Справа № 2-а-13/2008
Суддя: Білий М.М.
Дата ухвалення: 2008-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№2-а-13/2008
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2008 року смт.
Куликівка

Місцевий
Куликівський районний суд Чернігівіської області в складі:

головуючого судді - Білого М.М.

при
секретарі - Бойко С.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1, прож.: АДРЕСА_1;

до відповідача:

Куликівської
районної державної адміністрації, юридична адреса: 16300 Чернігівська область
смт. Куликівка вулиця Щорса,67;

про
визнання незаконними дій суб'єкта
владних повноважень та встановлення права власності на майно, -

В С
Т А
Н О В
И В:

Позивач
звернувся до суду з адміністративним позовом до Куликівської районної державної
адміністрації, та просить визнати незаконними дії суб'єкта владних повноважень
та встановити право власності на майно, а саме: визначити власника земельної
частки (паю), право на яку посвідчене сертифікатом серії ЧН №0100813 та визнати
незаконними дії відповідача по привласненню права власності на земельну частку
(пай), яке йому не належить.

В
обґрунтування своїх вимог як видно з позову він пояснив, що як власник сертифікату на земельну частку
(пай) серії ЧН 0100813 вважає себе власником земельної частки (паю) право на
яке посвідчено даним сертифікатом. Відповідач, як встановлено постановою
Куликівського районного суду від 21.01.2008 року по справі №2-а-2/2008, не визнає
право власності позивача на вказану земельну частку. Як вбачається з вказаної
Постанови, останній наполягає на тому, що сертифікат на право на земельну
частку (пай) не є тим документом, який би міг посвідчувати право власності
позивача на земельну частку (пай) і що таке право він матиме після отримання
державного Акта на землю. Відповідач в період, коли позивач ще не отримав
державного Акта, на законних підставах має право розпоряджатися земельною
часткою (паєм), право на яку посвідчене вказаним сертифікатом. За таких
обставин позивачеві не зрозуміло хто є власником вказаної земельної частки
(паю), а тому просить визнати його власником вказаного сертифікату.

Сторони в
судове засідання не з»явились, хоча
повідомлені про місце і час розгляду справи своєчасно. Позивач в заяві просить
розглядати справу в його відсутності, аналогічну заяву надав суду і представник
відповідача.

Із
письмового заперечення Куликівської
райдержадміністрації видно, що відповідач позовні вимоги не визнав та в запереченні пояснив, що відповідно до
Указу Президента „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність
сільськогоподарським підприємствам і організаціям” від 08.08.1995 року і
послідуючого його виконання в сертифікат внесено розмір земельної ділянки в
умовних кадастрових гектарах 5,49 га на 13602 гривень. Чернігівським філіалом
інституту землеустрою був розроблений проект реформування колишнього КСП
«Україна». Цей проект розроблявся з жовтня 2000 року по 23.04.2002 року та був
затверджений в 2003 році. Позивачу та ще п'ятьом особам виділені земельні
ділянки (паї) - рілля та пасовища - єдиним масивом та розташовані в двох різних
місцях по 6 разом, бо земля різна за структурою. Такий порядок виділення є
більш зручним, ніж іншим особам - пайовикам, які мають право на земельні
ділянки (паї) та отримали державні акти на право власності на землю, шляхом
вибору земельних ділянок жеребкуванням. Позивач не врахував положень частини 2
ст. 29 Земельного Кодексу України - місце розташування земельних ділянок
визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і
компактності землекористування відповідно до землевпорядних проектів, які
затверджуються зборами власників земельних часток (паїв). Паювання земель
передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на
землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства.
Сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного
товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). При
паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток
(паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Після
видачі громадянинові державного акта на
право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну
частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Із площі
земельних ділянок,що підлягають розподілу виключаються: деградовані,
малопродуктивні, а також техногенно забруднені сільськогосподарські угіддя, що
підлягають консервації; заболочені землі; інші землі, які не доцільно
використовувати для сільськогосподарських потреб. При виділенні земельних
часток (паїв) у натурі (на місцевості) у фізичних гектарах на більш родючих
землях площа земельної ділянки буде меншою, ніж при виділенні такої ділянки на
менш родючих землях.

До
набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок
земель не допускається: а) купівля-продаж земельних ділянок
сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім
вилучення (викупу) їх для суспільних потреб.

ОСОБА_1
матиме право на здійснення продажу або іншим способом відчуження земельної
частки (паю) - дарування, про які він зазначає в адміністративному позові
тільки тоді, коли матиме документ, який підтверджуватиме право власності на
земельну частку пай - Державний Акт на землю (рілля та кормові угіддя) та з
вступом в законну силу всіх вищезгаданих нормативно-правових актів, що давали б
йому законне право на здійснення всіх вказаних правочинів.

Держава
видавши громадянам сертифікати на право на земельну частку (пай), які
відповідно мали на це право, надала право на право на землю, але не право
власності на землю. Питання порушені позивачем у позові не регулюються
законодавством про власність. Тому передбачено визначення розміру земельної
частки (паю) у колективній власності на землю без виділення земельних ділянок в
натурі. Райдержадміністрація не створює позивачу ніяких перешкод по
розпорядженню ним земельною часткою та не завдає йому моральних страждань, у
зв'язку з неможливістю реалізації цього права, тому що ця неможливість,
відносно відчуження, в даний час, чітко визначена нормами чинного законодавства
України, а відповідно "право розпорядження" не є порушеним з боку
райдержадміністрації, так як позивач в даний час його не має (окрім передачі по
заповіту), тому що не має права власності (документа, що його б підтверджував).

Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги
позивача про визнання незаконними дій суб'єкта
владних повноважень та встановлення права власності на майно (визначити
власника земельної частки (паю), право на яке посвідчене сертифікатом серії ЧН
№0100813 та визнати незаконними дії відповідача по привласненню права власності
на земельну частку (пай), яке йому не належить) не підлягають задоволенню, так
як вони суперечать чинному законодавству України і не порушують прав та
майнових інтересів позивача.

Розглянувши
матеріали справи, заперечення відповідача, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги задоволенню не підлягають по підставам викладеним в запереченні представника
відповідача.

Таким
чином дослідженні в судовому засіданні докази надані сторонами свідчать про те,
що при видачі і затвердженню сертифікатів на земельну частку (паї) і проведенні
розпаювання, комісія по розпаюванню загальні збори працівників колишнього КСП
«Україна», Куликівська РДА не порушила відповідні закони, а також законні
права, інтереси і свободи позивача.

Суд
вважає, що позовні вимоги позивача по суті є вимогами забезпечити собі реальне
право на земельну частку (пай) розмір і вартість якої вказано в сертифікаті на
право на земельну частку: 5,49 га в умовних кадастрових гектарах і 13 602,00
гривень.

Однак,
вказані доводи позивача і його міркування відносно викладених обставин справи і
їх суті заперечуються доводами відповідачів, а також даними про те, що в
результаті розпаювання землі і визначення реальних часток власників
сертифікатів на право на земельну частку правові питання в області
землекористування постійно удосконалювались з урахуванням об'єктивних даних,
які складувались з кожним новим етапом приватизації землі. Позивач матиме право
на здійснення продажу або іншого способу відчуження свого майна, лише коли
матиме документ, який буде підтверджувати право на земельну частку (пай) -
Державний Акт та вступу в законну силу законодавчих актів, які б дали йому
можливість законно здійснювати вказані правочини, щодо передачі землі у спадок,
то це чинним законодавством не заборонено. Ніяких змін до сертифікату, які б
свідчили про зміни розміру та вартості земельної частки законодавством України
не передбачено.

При таких
обставинах в позові ОСОБА_1 необхідно відмовити.

На
підставі викладеного і керуючись ст. ст. 17,18, 159, 160, 161, 162, 163, 167
КАС України, УПУ від 8 серпня 1995
року «Про порядок паювання
земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і
організаціям», УПУ «Про невідкладні
заходи щодо прискорення реформування
аграрного сектора економіки» від
3 грудня 1999 року, ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.186, розділ 10 і Перехідні положення Земельного кодексу
України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В позові
ОСОБА_1до Куликівської районної державної адміністрації про визнання
незаконними дій суб'єкта владних повноважень та встановлення права власності на
майно - відмовити.

2. Постанова суду,
може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду. Заяву
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції може бути подано до
суду першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а в
даному разі з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на
постанову суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя
м і с ц е в о г о

Куликівського районного суду
М.М.Білий