Справа № 2а-201/2007
Суддя: Оздоба М.О.
Дата ухвалення: 2007-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-201 2007р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2007р.
Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Оздоби
М.О.,

при секретарях- СкиданенкоТ.І.,

Сакуновій Т.П. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Києві адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Київського міського військового комісаріату про
визнання рішення протиправним та зобов»язання вчинити певні дії, суд, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до4 Київського міського
військового комісаріату про визнання рішення відповідача від 31.01.2007р. про
відмову у визнанні учасником бойових дій протиправним та зобов»язання прийняти
рішення. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що перебував
у м.Кіровокані Вірменської РСР під час збройних конфліктів, де проходив
військову службу та перебував у складі спеціальних груп, де виконував
спеціальні завдання в умовах надзвичайного стану та при збройних конфліктах.
Крім того вказує на ті обставини, що ряд осіб, з якими він проходив службу
визнані учасниками бойових дій, а тому вважає відмову відповідача у наданні
йому статусу учасника бойових дій протиправною, оскільки вона не відповідає
вимогам Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
та Постанови Кабінету Міністрів України №63 від 08.02.1994р.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на
обставини, викладені в адміністративному позові.

Відповідач в судове засідання не з»явився повторно, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття не повідомив, в
зв»язку з чим суд вважає, що справу може бути вирішено на підставі наявних у
ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд
вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних
повноважень, обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Судом встановлено,
що позивач під час навчання в Івано-Франківській середній спеціальній школі
міліції в період з 02.12.1988р. по 07.03.1989р. був відряджений у складі
спеціального батальйону для виконання завдань по охороні громадського порядку в
м.Кіровокан Вірменської РСР (а.с.6, 9).

Судом визнаються загальновідомими ті обставини, що з 1988р. по 1991р. в
СРСР виникали конфлікти, що супроводжувались збройними сутичками і в цей період
у м.Кіровокан відбувався збройний конфлікт між вірменським та азербайджанським
населенням для подолання якого в місто були введені збройні війська та
підрозділи МВС СРСР. Як пояснив в судовому засіданні позивач, він перебував у
складі спеціального батальйону, на який було покладені обов»язки по охороні
державних установ, слідчих груп, конвоюванні заарештованих. Весь цей час він
ніс службу в умовах надзвичайного стану з використанням вогнепальної зброї та
за виконання бойових завдань був нагороджений.

09.01.2007р. позивач звернувся із заявою про надання йому статусу учасника
бойових дій, посилаючись вищенаведені обставини, однак йому було відмовлено з
посиланням на відсутність підстав, передбачених Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с. 5, 7-8).

Пунктом 2 статті 6 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено перелік
осіб, які належать до учасників бойових дій, а саме: учасники бойових дій на
території інших країн - військовослужбовці
Радянської армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи,
рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх
справ колишнього Союзу РСР, працівники відповідних категорій, які за рішенням
Уряду колишнього Союзу СРС проходили службу, працювали чи перебували у
відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у
бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ. Перелік держав,
зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників
визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою ж Кабінету Міністрів України від 08.02.1994р. №63 «Про організаційні
заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» затверджено перелік держав і періоди бойових дій на їх
території, яким надавалась допомога в тому числі і за участю
військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР. Даний
перелік містить посилання на інші країни після грудня 1979р.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та
співставленні, суд приходить до висновку, що відповідачем, на якого покладено
обов»язок щодо доказування, не надано суду доказів щодо правомірності
прийнятого рішення про відмову у наданні статусу учасника бойових дій, а тому
позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.6 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту», Постановою Кабінету Міністрів України
від 08.02.1994р. №63 «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії "їх соціального захисту», ст.ст.
7-12, 69-72, 159-163 КАС України, суд, -

Постановив:

Адміністративний
позов задовольнити.

Визнати рішення Комісії з розгляду питань і встановлення статусу ветерана
війни Київського міського військового комісаріату від 31.01.2007р. про відмову
у визнанні ОСОБА_1 учасником бойових дій протиправним.

Зобов»язати Комісію з розгляду питань і встановлення статусу ветерана війни
Київського міського військового комісаріату прийняти рішення про визнання
ОСОБА_1 учасником бойових дій.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного
суду через районний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі та подання апеляційної
скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.