Справа № 2"а"-312/2007
Суддя: Запорожченко О.О.
Дата ухвалення: 2007-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2 „а"-31207р.
ПОСТАНОВА

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

21 червня 2007
року Ленінський районний суд м. Луганська в складі:

головуючого-судді - Запорожченко О.О.,

при
секретарі - Лунгу А.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Луганську адміністративну справу за

позовом ОСОБА_1
до УМВСУ в Луганській області, ЛМУ УМВСУ в

Луганській
області про стягнення сум, не виплачених при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулась з даним позовом, посилаючись на те, що вона проходила службу в ОВС з
1980 р. по 2005 р. При звільненні відповідачами не був призведений з нею повний
розрахунок по існуючих заборгованостях по компенсації за формене
обмундирування, щорічній матеріальній допомозі за період з 1996 р. по 2005 p., надбавці
"за особливі умови несення служби", надбавці за безперервну службу,
щомісячній доплаті від суми пенсії, яка могла бути нарахована за вислугу років,
щомісячній премії 33,3%. Просила суд стягнути з відповідачів на її користь
вказані заборгованості.

В
судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги у повному обсязі, просила
суд задовольнити позов та заявила клопотання про поновлення їй строку для
звернення до суду із адміністративним позовом, як пропущений з поважних причин.

Представник
відповідача - УМВСУ в Луганській області, у судовому засіданні вимоги позову не
визнав в повному обсязі, надавши суду докази в обгрунтування своєї позиції, дав
суду відповідні пояснення.

Представник
відповідача - ЛМУ УМВСУ в Луганській області, вимоги позову не визнала у
повному обсязі. Просила суд відмовити в задоволенні заявлених вимог у зв'язку
із пропуском позивачкою строку для звернення із адміністративним позовом до
суду. У судових засіданнях 16.05.07 p., 08.06.07 р.
та 21.06.07 р. не була
присутня, належним чином повідомлялась про слухання справи. До початку слухання
справи по суті зверталась до суду із заявами про перенесення слухання справи у
зв'язку із своєю зайнятістю в іншому процесі, однак, суду не надала жодного
документу, у підтвердження своєї зайнятості та відсутності у судових засіданнях
з поважних причин. В матеріалах справи є письмові заперечення представника ЛМУ,
була присутня на судових засіданнях раніше, надала суду свої письмові
заперечення та докази в обґрунтування своєї позиції, тому суд вважає за можливе
розглянути справу на підставі існуючих матеріалів справи.

Суд,
вислухавши пояснення сторін, дослідивши і вивчивши матеріали справи в їх
сукупності, вважає вимоги позову підлягаючими задоволенню частково з наступних
підстав.

Предметом
судового розгляду є правовідносини, що пов'язані з проходженням позивачкою
публічної служби в ОВС України, який підпадає під адміністративну юрисдикцію і
розглядається в порядку адміністративного судочинства згідно ст.. 17 КАС України.

Позивачка
проходила службу в ОВС і була звільнена з 30.11.2005 р. на підставі наказу
начальника УМВСУ в Луганській області від 29.11.2004 р. №469 о/с з посади
заступника начальника відділу - начальника слідчого відділу Артемівського РВ
ЛМУ УМВСУ в Луганській області.

Відповідно
до ст. 16
Закону України "Про міліцію" працівники міліції мають формений одяг,
який видається безкоштовно. Постановою КМУ від 17.11.2001 р. №1515 "Про
формений одяг осіб начальницького і рядового складу ОВС, військовослужбовців в
спеціальних моторизованих військових частинах міліції, внутрішніх військ Міністерства
внутрішніх справ і осіб начальницького складу податкової міліції"
затверджені опис і зразки форменого одягу і відзнаки начальницького і рядового
складу ОВС. Згідно довідки № 15 від 05.12.2005 р. заборгованість УМВСУ в
Луганській області перед позивачкою по невиданому обмундируванню складає
2134,95 гривень, які не виплачені їй при звільненні і тому підлягають стягненню
з відповідача - УМВСУ в Луганській області.

Указом
Президента України № 926/96 від 04.10.1996 р. "Про умови грошового
забезпечення осіб рядового і начальницького складу і оплати праці працівників
ОВС" по місцю проходження служби зобов'язана виплачуватися матеріальна
допомога у розмірі місячного грошового забезпечення на рік (пункт 2, абзац 4).
Виплата матеріальної допомоги носить обов'язковий характер.

Згідно
довідки ЛМУ УМВСУ в луганській області №194 від 13.02.2007 року, яка є в
матеріалах справи, середньомісячне грошове забезпечення позивачки для
нарахування матеріальної допомоги за період служби в Артемівському РВ ЛМУ УМВСУ
в Луганській області складало: у 1996 р. - 239,83 грн., 1997 р. - 286,68 грн.,
1998 р. - 291,60 грн., 1999 р. -396,46 грн., 2000 р. - 649,85 грн., 2001 р. -
839,61 грн., 2002 р. - 796,50 грн., 2003 р. - 1295,55 грн., 2004 р. - 2248,62
грн., 2005 р. - 3463,65 грн.

Позивачці
матеріальна допомога виплачувалась лише у 2003 р. в сумі 398 грн. згідно
касового ордеру 222 від 20.08.03 р. Таким чином, враховуючи виплачену у 2003 р.
суму матеріальної допомоги, загальна сума невиплаченої матеріальної допомоги
позивачці складає 10110,35 грн., які підлягають стягненню з відповідача - ЛМУ
УМВСУ в Луганській області.

Згідно
п.3(а) абз.3 Указу Президента України від 04.10.1996 року №926/96 "Про
умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу і оплати
праці співробітників ОВС" і наказами МВС України №№ 750-96, 570-98,
передбачена надбавка "за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний
ризик і виконання
особливо важливих завдань".

Позивачці
наказом начальника ЛМУ УМВС № 153 від 01.08.00 р. була встановлена щомісячна
надбавка «за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик і виконання
особливо важливих завдань» у розмірі 50% від окладів грошового забезпечення з
01.08.00 p., яку позивачці виплачували у повному обсязі по 30.09.01
р. Наказами МВС України №779 від 11.09.01 р. і УМВСУ в Луганській області № 683
від 09.11.01 p., дія даного наказу була припинена через відсутність
бюджетних коштів з 01.10.01 р. по 31.12.01 р. Таким чином, суд визнає
правомірними дії посадових осіб ЛМУ УМВСУ в Луганській області щодо невиплати
вказаної надбавки позивачці з 01.10.2001 р. по 01.01.2002 р. Однак, з 01.01.02 p., дія
наказу про призначення і, відповідно, виплату даної надбавки повинна була бути
відновлена у розмірі 50% від окладів грошового забезпечення, тому нарахування і
виплата надбавки у розмірі 50% позивачці повинна була призводитись по 01.01.03 p.,
оскільки у подальшому позивачці наказом №33 від 25.02.03 р. з 01.01.03 р. була
встановлена надбавка за особливі умови служби у розмірі 50%, виплата якої призводилась
з моменту отримання наказу з 01.03.03 р.

Наказом
№98 від 08.05.03 р. позивачці надбавка за особливі умови була встановлена у
розмірі 25% з 01.05.03 р. і виплачувалась у повному обсязі по 01.12.2003 р. У грудні 2003 року
виплата надбавки не призводилась на підставі наказу УМВСУ № 797 від 01.12.03 р.
і суд приходить до висновку про правомірність дій відповідача по невиплаті
даної надбавки в грудні 2003 р.

Наказом начальника ЛМУ №52 від
18.02.04 р. надбавка за особливі
умови служби була встановлена позивачці у розмірі 50% з 01.01.04 р. і
виплачувалась у повному обсязі по день звільнення, крім січня та квітня 2005 р.
на підставі наказів №333 від 28.12.04 р. та №110 від 24.05.05 р.

Таким
чином, суд вважає за необхідне зобов'язати посадових осіб ЛМУ УМВСУ в
Луганській області призвести нарахування і виплату ОСОБА_1 щомісячної надбавки
за особливі умови служби у розмірі 50% від окладів грошового забезпечення за
період за період з 01.01.02 р. по 01.01.03 р.

Указом
Президента України № 370/2003 від 24.04.2003 р. "Про надбавки
військовослужбовцям Служби безпеки України і співробітникам органів внутрішніх
справ України за безперервну службу», Міністру внутрішніх справ України було
надано право встановлювати співробітникам ОВС, що мають високі результати в службовій
діяльності щомісячні надбавки за безперервну службу в органах внутрішніх справ
у відсотках до грошового забезпечення, залежно від стажу служби. Виплата
надбавок відповідно до даного Указу повинна була здійснюватися з 01.05.03 p., порядок і умови
виплати вказаних надбавок визначалися Міністром внутрішніх справ України.

На
виконання даного Указу був виданий наказ МВС України від 07.05.03 № 468 «Про
виконання Указу Президента України від 24.04.03 № 370 «Про надбавки
військовослужбовцям Служби безпеки України і співробітникам органів внутрішніх
справ України за безперервну службу», яким був визначений порядок і умови
виплати вказаної надбавки.

Відповідно
до наказу начальника ЛМУ УМВС України в Луганській області від 08.05.03 р. №
142 позивачці була встановлена щомісячна надбавка за безперервну службу в ОВС
до грошового забезпечення у розмірі 70% з 01.05.03 p., яка
виплачувалась позивачці по 01.12.2003 р.
У грудні 2003 року виплата надбавки не призволилась на підставі наказу УМВСУ
№ 797 від 01.12.03 р. і суд приходить до висновку про правомірність дій
відповідача по невиплаті даної надбавки в грудні 2003 р.

У подальшому
позивачці вказана надбавка встановлювалась:

· у
розмірі 70% з 01.01.04 р. на підставі наказу №52 від 18.02.04 p.,

· у
розмірі 90% з 01.05.05 р. на підставі наказу №99 від 04.05.05 p.,

· у
розмірі 45% з 01.06.05 р. на підставі наказу №127 від 06.06.05 p.,

· у
розмірі 70% з 01.08.05 р. на підставі наказу №155 від 08.08.05 p.,

· у
розмірі 60% з 01.09.05 р. на підставі наказу №203 від 06.09.05 p.,

- у розмірі 90% з 01.10.05 р. на підставі наказу №249 від 07.10.05 p., і
виплачувалась у

встановлених розмірах по момент звільнення позивачки з ОВС у повному
обсязі, крім січня

та квітня 2005 р. на підставі наказів №333 від 28.12.04 р. та №110 від
24.05.05 р.

Таким
чином, суд вважає, що перед позивачкою відсутня заборгованість з надбавки за
безперервну службу а й відповідно необгрунтованими вимоги позову щодо стягнення
з ЛМУ УМВСУ в Луганській області на користь позивачки заборгованості по надбавці
за безперервну службу в ОВС.

На
підставі Указу Президента України від 04.10.96 № 926/96 керівникам органів
внутрішніх справ у межах асигнувань, що виділяються на утримання цих органів,
надане право преміювати осіб рядового і начальницького складу ОВС (п. З
"б" Указу).

Позивачці
під час проходження нею служби в ОВС, вказана премія встановлювалась у розмірі
33,3% на підставі наказу №250 від 06.10.05 р. та з 01.11.05 р. на підставі
наказу №286 від 09.11.05 р. і виплачувалась у встановленому розмірі по момент
її звільнення з ОВС.

Таким
чином, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості вимог позову про

стягнення на користь позивачки заборгованості з
щомісячної премії у розмірі 33,3%.

Крім
того, Указом Президента України "Про умови грошового забезпечення осіб
рядового і начальницького складу і оплати праці працівників ОВС"
передбачена щомісячна доплата за вислугу 20 і більше років у розмірі 100% суми
пенсії, яка б могла бути їм нарахована у разі виходу на пенсію. Доплата за
вислугу 20 і більше років виплачується без урахування надбавок, встановлених за
службу на посадах слідчих.

Позивачці
вказана доплата встановлювалась на підставі наказу №247 від 18.10.2000 р. у
розмірі 100% з 01.08.00 р. і виплачувалась у повному обсязі по 01.10.2001 р.
Наказами МВС України №779 від 11.09.01 р. і УМВСУ в Луганській області № 683
від 09.11.01 p.,
дія даного наказу була припинена через відсутність бюджетних коштів з
01.10.01 р. по 31.12.01 р.
У подальшому, наказу про скасування виплати вказаної доплати відносно
позивачки посадовими особами ЛМУ УМВСУ в луганській області не видавалося, у
зв'язку із чим суд вважає, що з 01.01.02 p., дія наказу про
призначення і, відповідно, виплату даної надбавки повинна була бути відновлена
у розмірі 100% по 01.01.2004 p.,
оскільки наступний наказ про встановлення вказаної доплати відносно позички
був виданий лише 01.01.2004 р. за №68 від 19.03.04 р. з 01.01.04 р.

Таким
чином, суд вважає за необхідне зобов'язати посадових осіб ЛМУ УМВСУ в
Луганській області призвести нарахування і виплату ОСОБА_1 доплати від суми
пенсії у розмірі 100% за період з 01.01.2002 р. по 01.01.2004 р.

Також
суд вважає за необхідне поновити позивачці строк для звернення до
адміністративного суду в зв'язку з тим, що причини пропуску вважає поважними.
Так, позивачка проходила службу в ОВС і був звільнений з органів МВС 30.11.2005
р. Порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженим
Кабінетом Міністрів України (ст. 18 Закону України "Про міліцію") , а
форми і розміри грошового утримання працівників міліції встановлюються
Кабінетом Міністрів України (ст. 19 Закону України "Про міліцію").
Відповідно до п.10 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким
складом ОВС України особи рядового і начальницького складу ОВС користуються
всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами,
виконують всі обов'язки громадян, передбачені Конституцією України та іншими
законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з
умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів
внутрішніх справ і цим Положенням.

Згідно
із ст. 116 КЗпП України при звільненні робітника виплата усіх сум, що належать
йому від підприємства, установи, організації, призволяться в день звільнення і
у випадку порушення законодавства про оплату праці співробітник має право
звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без
обмеження якимось строком (ст. 233 КЗпП України).

Кодекс
законів про працю України регулює трудові відносини всіх робітників (ст. 1 КЗпП
України) і тільки при наявності відповідного правового обґрунтування та
наявності спеціальних нормативних актів, що регулюють оплату праці в деяких
інших сферах, можливо уникнути розповсюдження на співробітника деяких, чітко
визначених іншим правовим актом норм трудового права. В Положенні про
проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ
України не вказані випадки, в яких на співробітників міліції не
розповсюджується норми КЗпП України, також не вказані особливості та строки
остаточного розрахунку, тому суд вважає можливим при зверненні співробітника
міліції за остаточним розрахунком не обмежувати такий строк на звернення,
враховуючи при цьому норми КЗпП України.

Враховуючи
вищевикладене, суд вважає вимоги позову обґрунтованими і підлягаючими
задоволенню частково.

У
відповідності ст.94 КАС України судовий збір по справі віднести за рахунок
держави.

Керуючись
ст.ст. 8-9, 94, 159-163 КАС, ст.16 Законом України "Про міліцію",
Постановою КМУ від 17.11.2001 р. № 1515 "Про формений одяг осіб
начальницького і рядового складу ОВС, військовослужбовців в спеціальних
моторизованих військових частинах міліції внутрішніх військ Міністерства
внутрішніх справ і осіб начальницького складу податкової міліції", Указом
Президента України № 926/96 від 04.10.1996 p.,
наказами МВС №№ 750-96, 570-98, Указом Президента України № 370/2003 від
24.04.2003 р. "Про надбавки військовослужбовцям Служби безпеки України і
співробітникам органів внутрішніх справ України за безперервну службу», Наказом
МВС України від 10.06.99 № 149 з доповненнями, внесеними Наказом МВС України №
468 від 07.05.03, Наказом МВС України від 07.05.03 № 468, Наказом МВС України №
1236 від 01.11.03, Наказом УМВС України в Луганській області від 01.09.03 №
599, ст.2 Закону України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх виплати", від 19.10.2000 р. №2050-III, п.3
Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у
зв'язку із порушенням термінів їх виплати, затвердженного Постановою КМУ від
21.02.2001 р. №159, Наказом МВС України від 01.11.03 № 1236, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково. Поновити
ОСОБА_1 строк для
звернення до суду
із адміністративним позовом.

Стягнути
з УМВСУ в Луганській області на користь ОСОБА_1 невиплачену компенсацію за
формене обмундирування в сумі 2134,95 гривень.

Стягнути
з ЛМУ УМВСУ в Луганській області на користь ОСОБА_1 невиплачену матеріальну
допомогу на оздоровлення за період з 1996 р. по 2005 р. в сумі 10110,35
грн.

Зобов'язати
посадових осіб ЛМУ УМВСУ в Луганській області призвести нарахування і виплату
ОСОБА_1 щомісячної надбавки за особливі умови служби у розмірі 50% від окладів
грошового забезпечення за період за період з 01.01.02 р. по 01.01.03 р.

Зобов'язати
посадових осіб ЛМУ УМВСУ в Луганській області призвести нарахування і виплату
ОСОБА_1 доплати від суми пенсії у розмірі 100% за період з 01.01.2002 р. по
01.01.2004 р.

Судові витрати
по справі віднести за рахунок держави.

Постанова
суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного
адміністративного суду Донецької області через Ленінський районний суд м.
Луганська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186
КАС України.