Справа № 22-а-4622/2008
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2008-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
суддя Семенова О.С.
Категорія: 49 Доповідач
суддя Мінаєва О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2008 року

№ 22-а-4622/08

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Філатов Ю.М.

Суддів - Мінаєва О.М.,
Водолажська Н.С.

при секретарі судового
засідання - Волошиній Я.В.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - Мусієнко Л.М., Кучкова О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу УПФУ у
Великописарівському районі на постанову Великописарівського районного суду
Сумської області від 09 квітня 2008 року по справі № 2а-1/08 р.

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в
Великописарівському районі

про зобов'язання
вчинити дії по перерахунку пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
суду з позовом зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в Великописарівському районі провести перерахунок
призначеної йому пенсії з врахуванням 4-кратного розміру оплати праці за роботу
в зоні відчуження.

Постановою Великописарівського районного суду Сумської області від 09
квітня 2008 року по справі № 2а-1/08 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
повністю, зобов'язано відповідача - УПФУ в Великописарівському районі провести
перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 відповідно до висновку №2128
судово-економічної експертизи згідно варіанту №1 висновку судово-економічної експертизи з розрахунку, що його
середньомісячний заробіток склав за травень 1987 року - 1051,96 грн.; за
червень 1987 року - 1591,58 грн., за липень 1987 року - 754,33 грн., та
стягнуто з Державного бюджету України (відповідного місцевого бюджету) на
користь ОСОБА_1 судові витрати за оплату судово-економічної експертизи у
розмірі 2017,56 грн.

Відповідач, Управління Пенсійного
фонду України в Великописарівському районі не погоджується з вказаною
постановою Великописарівського районного суду Сумської області, подав
апеляційну скаргу, вважає висновок суду першої інстанції безпідставним та
неправомірним. Апелянт вважає, що судом не повно і не всебічно з'ясовано
обставини в адміністративній справі, що мають значення для справи, та зазначає,
що в основу судового рішення покладено обставини, які не були доведені, а
зроблені висновки не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до
неправомірного вирішення справи. Скаржник також
вказує, що підстави для проведення
перерахунку пенсії позивачу відсутні, так як підставою нарахування пенсії є
довідка про заробітну плату, видана підприємством, де працювала особа, а
якщо таке підприємство ліквідовано, то
довідка про заробітну плату видається правонаступником. У даному випадку
правонаступника підприємства не має, тому перерахунок зробити неможливо.

Враховуючи наведене, Управління Пенсійного фонду України в Великописарівському
районі просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову
Великописарівського районного суду Сумської області від 09 квітня 2008 року по
справі № 2а-1/08 р., та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в
задоволенні позову.

Позивач
в судовому засіданні заперечує проти апеляційної скарги, посилаючись на
законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити
його без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення. Позивач вказує на
порушення його прав та законних інтересів, неможливість отримувати пенсію в
розмірі, визначеному законодавством, оскільки відповідач відмовляє йому в
перерахунку лише з формальних підстав.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої
інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції,
переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у
відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної
інстанції, що ОСОБА_1 є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської
катастрофи, інвалідом 2 групи, ступінь втрати професійної працездатності за
висновком МСЕК встановлена у розмірі 80% (а.с. 9). З матеріалів справи
вбачається, що позивач був призваний на спеціальні збори військовозобов'язаних
у складі військової частини № 32207, приймав участь у ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС у період з 14 травня 1987 року по 16 липня 1987 року відповідно
до довідки в/ч 32207 за №45/17 (а.с.10), з наказу № 197 без дати-по 16 липня
1987 року відповідно до архівної довідки штабу Київського військового округу №
51/720 від 11 березня 1992 р. (а.с.28), з 13 травня 1987 року (наказ № 133) по
16 липня 1987 р. (наказ № 197) відповідно до архівної довідки галузевого
державного архіву Міністерства Оборони України № 2389 від 09.08.2004 р.
(а.с.27). Відповідно до акту № 1 від 16.10.1990 р. форми № Н-1 про нещасний
випадок на виробництві (а.с.33) та довідок (а.с.12,23, 36, 47, 80, 82)
значиться, що у 1987 р. позивач працював водієм 2 класу у В-Писарівському
автогаражі В-Писарівської райспоживспілки з посадовим окладом 117 крб. 17 коп.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався з письмовими заявами щодо
перерахунку розміру пенсії протягом 2005-2007 років (а.с.14, 20,21, 25, 34,
37), до відповідача та інших установ, але отримував немотивовані відповіді щодо
неможливості здійснення такого перерахунку.

За висновком судово-економічної експертизи, здійсненої
Сумським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових
експертиз ім. Бокаріуса, було представлено чотири
можливих варіанти розрахунку заробітної плати позивача за роботу у зоні відчуження: 1 варіант - за даними первинного
документу - довідки з в/ч 32207, з урахуванням даних архівної довідки № 1 щодо фактично відпрацьованих вихідних днів; 2
варіант - за даними довідки з в/ч 32207 з урахуванням даних архівної
довідки № 2 щодо фактично відпрацьованих вихідних днів; 3 варіант - за даними
архівної довідки № 1; 4 варіант - за даними архівної довідки № 2. Згідно висновків зазначеної експертизи,
розрахунок заробітку позивача для призначення пенсії проведено з недотриманням
вимог нормативних актів, що регламентують ведення бухгалтерського обліку і нарахування заробітної плати за роботу в
зоні відчуження, вказані суми не відповідають даним первинних
бухгалтерських документів В-Писарівського автогаражу В-Писарівської
райспоживспілки щодо фактично нарахованих та виплачених сум заробітної плати;
за період виконання позивачем робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС згідно
архівних довідок у зоні підвищеної радіації на ЧАЕС (особо небезпечна зона № 3,
роботи у теплових підземних комунікаціях 3
енергоблоку, 3-4 енергоблок) понад збережений середній заробіток передбачено
виплата 4-кратного розміру оплати праці та оплата у 2-х кратному розмірі за дні
роботи у «Зоні № 1». Будь-яких
документів, що спростовували б такий висновок експерта, при розгляді справи
судом першої інстанції відповідачем суду не надано, як не надано і розрахунку
заробітної плати для нарахування пенсії позивачу, виконаного спеціалістами
Пенсійного фонду. Не наводиться такий
розрахунок відповідачем і в тексті апеляційної скарги.

Відповідно до п.4 Інструкції про
порядок матеріального забезпечення громадян СРСР при призові на дійсну
військову службу і проходження служби в запасі, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від
22.04.1982 р. № 95/4-132 за робітниками, службовцями
і колгоспниками, призваними на збори, зберігався середній заробіток як по
основній, так і по суміщуваній роботі за весь час зборів, включаючи час в
дорозі до військової частини і назад та посада (робота).

Оскільки позивач виконував роботи по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 14 травня 1987 р. по 16 липня
1987 р., то середній заробіток повинен бути розрахований із фактичних
нарахувань за березень-квітень 1987 р. за фактично відпрацьований час по
основному місцю роботи. Згідно місячних відомостей по нарахуванню заробітної
плати позивачу за 1987 рік збережений середній заробіток позивача за основним
місцем роботи, обчислений із розрахунку за березень-квітень 1987 р. за фактично
відпрацьований час при 8-годинному робочому дні, складає 6,84 крб., а за період
його перебування в зоні ліквідації аварії на ЧАЕС з 14 травня 1987 р. по 16
липня 1987 р. складає 314, 64 крб., в т.ч. - за травень 1987 р. - 6, 84 крб. х
12 робочих днів = 82,08 крб., за червень 1987 р.-6, 84 крб. х 22 робочих дня =
150, 48 крб., за липень 1987 р.-6,84 крб. х 12 робочих днів = 82, 08 крб.

Постановою ЦК КПРС, Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів
СРСР та ВЦРПС від 7.05.1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці і
матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій зони Чорнобильській
АЕС" п.1 передбачено надання права керівникам підприємств і організацій
проводити оплату робітників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС по підвищеним до 100% тарифним ставкам і посадовим
окладам (Постанова Ради міністрів УРСР від 8.05.1986 р. № 168).

п.п. 1,2 постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС
від 7.05.1986 р. № 153/10-43 встановлено, що робітникам, безпосередньо зайнятим
на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, премії, заохочення та винагороди
нараховувати відповідно з діючими положеннями
на збільшені, згідно п.1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради
Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7.05.1986 р. № 524-156 тарифні ставки і посадові
оклади, встановлені законодавством граничні розміри премій нараховуються,
виходячи з вказаних підвищених тарифних ставок та посадових окладів; для
таких працівників встановлюється 6-ти часовий робочий день.

Оскільки положення про преміювання В-Писарівського
автогаражу В-Писарівської райспоживспілки у 1987 р. відсутнє, враховуючи те, що
за архівними даними позивач виконував роботи
в зоні підвищеної радіації на ЧАЕС, суд першої інстанції правомірно дійшов
висновку про можливість застосування передбаченого законодавством максимального
розміру премії 60% тарифної ставки за виконання робіт у зоні відчуження, тобто
400 крб. в місяць. За період виконання позивачем робіт по ліквідації аварії на
ЧАЕС, згідно архівних довідок у зоні підвищеної радіації на ЧАЕС (особо
небезпечна зона № 3, роботи в теплових підземних комунікаціях 3 енергоблоку,
3-4 енергоблок) понад збережений середній заробіток передбачено виплата 4-кратного розміру оплати праці та оплата
у 2-х кратному розмірі за дні роботи в „зоні № 1".

У відповідності до п.1 Розпорядження Ради міністрів СРСР
від 23.05.1986 р. № 1031 рс „Про оплату праці військовослужбовців-учасників
ліквідації аварії на ЧАЕС", дія п.1 Постанови ЦК КПРС, Верховної Ради СРСР, Ради міністрів СРСР та ВЦРПС від
7.05.1986 р. № 524-156 щодо підвищення тарифних ставок на 100%, розповсюджується
і на військовослужбовців, тобто вдвічі.

Таким чином, призваному на спеціальні збори
військовозобов'язаному за час виконання робіт в зоні відчуження, пов'язаних з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до нормативних актів, що діяли в 1987 році, передбачено
нарахування:

· збереженого середнього
заробітку по основному місцю роботи за весь період проходження військових зборів;

· збільшеної на 100%
тарифної ставки;

· підвищеної в кратних
розмірах оплати праці за виконання робіт у зоні відчуження;

· премії за максимальним
розміром 60% тарифної ставки за виконання робіт у

· зоні відчуження (не
більше 400 крб. в місяць);

· за фактично
відпрацьовані години у вихідні дні (неділі) і світкові дні у розмірі подвійної
годинної або
денної ставки.

Згідно ст. 40 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (у редакції від 19.12.1991 р. зі змінами від
5.10.2006 р.) військовозобов'язаним оплата праці провадиться згідно ст.
39 цього Закону за всі календарні дні роботи
на підставі довідки, яка надається військовою частиною.

Відповідно копії первинного документу - довідки в/ч 32207
за № 45/17 від липня 1987 р. (а.с.10) військовозобов'язаний ОСОБА_1. призваний
на спеціальні збори у складі в/ч № 32207 приймав
участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 14 травня 1987 р. по 16
липня 1987 р. На підставі копії архівної довідки штабу Київського військового
округу № 51/720 від 11.03.1992 р. (а.с.28) ОСОБА_1 у складі в/ч № 32207 с.
Ораное приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період
з (у наказі дата не зазначена) по 16
липня 1987 р. (Наказ № 197) з зазначенням
днів виїзду в зону ЧАЕС - у травні 1987 р.- 12 днів; у червні 1987 р. - 22 дні; у липні 1987 р. - 13 днів, отримав дозу
опромінення 9,69 рентген. Згідно копії архівної довідки галузевого
державного архіву Міністерства оборони України № 2389 від 09.08.2004 р. (а.с.27) ОСОБА_1 у складі в/ч 32207 приймав
участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
у період з 13 травня 1987 р. (Наказ № 133) по 16 липня 1987 р. (наказ № 197)
з зазначенням днів виїзду в зону ЧАЕС у травні 1987 р.- 13 днів; у червні 1987
р. - 26 днів; у липні 1987 р. - 18 днів, отримав дозу опромінення 9,70.

На підставі
вищевикладеного, суд першої інстанції правомірно при постановленні рішення
прийняв розрахунок заробітної плати позивача за травень 1987 року - 1051,96 грн.; за червень 1987 року - 1591,58 грн., за
липень 1987 року - 754,33 грн., оскільки при його
визначенні застосовано первинні документи - довідку в/ч №32207 та архівну
довідку №1, а також копії книг нарахувань заробітної плати.

За таких обставин судом першої інстанції позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено.

Колегія судді погоджується з таким висновком суду першої
інстанції, та зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків
суду, та не впливають на правомірність прийнятого рішення. Також колегія судів
зазначає, що судом першої інстанції правомірно стягнуто з Державного бюджету
України на користь позивача судові витрати на оплату судово-економічної
експертизи у розмірі 2017,56 грн., оскільки у відповідності до ч.1 ст. 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує
всі здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, колегія судів Харківського апеляційного
адміністративного суду вважає, що Великописарівським районним судом Сумської
області при прийнятті оскаржуваної постанови були повно з'ясовані обставини, що
мають значення для справи, постанова прийнята з дотриманням норм чинного
законодавства, а тому відсутні підстави для скасування судового рішення та
задоволення апеляційної скарги.

На підставі вищевикладеного та керуючись
ст.ст. 160, 165, п. 1 ч.1 ст. 198, ст. ст.200, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу УПФУ у Великописарівському районі
залишити без задоволення.

Постанову Великописарівського
районного суду Сумської області від 09 квітня 2008 року по справі № 2а-1/08 р.
залишити без змін, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

«Зобов'язати УПФУ у
Великописарівському районі Сумської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1
відповідно до розрахунку, що його середньомісячний заробіток складав за травень
1987 року - 1051,96 грн., за червень 1987 року - 1591,58 грн., за липень 1987
року - 754,33 грн.

Стягнути з Державного бюджету
України (відповідного місцевого бюджету) на користь ОСОБА_1 судові витрати на
оплату судово-економічної експертизи у розмірі 2017,56 грн.»

Дана ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України у місячний строк з моменту
виготовлення її повного тесту.

Повний текст ухвали складено
21.07.2008 року.

Головуючий
Філатов Ю.М.

Суддів Мінаєва О.М.

Водолажська Н.С.