Справа № 22-а-239/2008
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2008-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2008 року колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду в складі :

Головуючого судді Сіренко О.І.

Суддів
Подобайло З.Г., Григорова А.М.

за участю секретаря Касян В.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті
Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення господарського суду Сумської
області від 24 травня 2005 року по
справі за позовом прокурора Сумської
області в інтересах держави в особі Охтирської міжрайонної державної податкової
інспекції до приватного підприємця ОСОБА_1, приватного підприємства
«Укркомтехсервіс-ПК» про визнання нечинними договорів та стягнення коштів,
-

В С Т А
Н О В И Л А :

24.02.2005 року прокурор Сумської області в інтересах
держави в особі Охтирської міжрайонної державної податкової інспекції звернувся
до суду з позовом до приватного підприємця ОСОБА_1, приватного підприємства
«Укркомтехсервіс-ПК» про визнання нечинними договорів та стягнення коштів.

Уточнивши позовні вимоги, прокурор просив визнати недійсними договори поставки нафто -
газопереробки №33, №35 від 01.08.2003р. та № ДГ-12, №ДГ-19 від
02.01.2004р., які були укладені між ПП ОСОБА_1 та ПП
"Укркомтехсервіс-ПК", зобов'язати ПП "Укркомтехсервіс-ПК"
повернути ПП ОСОБА_1 6 487, 675 тон стабільного газового бензину та абсорбенту на суму 9 984 914, 44 грн., а також
стягнути в доход держави з приватного підприємця ОСОБА_1. бензин А-95 у
кількості 850 274 л на суму 1 488 853, 35 грн., А-92 у кількості 337 686 л на
суму 548 133, 12 грн., А-80 у кількості 96 893 л на суму 136 647, 41 грн.,
А-76 у кількості 2 615 536 л на суму 3
701 711 грн., дизпалива у кількості 2
553 033 л на суму 4 137 037, 71 грн.

ПП ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву проти позову
заперечував, посилаючись на те, що факт придбання ним товару від ПП
"Укркомтехсервіс-ПК" підтверджується відповідними документами,
розрахунки з постачальником (ПП "Укркомтехсервіс-ПК") здійснені у
повному обсязі, шляхом взаємозаліку однорідних вимог. Він вважає, договори
поставки нафто - газопереробки №33, №35 від 01.08.2003р. та №ДГ-12, №ДГ-19 від
02.01.2004р., які є предметом спору, такими, що укладені з дотриманням вимог
чинного законодавства, оскільки позивачем не
надано доказів, що договори були укладені з метою завідомо суперечною
інтересам держави і суспільства та
наявність умислу у формі вини хоча б у однієї з сторін, щодо настання
відповідних наслідків. Крім цього, посилання позивача на рішення Деснянського
районного суду м. Київ від 06.06.2003р., про визнання недійсними з моменту
реєстрації установчих документів, а також фінансово-господарських документів ПП
"Укркомтехсервіс-ПК", не дає підстав вважати договір недійсним, у
зв'язку з тим, що позивачем не надано доказів виключення ПП
"Укркомтехсервіс-ПК" з ЄДРПОУ, а тому невідомо чи дійсно, на момент
укладання спірних договорів було скасовано державну реєстрацію 2-го
відповідача.

ПП "Укркомтехсервіс-ПК" свого представника у
судове засідання не направив, відзив на позов не надав.

24.05.2005 року
рішенням господарського суду Сумської області задоволений позов прокурора Сумської області в інтересах
держави в особі Охтирської міжрайонної державної податкової інспекції до
приватного підприємця ОСОБА_1 приватного підприємства «Укркомтехсервіс-ПК» про
визнання нечинними договорів та стягнення коштів. Визнано недійсними договори
поставки нафто-газопереробки № 33, № 35 від 01.08.2003р. та № ДГ-12, №ДГ-19 від
02.01.2004р., укладені між приватним підприємцем ОСОБА_1 та приватним
підприємством «Укркомтехсервіс-ПК». Зобов'язано ПП «Укркомтехсервіс-ПК» повернути
ПП ОСОБА_1 6487675 тон стабільного газового бензину та абсорбенту на суму
9984914, 44 грн. Стягнуто в доход держави з ПП ОСОБА_1 бензин А-95 у кількості 850 274 л на суму
1488853, 35 грн., А-92 у кількості 337686 л на суму 548133, 12 грн., А-80 у кількості
96893 л на суму 136647, 41 грн., А-76 у кількості 2615536 л на суму 3701711 грн., дизпалива у
кількості 2553033 л на суму 4137037, 71 грн. Стягнуто з ПП «Укркомтехсервіс-ПК»
в доход державного бюджету України держмито в сумі 340, 00 грн. Стягнуто з ПП
«Укркомтехсервіс-ПК» на користь державного підприємства «судовий інформаційний
центр» 118, 00 гн. Витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану
постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову. якою в позові
відмовити у повному обсязі. При цьому посилається на те, що судом першої
інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду
не відповідають наявним обставинам справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, учасників процесу, вивчивши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних підстав :

Судом першої інстанції встановлено, що Охтирською
міжрайонною ДПІ було проведено планову перевірку щодо дотримання податкового
законодавства в ході підприємницької діяльності ПП ОСОБА_1

За результатами
перевірки, позивачем було встановлено, що між ПП ОСОБА_1 (1-й відповідач) та ПП
"Укркомтехсервіс-ПК" (2-й відповідач) було укладено договори, а саме:
договори поставки нафто-газопереробки №33, №35 від 01.08.2003р., та №ДГ-12,
№ДГ-19 від 02.01.2004р., на придбання нафтопродуктів. Внаслідок чого, 1-й
відповідач - ПП ОСОБА_1 отримав бензин А-95 у кількості 850 274 л на суму 1 488
853,35 грн., А-92 у кількості 337 686 л на суму 548 133,12 грн., А-80 у
кількості 96 893 л на суму 136 647,41 грн., А-76 у кількості2 615 536 л на суму
3 701 711 грн., дизпалива у кількості 2 553 033 л на суму 4 137 037, 71 грн., а
ПП "Укркомтехсервіс-ПК" отримало стабільний газовий бензин та
абсорбент на суму 9 984 914,44 грн.

Задовольняючи
позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що на момент
укладання спірних договорів, установчі документи ПП "Укркомтехсервіс-ПК" були визнані недійсними. Згідно
матеріалів, наданих позивачем та прокурором, рішення Деснянського
районного суду м. Київ, про визнання установчих документів набрало законної
сили 06.07.2003р. Таким чином, умови спірних договорів, були виконані сторонами
в повному обсязі після вступу в силу рішення Деснянського районного суду м.
Київ про визнання установчих документів 2-го відповідача недійсними. Сам
факт визнання судом
недійсними установчих
документів підприємства не є підставою для того,

щоб вважати
недійсними угоди, укладені таким підприємством з іншими підприємствами. Проте у
разі визнання у встановленому порядку недійсними установчих документів суб'єкта
підприємницької діяльності або скасування його державної реєстрації у зв'язку
із здійсненням відповідної реєстрації на підставі загубленого документу, що
посвідчує особу, або на підставну особу - засновника суб'єкта підприємницької
діяльності угоди мають визнаватися недійсними незалежно від часу їх укладення.

Необхідними умовами для визнання угоди недійсною
відповідно до статті 49 ЦК УРСР та ст.207 ГК України є укладання її з метою
завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б
у однієї з сторін щодо настання відповідних наслідків. Наявність умислу у
сторін (сторони) угоди означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи,
усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність угод що укладаються і суперечність їх мети
інтересам держави та суспільства і прагнули або свідомо допускали настання
протиправних наслідків. Умисел юридичної особи визначається як умисел тієї
посадової або іншої фізичної особи, що підписала договір від імені юридичної
особи, маючи на це належні повноваження. Оспорюванні договори були підписані
від імені директора ПП "Укркомтехсервіс-ПК" ОСОБА_2 Але рішенням
Деснянського районного суду м. Київ від 02.12.2003р. у справі за позовом
ОСОБА_2 до ПП "Укркомтехсервіс-ПК" визнано недійсними, з моменту
складання, всі фінансово-господарчі документи підписані від імені ПП "Укркомтехсервіс-ПК",
а також від імені ОСОБА_2, як від директора зазначеного підприємства.

Матеріалами справи, в тому числі і рішеннями Деснянського
районного суду м. Київ від 06.06.2003р., та від 02.12.2003р., в основу яких
було покладено письмові пояснення засновника і директора ПП
"Укркомтехсервіс-ПК", встановлено, що реєстрація 2-го відповідача
відбулася з порушенням вимог ст. 8 Закону України від 07.02.1991р. „Про
підприємництво", та ст. 3 Положення про державну реєстрацію суб'єктів
підприємницької діяльності № 740 від 25.05.1998р. Від імені засновника
підприємства діяла невідома особа, яка подала для цього реєстраційну картку
встановленого зразка, установчий договір, статут підприємства та сплатила
реєстраційний збір, а отже, це підтверджує твердження позивача та прокурора щодо
реєстрації ПП "Укркомтехсервіс-ПК" на підставну особу.

Такі дії невстановлених осіб, що здійснювали діяльність
від імені ПП "Укркомтехсервіс-ПК", використання установчих
документів, печатки підприємства з метою, що суперечить інтересам держави та
суспільства "ведуть до порушення встановленого державного порядку
дотримання законності в сфері оподаткування з моменту реєстрації ПП
"Укркомтехсервіс-ПК". Таким чином, угоди укладені ПП ОСОБА_1, були
укладені з підприємством (ПП "Укркомтехсервіс-ПК"), якого фактично не
існувало, тобто з фіктивним.

У відповідності до Роз'яснення президії Вищого
арбітражного суду України від 12.03.1999р. №02-5/111 "Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними",
передбачено, що "у разі визнання у встановленому порядку недійсними
установчих документів суб'єкта підприємницької діяльності або скасування його
державної реєстрації у зв'язку із здійсненням реєстрації на підставі
загубленого документу, що посвідчує особу, або на підставну особу - засновника
суб'єкта підприємницької діяльності, укладені такими суб'єктами підприємницької
діяльності угоди мають визнаватися недійсними згідно із статтею 49 Цивільного
кодексу незалежно від часу їх укладання.".

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до
висновку, що матеріалами справи повністю підтверджується, що з боку другого
відповідача при укладанні оспорюваних договорів мав місце намір уникнути
оподаткування по проведених господарських операціях, оскільки будучи фіктивним
підприємством, ПП "Укркомтехсервіс-ПК", на момент укладення оспорюваних угод, вже порушував на підставних осіб

На
підставі наведеного позов було задоволено.

Колегія
суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Приймаючи
рішення по справі, суд першої інстанції не врахував, що вимоги про визнання
недійсним договору, як такого що суперечить інтересам держави та суспільства не
можуть бути предметом позову.

Згідно з частиною 1 статті
208 ГК України, якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що
вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за
наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами
- в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням,
а в разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в
доход держави все одержане нею, а також усе належне з неї першій стороні на
відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише в однієї зі сторін усе
одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або
належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход
держави.

Наведену
норму слід застосовувати з урахуванням того, що відповідно до статті 228
Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин, учинений з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, водночас є таким, що
порушує публічний порядок, а отже, - нікчемним. Як зазначено у частині 2 статті
215 цього Кодексу визнання судом такого правочину недійсним не вимагається. У
статті 49 ЦК УРСР, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин,
також йшлося про недійсність угоди, укладеної з метою, суперечною інтересам
держави і суспільства, тобто ця угода визнавалась недійсною на підставі закону.
Тому позови податкових органів про визнання такого правочину (угоди,
господарського зобов'язання) недійсним судовому розгляду не підлягають. ДПІ
встановивши вході перевірки нікчемність угоди, може самостійно провести
відповідні нарахування, і не повинна звертатися до суду про визнання недійсною
угоди.

Відповідно до статті 157
Кодексу адміністративного судочинства України, якщо справу не належить
розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд закриває провадження у
ній.

В судовому порядку
підлягають лише застосуванню санкції передбачені ст. 208 ГК України, в межах
строку встановлено ст. 250 ГК України, оскільки стягнення передбачені ст. 208
ГК України є
адміністративно-господарськими санкціями.

Вирішуючи питання щодо застосування стягнення, колегія суддів зазначає, що
річний термін передбачений стю.250 КАС України скінчився до подачі позову до
суду. Відповідно в частині
у позові необхідно відмовити.

Крім того, колегія суддів зазначає, що визнання
недійсним з моменту реєстрації установчих документів, свідоцтва платника ПДВ,
само по собі не є підставою вважати що договір укладено з метою, що суперечить
інтересам держави та суспільства. Суду не надано належних доказів того, що
компетентна особа, яка мала право діяти
від імені ПП "Укркомтехсервіс-ПК" при укладанні саме спірного
договору мала таку мету. При цьому
колегія суддів зазначає, що визнані недійсними документи за підписом ОСОБА_2.,
до укладання спірного договору. Договір від імені ПП
"Укркомтехсервіс-ПК" підписано ОСОБА_2 після рішень судів на які
посилається прокурор, позивач та суд. На момент укладання угоди , як і судового
розгляду підприємство знаходилося в реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців,
ліквідація його не здійснена. Доказів того, що договір укладала інша особа , а
не ОСОБА_2 і відповідно того який був умисел в цієї особи чи у ОСОБА_2., не
надано. При цьому колегія зазначає, що умисел юридичної особи можливо
встановити лише в разі встановлення умислу у конкретної фізичної особи, яка має
повноваження діяти від імені цієї юридичної особи. Також не має доказів
наявності умислу у ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 195, 196, п. 1 п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
господарського суду Сумської області
від 24 травня 2005 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
закрити провадження по справі за позовом
прокурора Сумської області в інтересах держави в особі Охтирської міжрайонної
державної податкової інспекції в частині визнання угоди недійсною, укладеної
між приватним підприємцем ОСОБА_1та приватним підприємством
«Укркомтехсервіс-ПК» провадження .

В частині зобов'язання приватного
підприємства «Укркомтехсервіс-ПК» повернути приватному підприємцю ОСОБА_1 6487,
675 тон стабільного газового бензину та
абсорбенту на суму 9 984 914, 44 тис. грн. та стягнення з приватного підприємця ОСОБА_1 в доход держави бензин А-95 у
кількості 850274 л на суму 1488853, 35 тис. грн.., А-92 - 337686 л на 548133,
12 тис. грн.., А-80 - 96893 л на 136647, 41 тис. грн.., А-76 - 2615536 л на
3701711 тис. грн.., дизпалива - 25553033 л на 4137037, 71 тис. грн. в позові
відмовити.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Повний текст постанови
виготовлений 23 червня 2008 року.

Головуючий підпис Сіренко О.І.

Судді підпис Подобайло З.Г.

підпис
Григоров А.М.

Згідно з оригіналом:

Суддя Харківського апеляційного

адміністративного суду
Сіренко О.І.