Справа № 22-а-4210/2008
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

по 1-й інстанції: Чорного С.Б.
Справа № 22-а-4210/08 Волочиський районний суд Хмельницької області
ряд.ст.зв. № 47
№
Доповідач: Олендер І.Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

19 травня
2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду

в складі:

головуючого-судді Олендера І.Я.,

суддів Пліша
М.А., Шавеля Р.М.

при секретарі Соколовській А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 19
грудня 2007 року в справі № 2-а-197/07 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного управління праці та соціального захисту населення Хмельницької обласної державної
адміністрації про зобов'язання надати право продажу придбаного на пільгових
умовах через органи праці та соціального захисту населення автомобіля ЗАЗ -
11028, -

в с т а н о в и л
а :

19 грудня 2007 року Волочиським районним судом
Хмельницької області прийнято постанову по справі № 2-а-197/07 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької обласної
державної адміністрації про зобов'язання надати право продажу придбаного на
пільгових умовах через органи праці та соціального захисту населення автомобіля
ЗАЗ - 11028, якою було відмовлено в задоволені позову.

При цьому суд мотивував постанову тим, що дії
відповідача, щодо відмови у наданні права продажі придбаного на пільгових
умовах через органи праці та соціального захисту населення автомобіля, є
правомірними вчиненими у відповідності до вимог ПКМУ „Про затвердження Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями” № 999 від 08.09.1997 року в редакції від
19.07.2006 року.

Вказану постанову суду в
апеляційному порядку, оскаржила позивачка - ОСОБА_1, яка в поданій апеляційній
скарзі покликається на те, що оскаржувана постанова суду першої інстанції
прийнята з порушенням норм матеріального права, в зв'язку з чим просить
постанову скасувати та постановити нову, якою задовольнити позов повністю.

Як, на доводи в своїй апеляційній скарзі позивачка покликається на те, що
постанова на яку покликається суд в своїй постанові втратила чинність, та крім
того відповідно до ст.316 ЦК України вона отримала право власності на вказаний
автомобіль, а тому внаслідок рішення відповідача вона позбавлена можливості
розпоряджатись належним їй на праві власності автомобілем.

Представник позивачки в судовому засіданні вимоги
апеляційної скарги підтримала та просять таку задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не явився,
хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце апеляційного
розгляду, тому на підставі ч.4 ст.196 КАС України такий проведено у його
відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта -
позивачки, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що підстав для її задоволення не має.

Розглядаючи спір та приймаючи постанову про відмову в задоволені позову,
суд першої інстанції підставно і обґрунтовано виходив з вимог Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в
Україні”, Постанови КМУ № 999 від 19 липня 2006 року „Про затвердження Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями” та з врахуванням предмету
доказування, що стосувався правомірності відмови зі сторони відповідача у
наданні дозволу на право продажу раніше придбаного на пільгових умовах
автомобіля, прийшов до правильного висновку, про наявність у відповідача
законних підстав для прийняття відмови у наданні такого дозволу.

Як
вбачається з встановлених судом першої інстанції обставин справи, позивачка та
її мати, як особи - інваліди з дитинства перебували на черзі для отримання
автомобіля на пільгових умовах, та такі 03.12.2004 року, у відповідності до
ПКМУ від 08.09.1997 року „Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями”,
що діяла на той час, були позачергово на пільгових умовах забезпечені одним
автомобілем на сім'ю (а.с.18-21,25).

На
час придбання даного автомобіля на пільгових умовах відповідно до діючої на той
час Постанови КМУ № 999 від 08.09.1997 року було встановлено, п. 4, що
безплатне забезпечення інвалідів автомобілями або продаж їх на
пільгових умовах провадиться
Міністерством праці та соціального захисту
Автономної Республіки Крим,
головними управліннями праці та
соціального захисту населення обласних, Київської
міської державної адміністрації і управліннями праці та соціального захисту
населення Севастопольської міської державної адміністрації на
десятирічний термін експлуатації
без права продажу, дарування
і передачі іншій
особі. Після закінчення зазначеного терміну інвалід може користуватися цим
автомобілем до одержання нового; п. 11. Під
час видачі (продажу)
інвалідам автомобілів з передачею
права керування іншій
особі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу оформляється на
інваліда, дітям-інвалідам до 16 років
- на одного
з батьків, а у разі їх
відсутності - на родича-опікуна (родича-піклувальника) дитини-інваліда. Органи
Державтоінспекції в свідоцтві
про реєстрацію транспортного засобу
роблять такі помітки: "Автомобіль виданий органами соціального
захисту населення безплатно
без права продажу, передачі
та дарування іншій
особі" або "Автомобіль проданий органами
соціального захисту населення
на пільгових умовах без права
продажу, передачі та дарування іншій особі".

Судом першої інстанції, на час розгляду справи
правильно враховано, що спірні відносини регулюються ПКМ України № 999 від 19
липня 2006 року „Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями”,
де п.6 передбачено, що інвалід отримує автомобіль на десятирічний строк без
права продажу, дарування, передачі (у тому числі за довіреністю) іншій особі;
п. 12. Реєстраційні документи на автомобіль
оформлюються на інвалідів, а недієздатним інвалідам і дітям-інвалідам - на їх
законних представників. У реєстраційних документах на автомобіль підрозділом
МВС робиться позначка про видачу автомобіля головним управлінням соціального
захисту або управлінням виконавчої дирекції, а також про заборону відчуження
автомобіля та передачі права керування ним без дозволу головного управління
соціального захисту; 14. Заміна автомобілів, отриманих інвалідами, законними
представниками недієздатних інвалідів, дітей-інвалідів через головні управління
соціального захисту або управління виконавчої дирекції, яким групу інвалідності
встановлено безстроково, провадиться після закінчення десятирічного строку
експлуатації на підставі раніше виданого висновку облМСЕК (ЦМСЕК, КрМСЕК) про
наявність медичних показань для забезпечення автомобілем без повторного
медичного огляду з обов'язковим урахуванням висновку лікувально-профілактичного
закладу про спроможність інваліда керувати автомобілем на момент прийняття
рішення про забезпечення автомобілем (крім випадків, передбачених пунктом 24-1
цього; 32. У разі коли під час експлуатації автомобіля у інваліда, члена сім'ї,
якому передано право керування автомобілем, або законного представника
недієздатного інваліда, дитини-інваліда виявляються протипоказання до керування
ним, питання про передачу права керування автомобілем члену сім'ї, який
проживає і зареєстрований за місцем проживання та реєстрації інваліда або в
одному населеному пункті з ним, вирішується у кожному конкретному випадку для
інвалідів (крім інвалідів унаслідок трудового каліцтва) - за рішенням головного
управління соціального захисту згідно з клопотанням районного управління
соціального захисту, а для інвалідів унаслідок трудового каліцтва - за рішенням
управління виконавчої дирекції.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що у відповідача не було правових підстав для
задоволення клопотання позивачки про надання права
продажу придбаного на пільгових умовах через органи праці та соціального
захисту населення автомобіля ЗАЗ - 11028.

Колегія
суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідно до
ч.2 ст.71 КАС України, відповідачем доведено ту обставину, що відмова у наданні
згоди на право продажу вище зазначеного автомобіля є правомірною.

Колегія суддів вважає, що
постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно
з'ясованих обставинах, відповідає вимогам ст.ст.2,10,11,71,72,
138,143,159,161-163 КАС України, доводи апеляційної скарги її не спростовують,
тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції не має.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196,
198, 200, 205, 206 КАС України, колегія
суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, - залишити без задоволення, а постанову Волочиського районного суду
Хмельницької області від 19 грудня 2007 року в справі № 2-а-197/07 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької обласної
державної адміністрації про зобов'язання надати право продажу придбаного на
пільгових умовах через органи праці та соціального захисту населення автомобіля
ЗАЗ - 11028, - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення
та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції, а у разі прийняття ухвали в порядку ч.3ст.160 КАС України, протягом
того ж строку з часу складення такої в повному обсязі.

Головуючий
суддя : І.Я.Олендер

Судді:
М.А.Пліш

Р.М.Шавель