Справа № 2-а-1219/08
Суддя: Трещова О.Р.
Дата ухвалення: 2008-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
вул. Київська, 150, м. Сімферополь, Автономна Республіка
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.09.08

Справа №2-а-1219/08

Окружний адміністративний суд Автономної Республіки Крим
у складі колегії суддів головуючої
судді Трещової О.Р., суддів Циганової
Г.Ю., Сидоренка Д.В., при секретарі Єжової Н.М., Марущенко О.О., за участю

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представника третьої особи ГУ МВС України в АРК -
ОСОБА_7,

розглянув у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом
Голови Верховної Ради АРК
ОСОБА_8

до Міністерства
внутрішніх справ України, треті особи Головне управлінняМіністерства внутрішніх
справ України в АРК, ОСОБА_4,

про визнання протиправним та скасування наказів,
зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій.

Сутність спору: до Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим із позовною заявою звернувся Голова Верховної Ради
Автономної Республіки Крим ОСОБА_8 до Міністерства внутрішніх справ України,
треті особи Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в АРК,
ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства внутрішніх
справ України від 15.01.2008 року № 37 о/с у частині призначення ОСОБА_4
виконуючим обов'язки першого заступника начальника ГУМВС України в АРК - начальника кримінальної
міліції.

Під час судового розгляду справи позивач уточнив позовні
вимоги та просив визнати протиправними та скасувати також наказ Міністерства
внутрішніх справ України від 15.05.2008 року № 849 о/с у частині призначення
ОСОБА_4 виконуючим обов'язки першого заступника начальника ГУМВС України в АРК - начальника кримінальної
міліції; зобов'язати МВС України утриматися від видання наказів про призначення
полковника міліції ОСОБА_4 виконуючим обов'язки першого заступника начальника
ГУМВС України в АРК.

Крім того, під час судового розгляду позивач втретє
уточнив позовні вимоги та просив визнати протиправними та скасувати також наказ
Міністерства внутрішніх справ України від 06.08.2008 року № 1270 о/с у частині
призначення ОСОБА_4 виконуючим обов'язки першого заступника начальника ГУМВС України в АРК - начальника кримінальної
міліції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду АРК від 31
липня 2008 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду АРК від 31
липня 2008 року до участі по справі у якості третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на стороні відповідача залучені Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України в АРК, ОСОБА_4.

Одночасно з подачею
позовної заяви позивачем заявлено
клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу
Міністерства внутрішніх справ України від 15.01.2008 року № 37 о/с у частині
призначення ОСОБА_4 виконуючим обов'язки першого заступника начальника ГУМВС України в АРК - начальника кримінальної
міліції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду АРК від 1
серпня 2008 року у задоволені клопотання відмовлено, оскільки на момент
розгляду справи наказ від 15.01.2008 року вже був нечинним, а зупинити дію
наказу, який втратив чинність неможливо.

У судовому засіданні представники позивача всі позовні
вимоги підтримали у повному обсязі та заявили, що 15 січня 2008 року МВС
України видано наказ про призначення
ОСОБА_4 виконуючим обов'язки першого заступника ГУМВС України в АРК -
начальника кримінальної міліції. Але зазначений наказ не відповідає Конституції
України та Конституції АРК тому підлягає скасуванню. Представник позивач зазначив, що оскільки ВР АРК відповідно до п.
13 статті 26 Конституції АРК вирішує питання
сприяння охороні правопорядку, громадської безпеки, а Голова ВР АРК має
право погоджувати призначення на посади та звільнення з посад заступників
начальників ГУМВС України в АРК, МВС України було зобов'язано погодити
призначення ОСОБА_4 виконуючим обов'язки першого заступника начальника ГУМВС
України в АРК з Головою ВР АРК ОСОБА_8 Зазначений порядок передбачений також
нормативними актами Верховної Ради АРК, які є обов'язковими для виконання на
території АРК. Так як 08.01.2008 року Голова ВР АРК не погодив призначення
ОСОБА_4 на посаду першого заступника начальника ГУМВС України в АРК, він не має
права продовжувати виконувати такі обов'язки, що також суперечить Положенню про
проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ,
оскільки він виконує обов'язки більш встановленого Положенням двомісячного терміну. З зазначених причин також є незаконними та
підлягають скасуванню накази МВС України від 15.05.2008 року № 849 о/с та від
06.08.2008 року № 1270 о/с. Предстаники позивача також заявили, що повноваження
призначення заступників начальника ГУМВС України були делеговані Голові ВР АРК,
тому відповідно до Конституції України та Конституції АРК, таке погодження є
обов'язковим. Порушення процедури призначення доводить, що ОСОБА_4 нелегітимно
займає посаду виконуючого обов'язки. Представники позивача також вважають, що
відповідач необґрунтовано посилається на п.21 Положення про проходження служби
рядовим та начальницьким складом, оскільки він визначає лише питання
внутрішнього розпорядку, а не про призначення осіб на посади. Представники
позивача зазначають, постійне видання наказів про призначення ОСОБА_4
виконуючим обов'язки є способом ухилення від обов'язків погоджувати
кандидатуру, яка призначається на посаду першого заступника начальника ГУМВС
України в АРК, що порушує права Голови ВР АРК. Представники позивача також
зазначили, що Положенням про проходження служби не передбачено призначення
особи виконуючим обов'язки, можливо лише тимчасове виконання обов'язків за
вакантною посадою, яке не перевищує двох місяців. Таким чином,
відповідач вийшов за межи своїх повноважень, призначаючи Штронду
виконуючим обов'язки першого заступника начальника ГУМВС України в АРК,
оскільки така посада також не передбачена номенклатурою.

У судовому засіданні представник відповідача проти
позову заперечував та пояснив, що відповідно до Конституції України Автономна
Республіка Крим є складовою частиною України і в межах повноважень вирішує
питання, що відносяться до її відання. Всі нормативно-правові акти ВР АРК не можуть суперечити Конституції та
законам України та приймаються на їх виконання. Конституцією АРК до повноважень
Голови ВР АРК віднесено погодження
призначення на посади та звільнення
посад заступника начальника ГУМВС України в АРК. Але в 2004 році були
внесені зміни до Конституції України стосовно розширення повноважень Кабінету
Міністрів України, яким на реалізацію зазначених повноважень було затверджено
Положення Про Міністерство внутрішніх справ, в якому зазначено, що саме Міністр
внутрішніх справ призначає на посади перших заступників та заступників начальників
головних управлінь, управлінь МВС в АРК,
областях. Зазначеним Положенням обов'язковість погодження першого заступника
начальника ГУМВС України в АРК з Головою ВР АРК не передбачена. Представник відповідача також зазначив, що
нормативні акти ВР АРК, а саме Постанова ВР АРК від 20.01.1999 року № 342-2/99
«Про заходи щодо посилення кадрової роботи в АРК», зупинена та не підлягає
виконанню. Представник відповідача визнав, що відповідно до Положення Про
проходження служби строк тимчасового
виконання обов'язків не може перевищувати двох місяців, тому накази від
15.01.2008 року, від 15.05.2008 року були скасовані. Крім того, представник
відповідача зазначив, що Конституцією АР передбачено повноваження Голови ВР АРК
погоджувати призначення заступника начальника ГУМВС України в АРК. Оскільки
ОСОБА_4 являється виконуючим обов'язки першого заступника, в цьому випадку
погодження з Головою ВР АРК закон не вимагає. Крім того, представник
відповідача не погоджується з таким трактуванням позивачем п.21 Положення про проходження
служби як таке, що регулює лише питання внутрішнього розпорядку, так як
частиною 2 п. 21 Положення передбачено, що особи зобов'язані проходити службу
там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих
начальників. Приймаючи до уваги, що жодним нормативним актом не заборонено
призначати особу тимчасово виконуючим обов'язки, позовні вимоги позивача в
частині зобов'язати МВС утриматися від видання наказів про призначення Штронди
М.О. виконуючим обов'язки є необґрунтованим.

У судовому засіданні представник третьої особи ГУМВС
України в АРК проти позову заперечував та пояснив, що у січні 2008 року виконуючий обов'язки
начальника ГУМВС України в АРК ОСОБА_9
звернувся до Голови Верховної Ради АРК з питанням погодження призначення ОСОБА_4
першим заступником начальника ГУМВС України в АРК - начальником кримінальної
міліції, але Голова ВР АРК ОСОБА_8 надіслав лист, в якій відмовив у погодженні
зазначеної кандидатури. Оскільки інша кандидатура відсутня, а посадові
обов'язки за зазначеною посадою необхідно виконувати, ОСОБА_4 на підставі наказів МВС України
виконує обов'язки першого заступника начальника ГУМВС України в АРК.

У судовому
засіданні представники третьої особи ОСОБА_4 проти позову заперечували та
пояснили, що відповідно до п. 21
Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом особи,
проходять службу саме там, де це викликано інтересами служби і обумовлено
наказами прямих начальників. Оскільки посада першого заступника начальника
ГУМВС України в АРК вакантна, а Міністр внутрішніх справ вважає, що ОСОБА_4
повинен проходити службу саме як керівник кримінальної міліції в АРК, то
підстав про визнання протиправними та скасування наказів не існує. В решті
представники третьої особи повністю
підтримали позицію представника відповідача.

Вислухавши пояснення представників позивача,
відповідача, третіх осіб, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані
докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з
частиною 1 статтею 2 КАС України завданням адміністративногосудочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність
суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок
судового провадження.

Відповідно до пунктів
1,3 частини 1 статті 17 КАС
України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності, а також на спори між суб'єктами владних повноважень з приводу
реалізації їхньої компетенції у сфері
управління.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 КАС України визначено
поняття суб'єктів владних повноважень, до яких належать орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт,
який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі
на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до
частини 3 статт1 Конституції Автономної Республіки Крим, затвердженої
Законом України від 23.12.1998 року № 350-ХІV, Верховна Рада автономної
Республіки Крим (далі ВР АРК) являється представницьким органом Автономної
Республіки Крим та здійснює представницькі, нормотворчі, контрольні функції та
повноваження в межах своєї компетенції.

Згідно з частиною 2 статті 29 Конституції Автономної
Республіки Крим голова Верховної Ради представляє Верховну Раду Автономної
Республіки Крим у відносинах з Президентом України, Верховною Радою України,
Кабінетом Міністрів України, центральними та місцевими органами державної влади
України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та
організаціями, громадянами, їх об'єднаннями; посадовими особами та органами
інших держав, їх регіонів, об'єднань громадян, установ, організацій; з
міжнародними організаціями; організовує діяльність Верховної Ради Автономної
Республіки Крим. Аналогічне положення передбачено також частиною 3 статті 11
Закону України «Про Верховну Раду Автономної Республіки Крим» від 10.02.1998
року № 90/98-ВР.

Відповідно до частини 3
статті 29 Конституції Автономної Республіки до компетенції голови ВР АРК
відноситься забезпечення підготовки засідань ВР АРК, здійснення контролю за
виконанням рішень та постанов ВР АРК, здійснення загального керівництва
підготовкою питань, які підлягають розгляду ВР АРК, підписання
нормативно-правових актів та договорів з питань, віднесених до відання ВР АРК,
погодження призначення на посади посадових осіб територіальних підрозділів
центральних органів виконавчої влади, та інше.

Таким чином, судом встановлено, що голова Верховної Ради
Автономної Республіки Крим здійснює публічні функції та повноваження, пов'язані
з безпосередньо публічною діяльністю державного органу, який він представляє.

Судом встановлено, що позивачем по справі виступає
ОСОБА_8, який обраний головою Верховної Ради Автономної Республіки Крим
рішенням Верховної Ради АР Крим від 12.05.2006 N5-5/06 «Про обрання Голови
Верховної Ради Автономної Республіки Крим» відповідно до п.16 ч.2 ст.26
Конституції Автономної Республіки Крим, п.17 ч. 2 ст.9 Закону України "Про
Верховну Раду Автономної Республіки Крим", ст.ст. 44, 45, 49 Регламенту
Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

Таким чином, здійснюючи
передбачені Конституцією та законами України повноваження, голова
Верховної Ради АРК ОСОБА_8 виступає
суб'єктом владних повноважень.

Судом встановлено, що відповідачем по справі є
Міністерство внутрішніх справ України.
Відповідно до ст. 5 Указу Президента України «Про зміни в системі
центральних органів державної виконавчої влади України» 25 лютого 1992 року
N98, із змінами і доповненнями, Міністерство внутрішніх справ України входить
до системи центральних органів державної виконавчої влади.

Згідно з п.1 Положення про Міністерство внутрішніх справ
України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 2006
р. N1383, із змінами і доповненнями, Міністерство внутрішніх справ України
(МВС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, у правовідносинах з фізичними, юридичними
особами, здійснюючи передбачені
Конституцією та законами України повноваження, Міністерство внутрішніх справ
України являється суб'єктом владних повноважень.

Враховуючи викладене, спір, що виник між головою
Верховної Ради Автономної Республіки Крим та Міністерством внутрішніх справ
України, як суб'єктами владних повноважень,
які здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, мають
ознаки публічно-правового спору з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері
управління, а справа стосовно вирішення зазначеного спору являється справою
адміністративної юрисдикції.

Оцінюючи
обґрунтованість позовних вимог позивача,
правомірність дій відповідача, суд враховує, що компетенція в сфері
державного управління - це закріплена в законодавстві сукупність повноважень,
прав та обов'язків державного органу або посадової особи, які вони зобов'язані
використовувати для виконання своїх
функціональних завдань, що полягають у здійсненні управлінського, тобто
організуючого впливу на ті сфери і галузі
суспільного життя, які вимагають певного втручання держави.

Компетенцію органу чи посадової особи складають їхні владні
повноваження, визначені законом. Тому вирішуючи компетенційний спір з
урахуванням завдань адміністративного судочинства суд повинен з'ясувати та
розв'язати законодавчі колізії, усунути наслідки дублювання повноважень,
встановити факти зловживання чи їх перевищення, як позивачем, так і відповідачем по справі, оскільки обидва
учасника являються суб'єктами владних повноважень.

Стаття
19 Конституції України зобов'язує орган влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені
Конституцією та законами України.

Отже «на
підставі» означає, що суб'єкт владних повноважень повинний бути утворений у
порядку, визначеному Конституцією та законами України та зобов'язаний діяти на
виконання закону, за умов та обставин,
визначених ним.

«У межах
повноважень» означає, що суб'єкт владних повноважень повинен вчиняти дії, не
виходячи за межі прав та обов'язків, встановлених законами.

«У
спосіб» означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися
встановленої законом процедури вчинення дії, і повинен обирати лише встановлені
законом способи правомірної поведінки при реалізації своїх владних повноважень.

Суд
з'ясовує, чи використане повноваження, надане суб'єкту владних повноважень, з
належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії;
безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої
вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто
доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів;
з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно;
досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної
особи.

Згідно зі статтею 136 Конституції України
представницьким органом Автономної Республіки Крим є Верховна Рада Автономної
Республіки Крим. Повноваження, порядок формування і діяльності Верховної Ради
Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим
визначаються Конституцією України та законами України, нормативно-правовими
актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим з питань, віднесених до її
компетенції.

Частиною 2 статті
1 Конституції Автономної Республіки Крим також встановлено, що
повноваження, порядок формування і діяльності Верховної Ради Автономної
Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим визначаються
Конституцією України і законами України, Конституцією Автономної Республіки
Крим і нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим з
питань, віднесених до її компетенції.

Відповідно до частини 3
статті 11 Закону України «Про Верховну Раду Автономної Республіки Крим»
від 10.02.1998 року № 90/98-ВР Голова Верховної Ради представляє Верховну Раду
АРК у її відносинах з центральними та
місцевими органами влади України, органами місцевого самоврядування,
підприємствами, установами і організаціями, громадянами, а також їх
об'єднаннями.

Частиною 4 статті 11 Закону України «Про Верховну Раду
Автономної Республіки Крим» визначені основні повноваження Голови Верховної
Ради АРК, а відповідно до частини 5 Закону
інші повноваження та порядок діяльності Голови ВР АРК визначаються
відповідно до Конституції України, цього Закону, Конституцією Автономної
Республіки Крим і регламентом Верховної Ради АРК.

Відповідно до пункту
10 частини 3 статті 29
Конституції АРК до повноважень голови
Верховної Ради АРК віднесено погодження призначення на посади і звільнення
з посад заступників начальника Головного управління Міністерства внутрішніх
справ України в Криму.

Судом встановлено, що
наказом Міністра внутрішніх справ України від 15.01.2008 року № 37 о/с
полковник міліції ОСОБА_4 призначений виконуючим обов'язки першого заступника
начальника ГУМВС України в АРК - начальника кримінальної міліції.

Судом встановлено, що наказом тимчасово виконуючого
обов'язки Міністра внутрішніх справ України від 15.05.2008 року № 841 о/с
полковник міліції ОСОБА_4 від виконання обов'язків першого заступника
начальника ГУМВС України в АРК - начальника кримінальної міліції звільнений.

Судом встановлено, що
наказом тимчасово виконуючого обов'язки Міністра внутрішніх справ
України від 15.05.2008 року № 849 о/с полковник міліції ОСОБА_4 призначений
виконуючим обов'язки першого заступника начальника ГУМВС України в АРК -
начальника кримінальної міліції.

Судом встановлено, що наказом Міністра внутрішніх справ
України від 06.08.2008 року № 1243 о/с полковник міліції ОСОБА_4 від виконання
обов'язків першого заступника начальника ГУМВС України в АРК - начальника
кримінальної міліції звільнений.

Судом встановлено, що
наказом Міністра внутрішніх справ України від 06.08.2008 року № 1270 о/с
полковник міліції ОСОБА_4 призначений виконуючим обов'язки першого заступника
начальника ГУМВС України в АРК - начальника кримінальної міліції.

Зазначені дії стали підставою виникнення
публічно-правового спору між Головою Верховної Ради АРК та Міністерством
внутрішніх справ України, за результатами якого Голова ВР вважаючи, що його
повноваження порушені відповідачем, так як призначення першим заступником
начальника ГУМВС України в АРК не було з ним погоджено, просить суд визнати протиправними та
скасувати всі накази про призначення ОСОБА_4 виконуючим обов'язки першого
заступника начальника ГУМВС України в АРК.

Згідно зі статтею 1
Закону України "Про міліцію" від 20.12.90 N 565-XII міліція в
Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя,
здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси
суспільства і держави від протиправних посягань.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України «Про
міліцію» від 20 грудня 1990 року565-XII
міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства
внутрішніх справ України, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову,
кримінально-процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах)
функції.

Відповідно до частин 4,5 статті 7 Закону України «Про
міліцію» організаційна структура і штатна чисельність міліції визначаються у
порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Права і обов'язки, організація
роботи та структура підрозділів міліції визначаються положеннями, які
затверджуються Міністром внутрішніх справ України відповідно до Закону.

Судом встановлено, що відповідно до підпункту 7 пункту
10 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.2006 року № 1383 Міністр
внутрішніх справ призначає в
установленому порядку і звільняє з посад начальників головних управлінь,
управлінь МВС в Автономній Республіці Крим, їх перших заступників та
заступників.

Відповідно до пункту
8 Положення про Головне управління Міністерства внутрішніх справ України
в Автономної Республіці Крим, затвердженого наказом МВС України № 94 від
02.02.2004 року начальник ГУМВС має
перших заступників та заступників, кількість яких визначається Міністром
внутрішніх справ України. Перших
заступників та заступників начальника
ГУМВС України в АРК за його поданням призначає на посади та припиняє
повноваження на цих посадах Міністр
внутрішніх справ України.

Таким чином, судом встановлено, що законодавством
України передбачено наявність в головному управлінні Автономної Республіки Крим
таких посад, як перші заступники начальника ГУМВС України в АРК та заступники
начальника ГУМВС України в АРК. Судом встановлено, що законодавством
встановлений різний порядок призначення осіб на зазначені посади.

Відповідно до підпункту 7 пункту 10 Положення про
Міністерство внутрішніх справ України, пункту
8 Положення про Головне управління Міністерства внутрішніх справ України
в Автономної Республіці Крим перших заступників начальника ГУМВС України в АРК
призначає на посаду Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до підпункту 7 пункту 10 Положення про
Міністерство внутрішніх справ України, пункту
8 Положення про Головне управління Міністерства внутрішніх справ України
в Автономної Республіці Крим заступників начальника ГУМВС України в АРК
призначає на посаду також Міністр внутрішніх справ України. Крім того,
відповідно до пункту 10 частини 3 статті 29 Конституції АРК призначення на
посади виключно заступника начальника ГУМВС України в АРК погоджується Головою Верховної Ради АРК.

Судом встановлено, що відповідно до Наказу МВС України
від 28.07.2007 року № 304 дск затверджений штат Головного управління МВС
України в АРК, в якому зазначені наступні посади керівників - два перших
заступника начальника Головного
управління МВС України в АРК та два заступника начальника ГУМВС України в АРК.

Таким чином, порядок призначення перших заступників
начальника ГУМВС України в АРК на посаду визначений виключно частинами 4,5 статті 7
Закону України "Про міліцію", підпунктом 7 пункту 10 Положення про
Міністерство внутрішніх справ України, пунктом
8 Положення про Головне управління Міністерства внутрішніх справ України
в Автономної Республіці Крим.

Судом встановлено, що діючим законодавством України не
передбачено погодження призначення на посаду першого заступника начальника
ГУМВС України в АРК Головою Верховної Ради Автономної Республіки. Судом також
встановлено, що й нормативно-правовими актами ВР АРК, а саме рішенням Президії
Верховної Ради Автономної Республіки Крим від 01.03.1999 року № 380-2/99 «Про
затвердження Порядку розгляду питань, пов'язаних з призначенням, погодженням на
посади, звільненням від посади керівників установ, організацій, підприємств”,
Постановою ВР АРК «Про заходи щодо посилення кадрової роботи в Автономній
Республіці Крим» від 20.01.1999 року, також не передбачені повноваження Голови
ВР АРК погоджувати призначення на зазначену посаду. Зазначеними нормативними актами
передбачено виключно погодження призначення на посади заступників начальника
ГУМВС України в АРК.

Статтею 134 Конституції України встановлено, що
Автономна Республіка Крим є невід'ємною складовою частиною України і в межах
повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її
відання. Відповідні положення містяться і у частині 1 статті 1 Конституції
Автономної Республіки Крим, в якій зазначено, що республіка є невід'ємною складовою частиною України і в
межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені
до її відання. Автономна Республіка Крим здійснює також повноваження,
делеговані законами України відповідно до Конституції України.

Розкриваючи зміст зазначеної статті Основного Закону
України Конституційний суд в своєму рішенні від 27.02.2001 року №
1-рп/2001(справа про правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим)
також зазначив, що суверенітет України поширюється на всю її територію (частина
перша статті 2 Конституції України), невід'ємною складовою частиною якої є
Автономна Республіки Крим (статті 134 Конституції України). Тому Верховна Рада
Автономної Республіки Крим може вирішувати лише питання, які віднесено до
відання Автономної Республіки Крим та належать до повноважень Верховної Ради Автономної
Республіки Крим.

Суд вважає, що зазначені висновки розповсюджуються і на
повноваження Голови Верховної Ради Автономної Республіки Крим, оскільки вони
пов'язані з публічною діяльністю державного органу, який він представляє.

Відповідно до пункту 12 частини1 статті 92, частини 2
статті 120 Конституції України організація і порядок діяльності центральних та
місцевих органів виконавчої влади визначаються Конституцією і законами України.

Питання про порядок призначення посадових осіб, порядку
внесення пропозицій щодо цих кандидатур, погодження призначення на посаду,
перебуває саме в площині діяльності органів виконавчої влади і правових основ
державної служби і тому має регулюватися виключно законами України. Адже
йдеться про порядок призначення посадових осіб, які є керівниками відповідних
державних органів, і невизначеність їх правового статусу, порядку призначення
на посаду, погодження призначення, прямо впливає на законність та ефективність
їх діяльності. Посади цих керівників не
можуть бути тривалий час вакантними, оскільки це може привести до негативних
наслідків.

Вирішуючи спір, суд виходить з положень Конституції
України, Закону України «Про міліцію», згідно з якими міліція становить єдину систему, а
організація та порядок діяльності її органів визначаються виключно законом. Ці
правові положення не допускають будь-яких винятків щодо врегулювання правовими
актами Верховної Ради АРК, розпорядженнями Голови Верховної Ради АРК
організації і порядку діяльності органів внутрішніх справ, у тому числі,
призначення на посаду першого заступника начальника Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України.

Аналізуючи зміст статей 137 та
138 Конституції України, якими визначена фактично сфера повноважень Автономної
Республіки Крим, у тому числі питання, з яких вона здійснює нормативне регулювання, підвідомчі сфери діяльності, суд приходить до
висновку, що до таких повноважень не відноситься визначення організаційної
структури правоохоронних органів України.

Той факт, що до відання Автономної Республіки Крим
належить сприяння охороні правопорядку та громадської безпеки, не наділяє
Голову Верховну Раду АРК повноваженнями приймати участь у призначені на посаду
першого заступника начальника ГУМВС України в АРК, оскільки такі повноваження
безпосередньо законами, Конституцією Автономної Республіки Крим не передбачені.

Розкриваючи зміст статті 19 Конституції України, суд
зазначає, що органи влади, посадові особи мають діяти лише за однією правовою
формулою - Заборонено все, що не дозволено, на відміну від приватних суб'єктів,
які керуються простим дозволом, визначеним наступним правилом - Дозволено все,
що не заборонено законом.

Відповідно до положень частини 19, статті 134
Конституції України сфера відання Автономної Республіки Крим і коло питань, з
яких Автономна Республіки Крим здійснює нормативне регулювання, не можуть бути
довільно розширені за правові межі, визначені Конституцією України.

Відповідно до статті 138 Конституції України законами
України Автономній Республіці Крим можуть бути делеговані також інші
повноваження, але приймаючи до уваги, що повноваження погодження призначення на
посаду першого заступника начальника ГУМВС України в АРК, Голові Верховній Раді АРК не делеговані, він має приймати
рішення виключно в межах, встановлених пунктом 25 статті 26 Конституції Автономної Республіки Крим.

Отже, суд приходить до висновку, що Голова Верховної
Ради АРК не має права погоджувати призначення на посаду першого заступника
начальника Головного Управління МВС України в АРК, до його компетенції
відноситься виключно погодження призначення на посаду та звільнення з посади
заступника начальника ГУМВС України в АРК.

Суд не може погодитися з доводами позивача, що між
посадами заступника начальника та першого заступника начальника ГУМВС України в
АРК не має жодної різниці, тому позивач має погоджувати призначення всіх
заступників начальника ГУМВС України в АРК.

Як вже зазначалося, законодавчими актами чітко
розділяється правовий статус перших заступників та заступників начальника ГУМВС
України в АРК, по-різному вирішений порядок їх призначення на посади, у тому
числі не передбачені додаткові погодження при призначені на посади перших
заступників начальника ГУМВС України в АРК. Тому враховуючи вимоги статті 19
Конституції України суд не має права розширювати компетенцію Голови ВР АРК,
наділяючи його додатковими повноваженнями, оскільки його повноваження можуть
бути визначені та делеговані виключно законами України та Конституцією
Автономної Республіки Крим.

Суд не
погоджується з думкою представників відповідача в тій частини, що
нормативно-правові акти в частині визначення порядку призначення на посаду
першого заступника начальника ГУМВС України в АРК не підлягає застосуванню,
оскільки вони суперечать статті 29 Конституції Верховної Ради АРК.

Судом
встановлено, що в зазначеному випадку відсутня колізія правових норм, оскільки
умовами виникнення колізій є введення в дію загальних та спеціальних актів,
норми яких суперечать один одному в
наслідок часткового співпадіння обсягів їх регулювання, обумовлених
специфікою суспільних відносин.

Процедура призначення на посаду уявляє собою систему певних заходів, які
необхідно виконати в певній послідовності.

Судом
встановлено, що пункт 10 частини 3 статті 29 Конституції АРК регулює лише
порядок погодження призначення на посаду заступника начальника ГУМВС України в
АРК, в частині одного елементу зазначеної системи дій - погодження Головою
Верховної Ради АРК.

Статтею
7 Закону України «Про міліцію» встановлюється організація міліції та її
підпорядкованість, повноваження Міністерства внутрішніх справ визначати
структури підрозділів міліції. Положеннями про Міністерство внутрішніх справ
України, про Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в АРК
вирішується загальний порядок призначення осіб на посаду перших заступників
начальників головних управлінь, управлінь МВС України, у тому числі першого
заступника начальника ГУМВС України в АРК.

Заступники начальників головних управлінь призначаються
на посаду Міністром внутрішніх справ, а якщо мова йде про Автономну Республіку
Крим, то в цьому випадку відповідно до п. 10 статті 29 Конституції АРК таке
призначення заступника начальника ГУМВС України в АРК погоджується з Головою
Верховної Ради АРК, шляхом внесення подання, яке розглядається у порядку,
визначеному законом.

Погодження призначення на посаду першого заступника
начальника ГУМВС України в АРК з Головою Верховною Радою АРК жодним нормативним
актом не передбачено.

Таким чином, суд встановив, що не існує суперечностей,
колізії у застосування правових норм, існує лише різний порядок призначення
осіб залежно від посади, на яку він претендує, виконання якого, є умовою
легітимності призначення особи на посаду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість призначення
Штронди М.О. виконуючим обов'язки
першого заступника начальника ГУМВС України в АРК судом встановлено
наступне.

Відповідно до пункту 1 Положення порядок проходження
служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх
права і обов'язки визначаються зазначеним Положенням.

Згідно з пунктом 26 Положення начальники та інші
службові особи органів внутрішніх справ несуть персональну відповідальність за
суворе дотримання вимог цього Положення та інших нормативних актів з питань
проходження служби і роботи з кадрами.

Пунктом 40 Положення №114 встановлено, що призначення на посади рядового і
начальницького складу провадиться відповідними начальниками згідно з
номенклатурою посад, що визначається Міністром внутрішніх справ відповідно до
його компетенції, враховується, що безперервний строк тимчасового виконання
обов'язків за вакантною посадою не повинен перевищувати двох місяців, а за
невакантною - чотирьох місяців.

Відповідно до пункту 21 Положення № 114 особи рядового і
начальницького складу зобов'язані проходити службу там, де це викликано
інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників.

Аналізуючи зазначені норми, суд приходить до висновку,
що визначальним в встановленні умов
проходження служби в органах внутрішніх справ, є інтереси служби, які
обумовлені наказами начальників. Для реалізації зазначених інтересів служби
особа або призначається на посаду з урахуванням
її спеціальності або досвіду, або на неї тимчасово покладаються
виконання обов'язків за певною посадою.

Під час розгляду справи судом встановлено, що наказом Міністра внутрішніх справ України від
15.01.2008 року № 37 о/с полковник міліції ОСОБА_4 призначений виконуючим
обов'язки першого заступника начальника ГУМВС України в АРК - начальника
кримінальної міліції. Наказом тимчасово виконуючого обов'язки Міністра
внутрішніх справ України від 15.05.2008 року № 841 о/с полковник міліції
ОСОБА_4 від виконання обов'язків першого заступника начальника ГУМВС України в
АРК - начальника кримінальної міліції звільнений. При цьому безперервний строк
тимчасового виконання обов'язків за вакантною посадою першого заступника
начальника Головного управління МВС України в АР Крим склав понад трьох
місяців.

Судом встановлено, що
наказом тимчасово виконуючого обов'язки Міністра внутрішніх справ
України від 15.05.2008 року № 849 о/с полковник міліції ОСОБА_4 призначений
виконуючим обов'язки першого заступника начальника ГУМВС України в АРК -
начальника кримінальної міліції. Наказом Міністра внутрішніх справ України від
06.08.2008 року № 1243 о/с полковник міліції ОСОБА_4 від виконання обов'язків
першого заступника начальника ГУМВС України в АРК - начальника кримінальної
міліції звільнений. При цьому безперервний строк тимчасового виконання
обов'язків за вакантною осадою першого заступника начальника Головного
управління МВС України в АР Крим склав понад два місяця.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що
відповідачем у справі МВС України було допущено порушення вимог підпункту „б”
пункту 40 Положення №114, а саме - перевищення встановленого зазначеним
підпунктом Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114
безперервного строку тимчасового виконання обов'язків полковником міліції
ОСОБА_4. за вакантною осадою першого
заступника начальника Головного управління МВС України в АР Крим.

Але оцінюючи зазначені порушення, суд приходить до
висновку, що недотримання відповідачем встановленого строку для тимчасового
виконання обов'язків не є підставою для скасування наказів про покладення на
особу таких обов'язків.

Більш того, суд враховує, що наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 15.05.2008 року № 841 про звільнення ОСОБА_4 від
виконання обов'язків фактично припинена дія наказу Міністра внутрішніх справ
України від 15.01.2008 року № 37 о/с про призначення його на посаду тимчасово
виконуючого обов'язки. В свою чергу, наказом Міністра внутрішніх справ України
від 06.08.2008 року № 1243 о/с відповідно припинена дія наказу тимчасово
виконуючого обов'язки Міністра внутрішніх справ України від 15.05.2008 року №
849 о/с.

Приймаючи до уваги, що суд не має можливості взагалі
скасовувати накази, дія яких припинена на день розгляду, позовні вимоги позивача
і з цих підстав є необґрунтованими.

У той же час судом встановлено, що Голова Верховної Ради
АРК має повноваження погоджувати лише призначення на посади заступників
начальника ГУМВС України в АРК, та він не має права втручатися в діяльність
Міністерства внутрішніх справ при вирішення питання тимчасового покладання
обов'язків на особу за певною посадою, оскільки порядок організації діяльності
органів внутрішніх справ віднесений до виключної компетенції відповідача.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 наказами від 15.01.2008
року, від 15.05.2008 року, від 06.08.2008 року був призначений не на посаду
першого заступника начальника ГУМВС України в АРК, а виконуючим обов'язки за
такою посадою, суд вважає, що позивач і з цих підстав також не мав повноважень
вимагати погодження з ним такого призначення.

Суд вважає, що такі накази є законним ще й тому, що вони
прийняті на виконання п 21 Положення № 114, оскільки таке тимчасове виконання
обов'язків першого заступника начальника ГУМВС України в АРК ОСОБА_4., має бути обумовлено інтересами
служби, які визначаються ні Головою ВР АРК, а Міністром внутрішніх справ
України.

Суд не погоджується з доводами позивача в тій частини,
що відповідач не поклав тимчасово обов'язки на Штронду М.А., як передбачено
Положенням, а призначив тимчасово виконуючим обов'язки першого заступника
начальника ГУМВС України в АРК, так як формулювання не змінює ні змісту
повноважень, ні обсягу повноважень призначеної особи, ні статусу такої особи.

Крім того, судом встановлено, що позивач, являючись
суб'єктом владних повноважень також зобов'язаний здійснювати свої владні
повноваження у порядку визначеному законом. Вирішуючи компетенційний спір, як
вже зазначалося, суд повинен з'ясувати та розв'язати законодавчі колізії,
усунути наслідки дублювання повноважень, встановити факти зловживання чи їх
перевищення, як позивачем, так і
відповідачем по справі, оскільки обидва учасника являються суб'єктами
владних повноважень.

Судом встановлено, що
08.01.2008 року Голові Верховної Ради Автономної Республіки Крим було
подано клопотання про погодження призначення ОСОБА_4 на посаду першого
заступника начальника ГУМВС України в АРК.

Судом
встановлено, що 08.01.2008 року Голова Верховної Ради Автономної Республіки
Крим відмовив у погодженні призначення ОСОБА_4 на зазначену посаду.

Оцінюючи
зазначені дії позивача та відповідача, суд не може погодитися з доводами
представника позивача, що такі звернення до Голови ВР АРК про погодження
призначення осіб на посади перших заступників начальника ГУМВС України фактично
наділяють позивача зазначеними
повноваженнями. Як вже неодноразово зазначалося, повноваження Голови ВР АРК
можуть бути визначені виключено законами.

Але у спорі з приводу реалізації компетенції
суб'єктами владних повноважень, суд повинен
врахувати яким чином позивач та відповідач здійснюють владну компетенцію.

Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 29 Конституції
АРК до повноважень Голови Верховної Ради
АРК належить погодження призначення на посаду і звільнення з посади заступників начальника Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Криму.

Частиною 2 статті
1 Конституції Автономної Республіки Крим встановлено, що повноваження,
порядок формування і діяльності Верховної Ради Автономної Республіки Крим
визначаються Конституцією України і законами України, Конституцією Автономної
Республіки Крим і нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної
Республіки Крим з питань, віднесених до її компетенції.

Порядок, підстави, процедура надання погодження Головою
Верховної Ради АРК призначення на посаду
заступника начальника ГУМВС України АРК визначені Постановою ВР АРК «Про заходи
щодо посилення кадрової роботи в Автономній Республіці Крим» від 20.01.1999
року, Рішенням Президіуму Верховної Ради Автономної Республіки Крим від
01.03.1999 року № 380-2/99 “Про затвердження Порядку розгляду питань,
пов'язаних з призначенням, погодженням на посади, звільненням від посади
керівників установ, організацій, підприємств”,
які являються нормативно-правовими актами ВР АРК, прийнятими відповідно
до Конституції ВР АРК та які є обов'язковими для виконання відповідачем під час
реалізації зазначених повноважень.

При цьому суд не погоджується з доводами представника
відповідача в тій частини, що Постанова ВР АРК «Про заходи щодо посилення
кадрової роботи в Автономній Республіці Крим» від 20.01.1999 року не підлягає
застосуванню, оскільки вона зупинена Указом Президента України. Судом
встановлено, що дія Постанови була зупинена як така що не відповідає
Конституції України та законам України згідно з Указом Президента України від
08.07.2000 року № 866/2000. Рішенням Конституційного Суду України від
27.02.2001 року № 1-рп/2001, частина положень Постанови були визнані
неконституційними та Постановою Верховної Ради АРК від 18.04.2001 року № 1759-2/01
були внесені відповідні зміни до зазначеного нормативного акту. Тому суд
приходить до висновку, що Постанова ВР АРК «Про заходи щодо посилення кадрової
роботи в Автономній Республіці Крим» від 20.01.1999 року на час виникнення
спірних правовідносин була чинною, а тому підлягає застосуванню для регулювання
зазначених спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 3 Постанови ВР АРК «Про заходи щодо
посилення кадрової роботи в Автономній Республіці Крим» від 20.01.1999 року на
підставі Конституції ВР АРК з метою створення
чіткої системи підзвітності керівних кадрів, удосконалення практики погодження, призначення та звільнення
керівників затверджена Номенклатура (перелік) посад осіб, які обираються,
призначаються, погоджуються при призначенні на посади та звільнені з посад
Верховної Радою АРК, її Президією та Головою Верховної ради АРК.

Згідно з пунктом 7 Постанови постійній комісії ВР АРК з
законодавства, законності, правопорядку та військовим питанням зобов'язані
забезпечити попереднє обговорення та внесення пропозицій по кандидатурам
керівників правоохоронних органів, які призначаються на посади чи звільняються з посад за
погодженням з Верховною Радою або Головою Верховної Ради АРК, всемірно сприяти
тому, щоб в правоохоронних органах працювали компетентні, чесні, принципові та
морально стійки особи.

Відповідно до пункту 12 Постанови погодження призначення на посади та
звільнення з посад керівників органів державної виконавчої влади, розташованих в Автономній Республіці
Крим, здійснюється в випадках та у порядку, передбаченому законами та іншими
нормативно-правовими актами України.

Пунктом 11 Постанови ВР АРК «Про заходи щодо посилення
кадрової роботи в Автономній Республіці Крим» від 20.01.1999 року встановлено,
що Номенклатура (перелік) посад осіб, які обираються, призначаються,
погоджуються при призначенні на посади та звільнені з посад Верховної Радою
АРК, її Президією та Головою Верховної ради АРК дії в частині, що не суперечить
Конституції України, законам України та
іншим нормативно-правовим актам, Конституції Автономної Республіки Крим та цієї
Постанови.

Судом встановлено, що рішенням Президії Верховної Ради
Автономної Республіки Крим від 01.03.1999 року № 380-2/99 затверджений Порядок
розгляду питань, пов'язаних з призначенням, погодженням на посади, звільненням
від посади керівників установ, організацій, підприємств.

Відповідно до пункту 1 Порядку всі питання погодження призначення на посади відповідно
з Номенклатурою (переліком) посад осіб,
які обираються, призначаються, погоджуються при призначенні на посади та
звільнені з посад Верховної Радою АРК, її Президією та Головою Верховної ради
АРК, затвердженою Постановою ВР АРК «Про заходи щодо посилення кадрової роботи
в Автономній Республіці Крим» від 20.01.1999 року розглядаються за поданням,
документам особової справи та результатам співбесід, оформлених в установленому
порядку.

Крім того, зазначений Порядок встановлює які саме
документи, долучаються до подання, які відомості повинно містити таке подання,
визначається процедура проходження співбесіди.

Пунктом 6 Порядку встановлено, що за результатами
співбесід відділ кадрів готує висновок про погодження або проекти рішень Верховної Ради АРК про
призначення, погодження кандидатури на посаду або звільнення з посади.

Відповідно до списку керівників установ, організацій, підприємств, які
вносять пропозиції про посадові призначення, звільнення, погодження,
затверджених рішенням Президії Верховної
Ради Автономної Республіки Крим від 01.03.1999 року № 380-2/99 подання на
погодження призначення заступника начальника ГУМВС України в АРК вноситься
начальником ГУ МВС України в АРК.

Судом встановлено, що
08.01.2008 року виконуючий обов'язки начальника ГУМВС України в АРК
Іллічов М.О. надіслав Голові Верховної Ради Автономної Республіки Крим для
узгодження матеріали про призначення полковника міліції ОСОБА_4 на посаду
першого заступника начальника ГУМВС України в АРК - начальника кримінальної
міліції. До супровідного листа від 08.01.2008 року № 2/45 були долучені
особовий листок по обліку кадрів, автобіографія, попередження про спеціальні обмеження,
ксерокопія диплому, паспорту, фотокартки, подання до призначення, копія
листа-погодження з головою Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, довідка
Ф-1 (а.с. 53).

Судом встановлено, що 08.01.2008 року Голова Верховної
Ради Автономної Республіки Крим надіслав
лист № 37/28-16, в якому зазначив, що він не погоджує призначення ОСОБА_4 на
посаду першого заступника начальника ГУМВС - начальника кримінальної міліції.

Судом встановлено, що позивачем не виконані вимоги
статті 19, 138 Конституції України,
пункту 10 частини 3 статті 29 Конституції Автономної Республіки Крим, рішення Президії Верховної Ради Автономної
Республіки Крим від 01.03.1999 року № 380-2/99 «Про затвердження Порядку
розгляду питань, пов'язаних з призначенням, погодженням на посади, звільненням
від посади керівників установ, організацій, підприємств”, Постанова ВР АРК «Про
заходи щодо посилення кадрової роботи в Автономній Республіці Крим» від
20.01.1999 року.

Судом встановлено, що документи, які надійшли до Голови
Верховної Ради АРК не розглянути належним чином, тобто у порядку, визначеному
зазначеними нормативними актами Веррховної Ради АРК. Судом встановлено, що за
результатами їх вивчення не проводилися співбесіди, не готувалися висновки про
погодження або відмову у погодженні, це питання не обговорювалося в постійній
комісії ВР АРК з законодавства, законності, правопорядку та військовим
питанням.

Судом встановлено, що суб'єкт владних повноважень
зобов'язані використовувати управлінські функції виключно з метою, з якою вони були надані.

Судом встановлено, що відповідно до частини 6 статті 29
Конституції АРК Голова ВР АРК у межах
своїх повноважень видає розпорядження.

Але в порушення зазначеної норми Конституції АРК позивач
за результатами розгляду подання та документів, надісланих 08.01.2008 року щодо
погодження призначення ОСОБА_4 першим заступником начальника ГУМВС України в
АРК, рішення не прийняв, оскільки будь-які правові рішення Голови ВР АРК мають
бути оформлені розпорядженням.

Суд не приймає до уваги, доводи представників позивача в
тій частини, що так склалася практика, що рішення про погодження або відмова в
погодженні оформлюється листом.

Суд вважає, що якщо Конституцією АРК визначений єдиний
спосіб оформлення правових рішень Голови ВР АРК - це видання розпоряджень,
будь-які інші листи, відповіді, звернення не можуть бути визнані правовими актами, що створюють
певні юридичні наслідки.

Крім того, суд не може визнати необґрунтований лист
Голови ВР АРК від 08.01.2008 року, в якому навіть не зазначені причини відмови
у погодженні призначення ОСОБА_4, мотивованим розпорядженням, прийнятим Головою
ВР АРК, як суб'єктом владних повноважень, на
реалізацію своєї владної компетенції.

У зв'язку з чим, суд вважає необґрунтованими доводи
позивача в тій частини, що виконуючий обов'язки першого заступника начальника
ГУМВС України в АРК ОСОБА_4 незаконно займає зазначену посаду, що порушує права
та обов'язки позивача, оскільки позивач також зобов'язаний діяти та приймати рішення
у чіткій відповідності з законом.

Як вже зазначалося, відповідно до статті 7 Закону
України «Про міліцію» права, обов'язки, організація роботи та структура
підрозділів міліції визначаються положеннями, які затверджуються Міністром
внутрішніх справ України. Відповідно до
статті 120 Конституції України виключно законами встановлюється порядок
діяльності центральних органів виконавчої влади.

Тому Голова ВР АРК не має права визначати в якій спосіб відповідач повинен
реалізовувати надані йому повноваження, оскільки втручання в діяльність
правоохоронних органів заборонено.

З урахуванням зазначених підстав суд вважає, що позовні
вимоги щодо зобов'язання МВС України утриматися від видання наказів про
призначення ОСОБА_4 виконуючим обов'язки першого заступника начальника ГУМВС
України в АРК, не засновані на законі, тому не підлягають задоволенню.

Суд враховує, що суб'єкт владних повноважень
зобов'язаний добросовісно реалізовувати
владні повноваження саме для досягнення справедливих результатів та
мети, з якою ці повноваження йому надані.

Однак при розгляді зазначеної справи встановлено, що
позивач під час реалізації своїх владних повноважень порушив вимоги п. 10 частини 2, частини 6
статті 29 Конституції АРК стосовно порядку розгляду подання про призначення
ОСОБА_4 першим заступником начальника ГУМВС України в АРК.

Крім того, при
розгляді даної адміністративної справи судом встановлено порушення відповідачем
Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114, а саме -
перевищення встановленого підпунктом «б» пункту 40 Положення безперервного
строку тимчасового виконання обов'язків полковником міліції ОСОБА_4. за вакантною осадою першого заступника
начальника Головного управління МВС України в АР Крим. На зазначені порушення
суд вважає необхідним відреагувати
окремою ухвалою на адресу відповідача.

На підставі викладеного, враховуючи всі обставини по
справі, а також встановлений судом обсяг компетенції позивача та
відповідача по справі, порядок та спосіб
реалізації ними владних управлінських
повноважень, всі докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги, що суд відмовляє у задоволенні
позову, судовий збір, сплачений позивачем поверненню не підлягає.

У зв'язку зі складністю справи судом 12 вересня 2008
року оголошена вступна та резолютивна частина постанови, а 17 вересня 2008 року постанова складена у повному
обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 158-162 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня
складення у повному обсязі у разі неподання заяви про апеляційне оскарження
(апеляційної скарги).

Якщо
після подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана,
постанова набирає законної сили через 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Протягом 10 днів з дня складення постанови у повному
обсязі через Окружний адміністративний суд Автономної Республіки Крим до
Севастопольського апеляційного адміністративного суду може бути подана заява
про апеляційне оскарження, після подачі якої протягом 20 днів може бути подана
апеляційна скарга.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження (10 днів).

Суддя Окружного

адміністративного суду

Автономної Республіки Крим Трещова О.Р.