Справа № 22-а-2460/2008
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2008-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
Справа №22-а-2460/08 Головуючий 1
інстанції: Терещенко О.І.
Доповідач: Філатов Ю.М.
Постанова

Іменем України

24 липня
2008 р.
Справа №22-а-2460/08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Філатов Ю.М., судді Водолажська Н.С.,
Гуцал М.І.

при секретарі Житєньовій Н.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного
суду апеляційну скаргу Конотопського міського управління праці та соціального
захисту населення на постанову Конотопського
міськрайонного суду Сумської області від 26.12.2007 року по справі № 2-а-193/07

за позовом ОСОБА_1

до Конотопського міського управління праці та соціального
захисту населення, Міністерства праці та соціальної політики України,
Державного казначейства України, Міністерства фінансів України

третя особа Конотопське
управління Державного казначейства України в Сумській області

про стягнення недоплаченої одноразової щорічної
допомоги як учаснику війни в розмірі 2574, 15 грн.,-

встановила:

Позивач звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з
позовом, в якому стягнути з відповідача - Конотопського міського
управління праці та соціального захисту населення Конотопської міської ради на
його користь суму недоплаченої у 2002-2006 роках одноразової щорічної грошової
допомоги як учаснику бойових дій у розмірі 2574,15 грн. та зобов'язати
Міністерство праці та соціальної політики України, Державне казначейства
України, Міністерство фінансів України перерахувати кошти на вказані виплати.

Постановою Конотопського
міськрайонного суду Сумської області від
26.12.2007 року по справі № 2-а-193/07 позов задоволено частково,
стягнуто з Конотопського міського управління праці та соціального
захисту населення на користь ОСОБА_1 1027 грн. - суму недоплаченої щорічної
допомоги за 2006 рік, як учаснику бойових дій, зобов'язано Міністерство
фінансів України, Державне казначейство України, Міністерство праці і
соціальної політики України перевести 1027 грн. гривень Конотопському міському
управлінню праці та соціального захисту населення для виплати ОСОБА_1. В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

На зазначену постанову Конотопським
міським управлінням праці та соціального захисту населення подано апеляційну
скаргу, в якій зазначає, що управління праці та соціального захисту населення
діяло в межах повноважень передбачених законодавством, а тому виплачувало
допомогу в розмірі встановлену Законом України про державний бюджет на
відповідний рік. Просить скасувати постанову Конотопського
міськрайонного суду Сумської області від
26.12.2007 року по справі № 2-а-193/07 та прийняти нову
постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач
заперечень на апеляційну скаргу не
надав.

Враховуючи положення ч.4 ст.196
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку,
що неприбуття позивача та представників відповідачів та третьої особи,
повідомлених належним чином про дату. Час та місце судового засідання не перешкоджає судовому розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши правильність застосування судом
першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів встановила
наступне.

ОСОБА_1 є учасником війни та має право на
пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників
бойових дій, підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 ( а.с.6).

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня
учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 17-1
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах,
передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи
банків.

Відповідно до п. З
Положення про Міністерство праці та соціальної політики України, затвердженого
Указом Президента України від 30.08.00 № 1035/2000 та постановою КМУ від
02.11.06 № 1543 Мінпраці України забезпечує реалізацію прав громадян на
соціальний захист через систему підпорядкованих йому органів.

Згідно зі ст. 2
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" права та пільги для
ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і
законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх
рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади і органів місцевого
самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим
Законом, є недійсними.

Відповідно до ч. 2 ст. 19, ч. 3 статті 22 Конституції України, норми
якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституції України закріплено, що
конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до правової позиції
Конституційного Суду України, оскільки для значної кількості громадян України
пільги, компенсації та гарантії, право на які передбачено чинним
законодавством, є додатком до основних джерел існування, необхідною складовою
конституційного права на забезпечення достатнього життєвого рівня (ст.48
Конституції України), то звуження змісту
та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до
чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається. Зупинення його дії
можливе лише за умови введення відповідно до п.31 ч.1 ст.85, п.19 ч.1 ст.92
Конституції України надзвичайного стану.

За таких обставин,
відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
позивачу за 2002 - 2006 роки слід було б виплатити разову грошову допомогу в
розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, як це передбачено Законом України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а не
Законами України "Про державний бюджет " за 2002 -2006 роки, котрі
звужують обсяг прав позивача.

Згідно Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України
"Про Державний бюджет України на 2006 рік" розмір мінімальної пенсії
за віком в 2006 році становив 359 грн.

Тому, суд першої
інстанції вірно дійшов висновку, що позивачу в 2006 році мала бути виплачена
щорічна грошова допомога в розмірі 1077 грн. (359 грн. х 3), а йому було
виплачено 50 грн. Отже, позивачу ще слід виплатити 1027 грн. (1077 грн. - 50 грн. = 1027 грн.).

Щодо відмови в
задоволенні позовних вимог про стягнення одноразової щорічної грошової допомоги
як учаснику бойових дій за 2002-2005 роки, слід зазначити, що згідно ст.ст. 99,
100 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав,
свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня,
коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів, а пропущення строку звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову, якщо на цьому
наполягає одна із сторін.

Згідно ч.2 ст.100
КАС України, якщо суд визнає причину пропущення звернення до суду поважаною,
адміністративна справа розглядається і вирішується судом в порядку, встановленому цим Кодексом.

Однак, позивачем
не надано доказів пропуску строку звернення до адміністративного суду з
вимогами про стягнення вищевказаної допомоги за 2002-2005 роки з поважних
причин (тривала хвороба, виїзд за межі України, відрядження тощо), хоча від
нього і надійшло клопотання про поновлення строку позовної давності. Незнання
діючого законодавства не може бути визнано поваленою причиною пропущення строку
звернення до адміністративного суду. При цьому необхідно зауважити, що про
порушення своїх прав позивач повинен був дізнатися, коли виплата щорічної
допомоги була йому проведена у меншому розмірі, ніж це передбачено ч. ст.
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту".

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні
позовних вимог в частині про стягнення
одноразової щорічної грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2002-2005
роки.

Однак, судова колегія не може погодитись
з висновками суду першої інстанції щодо зобов'язання Міністерство фінансів
України перевести 1027 гривень Конотопському міському управлінню праці та
соціального захисту населення для виплати пощивачу, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 17-1 Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічну виплату разової
грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених ст. ст. 12-16 цього
Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи банку.

Головним розпорядником коштів для виплати разової
грошової допомоги, передбаченої Закону України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” є Міністерство праці та соціальної політики
України.

Згідно з Положенням про Міністерство фінансів
України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 року
№1837, Міністерство фінансів України є центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України і
основним його завданням є розроблення і проведення єдиної державної фінансової,
бюджетної, податкової політики та розроблення проекту Державного бюджету
України.

Таким чином, Міністерство фінансів України не
здійснює виплат щорічної разової грошової допомоги, передбаченої Законом
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, а тому
не може бути належним відповідачем по даній справі.

Враховуючи викладене, постанова Конотопського міськрайонного суду
Сумської області від 26.12.2007 року по
справі № 2-а-193/07 підлягає скасуванню в частині зобов'язання Міністерство
фінансів України перевести 1027 гривень Конотопському міському управлінню праці
та соціального захисту населення для виплати
ОСОБА_1, у зв'язку з чим апеляційна скарга Конотопського міського управління праці та
соціального захисту населення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 167, 195, п.3 ч.1 ст. 198, п.п. 1,4
ст.202, ч.2 ст. 205, ст.ст. 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу
Конотопського міського управління праці та соціального захисту населення
задовольнити частково.

Постанову Конотопського
міськрайонного суду Сумської області від
26.12.2007 року по справі № 2-а-193/07 скасувати в частині
зобов'язання Міністерство фінансів України перевести 1027 гривень Конотопському
міському управлінню праці та соціального захисту населення для виплати ОСОБА_1.

Прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання Міністерство
фінансів України перевести 1027 гривень Конотопському міському управлінню праці
та соціального захисту населення для виплати ОСОБА_1.

В іншій частині постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26.12.2007 року по справі № 2-а-193/07 залишити
без змін.

Дана постанова набирає чинності з моменту
її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України
у місячний строк з моменту виготовлення її повного тесту.

Повний текст постанови складено 29.07.2008
року.

Головуючий суддя
підпис
Ю.М.Філатов

Суддя підпис Н.С.Водолажська

Суддя підпис М.І.Гуцал

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:

Суддя
Ю.М. Філатов