Справа № 22-а-7782/2008
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2008-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

24 липня 2008 року справ № 22-а-7782/08

зал судового засідання № 2 у
приміщенні суду за адресою: м. Донецьк,
бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Бадахової Т.П.

Нікуліна
О.А.

при секретарі судового засідання

Чурікової Я.О.

за участю представників:

від позивача:

Лукашков В.О. - за дог. від 24.07.2008року

від відповідача: від третьої особи:

не з'явився ОСОБА_1- особисто Тузова О.В.- за ордером
від 24 липня 2008 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Товариства з
обмеженою відповідальністю «Селко»

на постанову Селидівського міського суду Донецької
області

від

28 травня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-6/08 (суддя Ясинський О.В.)

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Селко»

до

Виконавчого комітету Селидівської міської ради
Донецької області

про за участю третіх осіб

визнання
недійсним рішення виконкому та державного акту на землю 1)Селидівської міської ради Донецької
області 2)ОСОБА_1

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Селидівського міського суду
(арк. справи 83-88 ) від 28 травня 2008 року задоволені позовні вимоги
Товариства з обмеженою відповідальністю «Селко», внаслідок чого :

- визнане
недійсним рішення виконкому Селидівської міської Ради №101 від 12 квітня 2000
року у частині надання ОСОБА_1 земельної частки (паю) для ведення ОСОБА_1
земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського
виробництва, який виявив бажання вийти з членів КСП ім.. «Кірова» у приватну
власність 5,01га.;

- визнаний
недійсним державний Акт на право приватної власності на землю 1-ДН №017896 від
26 квітня 2000 року, яким ОСОБА_1 відповідно рішення виконавчого комітету
Селидівської міської Ради від 12 квітня 2000 року №101 передана у приватну
власність земельна ділянка площею 5,01 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва;

- земельну
ділянку площею 5,01 га на яку був виданий державний акт на право приватної
власності на землю 1-ДН №017896 наданий 26 квітня 2000 року на якому
знаходяться грибоводчий комплекс ТОВ «Селко» надати до земель запасу
Селидівської територіальної громади;

- зобов'язано
Селидівську міську Раду надати ОСОБА_1 з земель запасу Селидівської міської
Ради надати ОСОБА_1 з земель запасу Селидівської територіальної громади
земельну ділянку, яка відповідає розміру земельної ділянки вказаному в
державному Акті на право приватної власності на землю 1-ДН №017986 наданий 26
квітня 2000 року з подальшим наданням нового державного акту на землю ОСОБА_1

Постанова суду мотивована протиправністю
прийняття рішення виконкомом, визнанням відповідачем позову, а також можливістю
відновлення права на землю третій особи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 (третя особа по справі), (арк. справи
105-109) посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та
матеріального права просить скасувати постанову Селидівського міського суду
Донецької області від 28 травня 2008 року по справі №2-а-6/08, та прийняти нову
постанову, якою у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Позивач у запереченнях на апеляційну
скаргу та його представник під час апеляційного розгляду справи проти доводів
апеляційної скарги заперечують. Вважає, що постанова суду є законною та
обґрунтованою, ухвалена судом відповідно до норм матеріального та
процесуального права на підставі повного і всебічного з'ясування обставин в
адміністративній справі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час, місце, та дату судового розгляду був повідомлений належним
чином, надав клопотання щодо розгляду скарги без його участі.

Апеляційний розгляд справи здійснювався
із застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до
статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення представників сторін, третьої особи, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу
встановила наступне.

Рішенням виконавчого комітету від
12 квітня 2000 року №101 (арк. справи 5), земельна частка (пай) площею 5,01га
була передана ОСОБА_1 (третій особі по справі) для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

На підставі зазначеного рішення був
виданий Державний акт на право приватної власності на землю (арк. справ 6).

Як вбачається з матеріалів справи право
на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП
ім.. Кірова розміром 5,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж
цієї частки в натурі належала ОСОБА_2, згідно сертифікату від 11 серпня 1997
року НОМЕР_1 від 11 серпня 1997 року (арк. справи 76), і передана позивачу
відповідно до договору дарування від 10 лютого 2000 року, зазначений договір до
суду не наданий.

Скаржник зазначає, що спірна ділянка належить йому на підставі
договору дарування. Набуття права власності на підставі зазначеного договору не
є предметом судового розгляду по даній справі, правові наслідки дарування у
межах спірних відносин не досліджувались.

Спірним у даній справі є рішення (арк.
справи 5) виконавчого комітету від 12 квітня 2000 року №101 (відповідача по
справі), яке є підставою (правочином), з посиланням на який виданий державний
акт на право приватної власності на землю. Зазначене рішення є актом органу
владних повноважень, прийняте при здійснені владних управлінських функцій,
внаслідок чого спір правомірно вирішений за правилами адміністративного
судочинства.

Колегія суддів зазначає що дане рішення
прийняте з порушенням компетенції органу, а саме виконавчого комітету. Виходячи
із загально правового принципу норми дії права у часі на момент його прийняття,
питання передачі земельних ділянок у власність
відповідно до статей 10,17 діючого на той час Земельного Кодексу України
належало до відання міських Рад народних депутатів. В порушення зазначених норм
спірне рішення прийняте виконавчим комітетом.

Порядок паювання земель, переданих у
колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям
визначається Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих
у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від
8 серпня 1995 року №720/95, приписи якого передбачають паювання як визначення
розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена
колективного сільськогосподарського підприємства, без виділення земельних
ділянок в натурі. Спірним рішенням виконком надає у приватну власність землю
ОСОБА_1, як члену КСП, доказів отримання частки (паю) як член зазначеного
підприємства, своєї причетності до

зазначеного
підприємства скаржник не надав. Відтак, виконком прийняв рішення з порушенням
норм земельного законодавства.

Недійсність рішення обумовлює недійсність
акту на право приватної власності на землю, як виданого на його на його
підставі. Колегія суддів зазначає, що видання акту не узгоджується з приписами
постанови Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2002 року 3449 «Про
затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку.

Колегія суддів не приймає доводи
скаржника, стосовно пропуску річного строку звернення до суду з огляду на
те, що відповідно до частини першої
статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Частиною другою зазначеної статті встановлений річний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 4 частини першої статті 268
Цивільного Кодексу України передбачено, що позовна давність не поширюється на
вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу, зокрема,
місцевого самоврядування, яким порушено його право власності, або інше
речове право.

Колегія судів погоджує висновки суду
першої інстанції щодо порушення права спірним рішенням право власності позивача
на нежитлові приміщення та право користування земельною ділянкою.

Колегія суддів зазначає, що інші доводи скаржника не впливають на суть
рішення.

Відповідно до частини першої статті 195
КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції справа по суті вирішена правильно.

Керуючись статтями 184, 195, 196, 198,
200,205,206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Селидівського міського суду Донецької області від 28 травня 2008 року у справі
№ 2-а-6/08 - залишити без задоволення.

Постанову
Селидівського міського суду Донецької області від 28 травня 2008 року у справі
№ 2-а-6/08 - залишити без змін.

Ухвала постановлена у нарадчій кімнаті та
проголошені її вступна та резолютивна частини у судовому засіданні 24 липня
2008 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу
- з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді:
Т.П.Бадахова

О.А. Нікулін

З оригіналом згідно:
Р.Ф. Ханова