Справа № 2а-231/2007
Суддя: Перегінець Л.В.
Дата ухвалення: 2007-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-231/2007 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2007 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської
області

в складі: головуючої - судді Перегінець
Л.В.

секретаря Стефанів
Н.М.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківську
адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську про
визнання незаконною відмови у визнанні права на призначення пенсії державного
службовця та призначення такої пенсії суд, -

ВСТАНОВИВ

Позивач
звернувся з позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання незаконною
відмови у визнанні права на призначення пенсії державного службовця та
призначення пенсії державного службовця. В обгрунтування вимог зазначив, що в середині 2005 року дізнався про те,
що державним службовцям, які в
період перебування на державній службі визнані інвалідами І та II
групи незалежно від причин інвалідності,
призначається пенсія державного службовця після припинення ними
державної служби за наявності стажу державної служби не менше 10 років та
страхового стажу, встановленого для
призначення пенсії по інвалідності,
відповідно до ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування
(зміни до ст. 37 ЗУ "Про державну
службу" від 31.05.2005р.)". Вважає,
що оскільки посади, на яких він
працював, відповідно до ст.
ст. 25, 26 ЗУ "Про державну службу" відносяться до категорій
державного службовця, має право на
пенсію державного службовця. Відмову відповідача відображену в листі від 13.09.2006
року за №91/3 - 8 вважає
необгрунтованою.

В
судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала з
підстав, вказаних в позовній
заяві.Просить позов задоволити.

Представник
відповідача згідно Довіреності Масик Г.М.
щодо задоволення позову заперечила,
суду пояснила, що позивач не має
права на пенсію державного службовця,
оскільки вийшов на пенсію до введення в дію ЗУ „ Про державну
службу"'. Просить в позові відмовити.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові
докази по справі, з'ясувавши таким чином
фактичні її обставини, суд приходить до
висновку, що позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом
встановлено, що позивач Рішенням сесії
Івано-Франківської міської Ради від 23.10.1964року, 10
скликання був обраний на посаду заступника голови Івано-Франківського
міськвиконкому. З даної посади був звільнений в 1973 році рішенням XIV сесії XIII
скликання від 04.04.1973
року.Наказом Міністра комунального господарства за №145-к від 31.05.1974 року був
призначений на посаду начальника Управління комунального господарства
Івано-Франківського облвиконкому, де
працював до березня 1976
року і був звільнений у зв'язку з переводом. Наказом Міністра комунального
господарства УРСР від 26.03.1976
року за № 15-к був
призначений на посаду завідуючого облкомунгоспом. В 1976
році згідно рішення облвиконкому від 16.08.1976
року № 321 облкомунгосп
перейменовано в обласне Управління комунального господарства. Рішенням облвиконкому
від 24.01.1977 року та
наказом Міністра житлово-комунального господарства УРСР від 09.03.1977 року призначений
на посаду начальника обласного Управління комунального господарства.

Рішенням
Івано-Франківського облвиконкому від 05.07.1985
року був звільнений з займаної посади в зв'язку з виходом на пенсію за
станом здоров'я. Йому була призначена пенсія відповідно до Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Позивач
звернувся із заявою до відповідача про призначення пенсії державного службовця , на що йому листом від 13.09.06р. за № 91/3 - 8 було відмовлено.

Законом
України „ Про
внесення змін до Закону України „
Про державну службу" від 16.01.03р. були внесені зміни до ст. 37 даного Закону, якою встановлено, що на одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством пенсійного віку,
за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше
10 років, та які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних службовців,
а також особи, які мають не менше
20 років стажу
роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, без обмеження
граничного розміру пенсії, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними службовцями, -
у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно
п.2 Прикінцевих положень ЗУ „
Про внесення змін до Закону України „
Про державну службу" від 16.01.03р. порядок перерахунку пенсій, передбачений цим Законом, поширюється на пенсіонерів, яким пенсія державних службовців призначена з
дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", тобто з 16.12.93р.

Враховуючи
те, що позивач вийшов на пенсію до
прийняття ЗУ „ Про
державну службу", суд приходить до
висновку що він не має права на пенсію державного службовця.

На
підставі викладеного, ст. ст. 24, 25, 37, 37-1 "Про державну службу" та керуючись ст.
ст. 17, 159, 160, 163 КАС
України, -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2
до Управління пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську про визнання незаконною відмови у визнанні права на
призначення пенсії державного службовця та призначенні пенсії державного
службовця відмовити .

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається до
Львівського апеляційного адміністративного суду (адреса: м. Львів, вул. Чоловського, 2)
через суд першої інстанції, який
ухвалив оскаржуване рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі
відповідно до статті 160
Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення
в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.