Справа № 22-а-3279/2008
Суддя: Сухарьок М.Г.
Дата ухвалення: 2008-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя 1-ї інстанції Білак С.В. справа № 22-а - 3279/08
Суддя - доповідач Сухарьок М.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2008 року м.
Донецьк

Донецький
апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді Сухарька М.Г., суддів Нікуліна
О.А., Гаврищук Т.Г.

при
секретарі Безруковій В.М.

за
участю сторін: позивача ОСОБА_1

представника
відповідача Вангородського О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
приміщенні Донецького апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного Управління МВС України в
Донецькій області на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 23 листопада 2007 року по справі № 2-а-3806/07 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління МВС
України в Донецькій області про зобов'язання
нарахувати та сплатити суму грошової компенсації, невиплаченої при
звільнені, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач
звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного
Управління МВС України в Донецькій області
про зобов'язання нарахувати та сплатити суму грошової компенсації, невиплаченої при
звільнені.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 23 листопада
2007 року позов ОСОБА_1 задоволений у
повному обсязі.

Відповідач не погодився з рішенням суду і подав
апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Просить скасувати постанову суду і
прийняти нове рішення яким відмовити в
задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, вважає за необхідне в задоволенні вимог викладених в
апеляційній скарзі відмовити, постанову-залишити без змін.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вірно
встановив, що позивач ОСОБА_1 20.10.1992р. був прийнятий на службу в органи
внутрішніх справ і був звільнений за п.64 “б”
в запас ВС України з 18.04.2005р.

Вислуга
позивача на 03.01.2005р. становила 12 років 5 місяців 22 дні.

Згідно довідки № 399 від 26.04.2005р., заборгованість за формене
обмундирування становить 4 175 грн. 22 коп.

Відповідно до ст. 16 Закону України „Про міліцію", працівники міліції
мають єдиний формений одяг, зразки якого затверджуються Кабінетом Міністрів
України, що видається безплатно.

Статтею
71 постанови Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 №114 „Про
затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ Української РСР" (із змінами та доповненнями)
закріплено, що особам середнього, старшого і вищого начальницького складу (до
яких відноситься позивач), які бездоганно прослужили в органах внутрішніх
справ, Збройних Силах СРСР і органах Комітету державної безпеки СРСР 20 і
більше років (у пільговому обчисленні), а тим, які мають особливі заслуги,
незалежно від вислуги років, при звільненні в запас або відставку наказами
начальників, які здійснюють звільнення, може надаватися право носіння
встановленої форми одягу.

Відповідно до п.4.6 Положення про забезпечення речовим майном в системі МВС
України, затвердженим наказом МВС України №1489 від 5 грудня 2003 року,
звільненим в запас видається належне на день звільнення обмундирування чи
виплачується грошова компенсація за нього. Зазначеним особам, які звільняються
без права носіння форми одягу, виплачується тільки грошова компенсація.

Наказом МВС України № 1265 від 30 грудня 2005 року приписи, які викладені в
п.4.6. Положення, змінені в частині виплати компенсації, але це вже мало місце
після звільнення позивача з органів внутрішніх справ, тобто на момент
звільнення на нього розповсюджувались положення наказу МВС України №1489 від 5
грудня 2003 року.

Суд
першої інстанції правомірно зазначив, що конституційні принципи, на яких
базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і
право на компенсаційні виплати після звільнення, передбачені статтями 1,3,
частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною
1 статті 24 Конституції України, набуте в тому числі при проходженні державної
служби, не може бути звужене чи скасоване. Правовою гарантією забезпечення
державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з
положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції
України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, суд першої інстанції
правомірно поновив позивачу строк
звернення до адміністративного суду, встановленого ст. 99 КАС України, оскільки
ОСОБА_1 звертався до ГУМВС з вимогами про виплату грошової компенсації, але
йому було відмовлено.

Враховуючи
вищевикладене, судова колегія
прийшла до висновку, що рішення першої інстанції відповідає вимогам
матеріального та процесуального права і не може бути скасовано чи змінено з
підстав, що наведені в апеляційній скарзі, судом ретельно перевірено доводи
сторін, дано їм вірну оцінку, постанова суду від 23 листопада 2007 року є
законною і обґрунтованою, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в
судовому рішенні, не спростовуються, підстави для скасування постановленого по
справі судового рішення відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись
статтями 2, 11, 21, 70, 71, 159, 160,
184, 195, 196, 198 - 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія судів, -

У
Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного Управління МВС України в Донецькій області на
постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 листопада
2007 року по справі № 2-а-3806/07 за
позовом ОСОБА_1 до Головного Управління МВС України в Донецькій
області про зобов'язання
нарахувати та сплатити суму грошової компенсації, невиплаченої при
звільнені - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 23 листопада 2007 року по справі № 2-а-3806/07-залишити без змін.

Ухвала постановлена у нарадчій
кімнаті та проголошений її повний текст у судовому засіданні 11 липня 2008
року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті
160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий:
Сухарьок М.Г.

Судді:
Нікулін О.А.

Гаврищук Т.Г.