Справа № 22-а-1029/2008
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2008-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-1029 / 2008 р.
Головуючий 1 інстанції
Категорія: 58 Середа
Доповідач - Сіренко О.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2008 року Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду в складі :

Головуючого судді Сіренко О.І.

Суддів
Мельникової Л.В.

Подобайло З.Г.

За участю секретаря Касян В.Ю.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в
місті Харкові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м.
Кременчуці Полтавської області на постанову Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 29 жовтня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Автозавдського району в м.
Кременчуці Полтавської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок та індексацію пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А :

05
жовтня 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного
фонду України Автозавдського району в м. Кременчуці Полтавської області про
визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок та індексацію
пенсії.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 29 жовтня 2007 року задоволено позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України Автозавдського району в м. Кременчуці
Полтавської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести
перерахунок та індексацію пенсії .

На
зазначену постанову суду управлінням Пенсійного фонду України Автозаводського
району в м. Кременчуці Полтавської області подано апеляційну скаргу, в якій
управління просить скасувати постанову Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 29 жовтня 2007 року та прийняти нову постанову, якою повністю
відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Колегія
суддів, вислухавши суддю-доповідача,
вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до
висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав :

Судом
першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської
області з 29.05.03 року, як інвалід 2-ї
групи, захворювання якого пов'язано з виконанням обов'язків по ліквідації
аварії на ЧАЕС. Призначену пенсію отримує згідно Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" № 796-ХІІ від 28.02.91 року та постанови КМУ № 523 від
30.05.97 року із наступними змінами та доповненнями. Основний розмір пенсії
становить 1092 гри. 54 коп., а додаткова пенсія становить 12 грн. 47 коп..
Відповідно до постанови КМУ 30.05.97 року № 523 розмір пенсій по 2-й групі
інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок
Чорнобильської катастрофи, не може бути меншим 8 мінімальних пенсій за віком.
31 жовтня 2006 року набрали чинності зміни до спеціального Закону ( № 231-У від
5.10.06 року), якими передбачено збільшення розміру та перерахунку раніше
призначених пенсій як державних так і додаткових відповідно до ст.ст.50,
54,67,71 та Прикінцевих положень спеціального Закону . А саме ч.3 ст.67
спеціального Закону передбачає, що у разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб які втратили працездатність, автоматично тягне за собою підвищення
розмірів державної та додаткової пенсій. Відповідно до ст. 2 Закону України ,,
Про прожитковий мінімум" № 966-ХІУ від 15.07.99 року з наступними змінами
та доповненнями, прожитковий мінімум встановлюється для встановлення розмірів
мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. Прожитковий
мінімум на 2006 рік, згідно ст.65 Закону України „Про державний бюджет України
на 2006 рік" на особу яка втратила працездатність, в розрахунку на місяць
з 1.10.06 року складає 366 грн. . Статтею 67 Закону України „Про державний
бюджет України на 2007 рік" на особу яка втратила працездатність, в
розрахунку на місяць був затверджений прожитковий мінімум з 1.01.07 року 380
грн., з 1.04.07 року 387 грн., з 1.10.07 року -395 грн. . У вказану статтю були
внесені зміни Законом України за № 749-У від 15.03.07 року, якими
встановлювався прожитковий мінімум у розмірі з 1.04.07 року 406 гри., з 1.10.07
року - 411 грн. . Вказана стаття доповнена абзацом, що передбачає для
визначення мінімального розміру пенсій за віком ст. 28 Закону України „ Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" збільшення на 1 %
прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 1.04 та 1.10. 07
року відповідно та складає 410 грн.06 коп. та 415 грн.11 коп. . На підстав
вищезазначеного розмір державної пенсії інвалідам 2-ї групи відповідно до ст.54
спеціального Закону, повинен становити:

З
1.11.2006 року 366x8 = 2928 грн., з 1.01.07 року 380 х 8 = 3040 гри., з 1.04.07
року 410.11 грн. х 8 = 3280.48 гри., з 1.10.07 року 415.11 грн х 8 = 3320.88
гри..

Розмір
додаткових пенсій інвалідам 2-ї групи згідно до ст.54 спеціального Закону,
повинен становити 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно:

З
1.11.2006 року 256.20 грн., з 1.01.07 року 266 грн., з 1.04.07 року 287.04 грн.,
з 1.10.07 року 290.58 грн..

Задовольняючи
позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивач отримує пенсію
саме як ліквідатор аварії на ЧАЕС, в зв'язку з чим державою йому гарантоване
право на соціальний захист. Вказана норма закріплена у спеціальному Законі. У
відповідності до п.4 ст.54 спеціального Закону у всіх випадках розміри пенсій
для інвалідів щодо яких встановлено причинний зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по 2-й групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій. Стаття 50 спеціального Закону імперативно визначає нарахування інваліду
2-ї групи додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Ч.З
ст.67 спеціального Закону передбачено підвищення розміру пенсії визначеного у
відповідності до ст.54 спеціального Закону, а також розмір додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність. Як „де-юре" так і „де-факто"
спеціальним Законом передбачено і здійснення перерахунку пенсії з дня
встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Таким чином законодавець
чітко врегулював порядок нарахування пенсії та здійснення перерахунку виключно
у бік збільшення кожного разу, коли збільшується розмір прожиткового мінімуму
для осіб які втратили працездатність.

Крім
того 4 січня 2004 року набрав чинності Закон України „Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-1У, який законодавчо
визначає принципи, засади і механізм функціонування системи
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і сплати пенсій. Абзацом 2 преамбули цього Закону передбачено, що
зміна умов і норм Загальнообов'язкового державного пенсійного страхування
здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Ч.З ст.4 даного Закону передбачається, що умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне
забезпечення. Право громадян України на отримання пенсійних виплат та
соціальних послуг визначено в ст.8 Закону України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", а саме п.2 ч.І ст.8 зазначеного Закону
таке право закріплене за особами, яким до дня набрання чинності цим Законом
була призначена пенсія відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення"
(крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове
утримання) з інших джерел.

Право
вибору пенсії передбачено ст.10 наведеного Закону, означає, що особі яка має
одночасне право на різні види пенсії за віком, по інвалідності у зв'язку з
втратою годувальника призначається один із видів пенсії за її вибором. Особі,
яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за
її вибором. Абзацом 1 п.13 прикінцевих положень Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", передбачено, що у разі
коли особи мають право на отримання пенсії у тому числі згідно до спеціального
Закону, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром
пенсії на якій має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів та
розміром пенсії солідарної системи, до вказаного Закону, фінансується за
рахунок коштів Державного бюджету України.

Основні
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціального захисту потерпілого,
визначені у спеціальному Законі, оскільки ст. 50 Конституції України
імперативно визначає, що кожен має право на безпечне для життя і здоров'я
довкілля та на відшкодування завданої порушенням проти нього шкоди.

Розділ
8 спеціального Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і
компенсацій особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 . Стаття 49 цього розділу
визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію. Приписами зазначеної статті встановлено,
що з 1.01.07 року максимальний розмір пенсії або щомісячного грошового
утримання у 20006-2007 роках відповідно до спеціального Закону не може
перевищувати 12 мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом 1
частини 1 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" на місяць. Той же самий граничний розмір визначений даною
статтею і для пенсій призначених у 2006 році відповідно до Закону № 3235-ХУ від
20 грудня 2005 року. Стаття 50 спеціального Закону передбачає, що особам
віднесеним до категорій визначених у ст.49 спеціального Закону призначається
щомісячна додаткова пенсія, зокрема для інвалідів 2-ї групи, до якої
відноситься позивач - 75% мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної
пенсії згідно до ст.53 цього Закону здійснюється повністю, незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу. Нормами ст.51 цього Закону визначені
підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до 1-ї
категорії. Зазначені норми в повному обсязі і на позивача по справі. Частиною 4
ст. 54 спеціального Закону встановлено розмір пенсій для інвалідів,
захворювання яких пов'язано з виконанням обов'язків по ліквідації аварії на
ЧАЕС. Зокрема для інвалідів 2-ї групи, до якої відноситься позивач - 8
мінімальних пенсій за віком. Таким чином, якщо нормами ст. 49 спеціального
Закону передбачено максимальний розмір пенсійного забезпечення то ч.4 ст.54 вказаного
Закону встановлено нижчий розмір державної пенсії, на яку і претендує у своїй
позовній заяві позивач.

Посилання
представника відповідача на ч.5 ст.54 спеціатного Закону, якою визначено, що
порядок обчислення пенсії по інвалідності, визначається виключно нормативними
актами КМУ, внаслідок чого відповідач керувався розміром 19.91 гри. та 22.30
грн., суд оцінює критично та не приймає, як належний доказ по справі, оскільки
ототожнювати порядок і розмір нарахування пенсійного забезпечення в силу різного
правового навантаження цих значень у спеціальному Законі та вказаній постанові
КМУ - неможливо. Крім того визначення прожиткового мінімуму, закладення
правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при
реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий
рівень, дає Закон України „Про прожитковий мінімум" від 15.07.99 року за №
966-Х1У, а також Законом України „Про державні соціальні стандарти та державні
гарантії" від 5.10.00 року № 2017-Ш, згідно яких прожитковий мінімум
використовуєгься для визначення, у тому числі, мінімального розміру пенсії за
віком, який відповідає ст.28 „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" і встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність, визначеного законом. Прожитковий мінімум на 2006
рік, відповідно до ст. 65 Закону України „Про державний бюджет на 2006
рік" (газета „Урядовий кур'єр" від ЗО грудня 2005 року) на одну
особу, яка втратила працездатність в розрахунку на місяць складає з 1.01. - 350
грн., з 1.04. - 359 грн., з 1.10. - 366 грн. . Прожитковий мінімум на 2007 рік,
відповідно до ст. 62 Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік"
(газета „Урядовий кур'єр" від 23 грудня 2006 року) на одну особу, яка
втратила працездатність в розрахунку на місяць складає з 1.01.-380 грн., з
1.04. -395 грн.. Вказана статгя була змінена Законом України від 15.03.07 року№
749-У (газети „Урядовий кур'єр" та „Голос України" від 28 березня
2007 року), якою прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність,
визначений з 1.01. - 380 грн., з 1.04. - 406 грн., з 1.10. - 411 грн. . Слід
констатувати, що зазначена стаття доповнена абзацом, яким передбачено
встановити, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно
до аб. 1 ч.І ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з 1.04. та 1.10. 2007 року застосовується прожитковий мінімум
для осіб, які втратили

працездатність,
визначений аб.5 ч.І цієї статті, збільшений на 1%, що складає відповідно 410.06
грн. та 115.11 грн. . Таким чином для позивача як інваліда 2 групи, особи яка
постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, І категорії, нижчий розмір
державної та додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи із наведених
розмірів.

Крім
того рішенням Конституційного Суду України ( № 8-рп/2005 від 11.10. по справі №
1-21/2005) визначено, що Конституція України та закони України відокремлюють
категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального
захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни пенсійне
забезпечення, яких визначається виключно спеціальними Законами. У рішеннях
Конституційного Суду зазначалося, що пільги компенсації, гарантії по видам
соціальної допомоги - є необхідною складовою конституційного права на достатній
життєвий рівень, а тому звуження змісту та обсягу цього права, шляхом прийняття
нових законів або змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України - не
допускається. З огляду на ч.2 ст.8 КАС України, принцип верховенства права
застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, де
визначено, що не надання правової оцінки судом першої інстанції доводам
позивача, не вчинення жодної спроби проаналізувати всі деталі позову з точки
зору обгрунтування вимог певними правовими нормами, свідчить про порушення
судом и. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, про що
було зазначено у рішенні суду по справі
„Провина проти України", тому суд проаналізувавши всі деталі позову з
точки зору обгрунтування вимог певними правовими нормами, приходить до
висновку що дії Управлінні пенсійного фонду України Автозаводського району в м.
Кременчуці Полтавської області, щодо не проведення перерахунку та індексації
пенсії позивачу, як інваліду 2-ї групи, захворювання якого пов'язано з виконанням
обов'язків по ліквідації аварії па ЧАЕС не відповідають вимогам ч.4 ст.54
Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ від 28.02.91 року і є
неправомірними.

Інших
доказів, що підтверджують або спростовують доводи позивача, відповідачем щодо
визнання незаконними дій відповідача стосовно не проведення перерахунку та
індексації пенсії йому, як інваліду 2-ї групи, захворювання якого пов'язано з
виконанням обов'язків по ліквідації аварії на ЧАЕС, суду не надано і суд їх не
встановив.

Відповідно
до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального або процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а
постанова суду першої інстанції скасуванню.

Враховуючи
наведене та керуючись ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м.
Кременчуці Полтавської області -
залишити без задоволення.

Постанову
Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 жовтня
2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця.

Повний
текст ухвали виготовлений та підписаний 21 липня 2008 року.

Головуючий - підпис Сіренко О.І.

Судді - підпис Мельнікова
Л.В.

підпис Подобайло
З.Г.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя Харківського апеляційного

адміністративного суду Сіренко
О.І.