Справа № 22-а-2732/2008
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2008-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Сидоренко Ю.В.
Доповідач 2 інстанції:
суддя
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2008 року

№ 22-а-2732/08

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Мельнікова
Л.В.

Суддів - Григоров А.М., Сіренко О.І.

при секретарі: Холодна Д.С.

за участю:

позивач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 січня
2008 року по справі № 2-а-17/08

за позовом ОСОБА_1

до Управління пенсійного фонду України в
м. Миргороді, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській
області, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС, Державного казначейства
України, Міністерства праці та соціальної політики України

про визнання дій
незаконними, перерахунок пенсії та стягнення заборгованості з виплати пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду
з позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Миргороді про визнання
дій незаконними, перерахунок пенсії та стягнення заборгованості з виплати
пенсії.

Постановою Миргородського
міськрайонного суду Полтавської області від 30 січня 2008 року у задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 не погоджується з вказаною
постановою, подав апеляційну скаргу, вважає, що постанова є незаконною,
необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1,
просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Миргородського міськрайонного
суду Полтавської області від 30 січня 2008 по справі № 2-а-17,2008 рік та
постановити нове рішення, яким: визнати дії Управління Пенсійного фонду України
в м. Миргород Полтавської області по відмові Позивачеві в перерахунку пенсії
незаконними; стягнути з Управління Пенсійного фонду України в місті Миргород
Полтавської області заборгованість з виплати пенсії з листопада 2006 року
(місяць звернення за перерахунком пенсії) по дату набрання законної сили
рішення по даній справі, як різницю між виплаченими пенсіями та із сумою, що
має бути встановлена відповідно до мінімуму пенсії визначеному до положень ст.
54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №
796-ХІІ та ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування N 1058-ІУ від 09 липня 2003 року, а саме з листопада 2006
року 4388,80грн., з 01 січня 2007 року 4554,00 грн., З 01 квітня 2007 року -
4905,60 грн., з 01 жовтня 2007 року-4965,01 грн.; зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в місті Миргород Полтавської області провести
перерахунок пенсії відповідно до ст. 50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"
від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування N 1058-ІУ від 09 липня 2003
року, абз. 7 ч. 1 ст. 62 Закону України "Про державний бюджет на 2007
рік" з урахуванням Закону України "Про внесення змін до Закону
України "Про державний бюджет на 2007 рік" від 15 березня 2007 року №
749-У і визначити її в розмірі з 01 жовтня 2007 року - 4965,01 грн.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом першої інстанції було
встановлено наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Миргородського
міськрайонного суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.
Миргороді Полтавської області про визнання дій протиправними та перерахунок
пенсії.

Ухвалами суду до участі в справі в
якості співвідповідачів залучено Головне управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області, Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністерство праці
та соціальної політики України, Державне казначейство України .

Постановою суду від 11 липня 2007
року ОСОБА_1 в позові було відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17 жовтня 2007 року вказану постанову суду було
скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи 13
грудня 2007 року, представником позивача ОСОБА_2, допущеним до участі у справі
у відповідності з ч.1 ст. 58 КАС України, було подано підтриману позивачем
заяву про уточнення позовних вимог, в якій він просив визнати дії Управління
Пенсійного фонду України в м.Миргороді по відмові позивачеві в перерахунку
пенсії незаконними, стягнути з цього відповідача заборгованість з виплати
пенсії за період з листопада 2006 року як різницю між виплаченими пенсіями та
сумою, що має бути встановлена відповідно до мінімуму пенсії визначеному ст.54
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в м.Миргороді провести перерахунок пенсії позивача та
визначити її в розмірі з 01 жовтня 2007 року 4965,01 грн.

Встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом І групи та учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії. Його інвалідність пов'язана
з наслідками Чорнобильської катастрофи (а.с. 8, 9).

За довідкою МСЕК в зв'язку із
захворюваннями пов'язаними із виконанням обов'язків по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС позивач ОСОБА_1 утратив професійну працездатність
на 90% (а.с. 10).

Відповідно до вимог статті 54
Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина
із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у
розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно
законодавства. В усіх випадках розмір пенсій для інвалідів по І групі
інвалідності, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не
може бути нижчими 10 мінімальних пенсій за віком. Порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання визначається
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, інвалідам 1 - ї групи, віднесеним до категорії 1, виплачується у
розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.ст.62, 63 Закону України
"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" роз'яснення порядку застосування цього Закону
провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є
обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами
державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої
влади, всіма суб'єктами господарювання, незалежно від їх відомчої підпорядкованості
та форм власності. Фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок державного бюджету.

Відповідно до ст. 116 Конституції
України проведення політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального
захисту, забезпечує Кабінет Міністрів України, він також забезпечує виконання
затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України. На виконання
своїх повноважень, відповідно до ст.117 Конституції України, Кабінет Міністрів
України видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Згідно з Постановою Верховної Ради
України "Про порядок введення в дію статті 10. 33, 34 Закону України
"Про оплату праці і встановлення мінімального розміру пенсії за
віком" від 20.02.96, постанов Кабінету Міністрів України від 19.03.96 N
342, від 26.07.96 N 831, від 03.01.2002 N 1 мінімальну пенсію за віком було
встановлено у розмірі 1500000 крб., з 1 серпня її розмір був збільшений в 1,108
раз і склав (після проведення грошової реформи і заміни карбованців на гривні)
16,62 грн., з січня 2002 року розрахунок пенсій, виплачуваних відповідно до
частини четвертої статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і
додаткових пенсій. передбачених вказаним Законом, здійснюється виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком 19 гривень 91 копійка, а з 01 січня 2006
року, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1293 від 27.12.2005р.
розмір пенсії підвищений у 3,5 рази. Це відповідає також вимогам Порядку
обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України
від 30.05.97 N 523 (із змінами і доповненнями).

Відповідно до вимог частини першої
та третьої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у
чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного
законом, та застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених
згідно з цим Законом.

Таким чином, вимоги позивача про
те, що базова мінімальна пенсія за віком при нарахуванні йому пенсії на
підставі статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" повинна
визначатися згідно із Законами України "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та про Державний бюджет України на відповідний рік
суперечить законодавству, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Відповідно до вимог вказаного законодавства немає правових підстав для
перерахунку пенсії позивача на підставі зазначених нормативно-правових актів.

Виходячи з вищевикладеного, суд
першої інстанції вважає, що дії Управління Пенсійного фонду України по
нарахуванню позивачу пенсії відповідали і відповідають на даний час чинному
законодавству, тому підстав для визнання їх незаконними та стягнення з цього
відповідача коштів також немає.

З врахуванням викладеного, суд
першої інстанції відмовив у задоволенні позову.

Колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції, вважає що суд невірно застосував норми матеріального
права, що призвело до прийняття неправильного рішення.

Позивач є інвалідом 1 групи, йому
була призначена відповідна пенсія по інвалідності, що настала внаслідок
захворювання від Чорнобильської
катастрофи, позивач є особою що віднесений до першої категорії, згідно
Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Суд апеляційної інстанції зазначає,
що у відповідності з частиною першою статті 54 Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із
заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі
відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Відповідно до наведеної ст. 54 в усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не
можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10
мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6
мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних
пенсій за віком.

Порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначається
Кабінетом Міністрів України.

У статті 54 зазначеного Закону
передбачено, що обчислення і призначення вказаного виду пенсії провадиться
відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення” (після внесення змін
Законом України від 17.11.2005 № 3108-IV - відповідно до Закону України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”).

Відповідно до ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Мінімальний розмір
пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового
стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ст. 50 Закону «Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах:

- інвалідам I групи - 100 процентів
мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам II групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам III групи,
дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на
променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до вимог частини третьої
статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги,
що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правові засади формування та
застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на
реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних
соціальних гарантій, визначаються Законом України "Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні гарантії".

За змістом абзацу третього статті 1
цього Закону державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні
розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної
допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими
нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від
прожиткового мінімуму.

Відповідно до вимог Закону України
"Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - вартісна величина
достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини,
збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального
набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для
задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий
мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної
пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з
дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат
виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Прожитковий мінімум встановлюється
Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в
законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Визначений статтею 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"
мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується
прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений Законом
України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік, є певним
стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів соціальних
виплат та допомоги. Так Закон України «Про державний бюджет України на 2007
рік» встановлює у ст. 62 визначає , що для визначення мінімального розміру
пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону
України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (1058-15
) з 1 квітня та з 1 жовтня 2007
року застосовується
прожитковий мінімум для
осіб, які втратили
працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті,
збільшений

на 1 відсоток.

На 2006 рік мінімальний прожитковий
мінімум визначений ст. 65 Закону України
«Про державний бюджет України на 2006 рік».

Тобто, мінімальний розмір пенсії за
віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які
втратили працездатність, є відправною величиною, від якої проводиться
розрахунок пенсій, визначених в статті 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що вимоги позивача щодо визнання дій Управління Пенсійного фонду
України в м. Миргород щодо відмови позивачеві в перерахунку пенсії незаконними
та зобов'язання нарахувати пенсію з 01 листопада 2006 року відповідно до вимог
ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виходячи з
розмірів мінімальної пенсії за віком передбаченою Законами "Про державний
бюджет України" на 2006 - 2007 роки та провести виплату різниці між раніше
виплаченою пенсією та перерахованою пенсією підлягають задоволенню, а постанова
суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про
задоволення позову частково. Колегія суддів зазначає, що задовольняє позов
частково, щодо зобов'язання провести орган Пенсійного фонду України перерахунок
та після його проведення виплатити різницю в отриманій та перерахованій пенсії,
оскільки саме такий порядок (перерахунок та наступна виплата) передбачений
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і він не дотриманий
відповідачем.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196,
198, 202, 205, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Миргородського міськрайонного суду
Полтавської області від 30 січня 2008 року по справі № 2-а-17/08 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги
задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного
фонду України в м. Миргород щодо відмови
позивачеві в перерахунку пенсії.

Зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в місті Миргород Полтавської області
нарахувати пенсію ОСОБА_1 з 01 листопада 2006 року відповідно до вимог ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виходячи з розмірів
мінімальної пенсії за віком передбаченою Законами "Про державний бюджет
України" на 2006 - 2007 роки та провести виплату різниці між раніше
виплаченою пенсією та перерахованою пенсією.

В іншій частині в позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця,
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Повний текст
виготовлено та підписано 01 серпня 2008 року

Головуючий
Мельнікова Л.В.

Судді
Григоров А.М.

Сіренко
О.І.