Справа № 22-а-1649/2008
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2008-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді-доповідача - Довгополова О.М.,

суддів: Носа С.П., Любашевського В.П.

при секретарі судового засідання - Каблак Т.П.,

за участю осіб:

від позивача - ОСОБА_2., ОСОБА_3;

від відповідача - Юрса Р.В., Козюк А.В.. Боднар
В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові справу

за апеляційною скаргою - Державної податкової інспекції у м. Трускавець Львівської області

на постанову господарського суду Львівської області від 23.08.2007р. у справі № 25/201-А

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельні технології ХХІ
століття»

до Державної податкової інспекції у м. Трускавець Львівської області

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень № /1 від
05.06.2007р. та № /1 від 05.06.2007р., -

В С Т А Н О В И Л А :

Суддя у І-й інст. - Пазичев В.М. Господарський суд Львівської області
Суддя-доповідач - Довгополов О.М.

22-а-1649_08.doc Реєстр . .08

Справа № 22-а-1649/08 Рядок статзвіту № 35

Постановою господарського суду Львівської області від 23.08.2007р. визнано
нечинними податкові повідомлення-рішення № /1 від 05.06.2007р. та №
/1 від 05.06.2007р. у справі за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельні технології ХХІ століття» до Державної податкової
інспекції у м. Трускавець Львівської області.

Постанову оскаржив відповідач з підстав порушення норм матеріального права,
просить постанову скасувати та прийняти нову

постанову про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, представників
сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

19.03.2007 року на підставі
акта Державної податкової інспекції у м. Трускавець від 02.03.2007 року
№76/23-3/31859965 «Про результати виїзної перевірки ТзОВ «Будівельні технології
ХХІ століття» з питань дотримання податкового, валютного та іншого
законодавства України за період з 01.04.2005 року по 30.09.2006 року в
подальшому-Акт), Державною податковою інспекцією у м. Трускавець прийнято
податкові повідомлення-рішення:

1) №/0, яким визначено суму
податкового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 29 500, 00
грн. (19 666, 67 грн.-основний платіж та 9 833, 33 грн. - штрафні (фінансові)
санкції);

2) №1/0, яким визначено
суму податкового зобов'язання по податку на прибуток підприємств в розмірі 36
875, 00 грн. (24 583,33 грн. - основний платіж та 12 291, 67 грн. - штрафні
(фінансові) санкції).

В подальшому Відповідачем були замінені податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м. Трускавець від 19.03.2007 року
№/0 та від 19.03.2007 року №/0 на відповідні податкові
повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Трускавець від
05.06.2007 року №/1 та від 05.06.2007 року №/1.

Судом встановлено, що одним з порушень, зазначеним в акті перевірки, на підставі
якого прийняте податкове повідомлення-рішення №/0, яким визначено
суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 29 500,00
грн. (19 666, 67 грн.- основний платіж та 9 833, 33 грн. - штрафні (фінансові)
санкції), а саме Скаржник вважає, що відповідно до банківської виписки за 23
червня 2005 року ТзОВ «Будівельні технології ХХІ століття» по виписаному
рахунку №189 від 16.06.2005 року отримано від КПМ «Моноліт», код ЄДРПУ
139149833 (м. Одеса) попередню оплату за будівельні матеріали в розмірі 100000,
00 грн. (в тому числі ПДВ 16666,67 грн.).

Проте такі обставини не відповідають дійсності, оскільки ТзОВ «Лука» (ТзОВ
«Будівельні технології ХХІ століття» ) 30.06.2005 року згідно накладної
№Л-00000699 відвантажено КПМ «Моноліт» будівельні матеріали на суму 83333,33
грн. крім того ПДВ 16666,67 грн. Крім того, підприємством виписано покупцю
податкову накладну №246 від 30.06.2005 року.

За даними підприємства рахунок від 16.06.2005 року є помилковим і ТзОВ
«Лука» не виписувався.

Як встановлено, у перевіреному
періоді Позивач проводив діяльність від імені та на підставі статуту ТзОВ
«Лука». Зміна назви відбулась відповідно до положень статуту Товариства з
обмеженою відповідальністю «Будівельні технології ХХІ століття», затвердженого
загальними зборами учасників(протокол №2 загальних зборів учасників ТзОВ «Лука»
від 05.02.2007 року), зареєстрованого Державним реєстратором Виконавчого
комітету Трускавецької міської ради від 18.05.2007 року за №6000136.
Відповідно до п. 1.5. цього Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю
«Будівельні технології ХХІ століття» є правонаступником Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лука».

В наступному податковому періоді (липень 2005 рік) відбулося повернення
цього товару відповідно до листа КПМ «Моноліт» від 08.07.2005 року №140. Цим же
контрагентом було виписано накладну за №17/1 від 30.07.2005 року на повернення
будівельних матеріалів на суму 83333,33 грн., крім того ПДВ 16666,67 грн.

Внаслідок проведення операцій Позивач виписав 31.07.2005 року розрахунок
коригування кількісних і вартісних показників №1 до податкової накладної від
30.06.2005 року №246, який включено до реєстру виданих податкових накладних у
серпні 2005 року.

Позиція скаржника, що згаданий рахунок не було направлено Позивачу не
відповідає дійсності, оскільки розрахунок було надіслано КМП «Моноліт»
звичайним поштовим відправленням (листом), чим було дотримано умови абзацу а)
п.п. 4.5.1. п. 4.5 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість»
03.04.1997 №168/97-ВР, із змінами і доповненнями.

Скаржник з цим не погоджується і зазначає у своєму акті, що згідно журналу
реєстрації довіреностей Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельні
технології ХХІ століття» довіреність на отримання будівельних матеріалів від КМП
«Моноліт» не виписувалась.

ТзОВ «Лука» скористалось нормами п. 13 «Інструкції про порядок реєстрації
виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей»,
затвердженої наказом Мінфіну України від 16.05.1996 року №99 та зареєстровані в
Мін»юсті України від 16.05.1996 року за
№ 293/1318, із змінами і доповненнями, і повідомило листом від 06.06.2000 року
№17 КМП БФ «Моноліт» про зразок печатки (штампу), якою матеріально
відповідальна особа, що буде приймати цінності, завіряє на супровідних
документах, а саме накладній, свій про одержання цінностей.

Зазначення в банківських виписках за липень 2005 року, що Позивачем
перераховано КМП БФ «Моноліт» кошти в розмірі 100000,00 грн. в тому числі ПДВ
16666,67 грн. в оплату за будматеріали згідно отриманих рахунків є помилковим,
і саме зміст операцій був поверненням коштів, що засвідчується листом ТзОВ
«Лука» від 29.07.2005 року на ім'я директора дрогобицької філії АТ «Кредит
Банк» (Україна)».

Скаржник вважає, що підприємством порушено норми пункту 4.1 Закону України
від 03.04.1997 року №168/97-ВР «Про податок на додану вартість», із змінами та
доповненнями, згідно яких база оподаткування операції з поставки товарів
(послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості,
визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням
акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та
зборів(обов'язкових платежів), згідно із Законами України з питань
оподаткування (за винятком податку на додану вартість, а також збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку, що включається до ціни
товарів (послуг). До складу договірної (контрактної) вартості включаються
будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що
передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю
особу в зв'язку з компенсацією вартості товарів (послуг). Проте в даному
випадку цю норму не можна застосовувати, так як Позивач не проводив жодних
юридичних дій, які могли б розцінюватись продажем, а лише повернув кошти за
раніше отриманий товар та отримав назад цей же товар.

Колегія суддів погоджується з позивачем щодо правомірності реалізації ним
права, передбаченого положеннями п.4.5 Закону України «Про податок на додану
вартість» 03.04.1997 року №168/97-ВР, із змінами та доповненнями, згідно яких
якщо після поставки товарів (послуг) здійснюється будь-яка зміна суми
компенсації їх вартості, включаючи наступний за поставкою перегляд цін,
перерахунок у випадках повернення товарів особі, яка їх надала, суми податкових
зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають
відповідному коригуванню.

Згідно з п.п. 4.5.1. п.4.5. ст.. 4 Закону України «Про податок на додану
вартість» 03.04.1997 року №168/97-ВР, із змінами та доповненнями, - «якщо
внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь
платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за
наслідками податкового періоду, протягом якого був проведений перерахунок, та
надсилає отримувачу розрахунок відкоригованого значення податку;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за наслідками
податкового періоду у разі, якщо він є зареєстрованим як платник податку на
дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з
отриманням таких товарів (послуг).

Таким чином, Позивач не порушив ні п.п. 4.11 ні п.п. 4.5 ст. 4 Закону
України «Про податок на додану вартість» 03.04.1997 року № 168/97-ВР, із
змінами та доповненнями, щодо неправомірного відображення коригування
податкових зобов'язань по податку на додану вартість за серпень 2005 року на
загальну суму 16 666,67 грн., а лише скористався своїм правом зменшити
податкові зобов'язання на суму податку на додану вартість, по перерахунку за
повернений товар.

Щодо правильності визначення повноти нарахування та своєчасності сплати
податку на додану вартість по заниженню платником «чистої» суми податкового
зобов'язання по податку на додану вартість, належного до сплати в дохід бюджету
за період його діяльності, що перевірявся - з 01.04.05р. по 30.09.06р. на 3 000
грн. в результаті завищення суми податкового кредиту в жовтні 2005 року на 3
000 грн., чим на думку Відповідача порушено вимоги п.п. 7.4.1, пп. 7.4.5 п.7.4.
ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.97р. №
168/97-ВР, із змінами та доповненнями, де зазначено, що не підлягають включення
до податкового кредиту суми нарахованого податку у зв'язку з придбанням товарів, (послуг), матеріальних
та нематеріальних активів (послуг), які не призначаються для їх використання в
господарській діяльності такого платника зазначимо наступне.

В перевіреному періоді
Позивач отримав від СПД ОСОБА_1. (м. Борислав) податкову накладну № 74/1 від 29.04.05р.,
яка була виписана на вартість
транспортних послуг в розмірі 18 000,00 грн.. в т.ч. ПДВ -3 000,00грн.

Суму ПДВ по вказаній
податковій накладній в розмірі 3 000 грн. підприємством в жовтні 2005р. було включено до складу
податкового кредиту.

Під час перевірки з метою
підтвердження господарської операції з отримання транспортних послуг, підприємством було надано
„Акт здачі-приймання робіт
(надання послуг)" підписаний обома сторонами 29.04.05р. В даному Акті зазначено, що
„виконавцем" - СПД ОСОБА_1 для „замовника" - ТОВ „Будівельні технології XXI століття" здійснено
транспортні перевезення товарно-матеріальних цінностей згідно замовлення
„замовника" за період
з 01.04.05р. по 30.04.05р. загальною вартістю 18 000,00грн., в т.ч. ПДВ -З 000,00грн.

Відповідач вважає, що у вказаному Акті
здачі-приймання робіт (надання послуг) не
зафіксовано чітко відомості щодо переліку, виду, кількості товарно-матеріальних цінностей; які транспортувались,
часу їх транспортування, а також пунктів
вантажовідправлення та вантажоотримання. Проте підприємством в ході перевірки були надані і інші документи, які
засвідчують факт надання СПД ОСОБА_1
транспортних послуг, а саме: товарно-транспортні накладні за №№ 086051 від 01.04.2005р., 086057 від 01.04.2005р., 086059
від 01.04.2005р., 086060 від 01.04.2005р., 086052 від 05.04.2005р., 086054 від 08.04.2005р.,
086058 від 12.05.2005р. та 086053 від 15.04.2005р.

Щодо заяви представників
Скаржника, що в ході перевірки доведені товарно-транспортні
накладні не надавались, то такі висловлювання є безпідставними. Так, акт перевірки не є підписаним зі сторони посадових осіб Позивача. Скаржник в ході проведення
перевірки не відбирав жодних пояснень
від працівників Відповідача щодо факту відсутності таких накладних, що
процедурно передбачено в п.2.3.2. "Порядку оформлення результатів
невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства"
затвердженого наказом ДПАУ від 10.08.2005р. № 327 та зареєстрованого в
Мін'юсті за № 925/11205 від 05.09.2005р., із змінами і доповненнями, а саме «у разі відсутності
первинних документів або неподання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення,
зазначити перелік цих документів. При цьому до акта перевірки додаються пояснення посадових
осіб або інших працівників суб'єкта
господарювання (у межах їх компетенції), що перевіряється, щодо відсутності
первинних та інших документів;

у разі відмови посадових
осіб суб'єкта господарювання надати перевіряючим
письмові пояснення щодо встановлених порушень та/або причин неподання первинних та інших документів, що підтверджують
встановлені порушення, факти відмови відобразити в акті».

Відповідно до вимог
п.п.7.4.1, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від
03.04.97р. № 168/97-ВР, із змінами та доповненнями, податковий кредит звітного періоду
складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом
такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у
межах господарської діяльності платника
податку... . Як випливає із статуту нашого підприємства та його довідок
про включення до
ЄДРПОУ одним із
видів господарської діяльності Позивача є оптова торгівля будівельними
матеріалами.

Відповідно до вимог п.3.4 Порядку заповнення
та подання податкової декларації з податку
на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової
адміністрації України від 30.05.97р. № 166 в редакції наказу ДПА України від 15.06.05р. № 213 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 30.06.05р.
за №702/10982, платник податку самостійно обчислює суму податкового
зобов'язання, яку зазначає в декларації. Дані, наведені в декларації, мають
відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.

В статті 2 Закону України "Про бухгалтерський облік
га фінансову звітність в
Україні" від 16.07.99р. № 996-ХІУ, із змінами і доповненнями, зазначено, що цей Закон поширюється
на всіх юридичних осіб, створених відповідно
до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва
іноземних суб'єктів господарської
діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський
облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Відповідно до вимог п.3.2
ст. З Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в
Україні" від 16.07.99р. № 996-ХІУ, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова, податкова,
статистична ти інші види звітності, що використовують
грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського та податкового
обліку господарських операцій, враховуючи
вищевказане та згідно вимог п.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.99р. № 996-ХІУ, із змінами і доповненнями, є первинні документи, які фіксують
факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Визначення термінів
"господарська операція" та „первинний документ» викладено в ст. 1 Закону
України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"
від 16.07.99р. № 996-ХІV:

господарська операція -
дія або подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства;

первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

У відповідності до вимог
п. 2 ст. 9 цього ж Закону первинні документи повинні мати такі обов'язкові
реквізити:

назву документа (форми):

дату і місце складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру
господарської операції;

посади осіб,
відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення»

особистий підпис або інші
дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні
господарської операції.

Тобто, виходячи із
наведеного, всі згадані реквізити є наявними в акті здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 29.04.2005р.

Порядок створення,
прийняття і відображення в бухгалтерському обліку первинних документів встановлено
Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95р, № 88 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.95р. за № 168/704.

Згідно вимог п. 1.2
вказаного Положення, господарські операції відображаються у бухгалтерському
обліку методом їх суцільного і безперервного
документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених
відповідно до вимог цього Положення.

У розділі 2 цього ж
Положення зазначено, що первинні документи, якими являються письмові свідоцтва,
що фіксують та підтверджують господарські
операції, повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо,
безпосередньо після її завершення. Первинні документи для надання їм
юридичної сили і доказовості повинні мати
такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені якої складений документ, назва документа (форми),
код форми, дата і місце складання,
зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному
виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання
первинного документа. Складаються
первинні документи на бланках типових форм, затверджених Міністерством
статистики України, а також на бланках спеціалізованих форм, затверджених міністерствами і відомствами України.
Документування господарських операцій
може здійснюватись з використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні обов'язково містити реквізити типових
або спеціалізованих форм.

Керівник підприємства у
відповідності до вимог п.2.13 Положення забезпечує фіксування фактів здійснення всіх
господарських операцій, що були проведені, у
первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного
бухгалтера щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і
документів.

Відповідно до вимог
п.2.15 та п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському
обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995р. №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05
червня 1995р. за №168/704, первинні документи підлягають обов'язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і
змістом, а також забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать
законодавчим і нормативним актам,
встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових
коштів, товарно-матеріальних цінностей
та іншого майна.

Таким чином, для
підтвердження здійснених господарських операцій щодо отримання транспортних послуг з
перевезення вантажів автомобільним транспортом, з метою відображення у
бухгалтерському та податковому обліку, а також правомірності включення до
складу валових витрат вартості таких послуг у Позивача наявні всі відповідні
первинні документи, які власне і складені згідно норм чинних законодавчих та
нормативних актів, які б фіксували час, зміст, обсяг господарських операцій з
перевезень ТМЦ, а також свідчили б про фактичне їх здійснення.

Типові форми первинного
обліку роботи вантажного автомобіля затверджено спільним наказом Міністерства транспорту України та Міністерства статистики України від
29.12.95р. №488/346. із змінами І доповненнями, внесеними наказом Міністерства статистики України від 04.03.97р. №58.

Однією з таких форм
первинного обліку роботи вантажного автомобіля, застосування якої, згідно вимог п.2
цього наказу, є обов'язковим для всіх суб'єктів господарської діяльності, незалежно
від форм власності, є
„Товарно-транспортна накладна" (Ф № 1-ТН).

Відповідно до вимог п.11.1, п.11.4, п.11.5
«Правил перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні», затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97р. №363, який
зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.02.98р. за №
128/2568, із змінами і доповненнями, основними документами на
перевезення вантажів є
товарно-транспортні
накладні та дорожні листи вантажного автомобіля.

Оформлення перевезень вантажів
товарно-транспортними накладними
здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Замовник (вантажовідправник) повинен
виписувати товарно-транспортні накладні на перевезення вантажів автомобільним транспортом та засвідчувати їх підписом і, при необхідності, печаткою (штампом).

Крім цього, в розділі 1
зазначених правил вказано, що товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників
транспортного процесу юридичний документ, що
призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх
переміщення, оприбуткування складського, оперативного
та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Тому посилання Скаржника
в акті та апеляційній скарзі на те, що в ході перевірки не представлено первинних
документів, які б були складені згідно чинних законодавчих та нормативних актів, фіксували б
час, зміст, обсяг таких господарських
операцій, а також свідчили б про фактичне їх здійснення, та використання придбаних транспортних послуг в
господарській діяльності ТОВ „Будівельні
технології XXI століття", не відповідає
дійсності і доданим первинним
документам, а тому підприємством правомірно включено суми ПДВ, сплачені у складі вартості таких послуг, до складу
податкового кредиту, що призвело до
заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за жовтень 2005р. на 3 000,00грн., чим
дотримано вимог п.п.7.4.1, п.п.7.4.5
п.7.4, п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»
від 03.04.97р. №168/97-ВР із змінами та доповненнями.

Ще одним із порушень,
що вбачається з Акту при складанні податкового повідомлення-рішення №
/0, яким визначено
суму податкового зобов'язання по податку на прибуток
підприємств в розмірі 36 875,00 грн. (24 583,33
грн. - основний платіж та 12 291,67 грн. - штрафні (фінансові) санкції).

Відповідач вважає, що ТзОВ «Будівельні
технології XXI
століття» в порушення норм п.п. 4.1.1. п. 4.1. ст. 4 та п.
5.10. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від
22.05.1997р. № 283/97, із змінами і доповненнями, занизило скориговані валові
доходи за 3-й квартал 2005 року у розмірі
83 333, 33 грн.

Норми п. 5.10. ст. 5 згаданого
Закону передбачають, що «Уразі коли після
продажу товарів (робіт, послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх
вартості, включаючи перерахунок у випадках повернення проданих товарів чи права
власності на такі товари (результати робіт, послуг)
продавцю, платник податку - продавець та платник податку - покупець здійснюють
відповідний перерахунок валових доходів або валових витрат (балансової
вартості основних фондів) у звітному періоді, в якому сталася така зміна суми
компенсації».

Відповідно до обставин,
які викладені в частині 1) цього позову, в липні 2005р. КМП «Моноліт» виписано
накладну за №17/1 від 30.07.2005 року на повернення будівельних матеріалів на суму 83333,33 грн.,
крім того ПДВ 16666.67 грн.
відповідно до листа КМП «Моноліт» від 08.07.2005р. № 140.

Внаслідок проведених операцій Позивач
виписав 31.07.2005 року розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 1 до податкової накладної від 30.06.2005р. № 246,
який включено до реєстру виданих податкових накладних у серпні 2005 року.

Як зазначає Скаржник у своєму акті, що згідно
журналу реєстрації довіреностей ТзОВ «Будівельні технології XXI
століття» довіреність на отримання
будівельних матеріалів від КМП «Моноліт» не виписувалась. Проте зазначимо,
що ТзОВ «Лука» скористалось нормами п. 13 "Інструкції про порядок реєстрації
виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей"
затвердженої наказом Мінфіну України від 16.05.1996р. № 99 та зареєстрованої в Мін'юсті України 12.06.1996р. за № 293/1318 ,
із змінами і доповненнями, і повідомило листом від 06.06.2005р. № 17 КМП
БФ «Моноліт» зразок печатки (штампу), якою
матеріально відповідальна особа, що буде приймати цінності, завіряє на
супровідних документах, а саме накладній, свій
підпис про одержання цінностей.

Таким чином, Позивач
виконав умови норм п. 5.10. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 22.05.1997р.
№ 283/97. Із змінами і доповненнями, чим правомірно відкоригував валові доходи
за 9-ть місяців 2005р.

Що стосується заниження
Позивачем валових витрат по віднесених
до складу валових витрат 15 000, 00 гри. транспортних послуг, отриманих від СПД
ОСОБА_1, то такі витрати є підтверджені первинними документами, зокрема актом
здачі-приймання робіт (надання послуг) від
29.04.2005р. та товарно-транспортними накладними за №№ 086051 від 01.04.2005р.,
086057 від 01.04.2005р., 086059 від 01.04.2005р.. 086060 від 01.04.2005р.,
086052 від 05.04.2005р., 086054 від 08.04.2005р.. 086058 від 12.05.2005р. та 086053 від 15.04.2005р.. які є
первинними документами та мають відношення до господарської
діяльності Позивача, що доводиться нами у розділі
1) позовної заяви.

Крім цього, враховуючи, що
відповідно до п.п. 11.2.1. п. 11.2. ст.. 11 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» від 22.05.1997 р. № 283/97, із змінами і доповненнями,
«Датою збільшення валових витрат виробництва /обігу/
вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що
відбулася раніше:

або дата списання коштів з
банківських рахунків платника податку на оплату товарів /робіт, послуг/, а в разі їх придбання за
готівку-день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування
платником податку товарів, а для робіт /послуг/- дата фактичного отримання платником податку
результатів робіт /послуг/.

Підприємство, маючи
первинні документи на оприбуткування транспортних послуг, правомірно включило їх до складу
валових витрат.

Враховуючи вищенаведене,
колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування
постанови суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у м. Трускавець Львівської області
залишити без задоволення, постанову господарського суду Львівської
області від 23.08.2007р. - без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду
касаційної інстанції.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
С.П. Нос

В.П. Любашевський