Справа № 6/221-6/224
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2008-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИ
ВНИЙ СУД міста КИЄВА
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ
21.05.2008 р.

№ 6/221-6/224

Відкрите акціонерне товар
иство "Київмедпрепарат"

до
Спеціалізована державна п
одаткова інспекція у м.Києві
по роботі з великими платник
ами податків

про
скасування повідомлення -
рішення № /0 від 02.04.2007 ,

за участю представників
сторін:
позивача Зима І.П. (довір
еність від 01.02.2008 р. б/н); Задорож
на Л.Г. (довіреність від 05.12.2007 р
. б/н); Руслова В.Л. (довірені
сть від 18.01.2008 р. № 23/165)
відповідача Козодоєва Г
.Г. (довіреність від 11.12.2007 р. № 2269/
9/10-206); Воронова О.Ю. (довірені
сть від 30.11.2007 р. № 2182/9/10-206); Шевченко
В.В. (довіреність від 11.12.2007 р. №
2268/9/10-206)
Суддя Добрянська Я.І.

Секретар судового засіда
ння Зубко Л.П.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС Укр
аїни в судовому засіданні 21.05.20
08 р. проголошено вступну та ре
золютивну частини постанови
.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Відкрите акціонерне тов
ариство «Київмедпрепарат»з
вернулося в суд з позовом до С
пеціалізованої державної по
даткової інспекції у м. Києві
по роботі з великим платника
ми податків про визнання неч
инними податкових повідомле
нь рішень:
№ /0 від 02.04.2007 р., згідно якого
донараховано податок на при
буток в розмірі 215 766,14 грн., них ос
новного платежу 154 222,80 грн. та 61 543,3
4 грн. штрафних (фінансових) са
нкцій;
та № 000044030/2 від 20.08.2007 р. на загальну
суму 215 766,14 грн., з яких основна су
ма 154 222,80 грн. та штрафних санкці
й 76 965,62 грн.
Ухвалою від 12.11.2007 р. відкрито п
ровадження у справі № 6/221 та № 6/
224 та призначено до попередньо
го судового розгляду.
Ухвалою Окружного адмініс
тративного суду м. Києва від 12
.12.2007 р. справи № 6/221 та 6/224 були обє
днані в одне провадження.
В ході судового розгляду по
зивач подав заяву про уточне
ння позовних вимог від 11.01.2008 р. №
23/70 та просив визнати нечинни
ми та скасувати податкові по
відомлення рішення № /0 в
ід 02.04.2007 р. та № 000044030/2 від 20.08.2007 р.
Позовні вимоги вмотивован
і тим, що відповідачем зробле
ний помилковий висновок про
порушення позивачем п.п. 5.2.1 п. 5
.2, п.п.5.3.2 п. 5.3. п.п. 5.5.1 п. 5.5 ст. 5, п.п. 7.9.6 п. 7.9 с
т. 7 Закону України «Про оподат
кування прибутку підприємст
в» від 28.12.1994 р. № 334/94-ВР із змінами т
а доповненнями внесеними Зак
оном № 283/97-ВР (далі Закон Укра
їни № 283/97-ВР) щодо неправомірно
го включення до складу валов
их витрат суми компенсації в
артості обладнання в складі
лізингових платежів по Догов
ору оперативного лізингу та
Договору оренди. Оскільки, на
думку відповідача чинним за
конодавством не передбачено
включення компенсації варто
сті обладнання до складу оре
ндних (лізингових) платежів п
о договорах оперативного ліз
ингу, а тільки по договорах фі
нансового лізингу.
Відповідач проти позову за
перечує та в обґрунтування з
азначає наступне.
Позивач в порушення п.п. 5.2.1 п.
5.2, п.п.5.3.2 п. 5.3. п.п. 5.5.1 п. 5.5 ст. 5, п.п. 7.9.6 п. 7.9 с
т. 7 Закону України «Про оподат
кування прибутку підприємст
в» відносив до складу валови
х витрат витрати по оренді об
ладнання згідно Договорів ор
енди та оперативного лізингу
, що призвело до заниження под
атку на прибуток в сумі 143 452,59 гр
н. та в порушення п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 ц
ього Закону включило до вало
вих витрат нараховані відсо
тки за кредит по кредитному Д
оговору № 616v-01-06 в розмірі 35 089,63 грн
., що призвело до заниження под
атку на прибуток в сумі 8 772,41 грн
.
Тому, на думку відповідача з
астосування штрафних санкці
й до позивача на підставі п.п.
17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про
порядок погашення зобовяз
ань платників податку перед
бюджетами та державними ціль
овим фондами»відповідають ч
инному законодавству Україн
и.
Розглянувши подані сторон
ами документи і матеріали, за
слухавши пояснення їх предст
авників, всебічно і повно з
ясувавши всі фактичні обстав
ини, на яких ґрунтується позо
в, обєктивно оцінивши дока
зи, які мають юридичне значен
ня для розгляду справи і вирі
шення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста
Києва, -
ВСТАНОВИВ:
Спеціалізованою державно
ю податковою інспекцією у м. К
иєві по роботі з великим плат
никами податків (далі - відпов
ідач) була проведена виїзна п
ланова перевірка ВАТ «Київме
дпрепарат»(код 00480862) з питань до
тримання вимог податкового,
валютного та іншого законода
вства за період з 01.07.2005 р. по 30.09.2006 р
., за результатами якої складе
но акт від 21.03.2007 р. № 329/4030/00480862.
На підставі акту перевірки
відповідач прийняв податков
е повідомлення-рішення від №
/0 від 02.04.2007 р., згідно якого дон
араховано податок прибуток в
розмірі 215 766,14 грн., них основног
о платежу 154 222,80 грн. та 61 543,34 грн. шт
рафних (фінансових) санкцій.

Позивач не погодився з вказ
аним податковим повідомленн
ям рішенням та в порядку пе
редбаченому п. 5.2 ст. 5 Закону Ук
раїни «Про порядок погашення
зобовязань платників пода
тків перед бюджетами та держ
авними цільовими фондами»ві
д 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ оскаржив його д
о відповідача. Відкрите акц
іонерне товариство «Київ
медпрепарат»пройшло всі
стадії адміністративного о
скарження податкового повід
омлення - рішення Спеціалізо
ваної Державної податкової і
нспекції у м. Києві по роботі з
великими платниками податкі
в від 02.04.2007 року № /0.
За результатами оскарженн
я вказаного податкового пові
домлення рішення до ДПА у м
. Києві та ДПА України, скарги
позивача були залишені без з
адоволення, а податкове пові
домлення рішення збільше
не в частині донарахування ш
трафних санкцій. На підставі
рішень про результати розгл
яду повторних скарг, відпові
дачем було прийняте податков
е повідомлення рішення № 00
0044030/2 від 20.08.2007 р. на загальну суму 2
31 188,42 грн., з яких основна сума 154 2
22,80 грн. та штрафних санкцій 76 965,6
2 грн.

Суд, розглянувши матеріал
и справи, не погоджується в ви
сновками відповідача щодо по
рушення позивачем вимог п.п.
5.2.1 п. 5.2, п.п.5.3.2 п. 5.3. п.п. 5.5.1 п. 5.5 ст. 5, п.п. 7.9.6
п. 7.9 ст. 7 Закону України «Про оп
одаткування прибутку підпри
ємств» з огляду на наступне.

Згідно з Актом перевірк
и від 21.03.2007 р. № 329/4030/00480862, на підставі
якого встановлено порушення
товариством податкового зак
онодавства, ВАТ «Київмедпреп
арат»неправомірно включило
в періоді, який перевірявся, д
о складу валових витрат суми
компенсації вартості обладн
ання в складі лізингових пла
тежів по Договору оперативно
го лізингу від 01.10.2003 р. № 1/03 та Дого
вору оренди від 02.04.2004 р. № 1/2004, оскі
льки, чинним законодавством
не передбачено включення ком
пенсації вартості обладнанн
я до складу орендних (лізинго
вих) платежів по договорам оп
еративного лізингу, а тільки
по договорам фінансового лі
зингу.
Суд вважає такий висновок
безпідставним з наступних п
ідстав.
Як встановлено судом та вб
ачається з матеріалів справи
, між Спільним українсько-аме
риканським підприємством з і
ноземними інвестиціями в фор
мі Товариства з обмеженою ві
дповідальністю «Фінанси та к
редит лізинг»(лізингодавець
) та позивачем (лізингоотриму
вач) укладений договір опера
тивного лізингу. Обєктом л
ізингу є лінія мікродозува
ння порошків у флакони, перед
ається на умовах оперативног
о лізингу на строк до 31.03.2013 р.
Договір оперативного лізи
нгу від 01.10.2003 р. № 1/03 укладено в пер
іод дії Закону України «Про л
ізинг»№ 723/97-ВР від 16.12.1997 року, який
діяв на момент виникнення пр
авовідносин (Законом України
від 11.12.2003 року № 1381-IV цей Закон вик
ладено в новій редакції).
Висновки, зазначені в Акт
і перевірки та Рішеннях под
аткових органів ґрунтуються
лише на Законі України «Про ф
інансовий лізинг».
Згідно ст. 16 Закону України
«Про лізинг», лізингові плат
ежі включають:
- суму, яка відшкодову
є при кожному платежі частин
у вартості об'єкта лізингу, що
амортизується за строк, за як
ий вноситься лізинговий плат
іж;
- суму, що сплачується л
ізингодавцю як процент за за
лучений ним кредит для придб
ання майна за договором лізи
нгу;
- платіж як винагороду лізи
нгодавцю за отримане у лізин
г майно;
- відшкодування страхових
платежів за договором страх
ування об'єкта лізингу, якщо о
б'єкт застрахований лізингод
авцем;
- інші витрати лізингодавц
я, передбачені договором ліз
ингу.
Дана стаття поширюється я
к на договори оперативного, т
ак і фінансового лізингу і не
містить жодних обмежень зал
ежно від виду лізингу.
Окремо складові лізингови
х платежів при фінансовому л
ізингу встановлено Законом У
країни «Про фінансовий лізин
г», який почав діяти вже після
укладення Договору оператив
ного лізингу ( 11 грудня 2003
року).
Таким чином, в Додатку № 3 до ц
ього Договору, де визначено р
озмір, склад та графік сплати
лізингових платежів, до скла
ду лізингових платежів право
мірно ( згідно Закону України
«Про лізинг») було включено к
омпенсацію вартості обладна
ння.
Навіть після вступу в силу З
акону України «Про фінансови
й лізинг»від 16.12.1997 року N 723/97-ВР, за
конодавець не вимагає вносит
и в договір оперативного ліз
ингу від 01.10.2003 р. № 1/03 будь-які змін
и оскільки, договірні віднос
ини, які вже виникли, регулюют
ься тим законом, який діяв на м
омент укладання договору;
Відповідно до Преамбули З
акону України «Про фінансо
вий лізинг», цей Закон визн
ачає загальні правові та еко
номічні засади фінансового
лізингу, тобто не регулює
відносини, що виникли з догов
орів оперативного лізингу.

Відповідно до статті 58 Конс
титуції України, закони та ін
ші нормативно-правові акти н
е мають зворотної дії в часі, к
рім випадків, коли вони пом'як
шують або скасовують відпові
дальність. Разом із тим, Конст
итуція України, закріпивши ч
астиною першою статті 58 норму
щодо неприпустимості зворот
ної дії в часі законів та інши
х нормативно-правових актів,
водночас передбачає їх звор
отню дію в часі у випадках, кол
и вони пом'якшують або скасов
ують юридичну відповідальні
сть особи, що є загальновизна
ним принципом права. Норми, ви
кладені в новій редакції Зак
ону України «Про фінансовий
лізинг»не пом'якшують та не с
касовують юридичну відповід
альність особи.
Тобто, до події, факту (в дан
ому випадку до Договору опер
ативного лізингу) застосовує
ться той закон (нормативно-пр
авовий акт), під час якого вони
настали або мали місце.
Стаття 16 Закону України «Пр
о фінансовий лізинг»не є імп
еративною нормою, а лише дозв
оляє включати до лізингових
платежів суму, яка відшкодов
ує частину вартості предмета
лізингу. Ця норма не забороня
є включати до складу лізинго
вих платежів по оперативному
лізингу суму, яка відшкодову
є частину вартості предмета
лізингу, та й жодна інша норма
чинного законодавства Украї
ни не забороняє цього робити
. Як вбачається з матеріалів с
прави, об'єкт оренди за цим Дог
овором не перейшов у власніс
ть ВАТ «Київмедпрепарат», а о
бліковується на позабалансо
вому рахунку.
Договір оперативного лі
зингу від 01.10.2003 р. № 1/03 пов
ністю відповідає ознакам опе
ративного лізингу, зазначени
м в Законі України «Про фінан
совий лізинг». Зокрема, згідн
о Закону України «Про фінанс
овий лізинг», після закінчен
ня строку договору оперативн
ого лізингу він може бути про
довжений або об'єкт лізингу п
ідлягає поверненню лізингод
авцю ( на відміну від фінансов
ого лізингу, щодо якого після
закінчення строку договору
фінансового лізингу об'єкт л
ізингу переходить у власніст
ь лізингодавця або викуповує
ться ним за залишковою варті
стю). Згідно Договору опера
тивного лізингу від 01.10.2003 р. №
1/03, після закінчення стр
оку лізингу Лізиногодержува
ч повинен повернути Лізингод
авцю об'єкт лізингу в технічн
о справному стані.
Відповідно до ст.. 8 Цивільно
го кодексу України, якщо циві
льні відносини не врегульова
ні цим Кодексом, іншими актам
и цивільного законодавства а
бо договором, вони регулюють
ся тими правовими нормами ць
ого Кодексу, інших актів циві
льного законодавства, що рег
улюють подібні за змістом ци
вільні відносини (аналогія з
акону).
У разі неможливості викори
стати аналогію закону для ре
гулювання цивільних відноси
н вони регулюються відповідн
о до загальних засад цивільн
ого законодавства (аналогія
права).
Однак, визначення лізингов
их платежів по аналогії із За
коном України «Про фінансови
й лізинг»не перетворює Догов
ір оперативного лізингу в до
говір фінансового лізингу. Д
ля того, щоб договір лізингу б
уло визнано фінансовим, зако
нодавець (п. 1.18.2. ст.18 Закону Укра
їни «Про оподаткування прибу
тку підприємств») передбачил
о вичерпний перелік ознак, а с
аме, фінансовий лізинг (оренд
а) - господарська операція фіз
ичної чи юридичної особи, що п
ередбачає придбання орендод
авцем за замовленням орендар
я основних фондів з подальши
м їх переданням у користуван
ня орендарю на строк, що не пер
евищує строку повної амортиз
ації таких основних фондів з
обов'язковою подальшою пере
дачею права власності на так
і основні фонди орендарю.
Фінансовий лізинг є різнов
идом фінансового кредиту. Ви
трати орендодавця на купівлю
об'єктів фінансового лізинг
у не включаються до складу ва
лових витрат або до складу ос
новних фондів такого орендод
авця.
Основні фонди, передані у фі
нансовий лізинг, включаються
до складу основних фондів ор
ендаря.
Згідно з п.п. 7.9.6 п. 7.9 ст. 7 Закону
України «Про оподаткування п
рибутку підприємств», оподат
кування операцій лізингу (ор
енди) здійснюється у такому п
орядку:
передання майна в оператив
ний лізинг (оренду) не змінює п
одаткових зобов'язань орендо
давця та орендаря. При цьому о
рендодавець збільшує суму ва
лових доходів, а орендар збіл
ьшує суму валових витрат на с
уму нарахованого лізинговог
о платежу за наслідками пода
ткового періоду, в якому здій
снюється таке нарахування. У
такому ж порядку здійснюєть
ся оподаткування операцій з
оренди землі та жилих приміщ
ень;
передання майна у фінансов
ий лізинг (оренду) для цілей оп
одаткування прирівнюється д
о його продажу в момент такої
передачі. При цьому орендода
вець збільшує валові доходи,
а у разі передання у фінансов
ий лізинг майна, що на момент т
акого передання перебувало у
складі основних фондів орен
додавця, - змінює відповідну г
рупу основних фондів згідно
з правилами, визначеними ста
ттею 8 цього Закону для їх прод
ажу, а орендар збільшує відпо
відну групу основних фондів
на вартість об'єкта фінансов
ого лізингу (без урахування п
роцентів або комісій, нарахо
ваних або таких, що будуть нар
аховані на вартість об'єкта ф
інансового лізингу, відповід
но до договору) за наслідками
податкового періоду, в якому
відбувається таке передання
. При нарахуванні лізинговог
о платежу орендодавець збіль
шує валові доходи, а орендар з
більшує валові витрати на та
ку частину лізингового плате
жу, яка дорівнює сумі процент
ів або комісій, нарахованих н
а вартість об'єкта фінансово
го лізингу (без урахування ча
стини лізингового платежу, щ
о надається у рахунок компен
сації частини вартості об'єк
та фінансового лізингу), за на
слідками податкового період
у, в якому здійснюється таке н
арахування. У разі коли у майб
утніх податкових періодах ор
ендар повертає об'єкт фінанс
ового лізингу орендодавцю бе
з придбання такого об'єкта у в
ласність, таке передання при
рівнюється для цілей оподатк
ування до зворотного продажу
орендарем такого об'єкта оре
ндодавцю за звичайною ціною,
діючою на момент такого звор
отного продажу, але не менше п
ервісної вартості такого осн
овного фонду, зменшеної на су
му нарахованої амортизації,
згідно з нормами статті 8 цьог
о Закону. У разі коли вартість
об'єкта фінансового лізингу
, що вперше вводиться в експлу
атацію, визначається договор
ом у сумі, що є меншою вартості
витрат на його придбання або
спорудження, податковий орг
ан має право провести позаче
ргову перевірку для визначен
ня рівня звичайної ціни;
передання в оренду житлово
го фонду або землі здійснюєт
ься за правилами оперативног
о лізингу..
Тобто, сума валових витрат з
більшується на суму всього н
арахованого по Договору лізи
нгу платежу, а не якусь його ча
стину (в тому числі і на суму, я
ка відшкодовує при кожному п
латежі частину вартості об
єкта лізингу).
Відповідно до ст. З Господар
ського кодексу України, під г
осподарською діяльністю роз
уміється діяльність суб'єкті
в господарювання у сфері сус
пільного виробництва, спрямо
вана на виготовлення та
реалізацію продукції, викон
ання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що маю
ть цінову визначеність.
Згідно Закону України "Про о
податкування прибутку підпр
иємств (в редакції Закону Укр
аїни N 283/97-ВР від 22.05.97 р.), господарс
ька діяльність - будь-яка діял
ьність особи, направлена на о
тримання доходу в грошовій, м
атеріальній або нематеріаль
ній формах, у разі коли безпос
ередня участь такої особи в о
рганізації такої діяльності
є регулярною, постійною та су
ттєвою.
По Договору оперативного л
ізингу № 1/03 об'єктом лізингу є л
інія мікродозування порошкі
в у флакони, по договору оренд
и № 1/2004 об'єктом оренди є автома
тична система для покриття т
аблеток оболонкою.
Тобто, дане обладнання приз
начене для його використання
при виробництві фармацевтич
ної продукції. Більше того, да
не обладнання не призначене
для його використання в осо
бистих цілях, не повязаних
з господарською діяльністю.

Виробництво ж фармацевтич
ної продукції є одним з основ
них видів діяльності підприє
мства, передбачено його Стат
утом, здійснюється на постій
ній, регулярній основі з мето
ю отримання прибутку.
Таким чином, суми компенс
ації вартості обладнання у
складі лізингових платежів
безпосередньо повязані з
господарською діяльністю то
вариства. Тому, позивач право
мірно включив до складу пода
ткового кредиту ПДВ з суми ко
мпенсації вартості обладнан
ня в складі лізингових плате
жів по Договору оперативного
лізингу від 01.10.2003 р. № 1/03.
На думку відповідача, ВАТ «К
иївмедпрепарат»неправомір
но включило в періоді, який пе
ревірявся, до складу валових
витрат суму компенсації вар
тості обладнання в складі лі
зингових платежів по Дого
вору оренди від 02.04.2004 р. № 1/2004, та
к як Договір оренди прирівню
ється до договору фінансовог
о лізингу (містить одну з озна
к фінансового лізингу, а саме
, ознаку передбачену абзацом
2 п. 1.18.2. ст.18 Закону України «Про
оподаткування прибутку підп
риємств» «об'єкт лізингу п
ередається на строк, протяго
м якого амортизується не мен
ше 75 відсотків його первісної
вартості за нормами амортиз
ації, визначеними статтею 8 ць
ого Закону, та орендар зобов'я
заний придбати об'єкт лізинг
у у власність протягом строк
у дії лізингового договору а
бо в момент його закінчення з
а ціною, визначеною у такому л
ізинговому договорі;».
За розрахунками наведеним
и в акті, об'єкт лізингу переда
ється на строк, протягом яког
о амортизується 91,58 відсотків
його первісної вартості за н
ормами амортизації, визначен
ими статтею 8 Закону України «
Про оподаткування прибутку п
ідприємств»Крім того, п.2.8. цьо
го Договору, на думку перевір
яючих, містить обов'язок Орен
даря щодо викупу об'єкта орен
ди.)
Суд не погоджується з даним
висновком відповідача та вв
ажає його безпідставним з ог
ляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів
справи між ВАТ «Київмедпреп
арат»(орендар) та Спільним ук
раїнсько-американським підп
риємством з іноземними інвес
тиціями в формі Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Фінанси та кредит лізинг»(о
рендодавець) укладений догов
ір оренди від 02.04.2004 р. № 1/2004. Згідно
вказаного договору обєкт
оренди автоматична систем
а для покриття таблеток обол
онкою «ІМА»мод. НT/F 150 передаєть
ся на умовах оренди на строк 10
років.
Як вже зазначалося вище,
ознака фінансового лізин
гу, передбачена абзацом 2 п. 1.18.2.
ст.18 Закону України «Про опода
ткування прибутку підприємс
тв»містить дві під ознаки:
1) об'єкт лізингу перед
ається на строк, протягом яко
го амортизується не менше 75 ві
дсотків його первісної варто
сті за нормами амортизації, в
изначеними статтею 8 цього За
кону,
2) та орендар зобов'яза
ний придбати об'єкт лізингу у
власність протягом строку д
ії лізингового договору або
в момент його закінчення за ц
іною, визначеною у такому ліз
инговому договорі.
Тобто, лише сукупність зазн
ачених вимог дає ознаку фіна
нсового лізингу, передбачену
абзацом 2 п. 1.18.2. ст.18 Закону Украї
ни «Про оподаткування прибут
ку підприємств». Договір оре
нди від 02.04.2004 р. № 1/2004 не містить пі
дознаки фінансового лізингу
в частині обов'язку придбати
об'єкт лізингу у власність пр
отягом строку дії лізинговог
о договору або в момент його з
акінчення
Пункт 2.8. Договору оренди від
02.04.2004 р. № 1/2004 передбачає, що після
закінчення строку оренди Ст
орони зобов'язані укласти до
говір купівлі-продажу, згідн
о якого Орендодавець продаст
ь Орендарю, а Орендар купить у
Орендодавця Обєкт оренди
за його залишковою балансово
ю вартістю».
Таким чином, умова про викуп
, яка міститься у договорі не с
півпадає з умовою про викуп, щ
о міститься в законі. Оскільк
и, викупити «під час дії лізин
гового договору або в момент
його закінчення»це інше, ніж
викупити «після закінчення
строку оренди». «Під час дії л
ізингового договору або в мо
мент його закінчення»означа
є, що договір купівлі-продажу
об'єкта оренди має бути уклад
ений у період дії договору ор
енди. «Після закінчення стро
ку оренди»означає, що Оренда
р може укласти договір купів
лі-продажу протягом будь-яко
го часу після того як договір
оренди втратить свою силу.

Згідно з ст. 289 Господарськог
о Кодексу України зазначає, о
рендар має право на викуп об'є
кта оренди, якщо таке право пе
редбачено договором оренди.

Тому, Договір оренди від 02.04.200
4 р. № 1/2004 не має ознаки фінансово
го лізингу, що передбачена аб
зацом 2 п. 1.18.2. ст.18 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств». За цим Договор
ом об'єкт оренди, також, не бул
о взято на баланс ВАТ «Київме
дпрапарат», а обліковується
він на позабалансовому рахун
ку.
Таким чином, суд вважає, що т
овариство правомірно включи
ло до складу валових витрат с
уми компенсації вартості обл
аднання в частині лізингових
платежів за Договором Оренд
и від 02.04.2004 року, тобто висновок
податкових органів щодо зан
иження податку на прибуток н
е відповідає дійсним обстави
нам справи та чинному законо
давству.

Щодо порушення позивачем
вимог п.п. 5.2.1 п. 5.2 та п.п. 5.5.1 п. 5.5 ст. 5 З
акону України «Про оподаткув
ання прибутку підприємств»с
уд зазначає наступне.
Як встановлено судом та вб
ачається з матеріалів справи
, ВАТ «Київмедпрепарат»було
отримано кредит в Банку «Фін
анси і кредит» ()
за кредитною угодою № 616v-01-06 від
15.08.06р. в сумі 484500,00 дол. США (15.08.2006р. - 250000,0
0 дол. США, 16.08.2006р. - 131500,00 дол. США, 17.08.2006р
. - 103000,00 дол. США) на оплату по дого
ворам купівлі-продажу земель
них ділянок. ВАТ «Київмедпре
парат»використав отримані к
редитні кошти на оплату фізи
чним особам за земельні діля
нки.
Позивач в 3 кварталі 2006 р. вклю
чив до валових витрат (рядок 04
.13 "Інші витрати" Декларації з п
одатку на прибуток підприємс
тва за 3 квартали 2006р.) нарахова
ні відсотки за кредит по вказ
аному кредитному договору в
сумі 35089,63 грн.
Відповідач зазначає, що ВАТ
«Київмедпрепарат»в 3 кварта
лі 2006р. Акту на право власності
на земельну ділянку не одерж
увало, веденням особистого с
елянського господарства на п
ридбаній земельній ділянці н
е займалось.
Державний Акт на право вл
асності на земельну ділянку
ВАТ "Київмедпрепарат" одержа
ло 01.02.2007р. - серія ЯД №710439, реєстрац
ійний №01, згідно якого: ВАТ "
Київмедпрепарат" є власником
земельної ділянки площею 13,1735
га, місце розташування якої - М
ироцька сільська рада Києво-
Святошинського району; цільо
ве використання земельної ді
лянки - для ведення особистог
о селянського господарства.

Відповідач вказує на те, що
згідно п.15 розділу X "Перехідні
положення" Земельного кодек
су України від 25.10.2001р. №2768-111, із змі
нами та доповненнями, в тому ч
ислі Законами України від 06.10.20
04р. №2059-ІУ "Про внесення змін до З
емельного кодексу України" т
а від 09.02.2006р. №3415-ІУ "Про внесення з
міни до Земельного кодексу У
країни", встановлено, що грома
дяни та юридичні особи, які ма
ють у власності земельні діл
янки для ведення селянського
(фермерського) господарства
та іншого товарного сільськ
огосподарського виробництв
а, а також громадяни України -
власники земельних часток (п
аїв) не вправі до 1 січня 2007 року
продавати або іншим способо
м відчужувати належні їм зем
ельні ділянки та земел
ьні частки (паї), крім пе
редачі їх у спадщину та при ви
лученні земель для суспільни
х потреб.
Угоди (у тому числі довірено
сті), укладені під час дії забо
рони на відчуження земельних
жаток: та земельних часток (па
їв), встановленої абзацом пер
шим нього пункту, в частині ві
дчуження зазначених ділянок
та земельних часток (паїв), а т
ак само в частині передачі пр
ав на відчуження зазначених
ділянок та земельних часток
(пале) на майбутнє є недійсним
и з моменту їх укладення (посв
ідчення).
Тому, витрати, пов'язані з пр
идбанням земельної ділянки,
а саме - відсотки за одержаний
кредит банку в сумі 35 089,63 грн., не
пов'язані з веденням господа
рської діяльності підприємс
тва.
Тобто, ВАТ "Київмедпрепарат
" порушено пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.5.1 п.5.5 ст.5 За
кону України „Про оподаткува
ння прибутку підприємств" ві
д 28.12.1994р. № 334/94-ВР в редакції Закон
у від 22.05.97 №283/97-ВР із внесеними зм
інами та доповненнями, в резу
льтаті чого завищено валові
витрати на 35089,63 грн.

Суд з вказаним твердження
м відповідача не погоджуєтьс
я з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів
справи та встановлено судом
між позивачем та фізичними о
собами були укладені договор
и купівлі продажу земельни
х ділянок:
1) ОСОБА_1 - договір в
ід 15.08.2006 р. № ВЕА № 314719;
2) ОСОБА_2 - договір в
ід 17.08.2006 р. № ВЕА № 314776;
3) ОСОБА_3 - договір в
ід 15.08.2006 р. № ВЕА № 314718;
4) ОСОБА_4 - договір в
ід 16.08.2006 р. № ВЕА № 314741;
5) ОСОБА_5 - договір в
ід 15.08.2006 р. № ВЕС № 211627.
Вказані земельні ділянки б
ули придбані позивачем для в
икористання в господарській
діяльності. На їх придбання в
икористані кошти, які були от
римані за кредитною угодою №
616v-01-06.
Відповідач вказує, що відоб
раження в Державному акт
і на право власності на земел
ьну ділянку цільового викори
стання земельної ділянки - дл
я ведення особистого селянсь
кого господарства суперечит
ь Закону України «Про особис
те селянське господарство».
Однак, встановлення податков
им органом невідповідності д
ержавного акту вимогам закон
одавства виходить за межі ко
мпетенції податкового орган
у. Визнання недійсними держа
вних актів здійснюється повн
оважними судовими органами з
гідно господарського та адмі
ністративного процесуально
го законодавства.
Державний акт на право вл
асності на земельну ділянку
ВАТ «Київмедпрепарат»отрим
ало 01.02.2007 р. Тобто, позивач викор
истовує земельні ділянки в с
воїй господарській діяльнос
ті.
Відповідно до ст.. 210 Земельно
го кодексу України, угоди укл
адені із порушенням із поруш
енням встановленого законом
порядку купівлі продажу, д
арування, застави, обміну зем
ельних ділянок, визнаються н
едійсними за рішенням суду. В
казані договори недійсними н
е визнавалися.
Мораторій на відчуження зе
мельних ділянок, який існува
в до 01 січня 2007 року розповсюдж
увався на земельні ділянки д
ля ведення селянського (ферм
ерського) господарства та ін
шого товарного сільськогосп
одарського виробництва, а та
кож на земельні частки (паї). Н
а відчуження земель для веде
ння особистого селянського г
осподарства мораторій не роз
повсюджувався.
Статтею 131 Земельного кодек
су України передбачено право
набувати у власність земель
ні ділянки на підставі цивіл
ьно-правових угод, які уклада
ються відповідно до вимог Ци
вільного кодексу України з у
рахуванням вимог Земельного
кодексу України.
Угоди про перехід права вл
асності на земельні ділянки
вважаються укладеними з дня
їх нотаріального посвідченн
я.
Тому, договір купівлі-прода
жу ВАТ «Київмедпрепарат»зем
ельної ділянки, що розташова
на у селищі Мироцьке є таким, щ
о укладений відповідно до ви
мог законодавства, яке діяло
на момент його укладення.
На думку відповідача, обґру
нтуванням неправомірності в
іднесення на валові витрати
витрат, пов'язаних з придбанн
ям земельної ділянки, а саме -
відсотків за одержаний креди
т в банку, є те, що станом на 01.10.2006
року придбані земельні діля
нки на балансі ВАТ «Київмедп
репарат»не обліковувались.

Дані земельні ділянки стан
ом на 01.10.2006 року на балансі не об
ліковувались, однак, це не є по
рушенням, оскільки Державн
ий акт на право власності н
а земельну ділянку ВАТ «Київ
медпрепарат»одержало 01.02.2007 ро
ку.
Відповідно до ст.125 Земельно
го кодексу України, право вла
сності на земельну ділянку в
иникає після одержання її вл
асником документа, що посвід
чує право власності та його д
ержавної реєстрації. Право в
ласності на земельну посвідч
ується державними актами (ст
.126 Земельного Кодексу України
).
Тобто, до 01.02.2007 року товариств
о не мало законного права обл
іковувати земельні ділянки н
а своєму балансі.
Відповідно до ст. 91 Цивільно
го кодексу України, юридична
особа
здатна мати такі ж ц
ивільні права та обов'язки (ци
вільну правоздатність), як і ф
ізична особа, крім тих, які за
своєю природою можуть належа
ти лише людині. Цивільна прав
оздатність юридичної особи м
оже бути обмежена лише за ріш
енням суду.
Згідно з ст.19 Господарськог
о кодексу України є суб'єкти г
осподарювання мають право бе
з обмежень самостійно здійсн
ювати господарську діяльніс
ть, що не суперечить законода
вству. Це ж передбачено ст. 43 та
79 Господарського кодексу Укр
аїни. Тобто, правоздатність т
овариства не залежить від на
явності в Статуті конкретних
видів діяльності. Як зазначе
но в роз'ясненні Вищого арбіт
ражного суду України від 12.03.1999 р
. № 02-5/111, «При разрешении споров
хозяйственным судам необход
имо учитывать, что под целями
юридического лица следует п
онимать не только его основн
ые производственно-хозяйств
енные, социальные и другие за
дачи, но также и не запрещенны
е законом операции, необходи
мые для достижения основных
целей, стоящих перед юридиче
ским лицом.
Круг сделок, которые вправе
заключать хозяйствующие суб
ъекты, не определяется каким
- либо исчерпывающим перечне
м и не ограничивается только
теми сделками, которые вытек
ают из основного
содержания их деят
ельности».
З врахуванням зазначеного
, товариство дійсно здійснює
свою господарську діяльніст
ь згідно цілей і предмету дія
льності, що зазначені в Стату
ті. Разом з цим абсолютно зако
нним є здійснення товариство
м видів господарської діяльн
ості, прямо не передбачених С
татутом, однак при умові, що во
ни не суперечать діючому зак
онодавству. Крім того, відпов
ідно до п.1.32. Закону України від
1994.12.28, "Про оподаткування прибу
тку підприємств (в редакції З
акону України N 283/97-ВР від 22.05.97)"), го
сподарська діяльність - будь
-яка діяльність особи, направ
лена на отримання доходу в гр
ошовій, матеріальній або нем
атеріальній формах, у разі ко
ли безпосередня участь такої
особи в організації такої ді
яльності є регулярною, пості
йною та суттєвою. Під безпосе
редньою участю слід розуміти
зазначену діяльність особи
через свої постійні представ
ництва, філіали, відділення, і
нші відокремлені підрозділи
, а також через довірену особу
, агента або будь-яку іншу особ
у, яка діє від імені та на кори
сть першої особи.
Тобто, товариство має право
не безпосередньо здійснюват
и ведення особистого
селя
нського господарства, а чере
з інших осіб, визначених това
риством, в тому числі через

працівників товариства.
Таким чином, суд вважає, що в
итрати, пов'язані з придбання
м земельної ділянки, а саме - в
ідсотки за одержаний кредит
в банку, правомірно віднесен
і підприємством на валові ви
трати.
Враховуючи викладене, суд п
риходить до висновку, що пода
тковим органам зроблено пом
илковий висновок про порушен
ня позивачем вимог Закону № 283
/97-ВР.
З урахуванням наведеного в
ище, суд дійшов висновку, що ві
дповідач прийняв податкові п
овідомлення рішення, які н
е відповідають чинному закон
одавству України.
Згідно з ч.3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження ріш
ень, дій чи бездіяльності суб
єктів владних повноважень
адміністративні суди переві
ряють, чи прийняті (вчинені) во
ни:
1) на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що пе
редбачені Конституцією та за
конами України;
2) з використанням повноваже
ння з метою, з якою це повноваж
ення надано;
3) обґрунтовано, тобто з ура
хуванням усіх обставин, що ма
ють значення для прийняття р
ішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупередже
но);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рі
вності перед законом, запобі
гаючи несправедливій дискри
мінації;
8) пропорційно, зокрема з дот
риманням необхідного баланс
у між будь-якими несприятлив
ими наслідками для прав, своб
од та інтересів особи і цілям
и, на досягнення яких спрямов
ане це рішення (дія);
9) з урахуванням права особ
и на участь у процесі прийнят
тя рішення;
10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС Ук
раїни кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та зап
еречення крім випадків, вста
новлених статтею 72 цього Коде
ксу.
Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах пр
о протиправність рішень, дій
чи бездіяльності субєкта
владних повноважень обовя
зок щодо доказування правомі
рності свого рішення, дії чи б
ездіяльності покладається н
а відповідача, якщо він запер
ечує проти адміністративног
о позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС Укр
аїни суд при вирішенні справ
и керується принципом законн
ості, відповідно до якого орг
ани державної влади, органи м
ісцевого самоврядування, їхн
і посадові і службові особи з
обовязані діяти лише на пі
дставі, в межах повноважень т
а у спосіб, що передбачені Кон
ституцією та законами Україн
и.
Всупереч наведеним вимога
м відповідач, як субєкт вла
дних повноважень, не довів пр
авомірності прийнятого ним р
ішення.
Зважаючи на викладене, суд д
ійшов висновку, що позовні ви
моги підлягають задоволенню
.
Згідно зі ст. 94 КАС України, я
кщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є су
бєктом владних повноважен
ь, суд присуджує всі здійснен
і нею документально підтверд
жені судові витрати з Держав
ного бюджету України (або від
повідного місцевого бюджету
, якщо іншою стороною був орга
н місцевого самоврядування,
його посадова чи службова ос
оба).
Згідно Прикінцевих та пере
хідних положень КАС України
до набрання чинності законо
м, який регулює порядок сплат
и і розмір судового збору, роз
мір цього збору за подання по
зовів немайнового характеру
визначається відповідно до
пп. „б” п.1 ст. 3 Декрету Кабінету
Міністрів України „Про держ
авне мито”.
Враховуючи викладене та ке
руючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 97, 158-163 КАС Укра
їни, Окружний адміністративн
ий суд м. Києва, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Позов задовольнити.
2. Визнати нечинними податко
ві повідомлення рішення №
/0 від 02.04.2007 р. та № 00044030/2 від 20.08.2007 р.

3. Присудити на користь Відк
ритого акціонерного товарис
тва «Київмедпрепарат»судов
і витрати в сумі 3,40 грн. судовог
о збору з Державного бюджету
України.

Постанова відповідно до
ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністрати
вного судочинства України на
бирає законної сили після за
кінчення строку подання заяв
и про апеляційне оскарження,
встановленого цим Кодексом,
якщо таку заяву не було подан
о.
Постанова суду може бути ос
каржено до суду апеляційної
інстанції шляхом подання зая
ви про апеляційне оскарження
постанови суду та апеляційн
ої скарги. Заява про апеляцій
не оскарження постанови суду
першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня ск
ладення постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга на
постанову суду подається пр
отягом двадцяти днів після п
одання заяви про апеляційне
оскарження. Заява про апеляц
ійне оскарження та апеляційн
а скарга подаються Київськом
у апеляційному адміністрати
вному суду через Окружний ад
міністративний суд міста Киє
ва.

Суддя

Добрянська Я.І
.