Справа № к-25502/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного
суду Одеської області від 25 січня 2006 року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 14 червня 2006 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Бритівської сільської ради
Білгород-Дністровського району Одеської області, третя особа ОСОБА_2, про
скасування рішення виконавчого комітету, -

встановила:

В листопаді 2005 року ОСОБА_1
звернулася до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету
Бритівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про
скасування рішення №253 від 01 грудня 1995 року "Про розгляд заяв ОСОБА_1
і ОСОБА_2"

В обґрунтування позову заявниця
вказувала, що виконавчим комітетом без її згоди було прийнято оскаржуване
рішення, відповідно до якого у зв'язку з переходом права власності на ½ частину будівлі по АДРЕСА_1 її
доньці - ОСОБА_2 була передана частка земельної ділянки.

Під час попереднього судового
розгляду вказаного позову судом було встановлено, що в Білгород-Дністровському
міськрайонному суді Одеської області розглядається справа за цивільним позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання власності на незакінчену домобудівлю
по АДРЕСА_1.

У зв'язку з цим ухвалою
Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 25 січня 2006 року, залишеною
без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 червня 2006 року,
було прийнято рішення про зупинення провадження у зазначеній справі до набрання
законної сили судовим рішенням по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 і ОСОБА_3
до ОСОБА_1 про визнання права власності на незакінчену домобудівлю.

Не погоджуючись із вказаними
судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернулася до Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, а справу направити до суду
першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідача,
проаналізувавши правильність застосування судами норм процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Відповідно до ст. 21 КАС України не
допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить
розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 156 КАС
України суд зупиняє провадження по справі в разі неможливості розгляду цієї
справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного,
адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства - до
набрання законної сили судовим рішенням в інший справі.

Судами попередніх інстанцій
встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що позивачка оскаржує рішення
виконкому, яким була надана земельна ділянка ОСОБА_2 Підставою для прийняття
оскарженого рішення послугувало те, що ОСОБА_2 отримала у власність на підставі
договору дарування ½ частини спірної домобудівлі.

З урахуванням наведеного судами
було зроблено обґрунтований висновок про неможливість розгляду по суті даної
справи до вирішення цивільно-правового спору між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з
приводу визнання права власності на незакінчену домобудівлю.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що з'ясувавши в достатньо повному об'ємі
обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, суди
першої та апеляційної інстанцій ухвалили рішення, що відповідають вимогам
закону.

Доводи касаційної скарги зазначені висновки суду не
спростовують та зводяться до
незгоди з ними.

При вирішенні справи
судом правильно застосовані норми матеріального права, порушень норм
процесуального права, які б могли призвести до неправильного вирішення справи,
колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 224
КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення,
а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при
ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 2201,
224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а
ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25
січня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 14 червня 2006
року - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту підписання і може бути оскаржена за винятковими
обставинами лише у випадках, з підстав, у строки та в порядку, які визначені
статтями 235-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: