Справа № 2-а-60/2007
Суддя: Руднєва О.О.
Дата ухвалення: 2007-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-A-60/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2007 року м. Харків

Дзержинський
районний суд м. Харкова у складі: Головуючого - судді РУДНЄВОЇ О.О. При
секретарі ДОЛГАНШІЙ Н.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Дзержинського районного суду м. Харкова справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України по Дзержинському району м.
Харкова, третя особа: ЗАТ " Науково-технічний комплекс "Цемент"
про визнання незаконним рішення пенсійного фонду про відмову в перерахунку
розміру призначеної наукової пенсії, покладення зобов"язань щодо
проведення перерахунку розміру пенсії за період з 01.01.2004 року до часу
звернення до суду з позовними вимогами, стягнення моральної шкоди в сумі 20 000
гривень, -

УСТАНОВИВ:
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою 13.04.2006 року, доповнивши свої
позовні вимоги 24 травня 2006 року.

Представник
позивачки за дорученням ОСОБА_2 позовні вимоги своєї довірительки підтримала в
повному обсязі, на задоволенні позову наполягала, мотивуючи свої доводи тими
обставинами, що Управління Пенсійного Фонду України по Дзержинському району м.
Харкова необгрунтовано застосувало до її довірительки вимоги Постанови КМУ
України від 04.03.2004 року № 257 , яка виключила посаду, що займала її
довірителька з Перелік посад, що надають право на наукову пенсію посади
керівника бригади , вважає такі доводи УПФУ України по Дзержинському району м.
Харкова такими, що є неправомірними та погіршують стан її довірительки, вважає,
що цими діями довірительці заподіяно моральну шкоду.

Представник
відповідача за дорученням Холод В.М. позовні вимоги не визнала в повному
обсязі, пояснивши суду, що Управління Пенсійного Фонду України по Дзержинському
району м. Харкова діяло правомірно, на підставі вимог діючого законодавства.

Представник
третьої особи- ЗАТ НТК"Цемент" за дорученням Загоруйко Л.І. пояснила
суду, що вважає за доцільне включити до наукового стажу позивачки той період її
роботи в науковому інституті ,який припав на термін після 01.01.1980 року, що
вважає було б справедливим рішенням, бо ті особи, що були підлеглими позивачки
мають право на наукову пенсію і їм відповідним чином зараховано весь трудовий
стаж, а позивачці цей стаж в науковий стаж не зараховано.

Вислухавши
пояснення сторін, пояснення свідка по справі ОСОБА_3, дослідивши докази по
справі ,суд приходить до наступного:

На
підставі ст.24 Закону України " Про наукову і науково- технічну
діяльність" від 13.12.1991 року надано право на отримання наукової пенсії
жінкам, які досягли пенсійного віку при наявності стажу наукових робіт не менш
15 років.

Позивачка
отримала право на пенсію при загальному трудовому стажі 47 років 00 місяців 22
дні, при науковому стажі 19 років 5 місяців 3 дні, розмір пенсії ставив 84%.

Позивачка перебувала
в трудових відносинах з ЗАТ НПК "Цемент" з 5.12.1969 року по
03.06.1991 року, працювала на посаді старшого інженера в відділі спеціальних
робіт, потім старшим інженером сантехнічного сектору, ведучим конструктором
того ж сектору, а з 01.05.1972 року переведена на посаду керівника бригади
сантехнічного сектору, потім з 01.11.1979 року до 01.07.1988 року призначена
керівником бригади технологічного відділу №1 , а 3 01.07.1988 року переведена
на посаду завідуючого групи, з якої і була звільнена за власним бажанням
03.06.1993 року (що підтверджується ксерокопіє трудової книжки позивачки).

29 березня 2002
року позивачці по справі ОСОБА_1 призначено пенсію, відповідно вимог Закону
України " Про наукову і науково- технічну діяльність" від 13.12.1991
року та з урахуванням вимог Постанови КМУ України № 15 71 від 03.11.2001 року.

01 січня 2004
року набрав чинності Закон України " Про внесення змін до Закону
України" Про наукову і науково- технічну діяльність" від 13.12.1991
року" №1316 від 20.11.2003 року. На підставі вимог цього закону позивачка
по справі ОСОБА_1 звернулась
до УПФУ України по Дзержинському району м. Харкова з заявою про перерахування
їй розміру нарахованої пенсії.

На підставі
Постанови Кабінету міністрів України № 257 від 04.03.2004 року було затверджено
Перелік посад, перебування на яких надає право на призначення наукової пенсії
відповідно ст.24 Закону України " Про наукову і науково- технічну
діяльність" від 13.12.1991 року, в цей Перелік посаду керівника бригади не
було включено, тому загальний науковий стаж позивачки по справі менш ніж 15
років.

Законом
України" Про внесення змін до Закону України" Про наукову і науково-
технічну діяльність" від 13.12.1991 року" №1316 від 20.11.2003 року
передбачено лише порядок призначенням пенсій, порядок перерахування розміру
призначеної пенсії вищевказаним законом не регулюється.

На підставі ч 15
ст.24 Закону України " Про внесення змін до Закону України" Про
наукову і науково- технічну діяльність" від 13.12.1991 року" №1316
від 20.11.2003 року " дії цієї статті поширюються також на пенсіонерів із
числа наукових працівників", яким пенсія призначена до набуття чинності
цим Законом"

На підставі ч 24
ст.24 Закону України " Про внесення змін до Закону України" Про
наукову і науково- технічну діяльність" від 13.12.1991 року" №1316
від

20.11.2003 року" право на
призначення пенсії відповідно до цього Закону поширюється на

всіх осіб, які вийшли на пенсію до набрання чинності цим Законом і мають
стаж роботи

,передбачений ч 2 ст.24 Закону України" Про наукову і науково-
технічну діяльність" від

13.12.1991 року.

На підставі
ст.22-3 Закону України " Про наукову і науково- технічну діяльність"
від 13.12.1991 року до стажу наукової роботи зараховуються роботи на посадах
наукових працівників, визначених в ст.22-1 цього Закону, що і було зроблено
відповідачем при нарахуванні розміру пенсії позивачці 29.03.2002 року.

Вимоги позивача,
адресовані до УПФУ Дзержинського району м. Харкова щодо перерахування розміру
наукової пенсії з 01.01.2004 року є помилковими, тому ,що з

01.01.2004 року позивач не
набув право на перерахунок наукової пенсії, така нарома

відсутня ,як в Законі України " Про наукову і науково- технічну
діяльність" від 13.12.1991

року, так в Законі України" Про внесення змін до Закону України"
Про наукову і науково-

технічну діяльність" від 13.12.1991 року" №1316 від 20.11.2003
року.

Суд
,приймаючи до уваги ті обставини, що при нарахуванні наукового стажу позивачці,
відповідач виходив з вимог діючого законодавства вважає, що підстав для
зарахування всього стажу роботи на посаді керівника бригади в науковий стаж у

відповідача
не було і відповідач діяв, будучи обмеженим вимогами законодавства, бо не має
права на зарахування в трудовий стаж того стажу, який набуто після 01.01.1980
року.

На підставі
вимог ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийняття нових законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Суд в повному
обсязі погоджується з доводами представника позивачки за дорученням стосовно
неналежного застосування вимог ст.22 Конституції України до правовідносин, що
склалися між позивачкою та УПФУ України, але суд першої інстанції загальної
юрисдикції не є суб"єктом, що має право на звернення до Конституційного
Суду України, Постанова Кабінету Міністрів України № 257 від 04.03.2004 року,
як і Постанова Кабінету міністрів України №1097 від 16.11.2005 року є діючими і
підлягають застосуванню на території України відповідним чином.

Суд
роз'яснював учасникам процесу вимоги ст.ст. 10,11, 71 КАС України про те, що
докази по цивільній справі надаються сторонами, а судом тільки оцінюються.
Кожна сторона винна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і
заперечення. Суд вважає, що позивачка суду свої позовні вимоги щодо завдання їй
моральної(немайнової) шкоди суду не довела, належних доказів суду не надала.

Що стосовно
позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 20 000 гривень, суд
виходить з наступного: згідно вимог ст.. 1167 ЦК України 2003 року моральна
(немайнова)шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за
наявності її вини. Суд вважає, що вина юридичної особи УПФУ в Дзержинському
районі м. Харкова в завданні позивачці моральної (немайнової) шкоди не
доведена.

На
підставі п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № ;
з змінами , що внесені Постановою Пленуму Верховного Суду України від
25.05.2001 року №5 " Про судову практику в справах про відшкодування
моральної(немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи
бездіяльністю інших осіб.

Відповідно
до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні
честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у
зв"язку з ушкодженням здоров"я, у порушенні права власності(в тому
числі інтелектуальної) прав, наданих споживачам, інших цивільних прав,
незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих
зв"язків через неможливість продовження активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних явищ.

Суд
вважає позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди безпідставними та такими
,що не доведені відповідним чином.

Суд,
дослідивши докази по справі в їх сукупності, вважає ,що позовні вимоги не
обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Керуючись
ст.ст. 10,11,17,69-71,159-162 КАС України, Законом України" Про внесення
змін до Закону України" Про наукову і науково- технічну діяльність"
від 13.12.1991 року" №1316 від 20.11.2003 року, Постановою Кабінету
Міністрів України № 257 від 04.03.2004 року, Постановою Кабінету міністрів
України №1097 від 16.11.2005 року,-

СУД

ПОСТАНОВИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України по Дзержинському району
м. Харкова, третя особа : ЗАТ " Науково-технічний комплекс
"Цемент" про визнання незаконним рішення пенсійного фонду про відмову
в здійсненні перерахунку розміру призначеної наукової пенсії, покладення
зобов"язання про здійснення перерахунку наукової пенс ії визнати не обґрунтованими та в задоволенні позову
відмовити .

В задоволенні
позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 20 000 гривень ОСОБА_1-

ВІДМОВИТИ.

Постанову
можливо оскаржити до Апеляційного Адміністративного Суду

Харківської
області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом 10- ти днів з дня проголошення та шляхом подачі
апеляційної скарги у 20-ти денний термін після цього безпосередньо до
Апеляційного Адміністративного Суду Харківської області або у порядку,
передбаченому ч.4 ст. 186 КАС України.