не призупинялася і зміст вказаної статті є обов'язковим для виконання на
території України всіма державними органами, їх посадовими і службовими
особами, юридичними і фізичними особами.

Тобто
чинним законодавством визначено право громадян на перелічені умови реєстрації
фізичних осіб - платників податків та на відмітку про це у паспорті, яке не
може бути порушено.

Позивачка
ОСОБА_1є прихожанином православної церкви, дізнавшись про наявність у неї
ідентифікаційного номера, що суперечить її релігійним переконанням, вона
03.08.2007 року звернулась до Кременчуцької ОДНІ в Полтавській області з заявою
про виключення їх з Державного реєстру платників податків, скасування
ідентифікаційного номера та збереження за нею раніше встановленої форми сплати
податків та інших платежів.

В
задоволенні звернень їй листом від 09.08.2007 року №9869 (п) 31 - 069, було
відмовлено у зв'язку з тим, що механізм відмови від ідентифікаційного номеру
визначений Наказом Державної податкової адміністрації України, Міністерства
внутрішніх справ України від 19 жовтня 2004 року № 602/1226 «Про затвердження
Порядку внесення відмітки до паспорта громадянина України щодо
ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших
обов'язкових платежів» і в обов'язковому порядку передбачає подання заявником
наведеної у Наказі № 602/1226 форми заяви та переліку документів, які мають
бути до такої заяви додані.

Відповідно
до вимог статті 5 Закону України "Про Державний реєстр фізичних
осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів" від 16 липня 1999
року, зазначені вище особи не вносяться до Державного реєстру фізичних осіб -
платників податків.

Таким
чином, названим Законом передбачено, що вказаний платник податків в рамках
діючого законодавства вправі виконати конституційний обов'язок сплати податків
та зборів без присвоєння ідентифікаційного номера, обравши альтернативну форму
обліку платників податку.

Частиною
8 статті 5 Закону України від 16 липня 1999 року "Про внесення змін в
Закон України "Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків і
інших обов'язкових платежів" визначено, що зміни та уточнення щодо даних,
занесених до Державного реєстру під час реєстрації, вносяться державними
податковими інспекціями за місцем проживання платників податків та інших
обов'язкових платежів, а для осіб які не мають постійного місця проживання в
Україні - за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта
оподаткування, то відмітку в паспорті повинна робити податкова інспекція, яка
проводить державний реєстр фізичних осіб - платників податків.

На
підставі викладеного судом першої інстанції зроблено висновок про
обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Проте
колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції помилковими виходячи з
наступного.

Відповідно
до ч. 2 ст. 1 Закону України " Про Державний реєстр фізичних
осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів" для осіб, які
через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні
органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та
інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про
наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного
номера.

Наказом
ДПА України від 19 жовтня 2004 року N 602/1226 затверджено Порядок унесення відмітки
до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи -
платника податків та інших обов'язкових платежів.

Згідно п.
2.1 Порядку у залежності від свого статусу фізична особа надає відповідний
комплект документів. Пунктом 2.2 передбачено документи, які має надати особа,
яка бажає відмовитись від ідентифікаційного номера.

В
матеріалах справи відсутні докази того, що позивачкою були виконані всі,
покладені на неї обов'язки щодо надання відповідного комплекту документів.

З матеріалів
справи вбачається, що позивачкою була подана лише заява (т. 2 а.с. 8-9), яка не
відповідає вимогам Наказу ДПА України від 19 жовтня 2004 року N 602/1226, яким
затверджено форму такої заяви.

Розділом
3 Порядку передбачено дії посадових осіб державних податкових інспекцій, а саме
п. 3.3. Порядку встановлено, що після прийняття заяви орган державної
податкової служби за місцем реєстрації особи проводить перевірку наявності
інформації про особу в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та
інших обов'язкових платежів (далі - ДРФО) щодо достовірності поданих даних.
Відповідно до п. 3.4 Порядку у термін до 30 календарних днів з дня прийняття
заяви орган державної податкової служби надає заявнику довідку, форму якої
наведено в додатку 3 до Порядку, або відмовляє в наданні такої довідки із
зазначенням причин відмови. Термін дії довідки - 30 календарних днів.

Відповідно
до 3.4. Порядку у термін до 30 календарних днів з дня прийняття заяви орган
державної податкової служби надає заявнику довідку за формою N В3.

Пунктом 4
Порядку встановлено, що фізична особа, яка відмовляється від ідентифікаційного
номера, подає до органу внутрішніх справ за своїм місцем реєстрації довідку за
формою N В3 та паспорт громадянина України. Після чого у разі відсутності невідповідностей
посадова особа органу внутрішніх справ вносить на 7 - 9 сторінку паспорта
відмітку, зміст якої передбачений Порядком унесення відмітки до паспорта
громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника
податків та інших обов'язкових платежів.

Після
проставлення відповідним органом внутрішніх справ відмітки у паспорті,
зазначений орган повідомляє державну податкову службу, яка в свою чергу виконує
покладені на неї обов'язки щодо вилучення інформації про фізичну особу з єдиного
реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів.

Викладене
свідчить про те, що обов'язок зробити відмітку в паспорті лежить не на
державній податковій інспекції, а на відповідному відділі органу внутрішніх
справ.

Обов'язком
державної податкової інспекції є лише надання довідки для представлення її до
органу внутрішніх справ, який в свою чергу має зробити відмітку в паспорті.

Надання
такої довідки можливе лише за умови дотримання фізичною особою встановленої
процедури.

Колегія
суддів вважає за необхідне зазначити, що листом Кременчуцької ОДПІ №
9869/п/31-069 від 09.08.2007р. (т. 2 а.с. 10-11) жодним чином не порушено права
позивачки. Зазначеним листом лише роз'яснено позивачці, що вона має право на
здійснення податкового обліку за раніше встановлені форми обліку платників
податків та інших обов'язкових платежів. Проте для знищення її
ідентифікаційного номеру, проставлення відповідної відмітки у паспорті та
вилучення інформації з єдиного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших
обов'язкових платежів необхідно дотримання чітко визначеної процедури.

Відповідно
до п.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачкою
не було доведено, що вона виконала всі покладені на неї обов'язки з дотримання
встановленої законом процедури.

Отже
викладене свідчить про те, що постанова суду першої інстанції прийнята з
порушенням норм матеріального права.

Згідно п.
4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або
питання..

Керуючись ст..
ст.. 160, 167, 195, 196, 198 п. 4 ч. 1 ст.202, ст..ст.205, 207, 209, 254 КАС
України

постановила:

Апеляційну скаргу
Кременчуцької ОДПІ задовольнити.

Апеляційну скаргу
Державної податкової адміністрації України задовольнити.

Постанову
Крюківського районного суду м. Кременчука від 07.02.2008р. по справі № 2-а-8/08
скасувати.

Прийняти нову
постанову, якою в позові відмовити.

Роз'яснити
сторонам, що дана постанова набирає чинності з моменту її проголошення і може
бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом місяця з дня виготовлення її повного
тексту.

Справу направити
до суду першої інстанції.

Повний текст
ухвали виготовлений 22.07.2008р.

Головуючий суддя
підпис
Філатов Ю.М.

Судді
підпис
Водолажська Н.С.

підпис
Гуцал М.І.

ЗГІДНО З
ОРИГІНАЛОМ:

Суддя Ю.М. Філатов