Справа № 22а-595/2007
Суддя: Рищук П.К.
Дата ухвалення: 2006-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2006 року м.Хмельницький

Колегія судців

судової палати у
цивільних справах

Апеляційного
суду Хмельницької області

у складі: Рищука П.К.(головуючий)
Заїки В.М., Самчука П.П.

при секретарі: Ващук О.В.

з участю :
представників сторін розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційними
скаргами Управління державного казначейства у Хмельницькій області, ОСОБА_1 на
постанову Славутського міськрайонного суду від 31 серпня 2006 року цивільну
справу № 22а-595 за позовом Славутського міжрайонного прокурора в інтересах
ОСОБА_1 до Хмельницької обласної державної адміністрації, Славутської міської
ради, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області,
Управління державного казначейства України у Хмельницькій області про стягнення
недоотриманої пенсії та моральної шкоди.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення, ознайомившись з доводами апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів

встановила:

Звертаючись в
суд з позовом до відповідачів Славутський міжрайонний прокурор в інтересах
ОСОБА_1зазначав, що ОСОБА_1було нагороджено відзнакою Президента України -
орденом „За мужність" III ступеня, в зв'язку з чим, він, з 22 січня 2003 року, мав
право на пенсію за особливі заслуги перед Україною. Проте орден позивачу був
вручений в квітня 2004 p.,
а тому пенсію йому було призначено лише з 09.04.2004 р. У зв язку із
зазначеним, з вини відповідачів, позивач не мав можливості вчасно оформити
пенсію.

Тому прокурор в
інтересах ОСОБА_1просив суд стягнути з Хмельницької обласної державної
адміністрації та Славутської міської ради на користь ОСОБА_1пенсію за особливі
заслуги перед Україною за період з 22.01.2003 р. по 09.04.2004 р. в сумі 179 грн. 43
коп.

2

Судом до участі у справі
в якості відповідачів були притягнуті головне управління Пенсійного фонду
України в Хмельницькій області, управління МВС в Хмельницькій області,
управління Державного казначейства України в Хмельницькій області, в якості
третьої особи з боку відповідачів були притягнуті управління Пенсійного фонду в
Славутському районі та в м.Славуті.

Під час розгляду
справи прокурор в інтересах ОСОБА_1змінив позовні вимоги та просив суд стягнути
з державного бюджету через управління Державного казначейства у Хмельницькій
області заподіяну ОСОБА_1 матеріальну шкоду, яка полягає в недоотриманні ним
пенсії за особливі заслуги за період з 11.11.2003 р. по 09.04.2004 р. в сумі 53 грн. 35
коп. та з Хмельницької обласної державної адміністрації 5000 грн. моральної
шкоди, яка заподіяна несвоєчасним врученням нагороди та недоотриманням у
зв'язку з цим надбавки до пенсії.

Постановою
Славутського міськрайонного суду від 31 серпня 2006 року позов задоволене
частково.

Стягнуто з
Державного бюджету України через Державне казначейство України на користь
позивача ОСОБА_1матеріальну шкоду заподіяну недовиплатою пенсії за особливі
заслуги перед Україною в сумі 53 грн. 35 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з постановою суду не згідний, просить її
скасувати та задовольнити позов у повному об'ємі, зазначається, що
справа судом розглянута поверхнево.

Управління
Державного казначейства у Хмельницькій області з постановою суду в частині
стягнення шкоди в сумі 53 грн. 35 коп. з державного бюджету через Державне
казначейство України не згідне, просить її в цій частині скасувати та винести
нове рішення. Зазначається, що судом не взято до уваги, що вини органів
державної влади у несвоєчасній видачі ордену позивачу немає, тому й немає
підстав для стягнення шкоди з державного бюджету. Судом не вірно застосовані
норми Цивільного Кодексу, який набрав чинності з 01.01.2004 p.,
оскільки обставини, що спричинили шкоду позивачу відбулися в 2003 році. Крім
того, відшкодування шкоди ОСОБА_1 має проводити управління Пенсійного фонду,
так як несвоєчасне призначення пенсії відбулося з його вини.

Суд вважає, що
апеляційні скарги задоволенню не підлягають із наступних мотивів.

Судом
встановлено, що відповідно до Указу Президента України „ Про нагородження
відзнаками Президента України ветеранів Великої Вітчизняної війни 1941 - 1945
років" від 14 жовтня 1999 року ОСОБА_1було нагороджено відзнакою
Президента України орденом „За мужність" III ступеня.

Відповідно до Закону України „Про пенсії за особливі
заслуги перед Україною" з

22.01.2003 р. ОСОБА_1 набув право на пенсію за особливі
заслуги перед Україною. В

зв'язку із врученням ордену із запізненням позивачу
вказана пенсія була призначена з

09.04.2004 p., тобто з дня подачі ним заяви та орденської книжки до
управління

Пенсійного фонду України.

Вказані
обставини підтверджуються матеріалами справи.

Доводи
апеляційної скарги спростовуються наступними обставинами.

3

Відповідно до
вимог ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із
матеріалів справи, ОСОБА_1, як учасник бойових дій Великої Вітчизняної війни
1041-1945 року, відповідно до Указу Президента України від 14.10.1999 року „Про
нагородження відзнаками Президента України ветеранів Великої Вітчизняної війни
1941-1945 років", нагороджений орденом „За мужність 3 ступеня". В
зв'язку із відсутністю фінансування на дані цілі орденська книжка НОМЕР_1 йому
була видана 07.04.2004 року.

09.04.2004 року
ОСОБА_1, в зв'язку із нагородженням його зазначеним орденом, звернувся із
заявою до управління Пенсійного фонду України про призначення йому пенсії за
особливі заслуги перед державою, яка й була йому призначена із часу звернення
про її призначення.

Відповідно до
Закону України „Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" пенсія
призначається із дня звернення особи за призначенням пенсії.

Розглядаючи
справу по суті суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що вина
відповідачів в несвоєчасному вручені державної нагороди позивачу відсутня, а
позовні вимоги частково грунтуються на вимогах закону, тому позов задоволив
частково, з чим колегія судців рахує необхідним погодитись.

Інші доводи
апеляційної скарги на законність рішення суду не впливають.

Рішення
постановлено на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, відповідає вимогам матеріального і процесуального
права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.
198, 200, 205, 212 КАС України, колегія судців

ухвалила:

Апеляційні
скарги управління Державного казначейства у Хмельницькій області та ОСОБА_1
залишити без задоволення.

Постанову
Славутського міськрайонного суду від 31 серпня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча в І
інстанції - Воробченко Л.А. Справа
№ 22а - 595

Доповідач -
Рищук П.К. Категорія : 31