Справа № 2-А-7/2008
Суддя: Малиновський О.М.
Дата ухвалення: 2008-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2- А - 7/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2008 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси,
в складі:

головуючого - судді
Малиновського О.М. ,

при секретарі - Стояновій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до начальника ГУМВС України в Одеській
області - про визнання неправомірним рішення посадової особи, зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1. звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить
визнати неправомірним рішення посадової особи, - начальника ГУМВС України в
Одеській області, який йому відмовив в зміні статті його звільнення в наказі
начальника УВС Одеського облвиконкому від 10.07.1985 року за № 387 о/с,
зобов'язавши начальника ГУМВС України в Одеській області видати наказ, яким
скасувати наказ № 387 від 10.07.1985 року, видавши новий наказ звільнивши його
у запас Збройних сил за власним бажанням (у відставку) замість ст.69 Положення
про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх
справ (далі за текстом “Положення”).

Свій позов ОСОБА_1. мотивував тим, що він 10.07.1985
році був неправомірно звільнений з посади в органах внутрішніх справ за ст.69
Положення, оскільки порушена 16.07.1984 році кримінальна справа відносно нього,
яка стала підставою для його звільнення, була припинена 28.02.1989 році за п.
2ст.6 КПК України. Висунуті обвинувачення проти нього були надумані та не
знайшли свого підтвердження. Після неодноразових скарг йому у 1991 році була
призначена пенсія по вислузі років в зв'язку зі звільненням з органів
внутрішніх справ. Наприкінці січня 2005
року йому не провели перерахунок пенсії. Як в наступному йому стало відомо,
перерахунок пенсії йому не було проведено в зв'язку з тим, що його було
звільнено за ст.69 Положення. В зв'язку з чим він звернувся до начальника ГУУВС
України в Одеській області з заявою про зміну пункту його звільнення, однак 14.07.2005 році листом
йому було відмовлено. Як зазначав позивач про його звільнення за ст.69
Положення він дізнався після отримання ним листа від 14.07.2005р. від
начальника ГУВС України в Одеській області. На думку позивача така відмова
порушує його права передбачені ст.57 Конституції України та ст.43 Закону
України “Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ і деяких осіб”.

В судовому засіданні позивач та
його представник, посилаючись на зазначені вище обставини позов підтримали
просили задовольнити.

Представник відповідача у
судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та посилаючись на
те, що права позивача з боку відповідача не порушувались, що він пропустив
строк позовної давності на звернення до суду, просила в задоволені позовних
вимог відмовити.

Суд, заслухавши сторін,
встановивши факти та відповідні до них правовідносини прийшов до
наступного.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного в місті,
міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався
або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення
- в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі
трудової книжки.

ОСОБА_1. був звільнений з займаної посади 15.07.1985р. Трудову книжку
отримав 22.07.1985 році. До суду з даним позовом звернувся 27.09.2005році,
тобто через 23 роки. Дана обставина вказує на те, що ОСОБА_1. пропустив
встановлений ст.233 КЗпП України строк
для звернення до суду з позовом щодо зміни підстав звільнення, що є підставою
для відмови в задоволені позову.
Посилання ОСОБА_1. на ту обставину, що він дізнався про своє звільнення
за ст.69 Положення лише з листа начальника УМВС України в Одеській області від
14.07.2005р. судом до уваги не приймається, оскільки воно є неспроможне та
суперечить фактам встановленим в судовому засіданні. Проте, на думку суду в
задоволені позову ОСОБА_1. слідує відмовити в повному обсязі за відсутністю
порушення його прав з боку відповідача, за наступних підстав.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1. з 1964р. по
15.07.1985р. працював на різних посадах в органах внутрішніх справ.

Наказом начальника УВС Одеської
області ОСОБА_1. був звільнений з посади заступника начальника 2-го відділу по організації
боротьби і розкриття злочинів проти особистості ВКП УВС Одеської області за
ст.69 Положення, за вчинення проступку, який дискредитує звання начальницького
складу.

Підставою звільнення ОСОБА_1. з
займаної посади стало:

подання заступника прокурора Іллічівського району м. Одеси, щодо вчинення
ОСОБА_1. проступку який дискредитує звання начальницького складу;

висновок атестаційної комісії проведеної в січні 1985
році яким було рекомендовано звільнити ОСОБА_1. з займаної посади за ст. 69
Положення;

подання начальника УВС Одеського облвиконкому про звільнення ОСОБА_1. за
ст. 69 Положення.

Звільнення ОСОБА_1. з займаної
ним посади відбулось при наявності суворої
догани від 24.12.1984р. При цьому при звільненні до уваги були прийняті
інші обставини які характеризували ОСОБА_1. як робітника, а саме, що він
раніше звільнювався з органів внутрішніх
справ за ст.69 Положення, за час роботи на займаній посаді зарекомендував себе
негативно, мав край низки показники в службовій діяльності тощо.

У
відповідність до ст.69 Положення на даний час ст.66 Положення, визначає, що
особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують
звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх
справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього
Положення а саме у відставку або у запас.

Таким
чином суд дійшов до висновку, що звільнення ОСОБА_1. з займаної ним посади за
ст.69 Положення було законним. Посилання
ОСОБА_1. про відсутність підстав для його звільнення в зв'язку з закриттям
відносно нього кримінальної справи за п.2 ст. 6 КПК України по ст. 168 ч.2 КК
УРСР судом до уваги не приймається, оскілки дана кримінальна справа не стала
підставою для звільнення ОСОБА_1.

Висновком від 28.07.1989р., затвердженого начальником УВС Одеського
облвиконкому ОСОБА_1. було відмовлено в задоволені його заяви щодо поновлення
його на посаді з якої його було звільнено 15.07.1985р., оскільки таке
звільнення було обґрунтоване.

В червні 2005р. ОСОБА_1. звернувся
до начальника УМВС України в Одеській області з заявою в якій просив змінити
статтю його звільнення з органів внутрішніх справ зі ст.69 Положення (за
дискредитацію) на ст.65 Положення у відставку (за віком).

Висновком від 14.07.2005р., затвердженого начальником УМВС України в
Одеській області, в задоволені звернення ОСОБА_1. щодо зміни статті його
звільнення з органів внутрішніх справ було відмовлено за відсутністю підстав у
проведені заміни статті його звільнення. Відмова щодо проведення заміни статті
звільнення ОСОБА_1. з займаної ним посади, ґрунтувалась на проведеної перевірки
його особової справи.

Таким чином судом не було встановлено будь-яких неправомірних дії з боку
відповідача щодо порушення прав, свобод чи законних інтересів ОСОБА_1. Відмова
у задоволені заяви ОСОБА_1. є правомірна, ґрунтується на всебічній, повній та об'єктиві й
перевірці обставин правомірності звільнення ОСОБА_1. та відсутністю підстав для
проведення заміни статті звільнення.

На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності
суд дійшов висновку, що в задоволені позову слідує відмовити в зв'язку з
відсутністю порушення прав ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 10,11,76,79,160,161,163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ

В задоволені адміністративного позову
ОСОБА_1до начальника ГУМВС України в Одеській області - про визнання
неправомірним рішення посадової особи, зобов'язання вчинити певні дії відмовити
в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржено до Одеського адміністративного апеляційного
суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
виготовлення повного тексту постанови заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлений 26.05.2008р.

Суддя -