Справа № 2-А-29/2007
Суддя: Шевченко Л.В.
Дата ухвалення: 2007-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Спр. № 2-А-29/2007 p.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 травня 2007 року Оболонський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого судді Шевченко Л.В.

при секретарі Бондаренко
Н.В.

з участю
адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу Державної виконавчої
служби у Оболонському районі м. Києва, 3-я особа: Державна податкова інспекція
у Оболонському районі м. Києва, про визнання нечинними дії Відділу Державної
виконавчої служби у Оболонському районі м. Києва, про скасування постанови від
02.06.2006 року та акту від цього ж числа про передачу майна Державній
податковій інспекції у Оболонському районі м. Києва, про зняття арешту із 1/4
частини квартири АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до
Відділу Державної виконавчої служби у Оболонському районі м. Києва про визнання
нечинними дії Відділу Державної виконавчої служби у Оболонському районі м.
Києва, про скасування постанови від 02.06.2006 року та акту від цього ж числа
про передачу майна Державній податковій інспекції у Оболонському районі м.
Києва, про зняття арешту із 1/4 частини квартири АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно
вироку Київського міського суду від 28 січня 1997 року він був засуджений за
ст.ст. 17 ч.1, 79 ч.1 КК України до 3-х років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, що належало йому на праві приватної власності. В частині
позбавлення волі вирок було відстрочено на підставі ст. 46-1 КК України на два
роки.

По кримінальній справі Київським міським судом 26.01.1997
року за № 2-8 було видано виконавчий лист про конфіскацію усього майна.

Відповідно до акту опису майна № 103/97 від 11 лютого
1998 року було порушено виконавче провадження і проведено опис ¼ частини
квартири АДРЕСА_1, що належала йому на праві приватної власності.

2

З того часу
минуло 7 років, судимість у нього погашена, однак 02.06.2006 року ДВС склав акт
і винів постанову про передачу майна стягувачу - ДПІ Оболонського району м.
Києва в рахунок погашення боргу на підставі виконавчого листа № 2-8 від 26.
01.1997 року.

У зв'язку з тим,
що минули всі строки для передачі його майна стягувачу, він просить визнати
нечинними дії Відділу Державної виконавчої служби у Оболонському районі м.
Києва, скасувати постанову від 02.06.2006 року та акт від цього ж числа про
передачу майна Державній податковій інспекції у Оболонському районі м. Києва,
зняти арешт із 1/4 частини квартири АДРЕСА_1.

В судовому
засіданні позивач свій позов підтримав просить його задовольнити.

Представник
відповідача позов не визнав, пояснюючи, що державна виконавча служба діяла в
межах закону, порушень не допускала і тому підстав для задоволення позову не
вбачає.

Представники 3-ї
особи позов не визнали також, пояснюючи, що передане майно їм Державною
виконавчою службою правомірно і підстав для задоволення позову ОСОБА_2 не має.

Вислухавши
пояснення сторін, представників 3-ї особи, думку адвоката позивача - ОСОБА_1,
дослідивши матеріали справи, суд визнає, що позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Так, судом
встановлено, що позивач вироком Київського міського суду від 28 січня 1997 року
був засуджений за ст.ст. 17 ч.1, 79 ч.1 КК України до 3-х років позбавлення
волі з конфіскацією всього майна, що належало йому на праві приватної
власності. В частині позбавлення волі вирок було відстрочено на підставі ст.
46-1 КК України на два роки.

По кримінальній
справі Київським міським судом 26.01.1997 року за № 2-8 було видано виконавчий
лист про конфіскацію усього майна.

Відповідно до
акту опису майна № 103/97 від 11 лютого 1998 року було порушено виконавче
провадження і проведено опис 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, що належала
позивачу на праві приватної власності.

Згідно ст. 66
Закону України «Про виконавче провадження» заявку на реалізацію арештованого
нерухомого майна на прилюдних торгах державним виконавцем було направлено
19.04.2001 року до СПД «Укрспеюст».

Однак, як пояснив представник відповідача, прилюдні
торги, які призначались двічі, не відбулись, на проведення переоцінки
майна позивач ОСОБА_2 та його батьки не з'явились, тому копія

3

акту про переоцінку
майна була направлена за адресою їх
проживання 28 травня 2001 року.

У зв'язку з тим, що ДПІ Оболонського району м. Києва
05.07.2002 року виявила бажання залишити за собою не продане арештоване майно,
яке належало ОСОБА_2, ДВС було зібрано ряд документів і по акту від 02.06.2006
року вказане майно було передано
стягувану.

Позивач, не погоджуючись з постановою державного
виконавця про передачу майна стягувану та вважаючи, що при цьому допущені
суттєві порушення, які ущемляють його права та права співвласників квартири, не
зазначив, які саме права та інтереси порушені, не довів цього в судовому
засіданні. Безпідставно просить суд зняти арешт з 1/4 частини квартири
АДРЕСА_1, оскільки арешт накладено постановою від 31.01.1985 року старшого
слідчого СВ Управління МВС та ПЗЖЛ.

Копію постанови «Про передачу майна стягувану в рахунок
погашення боргу» від 02.06.2006 року було направлено позивачу і 17.07.2006 року
отримано ним, про що повідомив в судовому засіданні сам позивач. У вказаній
постанові чітко зазначено, що «постанова може бути оскаржена до Оболонського
районного суду м. Києва в 10-деннитй строк з моменту її одержання».

Однак, позивач звернувся з даним позовом в суд тільки 16
жовтня 2006 року, тобто з пропущеним 10-денним строком, при цьому пояснивши
суду, що з часу отримання постанови від 02.06.2006 року до часу звернення з
позом до суду не хворів, не перебував у відрядженнях, працював і знаходився в м.
Києві, продовжити пропущений строк не просив.

З врахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 99, 160,
161, 162, 167, 186 КАС України, ст. 55 Конституції України, ст.ст. 50, 61
Закону України "Про виконавче провадження" , суд,

ПОСТАНОВИВ:

В адміністративному позові ОСОБА_2 до Відділу Державної
виконавчої служби у Оболонському районі м. Києва, 3-я особа: Державна податкова
інспекція у Оболонському районі м. Києва, про визнання нечинними дії Відділу
Державної виконавчої служби у Оболонському районі м. Києва, про скасування
постанови від 02.06.2006 року та акту від цього ж числа про передачу майна
Державній податковій інспекції у Оболонському районі м. Києва, про зняття
арешту із 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, відмовити.

4

Постанова
може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський
районний суд м. Києва шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а
в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України -
з дня складання в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.