Справа № 22ас-317/2007
Суддя: Єфімова В.О.
Дата ухвалення: 2007-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22 ас-317/2007р. Головуючий в 1 інстанції
Категорія 39 Доповідач
інстанції Єфімова В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗО серпня 2007 року колегія судової палати з цивільних
справ Апеляційного суду міста
Севастополя в складі: головуючого
- Єфімової В.О.

суддів -
Водяхіної Л.М., Харченко М.С.

при секретарі -
Баран Л.М.

за участю -
представника позивача - ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову місцевого суду Гагарінського району міста Севастополя від 19
червня 2007 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до в/ч А-3370 про стягнення
грошової компенсації за не отримане продовольче забезпечення,-

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до в/ч А-3370 про стягнення грошової компенсації за
не отримане продовольче забезпечення. Свої вимоги мотивував тим, що він
проходить військову службу у в/ч А-337 0, однак йому не була виплачена
компенсація з продовольче забезпечення в розмірі -11003,26грн. В зв'язку з чим
позивач просив стягнути її з відповідача.

Постановою
місцевого суду Гагарінського району міста Севастополя від 19 червня 2007 року у
задоволені позову ОСОБА_2 - відмовлено.

Не погодившись з
постановою суд, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати
постанову суду та ухвалити нову, задовольнив його позов. Вважає постанову суду
незаконною та необґрунтованою по підставам позовної заяви.

Судова колегія,
заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи представника позивача, дослідивши
матеріали справи, та перевіривши наведені доводи, вважає, що апеляційна скарга
ОСОБА_2 на постанову місцевого суду Гагарінського району міста Севастополя від
19 червня 2007 року підлягає відхиленню з таких підстав.

Постановляючи
судове рішення, суд виходив з того, що законних підстав для стягнення з
відповідача на користь позивача грошових сум замість продовольчого пайка немає,
що й стало причиною для відхилення позову ОСОБА_2 в повному обсязі.

З такими
висновками погоджується колегія суддів, оскільки вони зроблені на підставі
повного та всебічного розгляду всіх обставин справи, з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права.

Відповідно до
п.2 Закону України «Про деякі заходи по економії бюджетних коштів» від 17
лютого 2000 року призупинена дія ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний та
правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей» у частині отримання

2

військовослужбовцями грошової компенсації замість

продовольчого забезпечення.

Постановою КМУ
від 29 березня 2002 р. №426 визнано такою, що втратила чинність Постанову КМУ
від 12 березня 1996 року №316 „Про норми забезпечення продовольчими пайками
військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань,
утворених відповідно до законодавства, військовослужбовців та осіб рядового і
начальницького складу Міністерства Внутрішніх Справ".

Судом
встановлено, підтверджено матеріалами справи, що позивач проходить військову
службу в військовій частині А-3307 (а.с.б).

Згідно з
довідкою, виданою військовою частиною А-3370, з 11 березня 2000 року
продовольчий пайок військовослужбовцю ОСОБА_2 не надавався(а.с.7).

Приймаючи до
уваги, що з 2000 року видача продовольчих пайків і грошових компенсацій була
призупинена, потім постановою КМУ №426 норми даних пайків було визнано такими,
що втратили чинність, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про
необхідність відмови в позові ОСОБА_2 в повному обсязі.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду та є необґрунтованими.

Постанова суду
відповідає нормам матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст.
200 КАС України підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст.195-206 КАС України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Постанову
місцевого суду Гагарінського району міста Севастополя від 19 червня 2007 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає
чинність з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця із дня набрання
законної сили.