Справа № 22а10013/2007
Суддя: МИТРОФАНОВА Л.В.
Дата ухвалення: 2007-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

в 1 інстанції Прасолов
22( 4) Доповідач
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду

Дніпропетровської
області в складі:

головуючого:
судді Неклеси В.І.

суддів: Митрофанової Л.В., Братіщєвої Л.А.

при секретарі:
Юровській О.Ю.

за участю:
позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу за

апеляційною
скаргою ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на постанову Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 21

червня 2006 року
за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського

обласного
військового комісаріату про визнання права на отримання військової пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровського обласного
військового комісаріату, і просив суд
визнати його право на отримання військової пенсії, посилаючись на ті обставини, що знаходився з відповідачем у трудових
правовідносинах з 18.05, 10976 року по 02.08.1983 року та з 06.11.1984 року по
31.10.1992 року. Загальний трудовий стаж складає 29 років 5 місяців 1
день, з яких 15 років 2 місяці 9 днів -
стаж служби в армії та на момент виникнення права на військову пенсію
виповнилось 45 років. Тому, ОСОБА_1
вважає, що згідно ст.12 п.б Закону
України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб",
має право на призначення пенсії. Просив суд визнати за ним право на
отримання військової пенсії, зобов*
язати відповідача провести нарахування військової пенсії з 14 березня 2004 року
на підставі ст.50 Закону України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького
і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб".

Постановою
Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 червня 2006 року в
задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 ставить питання про скасування постанови суду і просить
про ухвалення нової постанови про задоволення його позовних вимог, оскільки судом при ухваленні постанови
допущено неповне з*ясування обставин, що
мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими.

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і
заявлених вимог, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно
умов ст.12 п. "б" Закону України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової
служби, та деяких інших осіб"
надалі Закону, право на пенсію за
вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та
військової служби за контрактом,
особи, які мають право на пенсію
за цим Законом, звільнені зі служби
незалежно від підстав та часу звільнення і досягли 45-річного віку, крім осіб,
позбавлених військових або спеціальних звань, а також звільнених зі служби у зв*язку з
засудженням за умисний злочин, вчинений
з використанням свого посадового становища,
або вчиненням корупційного діяння,
а ті з них, що є інвалідами
війни, - незалежно від віку, і мають загальний трудовий стаж 25

календарних років і більше, з яких
не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба.

Із
матеріалів справи вбачається, що позивач
на день звернення до відповідача 14.07.2005 року, про призначення пенсії згідно вищевказаного
Закону, мав загальну тривалість
військової служби-15 років 2 місяця 1 день,
загальний трудовий стаж - 29 років 5 місяців 1 день та вік - 45 років.

Відмовляючи
у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1,
суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку, що відповідно до вищевказаного Закону, посилання "незалежно від підстав і часу
звільнення", має відношення до
питання досягнення віку 45 років особи,
а не до наявності загального трудового стажу і стажу військової служби.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції
погодитись не можна, оскільки згідно
ст.12 п"б" Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції Закону
від 04.07.2002 року №51-1У, який набув
чинності 06.08.2002 року та п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4
від 15.04.2005 року "Про окремі питання застосування судами України
законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб",
починаючи з 06.08.2002 року незалежно від підстав та часу звільнення
позивачу може бути призначена пенсія за умови,
що йому виповнилось 45 років, він
має трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6
місяців становить військова служба.

Військовослужбовцям
та особам, які мають право на пенсію
згідно вищевказаного Закону, пенсії
призначаються і виплачуються лише після звільнення їх зі служби.

За таких
обставин, колегія суддів вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню, так як позивачу на момент
набрання чинності вищевказаного Закону виповнилось 45 років, він мав загальний трудовий стаж 26
календарних років 1 місяць 21 день з яких загальний стаж військової служби в
армії складав 15 календарних років 2 місяці 1 день та на момент звернення за
призначенням пенсії - вік позивача та загальний трудовий стаж збільшились, тому він має право на пенсію за вислугу
років.

Посилання
позивача відповідно вимог ст.50 Закону України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової
служби, та деяких інших осіб" про
призначення йому пенсії з 14.07.2004 року колегія суддів вважає безпідставним, так як позивач не надав суду поважність
причин несвоєчасного звернення призначення пенсії. Як убачається з матеріалів
справи позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за
вислугу років 14.07.2005 року а.с.58,
з якого необхідно призначити йому пенсію.

За таких
обставин колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню,
а постанова суду скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 на підставі ч.1 п.3 ст.202 КАС України.

Керуючись ст.ст.
195, 198, ч.1 п.3 ст.202, 205, 207 КАС
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову
Саксаганського районного суду від 21 червня 2006 року скасувати та ухвалити
нову постанову про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до
Дніпропетровського обласного військового комісаріату про визнання права на
отримання військової пенсії.

Визнати
за ОСОБА_1 право на отримання військової пенсії за вислугу років у зв'язку із
звільненням зі служби незалежно від підстав та часу звільнення і досягненням 45
річного віку, маючи загальний трудовий
стаж 25 календарних років і більше, з
яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, починаючи з 14 липня 2005 року.

Зобов'язати
Дніпропетровський обласний військовий комісаріат нарахувати ОСОБА_1 військову
пенсію за вислугу років починаючи з 14 липня 2005 року.

В іншій
частині позовних вимог адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого Адміністративного Суду України протягом одного місяця з дня складання
постанови в повному обсязі. Повний текст постанови буде складено 18.06.2007
року.