Справа № 22-а-8575/2008
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2008-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

інстанції - Кірієнко В.О.
Суддя-доповідач - Геращенко
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем
України

06
серпня 2008 року справа
№ 22-а-8575/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Геращенка І.В.

суддів при секретарі за участю:
позивача відповідача

Арабей Т.Г., Горбенко К.П. Літвіновій Л.О. ОСОБА_1
не з'явився

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні Управління праці та соціального захисту населення Старобешівської районної державної адміністрації

на постанову

Донецького окружного
адміністративного суду

від

09.06.2008 року

у адміністративній справі

№ 2-а-11050/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального
захисту населення Старобешівської
районної державної адміністрації

про

стягнення недоотриманих сум на
оздоровлення за 2007 рік

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління
праці та соціального захисту населення
Старобешівської районної державної адміністрації про стягнення недоплачених сум на оздоровлення за 2007 рік,
з урахуванням уточнень (арк. спр. 22), виходячи із розміру
мінімальної заробітної плати на день фактичної виплати.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 09 червня 2008 року позов ОСОБА_1 було задоволено, з
відповідача на користь позивача стягнута заборгованість по недоотриманим сумам
на оздоровлення за 2007 рік.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду
скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в
повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права, а саме: без урахування розміру цього виду допомоги,
встановленого постановою КМУ від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Всі виплати, передбачені Законом України «Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі
виплати щорічної допомоги на оздоровлення, і які базуються на розмірі
мінімальної заробітної плати, виплачується у розмірах, встановлених вказаною
постановою КМУ.

Суд першої інстанції при
розгляді справи встановив, що позивач перебуває на обліку в Управлінні праці та
соціального захисту населення Управління праці та соціального захисту населення
Старобешівської районної державної адміністрації як особа, яка є учасником
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції (надалі ЧАЕС), категорія 1, є інвалідом 3 групи, у
зв'язку з чим користується правами та пільгами, передбаченими Законом України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», передбачена щорічна допомога на оздоровлення
інвалідам 3 групи - чотирьох мінімальних заробітних плат, при цьому розмір
мінімальної заробітної плати на момент виплати становив: з 1 квітня 2007 року -
420 грн., з 1 липня 2007 року - 440 грн. та з 1 жовтня 2007 року - 460 грн.

В порушення зазначених
норм першим відповідачем щорічна допомога у визначеному розмірі позивачеві не
нарахована і не сплачена. Фактично нараховано та сплачено: в червні 2007 року
за 2007 рік - 90 грн.

Таким чином, суд першої
інстанції вирішив, що фактично за 2007 рік відповідачем було недоплачено
позивачеві сума щорічної разової допомоги у розмірі 1670 грн. (440 грн. х 4 -
90 грн.).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Суд апеляційної інстанції
при розгляді справи встановив, що ОСОБА_1 є
учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, (категорія 1), що
підтверджується копією посвідчення НОМЕР_1.

З 17.11.2005 року по
теперішній час позивач має 3 групу інвалідності у зв'язку з участю у ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією довідки МСЕК
(арк. спр. 7).

Відповідно до ст. 48 Закону України
"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ (далі - Закон №
796-ХІІ) передбачена щорічна допомога на оздоровлення інвалідам 3 групи - чотири
мінімальних заробітних плат.

Розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

При виплаті щорічної допомоги на
оздоровлення Управління керувалося постановою Кабінету Міністрів України
постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (далі - постанова № 562), якою розмір зазначеної допомоги інвалідам
3 групи встановлений в 90 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеною постановою №
562 всупереч Закону № 796-ХІІ (який встановив розмір щорічної допомоги як
величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної
Законом на час здійснення виплати) установлено конкретні розміри такої допомоги
в твердій грошовій сумі й, зокрема, для інвалідів 3 групи - 90 грн.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами при вирішенні даного спору підлягають застосуванню ст. 48
Закону № 796-ХІІ та Закони України про встановлення розміру мінімальної
заробітної плати на 2007 рік, а не постанова № 562, згідно частини 4 статті 9
КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції
України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу у
відповідності до пункту 2 Указу Президента України «Про Єдиний державний реєстр
нормативних актів» від 27.06.1996 року (зі змінами) стосовно преюдиції
нормативних актів.

Конституція
- Основний Закон України і має найвищу юридичну силу, а тому колегія суддів
приходить до висновку, що у зазначеній ситуації, суд першої інстанції вірно
застосував конституційні положення щодо пільг, компенсацій і гарантій, які
Держава надає громадянам.

Таким чином, дії першого
відповідача в частині виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення у
розмірі 90 грн. за 2007 рік, суд першої інстанції обґрунтовано визнав
неправомірними.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року
№ 256, якою затверджений Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на
здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення
за рахунок субвенцій з державного бюджету, головними розпорядниками коштів
місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм
соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь,
відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих
держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належить питання
праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів).
Таким чином, перший відповідач є головним розпорядником коштів місцевого
бюджету за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Відповідно до ст. 48 спеціального Закону та приписів п.п. 1-3 Порядку використання коштів Державного
бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 936 від
20.09.2005 року у управління праці та соціального захисту населення з'явився обов'язок щодо реалізації
механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на
здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення
щодо, зокрема, пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Тому, звернення з позовними вимогами до Управління праці та соціального захисту
населення щодо стягнення щорічної допомоги є обґрунтованим.

Статтею 63 спеціального Закону фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією цього
Закону, здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Зазначене доводить, що Управління, як розпорядник
коштів Державного бюджету України, є належним відповідачем.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводами апеляційної
скарги висновки суду не спростовуються, а тому постанова підлягає залишенню без
змін.

Керуючись ст.ст. 195-196, п. 1 ч. 1 ст. 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Старобешівської районної державної адміністрації на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 09 червня 2008 року у справі №
2-а-11050/08 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 09 червня 2008
року у справі № 2-а-11050/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Старобешівської районної державної адміністрації
про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення за 2007 рік - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з моменту проголошення, а в разі складання і проголошення
вступної та резолютивної частин, з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

К.П. Горбенко