Справа № 2-а-176/2007
Суддя: Галущенко Ю.А.
Дата ухвалення: 2007-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2-а-176/07

7 травня 2007
року

Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при
секретарі Алексієнко К.А., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі
суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Шевченківської районної адміністрації про
стягнення недоплаченої щорічної допомоги учасникам бойових дій, -

ВСТАНОВИВ :

В квітні 2007 р. позивач
звернувся до суду з позовом про стягнення з Управління праці та соціального
захисту населення Шевченківської районної адміністрації недоплаченої суми
щорічної грошової допомоги, мотивуючи позовні вимоги тим, що він є учасником
бойових дій, відповідно до ч.5 ст.12 Закону України -«Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» має право одержувати щорічну грошову допомогу
до 5 травня в
розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком.

8 2006
р. позивачу було сплачено 250
грн., в той час як

мінімальний
розмір пенсії за віком в 2006
р. складав 359 грн.

Посилаючись на
те, що виплати проведені відповідачем у меншому, ніж передбачено вищевказаним
Законом розмірі, чим порушені його права, просить суд стягнути на його користь
недоплачену -суму щорічної грошової допомоги учасникам бойових дій в сумі 1545 грн.

В судовому
засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову, мотивуючи тим,
що відповідачем порушені права його довірителя як учасника бойових дій,
оскільки фактично виплачена щорічна разова грошова допомога в сумі 250 гр.менше розміру
, встановленого
ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту»,виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком в 2006 р.359 гр.,
позивачу зобов*язані були виплатити суму 17
95 гр.,з урахуванням виплаченої суми 250
гр.,недоплата
складає 154 5 гр.

Представник
відповідача заперечував проти позову з тих підстав, що Шевченківське управління
праці та соціального захисту населення лише виконує функцію виплати грошової
допомоги учасникам бойових дій, а не встановлює її розміри, що належить до
компетенції КМУ та передбачається у Законі «Про Державний бюджет України» на
відповідний рік. Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 р.» дію ч.5
ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги
учасникам бойових дій було зупинено, розмір виплат встановлено в твердій сумі 250 гр.,яку позивач
отримав , а тому
відсутні підстави для задоволення позову.

2

Всебічно
вивчивши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін,
дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів
справи судом встановлено ,що позивач є учасником бойових дій, про що надав
копію посвідчення НОМЕР_1.

Відповідно до
ч.5 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", учасники бойових дій мають право щорічно до 5 травня отримати
грошову допомогу у розмірі п*яти мінімальних пенсій за віком.

Ст.87 Бюджетного
Кодексу України названа щорічна допомога віднесена до видатків, які
здійснюються згідно з Державним бюджетом.

Як зазначено в
ст.95 ч.2 Конституції України, виключно законом про Державний бюджет України
визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування видатків.

Відповідно до
ч.І ст.171 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", на управління праці та соціального захисту населення
покладено функцію виплати разової щорічної грошової допомоги учасникам бойових
дій.

З наведеного
вище суд робить висновок про те, що оскільки виплата грошової допомоги для
позивача як учасника бойових дій потребує фінансування за рахунок коштів
державного бюджету, її обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом,
крім Закону «Про Державний бюджет України», а визначення її розміру не належить
до компетенції відповідача.

Відповідно до
п.18 ст.77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 p.», зупинено
на 2006 рік дію
ч.5 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" в частині визначення розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги учасникам бойових дій.

Статтею ЗО
Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік"
встановлено, що виплата щорічної разової грошової допомоги відповідно до Закону
України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
здійснюється у розмірі 250
грн.

У визначеному
Державним бюджетом розмірі позивач щорічну грошову допомогу отримав та ці
обставини його представник не заперечував.

Таким
чином,позивач отримав суму щорічної разової грошової допомоги як учасник
бойових дій відповідно до закону, який діяв на час її призначення та виплати,
відповідачем права позивача порушені не були,
а тому передбачених
законом підстав для

з

задоволення позову та покладання на відповідача
обов*язків по виплаті позивачу додаткових сум немає.

Керуючись ст. 95 ч.2 Конституції
України, ст.87 Бюджетного Кодексу України, ст. ЗО, п.18 ст.77 Закону України
"Про державний бюджет України на 2006
рік", ст.171 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", ст. ст. 9,
11, 69-71, 128, 158-161, 163, 167, 186 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні
позову ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної
адміністрації про стягнення недоплаченої щорічної допомоги учасникам бойових
дій відмовити.

Постанова може
бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом
подання до суду першої інстанції заяви про апеляційне оскарження або
апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Ю.А. Галущенко