Справа № 2а-22/2008
Суддя: Гарбуз О.А.
Дата ухвалення: 2008-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2а - 22/2008 р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2008 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в
складі:

головуючого судді
Гарбуз О.А.

при секретарі Ковач Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Рівнянської сільської ради про
скасування рішення сесії Рівнянської сільської ради та стягнення моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до
суду до відповідача посилаючись на те, що 24.01.2008 року тринадцята сесія
Рівнянської сільської ради п”ятого скликання прийняла рішення №208 “Про
скасування роботи комісії згідно акту від 18.09.2002 року про відновлення
земельних ділянок по АДРЕСА_1.

Рішення сесії Рівнянської сільської
ради є неправомірним та необґрунтованим, винесеним з порушенням чинного
законодавства.

Про розгляд питання, що порушує права
позивача, його не було повідомлено, на сесію його не запрошували, копію рішення
сесії позивач в установлений законом строк не отримував.

Про прийняте рішення ОСОБА_1, довідався
в квітні 2008 року під час судового засідання по цивільній справі.

Комісія була створена на вимогу
Новоукраїнського ДВС для виконання рішення Новоукраїнського районного суду про
поновлення межових знаків.

За тривале невиконання рішення суду
про поновлення межових знаків в 2002 році було засуджено колишнього голову
Рівнянської сільської ради Іващенко Л.Ю.

Постанова державного виконавця про
закриття виконавчого провадження в зв”язку з виконанням рішення суду
оскаржується на протязі 10 діб, але ніхто не оскаржував цю постанову.

Кірм того з дня роботи комісії
пройшло більше трьох років, тобто закінчився найбільший строк давності.

Прийняття незаконного рішення
сільською радою породжує собою необхідність подачі кількох адміністративних та
цивільних позовів. Позивачем втрачається багато часу на вирішення спірних
питань, в тому числі і в суді, тому він переносить нервовий струс від
неправомірних актів Рівнянської сільської ради, тому він змушений був
звернутись до суду про скасування рішення тринадцятої сесії Рівнянської
сільської ради п”ятого скликання №208 від 24.01.2008 року “Про скасування
роботи комісії згідно акту від 18.09.2002 року про відновлення земельних
ділянок по АДРЕСА_1, як незаконне” та стягнути на користь позивача
відшкодування моральної шкоди в сумі 1700 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1,
який діє як і представник ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3
позовні вимоги не визнав, мотивуючи правомірність рішення тринадцятої сесії
Рівнянської сільської ради п”ятого скликання №208 від 24.01.2008 року “Про
скасування роботи комісії згідно акту від 18.09.2002 року про відновлення
земельних ділянок по АДРЕСА_1», яке прийняте на підставі акту від 25 грудня
2007 року та рекомендацій старшого держінспектора Ново українського
міжрайонного відділу з контролю за використанням та охороною земель, яким
встановлено порушення в діях Рівненської сільської ради по створенню комісії
при встановленні меж між садибами ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 спільно із представником позовні
вимоги не визнали, посилаючись на те, що саме за заявою ІНФОРМАЦІЯ_2 до
старшого держінспектора Новоукраїнського міжрайонного відділу з контролю за
використанням та охороною земель ОСОБА_5, яким встановлено порушення в діях
Рівненської сільської ради по створенню комісії при встановленні меж між
садибами ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, через роботу якої та яка працювала під
істеричний скандал ІНФОРМАЦІЯ_1 вона не може обслуговувати власний будинок, так
як встановлена межа непрофесійною комісією сради встановила межі по будинку,
не відступивши 2 метра між садибами.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні посвідчила, що працюючи державним
виконавцем у неї на виконанні дійсно був виконавчий лист по виконанню рішення
Новоукраїнського рсуду, яким зобов»язано Рівнянську сільську раду встановити
межі між садибами ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Рівне Новоукраїнського
району, які були комісієї встановлені, всих обставин справи не пам»ятає.

Свідок ОСОБА_5 в судовому пояснив, що займає посаду старшого держінспектора
Новоукраїнського міжрайонного відділу з контролю за використанням та охороною
земель і до нього звернулася ОСОБА_4, вивчивши матеріали він прийшов до
висновку про наявність порушень земельного законодавства зі сторони комісії
Рівнянської сільської ради по встановленню меж, у якої немає ліцензії на
встановлення межових знаків, що стало підставою винесення акту про порушення
вимог земельного законодавства та пропозицій сільській раді про усунення
порушень.

Заслухавши пояснення позивача,
представників відповідача, третьої особи, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та
дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково
так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Згідно рішення тринадцятої сесії Рівнянської сільської ради п”ятого
скликання №208 від 24 січня 2008 року “Про скасування роботи комісії згідно
акту від 18.09.2002 року про відновлення земельних ділянок по АДРЕСА_1»,
скасовано роботу комісії згідно акту від 18 вересня 2002 року про відновлення
меж земельних ділянок по АДРЕСА_1 , де не було дотримано норм ЗУ «Про
містобудування».(а.с.5)

В основу рішення покладено порушення земельного законодавства та яке прийняте на підставі акту від 25 грудня
2007 року та рекомендацій старшого державного інспектора Новоукраїнського
міжрайонного відділу з контролю за використанням та охороною земель, яким
встановлено порушення в діях Рівнянської сільської ради по створенню комісії
при встановленні меж між садибами ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1
(а.с.16,17), що також підтвердив свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні, який
вивчивши матеріали прийшов до висновку про наявність порушень земельного
законодавства зі сторони комісії Рівнянської сільської ради по встановленню
меж, у якої немає ліцензії на встановлення межових знаків, що стало підставою
винесення акту про порушення вимог земельного законодавства та пропозицій
сільській раді про усунення виявлених
порушень.

Згідно із ст. 124 Земельного кодексу України від 25.10.2001 р., передача в
оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється
на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

До виключної компетенції сільської ради, згідно п. 34 ч.1 ст. 26 Закону
України „Про місцеве самоврядування в Україні” від 21.05.97 р. № 280/97-ВР,
віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин,
яке здійснюється виключно на пленарних засіданнях.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Земельного
кодексу України, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель
державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших
потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Згідно п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, до
розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо
розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у
приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за
межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до п. а) ст. 141 ЗК України, підставою припинення права
користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою. А ч. 3
ст. 142 ЗК України передбачено, що припинення права постійного користування земельною ділянкою у
разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до
власника земельної ділянки. Тобто, дана норма закону визначає добровільну
відмову від користування земельною ділянкою, а не її примусове вилучення.

Як вже зазначалося вище, згідно п.
12 Перехідних положень Земельного кодексу України, до розмежування земель
державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в
межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність,
здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених
пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади
або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо
земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в
межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин
на території сіл, селищ, міст встановлено ст. 12 Земельного кодексу України,
відповідно до вимог якої, відповідним радам надано право розпорядження землями
територіальних громад: передавати земельні ділянки з комунальної власності у
власність громадян та юридичних осіб, відповідно до цього кодексу; надавати
земельні ділянки у користування із земель комунальної власності відповідно до
Земельного кодексу.

Відповідно до ст..184,185 ЗК України встановлення (відновлення) на місцевості
меж землеволодінь і землекористувач серед інших передбачено землеустроєм, який
здійснюється державними та іншими землевпорядними організаціями і як
встановлено державним інспектором, а також судом Рівнянська срада у повному
обсязі не виконала заходи по землеустрою.

Проте судом також встановлено, що комісія була створена на вимогу
Новоукраїнського відділу ДВС для
виконання рішення Новоукраїнського районного суду про поновлення межових знаків
від 29 травня 2000 року№2-21, яким вирішено серед іншого - зобов»язати
Рівненську сільську раду востановити
межеві знаки між присадибними ділянками сторін, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1
-ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1.

Рішення суду набуло законної сили і
на підставі постанови державного
виконавця від 20 вересня 2002 року закінчено
виконавче провадження по виконанню рішення суду від 29 травня 2000 року, як
виконане.

За тривале невиконання рішення суду
про поновлення межових знаків в 2002 році було засуджено колишнього голову
Рівнянської сільської ради Іващенко Л.Ю.

Постанова державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження в зв”язку з виконанням рішення
суду оскаржується на протязі 10 діб, проте ніхто із
заінтересованих осіб
не оскаржував зазначену постанову.

Тому без скасування зазначеної постанови відновлення виконання рішення суду
є недопустимим, що свідчить про перевищення повноважень зі сторони відповідача
у прийнятті оскаржуваного рішення та підставою для задоволення в цій частині
позовних вимог.

Відносно вимог про стягнення моральної шкоди, суд прийшов до наступних
висновків.

Відповідно п.п.3,9 ППВС від 13 березня 1995 року №4 із змінами та
доповненнями “Про судову практику в справах про відшкодування
моральної(немайнової) шкоди” під моральною шкодою розуміються втрати
немайнового характеру внаслідок моральних
чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі
внаслідок незаконних дій.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків
встановлених ч.2 цієї статті.

Враховуючи встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку,
що позивачами в судовому засіданні не
доведено, що саме в результаті дій
відповідача в особі виконавчого комітету Рівнянської сільської ради призвело до моральних та фізичних страждань та в чому вони
полягають та свідчить про відсутність факту заподіяння моральної шкоди
відповідача та безпідставність і необґрунтованість в цій частині позовних вимог.

Документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з
відповідача пропорційно задоволеній частині вимог - 17 гривень
гривень.(а.с.2-3)

Керуючись ст. 2 ч. 1, 2 3 пп. 1) і 9), ст. 71 ч. 2, ст. 159, 161,
162, 163 КАС України, ст. 155,158 ЗК України, ст..1167 ЦК України, ,п.3,8
ППВС “Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової)
шкоди” №4 від 31 березня 1995 року із змінами внесеними постановою №5 від 25 травня 2001 р суд -

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити частково.

Скасувати рішення тринадцятої сесії Рівнянської сільської ради
п”ятого скликання №208 “Про скасування
роботи комісії згідно акту від 18.09.2002 року про відновлення земельних
ділянок по АДРЕСА_1» від 24 січня 2008 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити за небгрунтованістю.

Стягнути з Рівнянської сільської ради на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 17 (сімнадцять) гривень відшкодування
судових витрат.

Постанову може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новоукраїнський районний суд шляхом
подачі протягом десяти днів з дня її проголошення заяви про апеляційне
оскарження та подачі апеляційної скарги протягом наступних двадцяти днів після
подання заяви.

Постанова суду набуває
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:
О.А. Гарбуз