Справа № 2А-211/2008
Суддя: Савін 0.І.
Дата ухвалення: 2008-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2А-211/2008р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07. 2008 року Южноукраїнський
міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Савіна О.І.

при секретарі Прокопенко
Л.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську справу в
порядку адміністративного
судочинства за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення у м. Южноукраїнську про стягнення недоотриманих
сум одноразової допомоги на оздоровлення

ВСТАНОВИВ:

27.05.2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до Управління праці та соціального захисту населення у м. Южноукраїнську
про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення як особі,
що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії. Мотивує свої
вимоги тим, що в лютому 2008 року Управління праці та
соціального захисту населення у м. Южноукраїнську відмовило в у виплаті належної суми. Просить стягнути з відповідача на свою користь
заборгованість по щорічній допомозі на
оздоровлення за 2003-2006 роки в сумі 6550 гривень 00 копійок.

Представник відповідача позов не визнає. Пояснюючи тим,
що при нарахуванні щорічної допомоги на
оздоровлення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Управління праці та соціального захисту населення
у м. Южноукраїнську керувалось постановами Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836
«Про компенсаційні виплати особам які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» та від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно до вказаних постанов
виплати було здійснено в повному обсязі. Крім того Законами
України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено дію ч. 4 ст. 48
Закону України" «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи». Просить також застосувати позовну давність.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Відповідач не заперечує проти того, що ОСОБА_1. була
ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році.

Таким чином, згідно до ч. 3 ст. 72 КАС України, ця обставина
може не доказуватись перед судом.

Згідно до наданої суду довідки відповідачем було
виплачено позивачу з 2006р. по 2007р. по
100 гривень компенсації. При цьому
Управління праці та соціального захисту населення у м.
Южноукраїнську посилається на постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати
особам які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та від 12 липня
2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Проте погодитись з
подібним розрахунком щорічної допомоги на оздоровлення неможна.

Згідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», «Щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: ліквідаторам наслідків аварії - п'ять
мінімальних заробітних плат».
Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що щорічна
допомога на оздоровлення виплачується
громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Посилання відповідача на постанови Кабінету Міністрів
України не можуть братись до уваги оскільки Законом України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не уповноважено Кабінет Міністрів зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір
допомоги на оздоровлення, встановлений Законом.

Частиною 1 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» було встановлено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій (передбачених цим
Законом) підвищуються Кабінетом Міністрів відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання
мінімальної заробітної плати.

Згідно до ст. 71 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»
встановлено, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими
законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Таким чином судом встановлено, що позивач, як особа, що
була ліквідатором наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС в 1986 році, має право на щорічну допомогу на оздоровлення в
розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Визначаючи суму заборгованості відповідача, суд виходить
з положень ч. 3 ст. 99 КАС України, яка передбачає,
що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Таким чином судовому захисту, на підставі ст. 257 ЦК
України, згідно до заявлених позовних вимог,
підлягають права позивача на отримання щорічної допомоги на оздоровлення за 2005, 2006 роки.

Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати на початок
2005 та 2006 року, суд застосовує наступний
розрахунок.

З 1 січня 2005 року розмір мінімальної заробітної плати
становив 262 гривні на місяць. Щорічна допомога становить за 2005 рік 262
гривні х на 5 = 1310 гривень, остаточно = 1310,00 грн.

З
1 січня 2006 року розмір мінімальної заробітної плати становив 350 гривень на
місяць. Щорічна допомога
становить за 2006 рік 350 гривень х на 5 = 1750 гривень за мінусом отриманих 100 гривень, остаточно = 1650 гривень.

Таким
чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягає не отримана допомога
на оздоровлення за 2005 р, 2006 роки в сумі 1310 гривень + 1650,00 гривень, а
разом 2960,00 гривень.

Згідно до ст. 94 КАС України стягненню з відповідача на
користь держави підлягає судовий збір в сумі 51 гривня.

Керуючись
ст.ст. 159, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення у м.
Южноукраїнську про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення задовольнити частково.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту
населення у м. Южноукраїнську на користь ОСОБА_1
заборгованість по щорічній допомозі
на оздоровлення в сумі 2960,00 грн.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту
населення у м. Южноукраїнську на користь держави 51 гривню судового збору.

Заява про апеляційне оскарження постанови може бути
подана до Одеського апеляційного адміністративного суду,
шляхом подачі до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області протягом 10 днів з дня проголошення.
Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів з дня подачі
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Южноукраїнського міського суду

Миколаївської області
О.І.
Савін