Справа № 22-а-7531/2008
Суддя: Сухарьок М.Г.
Дата ухвалення: 2008-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-7531/08
Суддя 1-ї інстанції Міросєді А.І.
Суддя - доповідач Сухарьок М.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 серпня 2008 року м.
Донецьк

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Сухарька М.Г., суддів Гаврищук Т.К.,
Білак С.В.,

при секретарі Безруковій В.М.

за участю сторін:
позивачки ОСОБА_1

представники
відповідача та третьої особи в судове
засідання не з'явились

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного
адміністративного суду апеляційну скаргу
Управління праці та соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради на
постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 8 травня 2008
року по справі № 2-а-27/08 за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради, третя особа Головне управління державного
казначейства у Донецькій області про
стягнення заборгованості ,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1
звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з
позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради про
визнання дій протиправними та стягнення недоотриманих коштів на дітей,
потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Постановою
Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 8 травня 2008 року
по справі № 2-а-27/08 позовна заява задоволена частково: стягнені суми з
лютого по грудень 2003 року, за 2004,2005 роки та за липень по
грудень 2007 року, в задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

Управління праці
та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволені позовної
заяви відмовити.

Доводи
апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням норм матеріального права.

Вважає, що
постанова прийнята без урахування розміру цього виду допомоги,
встановленому постановою КМУ №
836 від 26.07.1996 року “Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Всі виплати, передбачені Законом України “Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, у тому числі щомісячні виплати на кожну дитину шкільного віку, яка
евакуйована із зони відчуження, виплачуються у розмірах, встановлених вказаними
постановами КМУ.

Дослідивши
матеріали справи, колегія суддів встановила.

ОСОБА_1 є
учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції
І категорії, інвалід 2 групи.

Її доньки -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження мають статус дітей, які
постраждали від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідними
посвідченнями, перебувають на обліку в Управлінні праці та соціального захисту
населення Костянтинівської міської ради
Донецької області.

Згідно п. 8 ч. 1
ст. 30 Закону України “Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” вони мають право
на щомісячні виплати грошової компенсації у розмірі мінімальної
заробітної плати.

В порушення
зазначених норм Управлінням праці та соціального захисту населення фактичне
нарахування та виплата ОСОБА_4 компенсації здійснювалося із розрахунку 76
гривні 80 копійок на місяць на кожну дитину.

ОСОБА_1
звернувся до Управління праці та соціального захисту населення з письмовим
зверненням щодо здійснення перерахунку належної до сплати грошової компенсації
у розмірі, визначеному ч. 1 ст. 30 Закону України “Про соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, на що отримав
відмову з посиланням на значно менший розмір компенсації, визначений Кабінетом
Міністрів України.

Між сторонами
немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом першої інстанції та
апеляційним судом, заявники скарг вказують на порушення норм матеріального
права, вважають, що виплати повинні здійснюватись у розмірах, встановлених
Постановами Кабінету Міністрів України.

Колегія
суддів вважає зазначений висновок помилковим, а апеляційну скаргу такою, що не
підлягає у задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до
ст.2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження
рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19
Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на
засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в
Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу
юридичну силу.

Закони та інші
нормативно правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні
відповідати їй. Постанови, положення, порядки готуються на підставі законів
України, актів чи доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів
України, рішень урядових комітетів, доручень Прем'єр - міністра, Першого віце -
прем'єр - міністра, віце - прем'єр - міністрів (пункт 10 розділу VI Тимчасового
регламенту Кабінету Міністрів України від 05 червня 2000 року № 915). Таким
чином, нормативно - правові акти КМУ повинні відповідати актам вищої юридичної
сили.

Згідно ст. 67
Закону України “Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, конкретні розміри всіх видів доплат, пенсій і
компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни
вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Встановлений
Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року “Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, розмір щомісячної грошової допомоги дітям, які потерпіли від
Чорнобильської катастрофи не збільшувався, в той час як Законами України “Про
встановлення мінімальної заробітної плати на 2002 рік”, “Про встановлення
мінімальної заробітної плати на 2003 рік”, “Про Державний бюджет України на
2004 рік”, “Про Державний бюджет України на 2005 рік”, “Про Державний бюджет
України на 2007 рік” розмір мінімальної заробітної плати збільшувався
неодноразово, і вказаний розмір щомісячної компенсації є значно нижчим за
відповідний, передбачений п. 8 ч.1 ст. 30 Закону України “Про соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, кратний розміру
мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 4 ст.
9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції України, закону України суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну силу, тому до спірних правовідносин суд
застосовує нормативний акт вищою юридичної сили - Закон України “Про соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Таким чином,
рішення Управління праці та соціального захисту населення Костянтинівської
міської ради про відмову у нарахуванні
та виплаті щомісячної грошової допомоги дітям, які потерпіли від Чорнобильської
катастрофи, у розмірі, визначеному п. 8
ч.1 ст. 30 Закону України “Про
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, а саме в розмірі мінімальної заробітної плати на кожну дитину для
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за період 2003-2005,
2007 роки є незаконним і з урахуванням фактично отриманих позивачем сум і
розміру мінімальної заробітної плати на користь позивача підлягають стягненню
недонарахована та несплачена грошова допомога.

Таким чином, суд
першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позовної заяви в
цій частині.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України “Про
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”,
ст. 2, ст.160, ст. 167, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.
206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України,
суд, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Костянтинівської
міської ради на постанову
Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 8 травня 2008 року
по справі № 2-а-27/08 за позовом ОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської
ради, третя особа Головне управління державного казначейства у Донецькій
області про стягнення заборгованості -
залишити без задоволення.

Постанову
Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 8 травня 2008 року
по справі № 2-а-27/08 - залишити без змін.

Ухвала прийнята
у нарадчій кімнаті та проголошений її
вступна та резолютивна частини у судовому засіданні 1 серпня 2008 року.

Повний текст
ухвали виготовлений 6 серпня 2008 року.

Ухвала
Донецького апеляційного адміністративного суду за наслідками апеляційного
перегляду вступає в законну силу з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Сухарьок
М.Г.

Судді Білак
С.В.

Гаврищук
Т.Г.