Справа № 2-а-79/07
Суддя: Кузнецова Л.М.
Дата ухвалення: 2007-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2007 р. Джанкойській міськрайонний суд АРК в
складі: головуючого - судді
Кузнецової Л.М. при секретарі -Недельської Т.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Джанкої адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного інспектора праці Стрельнікова Валентина Михайловича про скасування
постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Державного інспектора праці Стрельнікова В.М. про скасування постанови про притягнення його до адміністративної
відповідальності за ст.. 188-6 КупАП від 20.02.2007 р.

В ході
судового розгляду ОСОБА_1 позов підтримав, позовні вимоги мотивує тим, що по
пошті отримав копію постанови Державного інспектора праці Стрельнікова В.М. від
20.02.2007 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за
нібито вчинене ним правопорушення за ст.. 188-6
КУпАП. Позивач зазначає, що повідомлення про розгляд справи позивачем
направлялися до СВК «Ізумрудний» та ним не були отримані, протокол про вчинення
ним правопорушення у його присутності не складався, справу розглянуто в його
відсутності, чим порушені його права, передбачені Кодексом України про
адміністративні правопорушення. Крім того, в позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що
законних вимог для проведення перевірки додержання законодавства про працю
державним інспектором праці Стрельніковим В.М. пред'явлено не було, при
з'ясуванні судом обставин, за яких відповідачем було встановлено факт вчинення
правопорушення, ОСОБА_1 пояснив,
що не пам'ятає обставин, оскільки протягом 2005-2007 років відповідач кожний місяць відвідує СВК «Ізумрудний»
з метою перевірки, проте, кожний раз законних вимог не представляє, при
цьому пропонує представити такий обсяг документів, підготовка яких
потребує від підприємства значних витрат, при першому відвідування Стрельнікова
В.М. він пояснив, що надасть затребувані
ним документи та дозволить вчинити перевірку тільки після оплати вартості по їх
виготовленню. Також позивач та його представник зазначили, що оскільки
державний інспектор праці Стрельніков В.М. жодного разу не перевірив
підприємства, у нього відсутні підстави для складання актів перевірки, приписів щодо усунення
порушень законодавства про працю, відсутнє право вимагати виконувати його
приписи та притягати до відповідальності.
Посилаючись на зазначені порушення, ОСОБА_1 просить скасувати як незаконну постанову Державного
інспектора праці Стрельнікова В.М. про притягнення його до адміністративної
відповідальності за ст..
188-6 КУпАП від 20.02.2007
р.

Державний інспектор праці Стрельніков В.М. позов не
визнав, пояснивши, що, починаючи з вересня 2005 року, він неодноразово відповідно до своїх посадових
повноважень, намагається провести перевірки додержання законодавства про працю
в СВК «Ізумрудний», де позивач замаю посаду голови кооперативу. Після чергової
відмови ОСОБА_1 у
проведенні перевірки 20.12.2006
р. ним було складено акт та припис, які були направлені в СВК «Ізумрудний».
Голові СВК «Ізумрудний» ОСОБА_1
приписано: 1)надати 23.01.2007
р. у 9-00 умови для проведення перевірки виконання законодавства
про працю та загальнообов'язкового державного соціального страхування в СВК
«Ізумрудний», 2) для
здійснення перевірки надати необхідні документи ( їх перелік зазначено в приписі), 3) голові СВК
«Ізумрудний» ОСОБА_1 в строк
до 20.01.2007 р.
письмово повідомити державного інспектора про прийняте рішення. В зв'язку з
тим, що ОСОБА_1 припис
не виконано, 23.01.2007 р. та 25.01.2007 р. ОСОБА_1 проігнорував
його законні вимоги про надання умов для проведення перевірки, 20.02.2007 p., після того, як
він двічі - на
08.02.2007р та на 20.02.2007
р. повідомляв ОСОБА_1
про явку для дачі пояснень щодо вчиненого правопорушення, ним було складено
протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ст.. 118-6 КУпАП та
розглянуто справу, ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у сумі
200 грн.
Відповідач вважає, що постанова є законною та обґрунтованою, порушень при
притягненні позивача до адміністративної відповідальності не допущено, тому в
задоволенні позову належить відмовити.

2

Заслухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи,
давши цьому оцінку, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.12.2006 р. державний інспектор праці Стрельніков В.М. намагався
провести перевірку додержання законодавства про працю, загальнообов'язкового
державного соціального страхування в СВК «Ізумрудний», головою якого є позивач
по справі ОСОБА_1 За
результатами перевірки Стрельніков В.М. склав акт перевірки №01-15-15/1693 від 20.12.2006 p. ( арк., с. 16,17 ), в якому
відобразив той факт, що голова СВК «Ізумрудний» ОСОБА_1 відмовив в проведенні перевірки та запропонував покинути
адміністративне приміщення СВК «Ізумрудний».

В той же день 20.12.2006
р. державним інспектором праці Стрельніковим В.М. було винесено припис ( арк. с. 14,15 ) щодо усунення
порушень законодавства про працю, яким було вказано на допущені порушення та приписано:
1)голові СВК «Ізумрудний» ОСОБА_1
надати 23.01.2007 p. у 9-00 умови для
проведення перевірки виконання законодавства про працю та загальнообов'язкового
державного соціального страхування в СВК «Ізумрудний», 2) для здійснення
перевірки надати необхідні документи (
їх перелік зазначено в приписі), 3)
голові СВК «Ізумрудний» ОСОБА_1
в строк до 20.01.2007
р. письмово повідомити державного інспектора про прийняте рішення.

Акт перевірки від 20.12.2006
р. та припис від 20.12.2006
р. направлені до СВК «Ізумрудний», отримані по пошті, позивач та його
представник не оспорювали даної обставини.

Дані дії державним інспектором праці Стрельніков В.М
вчинені відповідно з вимогами Порядку проведення перевірки стану додержання
законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування,
що проводиться посадовими особами Державного департаменту нагляду за
додержанням законодавства про працю та його територіальних органів,
затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №72 від 23.03.2003 p., зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 03.06.2003
р. за №432/7753 ( далі по
тексту Порядок).

Доводи позивача та його представника про неправомірність
дій відповідача по складанню акту та припису від 20.12.2006 р. з посиланням на те, що оскільки відповідач 20.12.2006 р. не проводив
перевірку, то в нього не було підстав складати акт та припис, суд не приймає до
уваги та вважає їх такими, що ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм
законодавства.

Ст.. 259 КЗпП України
передбачає, що нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю
здійснюють спеціально уповноважені на те органи та інспекції, які не залежать у
своїй діяльності від власника або уповноваженого ним органу.

Ст. 35
Закону України «Про оплату праці» встановлено, що контроль за додержанням
законодавства про оплату праці на підприємствах здійснює в тому числі
Міністерство праці України та його органи. Не допускається приховування від
зазначених органів будь-якої інформації з питань оплати праці.

Таким
чином, недопуск для проведення перевірки додержання
законодавства про працю є порушенням зазначених правових норм, тобто є
порушенням чинного законодавства про працю.

П. 4.1
зазначеного порядку встановлено, що за результатами кожної перевірки
обов'язково складається акт перевірки, а в разі виявлення порушень
законодавства про працю чи загальнообов'язкове державне соціальне страхування- припис щодо їх
усунення. Акт- це
документ, складений посадовою особою Держнаглядпраці чи ТДШ, що підтверджує
будь-які встановлені факти порушення законодавства про працю чи
загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

П. 4.
та пп 3 п. 6 Положення про
Державний департамент нагляду за додержанням законодавства про працю,
затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 18.01.2003 р. №50,
встановлює, що Держнаглядпраці відповідно до покладених на нього завдань
здійснює контроль додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в частині забезпечення реалізації прав і
гарантій працівників шляхом проведення перевірок роботодавців та робочих
органів виконавчих дирекцій фондів загальнообов'язкового державного соціального
страхування. Посадові особи Держнаглядпраці (головні державні інспектори праці,
їх заступники, державні інспектори праці) мають право давати посадовим особам
органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, роботодавців, робочих
органів виконавчих дирекцій фондів загальнообов'язкового державного соціального
страхування приписи щодо усунення порушень законодавства про
працю та загальнообов'язкове державне
соціальне

3

страхування в частині забезпечення реалізації прав і
гарантій працівників, які підлягають обов'язковому виконанню з письмовим
повідомленням про вжиті заходи у місячний або в інший, зазначений у приписі
строк.

Таким
чином, дії відповідача по складанню акту та припису за результатами перевірки

20.12.2006 р. відповідають вимогам зазначених норм законодавства.

Крім того, припис від 20.12.2006 р. позивачем не оскаржено, тому отримавши його, позивач
повинен був його виконати з письмовим повідомленням про вжиті заходи у строк,
зазначений у приписі.

П. 4.4.
Порядку встановлено, що контроль за виконанням припису є обов'язковим у
діяльності інспектора праці. По закінченні терміну, визначеного приписом для
усунення виявлених порушень, виникає право на проведення інспектором праці
повторної контрольної перевірки виконання припису.

З пояснень Стрельнікова В.М. слідує, що в період часу з 20.12.2006 р. по 20.01.2007 р. з СВК
«Ізумрудний» відповідь на припис від 20.12.2006.
не надходила. 23.01.2006 р. на виконання припису від 20.12.2006 р., п. 11.3
рішення засідання Комісії при Раді Міністрів АРК з питань забезпечення
своєчасності та повноти сплати страхових внесків до Пенсійного фонду, погашення
заборгованості по заробітній платі, пенсіям та іншим соціальним виплатам,
відповідно з графіком перевірок на січень 2007 року, він сумісно з помічником
Джанкойського міжрайонного прокурора ОСОБА_2 прибули до СВК «Ізумрудний» для
здійснення перевірки. Зі слів секретаря вони узнали, що ОСОБА_1 знаходиться в м.
Сімферополі, час його прибуття невідомий, вказівок щодо проведення перевірки
він нікому не давав. Помічник прокурора ОСОБА_2 залишив секретарю приймальні
повідомлення про те, що перевірка переноситься на 25.01.2007
р.

25.01.2007 р. в 10-30 вони знов
прибули для сумісної перевірки в СВК «Ізумрудний»,

запропонували секретарю доповісти голові кооперативу про
їх прибуття, на що та, вийшовши з

кабінету ОСОБА_1
сказала їм зачекати. У 11-15 ОСОБА_1 вийшовши з кабінету, направився

до виходу, на їх з помічником прокурора ОСОБА_2 звернення
щодо надання

можливості здійснити перевірку, - відмовив, при цьому
встановити наявність підстав для перевірки

не намагався.

Дані обставини були викладені інспектором праці в акті
перевірки від 25.01.2007
p., який
підписано старшим помічником Джанкойського міжрайонного прокурора ОСОБА_2

Будучи допитаними в суді в якості свідка ОСОБА_2 дав
показання про обставини, за яких вони з державним інспектором праці
Стрельніковим В.М. намагалися провести перевірку СВК «Ізумрудний» 23 та 25 січня,
аналогічні поясненням Стрельнікова В.М., та підтвердив достовірність змісту
акту перевірки від 25.01.2007
р.

Доводи позивача та його представника про те, що
відповідачем Стрельніковим В.М. не було пред'явлено законних вимог щодо перевірки,
оскільки не було надано належно затвердженого графіку перевірок, наявний в
матеріалах справи графік на січень не відповідає вимогам, суд вважає
безпідставними.

П. 2.1
Порядку встановлено, що з метою забезпечення раціональної та ефективної
організації державного контролю та нагляду за додержанням законодавства про
працю робота посадових осіб Держнаглядпраці та ТДТП здійснюється за принципом
планування.

Пп 1
п. б Положення про Державний департамент нагляду за додержанням
законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України
18.01.2003 р. №50, встановлює, що посадові особи Держнаглядпраці (головні
державні інспектори праці, їх заступники, державні інспектори праці) мають
право безперешкодно в будь-який час без попереднього інформування з
пред'явленням службового посвідчення відвідувати для перевірки додержання
законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування
адміністративні і виробничі приміщення роботодавців, робочі органи виконавчих
дирекцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

П. 2.4.
Порядку передбачає, що інспектор праці має право на проведення перевірки за
наявності в нього:

службового
посвідчення встановленого зразка;

Положення про Державний департамент нагляду за додержанням
законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України
від 18.01.2003 N 50 ;

4

Положення про територіальну державну інспекцію праці
Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя;

у разі перевірки за дорученням- доручення
відповідного органу (керівництва Держнаглядпраці та ТДТП, правоохоронних
органів);

персональної
круглої номерної печатки.

Тобто, затверджений порядок перевірок не зобов'язує
інспектора праці пред'являти місячний план перевірок.

Крім того, ствердження ОСОБА_1 про те, що Стрельніковим В.М. не було пред'явлено
законних вимог щодо перевірки, оскільки не було надано належно затвердженого
графіку перевірок як підставу
перевірки, не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, Стрельніков В.М. пояснив, що наявність підстав для
перевірки 25.01.2007 р.
у них ніхто не перевіряв, в черговий раз були проігноровані його вимоги про
допуск до перевірки.

Свідок ОСОБА_2 також пояснив, що ні ОСОБА_1, ні інші
працівники СВК «Ізумрудний» не вимагали пред'явити документи на підтвердження
підстав для перевірки, в тому числі графік перевірок, також не дали можливості
зареєструватися у журналі перевіряючих.

Також суд не приймає доводів позивача про протиправність
вимог позивача про надання документів для перевірки, які потребують значних
витрат на їх виготовлення, оскільки при відвідуваннях Стрельнікова В.М. раніше,
ним було роз'яснено відповідачу, що документи для перевірки будуть надані ним
після оплати вартості їх виготовлення.

Пп 2
п. 6 Положення
про Державний департамент нагляду за додержанням законодавства про працю,
затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 18.01.2003 р. №50,
встановлює, що посадові особи Держнаглядпраці (головні державні інспектори
праці, їх заступники, державні інспектори праці) мають право ознайомлюватися з
інформацією, документами і матеріалами та одержувати від роботодавців, робочих
органів виконавчих дирекцій фондів загальнообов'язкового державного соціального
страхування копії або витяги з документів, ведення яких передбачено законодавством
про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, необхідних для
виконання їх повноважень. Вимагати від роботодавців або працівників необхідні
пояснення. Для проведення перевірки роботодавцем надається робоче місце з
можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками, створюються з цією
метою інші належні умови.

Таким чином, невиконання ОСОБА_1 припису
інспектор праці та недопуск
його до перевірки утворюють склад адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 188-6 КУпАП -невиконання
законних вимог посадових осіб органів спеціально уповноваженого органу
виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю
щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, створення перешкод для діяльності цих органів.

Разом з тим, при перевірці додержання державним
інспектором праці Стрельніковим В.М. вимог закону при притягненні ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності, судом встановлені порушення Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

Так,
ОСОБА_1 вимагаючи скасування постанови, зазначив на те, що
відповідачем було порушені його права при притягненні до адміністративної
відповідальності, оскільки протокол складався та справу було розглянуто у його
відсутності, зі змістом протоколу він ознайомився тільки у суді з матеріалів
справи, відповідач його не повідомляв належним чином про місце та час розгляду
справи, оскільки повідомлення направляв по місцю роботи в СВК «Ізумрудний», а
не на домашню адресу, проте, на роботі ці повідомлення він не отримував.

Стрельніков В.М. на зазначені доводи позивача заперечував
та пояснив, що після встановлення ним факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення
за ст.. 188-6 КУпАП
він двічі на 08.02.2007 р. та на
20.02.2007 р. належним
чином - рекомендованим
листом з повідомленням, викликав ОСОБА_1
для дачі пояснень по факту невиконання припису, складання протоколу та
розгляду справи, в матеріалах справи наявні повідомлення про вручення поштового
відправлення, проте, ОСОБА_1
ігнорував повідомлення, з клопотаннями не звертався, тому 20.02.2007 р. він одночасно
склав протокол та розглянув справу про адміністративне правопорушення, що
передбачено Інструкцією з оформлення органами Держнаглядпраці матеріалів про
адміністративні правопорушення.

5

Ствердження Стрельнікова В.М. про правомірність його дій
щодо одночасного складання протоколу та розгляду справи у даному конкретному
випадку, суд вважає такими, що грунтуються на помилковому тлумаченні норм
законодавства.

Так, п. 3.3
Інструкції з оформлення органами Держнаглядпраці матеріалів про
адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства праці та
соціальної політики Україниі 21.03.2003
р. №72 та
зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 03.06.2003 р. за №433/7754,
встановлено, що у разі розгляду адміністративної справи інспектором праці
одноосібно, складання протоколу і винесення постанови за ним проводяться
одночасно в присутності особи, яка притягається до адміністративної
відповідальності згідно з вимогами Кодексу України про адмінінстртаивні
праопорушення.

Тобто зі змісту зазначеної норми слідує, що одночасне
складання протоколу та розгляд справи про адміністративне правопорушення
допускається тільки у присутності особи, яка притягається до адміністративної
відповідальності.

У випадку відсутності особи, одночасне складання
протоколу та розгляд справи про адміністративне правопорушення, є порушенням її
прав, передбачених ст. 268
КУпАП.

Зазначене порушення прав ОСОБА_1 при притягненні його до адміністративної відповідальності
за ст.. 188-6 КУпАП
суд вважає суттєвим, таким, що є перешкодою для притягнення позивача до
адміністративної відповідальності та є підставою для скасування постанови.

Разом з тим, суд не погоджується з доводами позивача про
порушення його прав направленням відповідачем повідомлень по місцю його роботи
та його ствердженнями про те, що поштові повідомлення з зазначенням їх
отримання СВК «Ізумрудний» не є доказом того, що вони були ним отримані.

У даному випадку суд погоджується з доводами відповідача,
який з приводу цього зазначив, що оскільки ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності як
посадова особа, тому направлення йому повідомлень за місцем його роботи є
доказом належного повідомлення про місце та час розгляду справи.

При
цьому суд виходить з наступного.

Ст.. 268 КУпАП
встановлено, що у відсутності особи, що притягається до відповідальності,
справу може бути розглянуто лише у випадку коли є дані про своєчасне її
повідомлення про місце та час розгляду справи та якщо від неї не поступало
клопотань про відкладення розгляду справи.

При цьому порядку вручення повідомлень, в тому числі
посадовим особам, які притягаються до адміністративної відповідальності,
нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, - не встановлено.

Згідно
ч. 7 ст. 9 Кодексу
адмінінстративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює
відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні
правовідносини (аналогія закону).

Приймаючи
до уваги, що на правомірность дій
відповідача при повідомленні позивача про місце та час розгляду справи сторони
посилаються в обгрунтування позову та в його заперечення, ОСОБА_1 було притягнуто
до адміністративної відповідальності як посадову особу, дана справа
розглядається в порядку адміністративного судочинства, суд, вважає за
необхідне, при ухваленні висновку з цього питання, застосувати аналогію закону
та застосувати відповідні норми Кодексу адмінінстративного судочинства України.

Так, ст.
35 п. 9 Кодексу
адмінінстративного судочинства України встановлено, що вважається, що повістку
вручено посадовій чи службовій особі, яка є учасником адміністративного
процесу, якщо її доставлено за адресою місця служби цієї особи в порядку,
встановленому частиною восьмою цієї статті. П. 8 цієї статті передбачає, що повістку вручено юридичній
особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного
реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується
підписом відповідної службової особи.

Згідно п. 111 Правил надання послуг поштового звязку,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1155 від 17.08.2002 p.,
реєстровані поштові відправлення, адресовані юридичним особам, видаються їх
представникам, уповноваженим на одержання пошти у приміщеннях об'єкта поштового
зв'язку, на підставі довіреності, оформленої в установленому порядку. Копія
такої довіреності, засвідчена в установленому порядку, зберігається в об'єкті
поштового зв'язку.

6

З
матеріалів справи вбачається, що поштові відправлення на імя ОСОБА_1 були направлені
відповідачем на адресу СВК «Ізумрудний» -
с. Ізумрудне вул. Свободна
33 та отримані за довіреністю ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 не стерджував та
не навів доказів того, що
повідомлення були направлені не за адресою СВК «Ізумрудний», головою якого він є,
та отримані не уповноваженою СВК «Ізумрудний» особою.

Таким
чином, в цієї частині обґрунтування
заперечень проти позову Стрельніков В.М., згідно вимог ч. 2 ст. 71 КАС України як
субєкт власних повноважень доказав правомірність своїх дій, проте, позивач ОСОБА_1 не довів тієї
обставини, що йому не було вручено повідомлення, направлене йому відповідачем
за місцем його роботи.

Керуючись ст..ст.ст. 11,17, 86, 100, 161-163,167 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний
позов ОСОБА_1
задовольнити.

Постанову Державного інспектора праці Стрельнікова
Валентина Михайловича від 20.02.2007
р. про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за с.
188-6 КУпАП -скасувати.

Постанову може бути оскаржено до Апеляційного суду АРК
через Джанкойський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі, та
подачею апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.