Справа № 22а-2069/2008
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
в першій інстанціїї суддя - Василюк О.С. рядок
статзвіту №
міськрайонний суд Волинської області, справа № 2А-83/07
Доповідач в другій інстанції суддя
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2008 року Справа
№22а-2069/08
м.Львів

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в складі

Головуючого судді-доповідача Яворського І.О.

Суддів
Носа С.П.

Довгополова
О.М.

при секретарі
Федуніву Б.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу виконавчого комітету
Ковельської міської Ради на постанову Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 27 вересня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_6 до
Виконавчого комітету Ковельської міської Ради та третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання дій виконавчого комітету Ковельської
міської Ради неправомірними, -

В
С Т А Н О В И Л А :

23 липня 2007 року Позивач
звернулась до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовом до
Виконавчого комітету Ковельської міської Ради та третьіх осіб про визнання
неправомірними дій посадових осіб виконкому Ковельської міської Ради.

З адміністративного позову
вбачається, що в листопаді 2003 року ОСОБА_6 придбала шляхом укладення договору
купівлі-продажу квартири, яка знаходиться в місті Ковелі по АДРЕСА_1.
Після придбання квартири позивач
вирішила переобладнати її під офісно-торгове приміщення, тобто перевести
житлове приміщення в нежитлове. Придбана квартира межує з квартирами № 4 і №
16, які знаходяться по АДРЕСА_1. Власники згаданих квартир свого погодження
щодо зміни цільового призначення належної Позивачу квартири, не дали. З такою
позицією погодилась також Ковельська міська Рада.

З листа заступника
Ковельського міського голови від 19 квітня 2007 року вбачається, що Позивач
мала намір проводити переведення квартири з житлового фонду в нежитловий та
надати дозвіл на добудову і переобладнання підвального приміщення. У листі
також вказано, що підвальне приміщення належить до місць загального
користування і не може бути переобладнане з метою комерційного використання.

Постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської області від 27 вересня 2007 року
адміністративний позов задоволено повністю.Визнано дії виконавчого комітету
Ковельської міської Ради щодо відмови у наданні ОСОБА_6 дозволу на переведення квартири АДРЕСА_1 з
житлового фонду в нежитловий - неправомірними. Зобов»язано виконавчий комітет
Ковельської міської Ради надати ОСОБА_6 дозвіл на переведення квартири АДРЕСА_1
з житлового фонду в нежитловий.Суд першої інстанції дійшов до висновку, що
позивачка вправі була ставити питання про переобладнання квартири, яка належить
їй на праві приватної власності в нежитлове приміщення, а відповідач вправі
надати такий дозвіл.Суд також вказав, що
відповідно до ч.1 ст.8 ЖК України переведення придатних для проживання
жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового
фонду в нежилі, як правило, не допускаються.

Постанова суду першої інстанції
оскаржена в апеляційному порядку виконавчим комітетом Ковельської міської
ради.Апелянт звертає увагу апеляцйного адміністративного суду на те, що при
поданні документів для отримання дозволу
на переведення квартири АДРЕСА_1 з житлового фонду в нежитловий, Позивач не
надала жодного доказу про погодження з
власниками суміжних квартир.

Перевіривши у відкритому
судовому засіданні повноту встановлення обставин справи , правильність їх
юридичної оцінки в судовому рішенні, колегія суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду дійшла висновку про підставність апеляційної скарги і
незаконність постанови суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів
враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.19
Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах,
згідно яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено законодавством.Частиною 2 ст.19
Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов”язані діяти лише на підставах, в межах
та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ст.2 КАС України
завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб”єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.До адміністративного суду можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб”єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи Законами України встановлено інший порядок судового
провадження.

На підставі ст.69 КАС
України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень,
третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових
доказів, висновків експертів.Докази суду надають особи, які беруть участь у
справі.Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові
докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної
ініціативи.

У відповідності до ст.159 КАС України
судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм
процесуального права.Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно
і всебічно з”ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п.1 ч.1 ст.17 КАС України
компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних
осіб із суб”єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

На підставі ст.59 ч.10 Закону
України”Про місцеве самоврядування в Україні”, акти органів та посадових осіб місцевого
самоврядування визнаються незаконними лише з мотивів їхньої невідповідності
Конституції України або Законам України.

У відповідності до статті 8 ЖК
України, переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень
у будинках державного і громадського житлового фонду в нежилі, як правило, не
допускається.У виняткових випадках переведення жилих будинків і жилих пиміщень
у нежилі може здійснюватися за рішенням органів, зазначених у частині другій
статті 7 цього Кодексу.Тобто, переведення жилих приміщень до нежитлового фонду
є правом, а не обов»язком виконавчих комітетів місцевих Рад.

Суд першої інстанції не
врахував, що згідно статті 5 Закону України»Про основи містобудування» при
здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені урахування
законних інтересів та вимог власників або
користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце
будівництва, а також захист прав громадян та громадських організацій згідно із
законодавством.Суд також не врахував, що
місце будівництва (оскільки Позивач ставить також питання перепланування
квартири і переобладнання підвального приміщення), оточують суміжні кварири
жильців багатоквартирного житлового будинку.

Рішенням Ковельської міської
Ради №10/23 від 23 квітня 2003 року»Про правила забудови міста Ковеля»
затверджено Правила забудови міста Ковеля.Згідно пункту 7.4 розділу 7
зазначених Правил, при переведенні приміщень з житлового фонду в нежитловий за
рішеням виконкому міської Ради, то це рішення є одночасно і дозволом на
розробку відповідного проекту реконструкції цього приміщення.Проект рішення
готується відділом містобудування та архітектури за участю відповідних органів
державного нагляду згідно із законодавством при умові письмової згоди власника
будинку та власників суміжних квартир на переобладнання.Проте, при поданні
документів для отримання дозволу на переведення квартири АДРЕСА_1 з житлового
фонду в нежитловий, Позивач не надала жодного доказу про погодження власників
суміжних квартир, зокрема, власників квартир №№4 та 15 будинку АДРЕСА_1.В
судовому засіданні факту надання згоди власників суміжних квартир також
встановлено не було.Органи місцевого самоврядування на підставі ст.144
КонституціїУкраїни в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення,
які є обов»язковими до виконання на відповідній території.Відповідно до ч.1
ст.73 Закону україни»Про місцеве
самоврядування в Україні» акти Ради, сільського, селищного, міського голови,
голови районної і інших Рад, прийняті в межах наданих їм повноважень, є
обов»язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території
органами виконавчої влади, об»днаннями громадян, підприємствами, установами та
організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній території.

З врахуванням викладеного
вище, Ковельська міська Рада діяла в межах своїх повноважень, виконуючи, в
даному випадку, Правила забудови міста Ковеля.

Згідно ст.198 ч.1 п.3 КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.Тому постанова суду
першої інстанції в даній справі підлягає
скасуванню через порушенням норм матеріального та процесуального права з прийняттям нової постанови про відмову в
задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198
ч.1 п.3, 202, 205 ч.2, 207 КАС України, колегія суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду, -

П О С Т
А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Виконавчого
комітету Ковельської міської Ради задовольнити.

Скасувати постанову
Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 вересня 2007 року в
справі за позовом ОСОБА_6 до Виконавчого комітету Ковельської міської Ради та
третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання дій
виконавчого комітету Ковельської міської Ради неправомірними та прийняти нову
постанову про відмову Позивачу в задоволеннні
позовних вимог за безпідставністю.

Постанова Львівського
апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
касаційної інстанції - Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя-доповідач І.О.Яворський

Суддя
О.М.Довгополов

Суддя
В.П.Любашевський