Справа № 22-а-7234/2008
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий в 1 інстанції - Юзефович І.О.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2008 року справа № 22-а-7234/08
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:
судді Сіваченка І.В.
суддів Дяченко С.П., Нікуліна О.А.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні
Сєвєродонецького міського суду Луганської
у справі
№ 2-а-25/08
прокуратури м. Сєвєродонецька, прокуратури
Луганської області, Управління МВС України Луганської області
визнання неправомірною бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -
ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовною заявою до прокуратури м. Сєвєродонецька,
прокуратури Луганської області, Управління МВС України по Луганській області про визнання неправомірною
бездіяльності щодо не здійснення перевірки
заяви про здійснення корупційних дій міським головою м. Сєвєродонецька,
зобов'язання скласти протокол про корупційні дії міського голови м. Сєвєродонецька, стягнення моральної шкоди в сумі
1000 грн., витребування пояснення щодо
не надання відповіді на заяву від 27.02.2007 р., в якій вказав, що 27 лютого
2007 р. він звернувся до УМВС Луганської області з заявою, в якій пропонував
розглянути дії міського голови Сєвєродонецька щодо наявності в них складу
корупційних діянь, а копія заяви була надіслана до Комітету ВР України з питань
боротьби з організованою злочинністю й корупцією. Так 3 вересня 2005 р. ОСОБА_2
образливо висловився на адресу депутата міської ради ОСОБА_3 Факт, який він просив у заяві перевірити та
надати правову оцінку, полягав в тому, що
Сєвєродонецький міський голова надав довіреність на ведення справи за цивільним позовом до нього про захист честі та
гідності головному спеціалісту Сєвєродонецької
міської РадиОСОБА_4 для виконання доручення згідно діючих повноважень,
безоплатно, використовуючи підлеглу особу при цьому, зловживаючи владними повноваженнями. Лише 29 травня 2007 р.
прокуратурою м. Сєверодонецька була надіслана відповідь по суті
звернення, де повідомлялось про відсутність
у діях ОСОБА_2 ознак адміністративного проступку, передбаченого п.«а» ст.1 ЗУ «Про боротьбу з
корупцією». Цей висновок був зроблений
прокуратурою, посилаючись на те, що начебто ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 як до посадової особи органу
місцевого самоврядування, а не як до
приватної особи. 3 травня 2007 р. було надіслано повідомлення із прокуратури Луганської області щодо перевірки заяви, яка надійшла
до прокуратури з Комітету Верховної ради України з питань боротьби з організованою злочинністю й корупцією, в якому
йшлося про скасування постанови Сєвєродонецької
прокуратури про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно
Сєвєродонецького міського голови ОСОБА_2 за ознаками складів злочинів, передбачених ч.1 ст. 364 та ч.1 ст. 365
КК України. Тому вважає незаконними:
- бездіяльність УМВС
України в Луганській області в ненаданні відповіді на подану заяву від 27.01.2007 р., що є порушенням п.5
ст.18 ЗУ «Про звернення громадян»;
Луганської області щодо безпідставного прийняття рішення про
скасування постанови Сєвєродонецької прокуратури про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно міського голови ОСОБА_2 за ознаками складів злочинів, передбачених ч.1
ст.364 та ч.1 ст.365 КК України, але
це рішення було прийняте за відсутності обставин до ст.94 КПК України, згідно якої може бути порушена
кримінальна справа і з відсутності підстав
для проведення перевірки відповідно до ч.4 ст.97 КПК України та не здійснення перевірки заяви щодо ознак корупційних
діянь Сєвєродонецького міського
Вищевказані неправомірні
дії з боку прокуратури м. Сєвєро­донецька,
прокуратури Луганської області, Управління МВС України в Луганській області нанесли моральну шкоду позивачу
в розмірі 1000 грн., яку він просив
стягнути солідарно з відповідачів та витребувати пояснення щодо відсутності відповіді на подану заяву
до УМВС Луганської області від 27.02.2007 р.
Постановою Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 20.05.2008 року позовні вимоги ОСОБА_1 було залишено без
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій вказує, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального права, тому просив її скасувати та прийняти нову, якою
вимоги задовольнити.
які беруть участь в справі, до апеляційного суду не прибули.
доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, а постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін з
Відповідно до ст.ст. 18,
19, 20 Закону України «Про звернення громадян» громадянин має право одержати відповідь про результати
розгляду заяви чи скарги, бути письмово
повідомленим про результати перевірки заяви чи скарги й суть прийнятого рішення, яке повинно
бути вирішене в термін не більше одного місяця від дня надходження.
Згідно листа №435/С-349
від 06.03.2007 р. УМВС України в Луганській області була надана відповідь ОСОБА_1 на його заяву від 27
лютого 2007 р., згідно з якою матеріали для проведення перевірки викладених
позивачем фактів були направлені до Сєвєродонецького МВ
УМВС, яким надалі були зібрані матеріали перевірки та згідно ст. 112 КПК
України були направлені прокурору м. Сєверодонецька для прийняття рішення
відповідно до ст. 97 КПК України.
№06/2-3572-07 від 03.05.2007 р. позивачу прокуратурою області було повідомлено
про розгляд заяви щодо перевірки фактів, що можуть містити склад корупційного діяння у діях
міського голови м. Сєверодонецька ОСОБА_2, яка надійшла з
Комітету з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцією Верховної ради України. Для організації
та проведення перевірки зазначена заява 12.04.2007 р. спрямована до
прокуратури м. Сєвєродонецька, де в порядку
ст. 97 КПК України була проведена перевірка та 22.03.2007 р. на підставі п.2
ст. 6 КПК України прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи
стосовно голови м. Сєвєродонецька ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю в його діях складів злочинів, передбачених ч.1
ст.364, ч.1 ст.365 КК України.
В зв'язку з неповнотою проведеної перевірки
прокуратурою Луганської області 03.05.2007
р. постанова про відмову в порушенні кримінальної справи була скасована та матеріали були передані
до прокуратури м. Сєверодонецька для проведення додаткової
перевірки, а позивач повідомлений відносно цих дій згідно вищевказаного листа №06/2-3572-07 від 03.05.2007
Прокуратурою м. Сєвєродонецька після
проведеної додаткової перевірки 24.05.2007 р. на підставі ст.6 п.2 КПК України
була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно голови м. Сєвєродонецька ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю в його діях складів злочинів,
передбачених ч.1 ст.364 , ч.1 ст.365 КК України та відсутні ознак адміністративного
проступку, передбаченого п.«а» ст.1 ЗУ
«Про боротьбу з корупцією» та про це повідомлено листом №137 пр-07 від 24.05.2007 р.
Доводи апеляційної скарги
щодо неправомірного прийняття прокуратурою за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1
рішення в порядку ст. 97 КПК України не можуть бути прийняті до уваги з огляду
на наступне.

Статтею 9 КУпАП
передбачено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом,
настає, якщо ці порушення за
своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної
відповідальності.

Тобто, притягнення особи
до адміністративної відповідальності неможливо
без попереднього вирішення питання щодо кримінальної відповідальності цієї особи за скоєне правопорушення.

Відповідно до ст. 97 КПК України прокурор,
слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані
приймати заяви і повідомлення про вчинені або підготовлювані злочини, в тому числі і в справах, які не підлягають їх віданню.

По заяві або
повідомленню про злочин прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані не пізніше триденного строку прийняти одне з
таких рішень:

1)
порушити кримінальну справу;

2) відмовити в порушенні кримінальної справи;

3) направити заяву або повідомлення за належністю.»

Заява позивача, що
направлена ним до органів внутрішніх справ, фактично містила вказівку на ознаки злочинів,
відповідальність за які передбачена ст.ст. 364,
365 КК України, в діях міського голови м. Сєвєродонецька, що обумовило перевірку цих фактів у
порядку ст. 97 КПК України.

Згідно ст. 112 КПК України проведення
досудового слідства у справах, передбачених
вищевказаними статтями КК України, віднесено до підслідності органів прокуратури. З цією метою матеріали за заявою ОСОБА_1
і направлено до прокуратури м. Сєвєродонецька.

Крім того, законодавством
не передбачено окремої процесуальної форми
рішення про відмову у порушенні провадження у справах про адміністративні правопорушення. Тому прокуратурою
м. Сєвєродонецька про таке рішення, прийняте
за заявою позивача, зазначено у постанові про відмову в порушенні кримінальної справи за вказаними фактами.

Тобто, перевірка фактів
про корупційне діяння, на які вказував позивач, проведена належним чином, про її результати
заявника своєчасно повідомлено.

Відповідно до ст. 12
Закону України «Про боротьбу з корупцією» підставою для складання протоколу [про корупційні
діяння] є достатні дані, які свідчать про
наявність в діянні особи ознак корупційного діяння. Особа, яка наділена
повноваженнями складати протоколи про адміністративні правопорушення, самостійно визначає достатність даних, які свідчать про наявність ознак адміністративного делікту в діянні
правопорушника. Статтею 252 КУпАП
передбачено, що у адміністративному провадженні орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, слідчий
прокуратури м. Сєвєродонецька, приймаючи рішення про відсутність ознак корупційного діяння у діях міського голови, не вийшов
за межи повноважень, наданих законодавством.

Доводи апелянта щодо
нанесення йому моральної шкоди діями і бездіяльністю
відповідачів, щодо розгляду його звернення, необґрунтовані та не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 23 ЦК
України моральна шкода складається з фізичної
болі та страждань, що отримані особою у зв'язку з пошкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, що
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою у відношенні до неї або її родини чи близьких родичів, у душевних стражданнях, пов'язаних із
знищенням або пошкодженням майна,
приниженні честі та гідності, а також ділової репутації фізичної особи.

За загальними підставами
цивільно-правової відповідальності, що закріплено і в Постанові Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31.03.1195 року “Про судову практику в справах
про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п.5), обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди
підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку
між шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні.

Позивачем не вказано,
чим саме підтверджується факт заподіяння йому
моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується. Також не
доведено самої наявності моральної шкоди та вини відповідачів у її
заподіянні.

Таким чином судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм
матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують
висновків місцевого суду. Тобто підстав для задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись
ст.ст. 196, п.1 ч.1 198, 200, п.1 ч.1 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову
Сєвєродонецького міського суду Луганської області від
20.05.2008 р. у справі № 2-а-25/08 за позовом ОСОБА_1 до прокуратури м.
Сєвєродонецька, прокуратури Луганської області, Управління МВС України в
Луганській області «про визнання неправомірною бездіяльності, зобов'язання
вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди» - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця з моменту набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: