Справа № 22-а-7444/2008
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2008-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Юрченко В.П.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

30 липня 2008 року справа
№ 22-а-7444/08

зал
судового засідання № 2 у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Міронової Г.М.

суддів: при секретарі за участю
сторін

Горбенко К.П., ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
апеляційну скаргу

судовому засіданні Управління праці та соціального захисту населення
Шахтарської райдержадміністрації Донецької області

на постанову

Донецького окружного
адміністративного суду

від

05 травня 2008 року

у адміністративній справі

№ 2-а-8495/2008 р.

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального
захисту населення Шахтарської райдержадміністрації Донецької області

про

визнання відмови неправомірною та
зобов'язання відповідача виплатити
суму недоотриманої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2007 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2008 року ОСОБА_1
звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня
2008 року позов ОСОБА_1 до управління
праці та соціального захисту населення Шахтарської райдержадміністрації
Донецької області задоволено у повному
обсязі, а саме: визнано відмову відповідача неправомірною та зобов'язано управління праці та соціального захисту
населення Шахтарської райдержадміністрації Донецької області виплатити позивачу
суму недоотриманої щорічної разової грошової допомоги за 2007 рік у розмірі
2920, 48 грн.

Не погодившись з таким
судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову
суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права, а саме: питання щодо розміру разової грошової допомоги
ветеранам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вирішується відповідно
до цього Закону із змінами та доповненнями до нього, зокрема, Постановою КМУ
від 18.02.2004 року № 177 «Про забезпечення щорічної виплати разової грошової
допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» визначено, що законом про державний бюджет на відповідний
рік установлюються розмірі цієї допомоги.

Суд першої інстанції при
розгляді справи встановив, що позивач є інвалідом війни другої групи та
перебуває на обліку у відповідача, тому у відповідності до статті 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право
на щорічну грошову допомогу до 5 травня у розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком.

Представник відповідача
підтримав доводи апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.

Позивач заперечував
проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції
при розгляді справи встановив, що ОСОБА_1 є інвалідом війни другої групи, у
зв'язку з чим та відповідно до вимог ст. 13 Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” має право на отримання
щорічної грошової допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня)
в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Фактично позивач
отримав від управління праці та соціального
захисту населення Шахтарської райдержадміністрації
в 2007 році - 360 грн. При цьому відповідач
керувався положеннями Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”.

Що
стосується задоволення позовних вимог за 2007 рік, то колегія суддів зазначає,
що, положення пункту 30 статті 71 Закону України “Про Державний бюджет України
на 2007 рік”, яким зупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсацій і
допоміг у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати - абзаців
другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої,
частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого,
сьомого частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду
України у справі № 6-рп від 09.07.2007 р.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 28
Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” розмір
мінімальної пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму
визначеного законом для осіб, що втратили працездатність. Станом на 05.05.2007
року розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність (Закон
від 19.12.2006 р. № 489-У зі змінами, внесеними Законом від 15.03.2007 р. №
749-У) становив 406 грн., а для визначення мінімального розміру пенсії він
повинен збільшуватися на один відсоток, Отже, мінімальний розмір пенсії за
віком станом на 01.04.2007 рік складав 410 грн. 06 коп.

Таким чином, неправомірність дій
відповідача про нарахування ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 9 травня
протягом 2007 року в розмірі 360 гривень, встановлених Законом України “Про
Державний бюджет на 2007 рік”, а не в розмірі
3280,48
грн. (410,06 х 8) згідно абз.5 ч. 1 ст. 28 Закону України “Про
загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-IV від 09.07.2003 р.
із змінами та доповненнями є очевидною. Відповідача належить зобов'язати
нарахувати ОСОБА_1 недоплачену суму щорічної грошової допомоги як інваліду
війни другої групи в розмірі 2920,48 гривень (410,06 х 8 - 360).

Відповідно до ст. 3
Конституції України «Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою
діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним
обов'язком держави».

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами
України.

Крім того, ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що
«Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при
прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод».

Тобто, суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195-196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п.
1 ч. 1 ст. 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У
Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Шахтарської райдержадміністрації Донецької області - залишити
без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2008
року у справі за № 2-а-8495/08 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення Шахтарської райдержадміністрації Донецької
області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання відповідача
виплатити суму недоотриманої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня
2007 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця після набрання законної сили.

Головуючий
Г.М. Міронова

Судді
К.П.
Горбенко

В.Г.Яманко