Справа № 22а-197/2007
Суддя: Максюта Ж.І.
Дата ухвалення: 2007-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22а - 197/ 07 Головуючий
19 Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня
2007 року колегія
суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі :

головуючого -
Ремеза В.А.

суддів - Осіяна
О.Н., Максюти Ж.І.

при секретарі -
Кочкова А.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу військової
частини А1314 М. Дніпропетровськ

на
постанову Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 07 грудня 2006 року по адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до військової частини А1314,
третя особа - військова прокуратура Дніпропетровського гарнізону - про
визнання відмови фінансово-економічного відділу штабу Військової части А1314
протиправною, та стягення заборгованості
сум грошового забезпечення, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні
2006 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив суд визнати
відмову фінансово-економічного відділу штабу військової частини А1314 в
донарухуванні та виплаті позивачеві в повному обсязі, починаючи з 01 січня 2006 року сум грошового
забезпечення, матеріальної допомоги для
вирішеннясоціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення при наданні
щорічної відпустки, одноразової грошової
винагороди за підтри мання високої бойової готовності військ, зразкове виконання службових обов"язків
і бездоганну дисциплину, грошової
допомоги при звільненні з вйськової служби,
виходячі з нового посадового окладу,
встановленого Пастановами КМУ №268 від09 березня 2006 року та №984 від
19.07.2006 року

Представник
відповідача проти позову заперечував.

Постановою
Жовтневого районного суду М. Дніпропетровська позовні вимоги ОСОБА_1
задоваолено повністю.

В
апеляційній скарзі військова частина А1314 вважає винесену постанову незаконою
та такою, щзо постановлена з порушенням
норм матеріального та процесуального права,
тому просили її скасувати та відповити в задоволенні позову ОСОБА_1 у
повному обсязі

Колегія
суддів, перевіривши законність та
обгрунтованність постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог не находить підстав для задоволення скарги та
скасування постанови суду.

Матеріалами
справи встановлено, та не заперечувалось
представником відповідача в судовому засіданні,
що позивач проходив військову службу в органах військової прокуратури на
посаді старшого слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону м. Дніпропетровська.

Відповідно
до вимог ст. 46-1 Закону України «Про
прокуратуру» військовими прокурорами і слідчими призначаються громадяни України
з числа офіцерів, які проходять
військову службу, або перебувають у запасі
і мають вищу юридичну освіту.

Військовослужбовці
військових прокуратур у своїй діяльності керуються Законом України «Про
прокуратуру» і проходять службу відповідно до Закону України «Про військовий
обов'язок і військову службу» та інших законодавчих актів України, яким встановлено правові та соціальні
гарантії, пенсійне, медичне та інші види постачання і
забезпечення, передбачені законодавством
для осіб офіцерського складу Збройних Сил України.

Виплаті
грошового забезпечення, матеріальної
допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення
при наданні щорічної відпустки,
одноразової грошової винагороди за підтримання високої бойової
готовності військ, зразкове виконання
службових обов'язків і бездоганну дисципліну,
грошової допомоги при звільненні з військової служби, виходячи з нового посадового окладу, встановленого

постановами
КМУ №269 від 09 березня 2006 року та № 984 від 19.07.2006 року, передбачені та регулюються як вказаними

постановами
так і Указами Президента України №173 від 223.-02.2002 року, та №389 від 05.05.2003 року, Наказами Міністра Оборони України №75 від
05.03.2003 року, дія яких поширюється на
позивача, як військовослужбовця, який проходив службу в органах прокуратури на
прокурорсько-слідчих посадах, та був
звільнений в запас у зв'язку зі станом здоров'я.

Доводи
апеляційної скарги про те що на позивача не поширюється дія Постанови КМУ №268
стосовно виплати щомісячної 100 відсоткової надбавки та щомісячної надбавки за
безперервну службу, які встановлені для
військовослужбовців Збройних Сил України,
є безпідставними, оскільки
позивачу, як військовослужбовцю, який проходив службу в органах військової
прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах,
згідно з Указом Президента України №173 від 23.02.2002 року «Про
посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового та
начальницького складу органів внутрішніх справ» була встановлена та
виплачувалась відповідачем щомісячна надбавка в розмірі 100 відсотків грошового
забезпечення.

Позивачу
також була встановлена та виплачувалась відповідачем щомісячна надбавка за
безперервну військову службу в Збройних Силах України, згідно Указу Президента України №389 від
05.05.2003 року «Про надбавку військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби
України та Управління державної охорони України за безперервну службу»

Виплати
зазначених щомісячних надбавок позивачу були безпідставно припинені
відповідачем з 01.04.2006 року, тоді як
згідно п.15 Постанови КМУ №268 від 09.03.2006 року - умови оплати праці
працівників органів прокуратури , без
виключення працівників військових прокуратур,
застосовуються з 01.01.2006 року,
тому в цій частині доводи апеляційної скарги судова колегія вважає також
необгрунтованими.

Перевіривши
справу у повному об'ємі судова колегія приходить до висновку про
обгрунтованість висновків суду та безпідставність приведених в апеляційній
скарзі доводів

На
підставі викладеного колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст„
ст. 198, 206 КАС України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу військової частини А1314 м.
Дніпропетровськ залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2006 року -
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного суду України
протягом одного місяця.