Справа № 22а-581/2007
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2007-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26»
липня 2007 року м. Одеса

Колегія суддів
Одеського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді
- Яковлева
Ю.В. судді - Бітова А.І. судді - Димерлій О.О. при секретарі - Кокшаровій К.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової
інспекції у Приморському районі м. Одеси
на постанову Приморського районного суду м.
Одеси від 11 травня 2007 року по справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 та СП «Бінго»
ЛТД до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси про зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

Позивач
ОСОБА_1 та СП «Бінго» ЛТД 07.05.2007 року звернулися до суду із
адміністративним позовом про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити
певні дії ДШ у Приморському районі м.
Одеси щодо погашення податкових векселів СП «Бінго» ЛТД. У своєму позові ОСОБА_1 та СП «Бінго»
посилаються на те, що відмова ДПІ у
Приморському районі м. Одеси у погашенні
податкових векселів порушує їх права, а
саме такі дії порушують права ОСОБА_1 на отримання відповідного прибутку від
діяльності СП «Бінго» ЛТД, оскільки він
являється учасником і власником 30 % статутного фонду СП «Бінго» ЛТД, та порушує права СП «Бінго», як суб'єкта господарської діяльності, в частині нарахування податкових
зобов'язань, оплату яких таке
підприємство здійснювати не зобов'язане.

Також, в підтвердження своїх вимог, позивачі вказують на належність СП
„Бінго" ЛТД до дочірнього підприємства СП «Тайстра», що в свою чергу у відповідності до рішення
Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 19.01.2004 року та ухвали того ж суду від 24.01.2004 року
користується державними гарантіями захисту іноземних інвестицій у відповідності
до чого таке підприємство та його дочірні підприємства звільнені від
зобов'язань сплачувати зокрема податок на додану вартість.

У
судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали вказані позовні вимоги
і просили їх задовольнити.

У
судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову
з підстав відсутності нормативних актів,
якими би передбачалося спосіб погашення векселів згідно судових рішень.
Також представник відповідача пояснив,
про наявність лише двох способів погашення податкових векселів, а саме у спосіб оплати таких векселів
грошовими коштами та у спосіб заліку сум бюджетного відшкодування.

Постановою
суду 1-ї інстанції від 11.05.2007 року позов ОСОБА_1 та СП «Бінго» був
задоволений. Дії ДІЛ у Приморському районі м.
Одеси щодо нарахування податкових зобов'язань та штрафних санкцій за
податковими векселями виданими Спільним українсько-болгарським підприємством
«Бінго» ЛТД у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю - визнані
протиправними.

Головуючий
І інстанції суддя - Ганзій Н.В. Справа
№22а-581/2007 року

Доповідач
суддя - Яковлев Ю.В. Категорія
№ 69

ДПІ у
Приморському районі м. Одеси зобов'язано
здійснити погашення податкових векселів на тридцятий календарний день з дня
постанови таких векселів органу митного контролю, а саме векселі № АА0736851 від 30.03.2007
року на суму 21079, 95 гривень; № АА0736852 від 02.04.2007 року на суму 8505,
87 грн.; № АА0736853 від 02.04.2007 року на суму 14554, 75 гривень; № АА
0736854 від 02.04.2007 року на суму 8408, 1 гривень; № АА0736855 від 02.04.2007
року 8331, 53 гривень; № АА0736856 від 02.04.2007 року 26269, 8 гривень; №
АА0736857 від 02.04.2007 року на суму 12472, 39 гривень; № АА0736858 від
02.04.2007 року на суму 10323, 31 гривень; № АА0736859 від 03.04.2007 року на
суму 21719, 01 гривень; № АА0736860 від 03.04.2007 року на суму 2729, 93
гривень; № АА0736861 від 04.04.2007 року на суму 9909, 51 гривень; № АА0736862
від 04.04.2007 року на суму 8847, 4 гривень; № АА0736863 від 04.04.2007року на
суму 11969, 31 гривень; № АА0736864 від 04.04.2007 року на суму 44842, 76
гривень; № АА0736865 від 06.04.2007 року на суму 15136, 22 гривень; № АА0736866
від 10.04.2007 року на суму 12168, 78 гривень; № АА0736868 від 11.04.2007 року
на суму 8017, 38 гривень; № АА0736869 від 11.04.2007 року на суму 4042, 02 гривень;
№ АА0736870 від 12.04.2007 року на суму 9131, 01 гривень; № АА0736871 від
12.04.2007 року на суму 5023, 15 гривень; № АА0736872 від 12.04.2007 року на
суму 26424, 83 гривень; № АА0736873 від 12.04.2007 року на суму 11280, 5
гривень; № АА0736874 від 13.04.2007 року на суму 3945, 67 гривень; № АА0736875
від 16.04.2007 року на суму 42799, 62 гривень; № АА0736876 від 16.04.2007 року
на суму 16354, 42 гривень; № АА0736877 від 16.04.2007 року на суму 8815, 48
гривень; № АА0736878 від 16.04.2007 року на суму 4755, 91 гривень; № АА0736879
від 17.04.2007 року на суму 10137, 69 гривень; № АА0736880 від 17.04.2007 року
на суму 7804, 18 гривень; № АА0736881 від 17.04.2007 року на суму 16765, 08
гривень; № АА0736884 від 19.04.2007 року на суму 33245, 16 гривень; № АА0736885
від 19.04.2007 року на суму 16864, 5 гривень; № АА0736886 від 19.04.2007 року
на суму 16108, 57 гривень; № АА0736887 від 19.04.2007 року на суму 10155, 55
гривень; № АА0736888 від 19.04.2007 року на суму 10155, 55 гривень - всього на
499094, 89 гривень, виданих спільним
українсько-болгарським підприємством «Бінго» ЛТД у вигляді товариства з
обмеженою відповідальністю.

В
апеляційній скарзі ДТП у
Приморському районі м. Одеси, посилаючись на порушення судом 1-ї інстанції
норм матеріального права просить постанову суду 1-ї інстанції скасувати та
ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову позивачів.

Заслухавши
доповідача, доводи апеляційної
скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
1-ї інстанції правильно встановлено, що СП «Бінго» ЛТД
протягом березня -квітня 2007 року,
будучи зареєстрованим платником податку на додану вартість, що підтверджується відповідним свідоцтвом
платника податку на додану вартість,
здійснювало імпортування товарів на митну територію України. Відповідно
до вимог ст. 11.5 Закону України «Про
податок на додану вартість», платники податку
при імпорті товарів на митну територію України,
за умови оформлення митної декларації (за винятком тимчасової чи
неповної, періодичної чи попередньої
декларації), можуть за власним бажанням
надавати органам митного контролю податковий вексель на суму податкового
зобов'язання зі строком погашення на тридцятий календарний день з дня його
поставки органу митного контролю, один
примірник якого залишається в органі митного контролю, другий надсилається органом митного контролю
на адресу органу державної податкової служби за місцем реєстрації платника
податку, а третій залишається платнику
податку. СП «Бінго»
ЛТД було видано органам митного контролю вищевказані податкові векселя.

Згідно
п.2.4. ст. 2 Закону України «Про податок
на додану вартість», платником податку є
будь-яка особа, що імпортує товари на
митну територію України для їх використання або споживання на митній території
України, незалежно від того, який режим оподаткування вона використовує
згідно із законодавством, з чого
вбачається що

СП «Бінго» ЛТД
правомірно здійснювало видачу вищевказаних податкових векселів на суму
податкового зобов'язання митним органам.

В
подальшому СП «Бінго»
ЛТД зверталося до ДПІ у Приморському районі м.
Одеси з вимогами про погашення податкових векселів, на що ДШ у Приморському районі м. Одеси було направлено лист за №
18904/10/15-02 від 27.04.2007 року з відмовою у задоволені таких вимог СП «Бінго» ЛТД
(а.с. 17-19).

Відповідно
до пункту 1.2.1 та п.6.2.1. Статуту СП «Бінго» ЛТД, українське-польське спільне підприємство -
товариство з обмеженою відповідальністю «Тайстра» є одним із співзасновників СП «Бінго» з
належною йому часткою статутного капіталу в розмірі 70 %. Таким чином, СП «Бінго» ЛТД є дочірнім підприємством
українсько-польського спільного підприємства - товариства з обмеженою
відповідальністю «Тайстра», про що також
вказано у п. 1.1. Статуту.

Статтею
18 Закону України «Про інвестиційну діяльність» від 18.09.1991 року №1560-ХІІ
(в редакції чинній на дату реєстрації іноземної інвестиції) передбачено, що держава гарантує стабільність умов
здійснення інвестиційної діяльності,
додержання прав і законних інтересів її суб'єктів, в тому числі іноземних інвесторів.

Згідно
зі статтею 9 Закону України «Про іноземні інвестиції» від 13.03.1992 року №2198-ХІІ, у тому разі,
коли наступне спеціальне законодавство України про іноземні інвестиції
змінює умови захисту іноземних інвестицій,
зазначені в цьому Законі, до
іноземних інвестицій протягом десяти років на вимогу іноземного інвестора
застосовується спеціальне законодавство,
що діяло на момент реєстрації інвестицій.

Колегія
суддів погоджується з висновком суду 1-ї інстанції, що за таких обставин, застосування до СП «Бінго» ЛТД національного
режиму валютного регулювання та справляння податків, зборів (обов'язкових платежів), встановленого законами України для
підприємств, створених без участі
іноземних інвестицій, суперечить законодавству
України, у зв'язку з чим дії відповідача
щодо відмови у погашенні податкових векселів виданих СП «Бінго» є неправомірними.

У ст. 19 Закону України „Про інвестиційну
діяльність" від 20.12.2001 року № 2899-III
зазначено, що державні гарантії захисту
інвестицій не можуть бути скасовані або звужені стосовно інвестицій, здійснених у період дії цих гарантій. В даному
випадку такими гарантіями є гарантії передбачені ст.
ст. 9, 25, 32
Закону України «Про іноземні інвестиції» від 13.03.1992 року № 2198-ХІІ.
Зазначені норми не містять посилань на обставини, умови чи нормативні акти, настання чи прийняття яких може змінити або
скасувати гарантії від змін законодавства щодо іноземних інвестицій.

Зважаючи
на те, що СП «Тайстра» має статус
підприємства з іноземними інвестиціями й,
відповідно, воно та його дочірні
підприємства користуються державними гарантіями захисту іноземних інвестицій у
разі зміни законодавства.

Іноземна
інвестиція в СП «Тайстра»
була здійснена та зареєстрована 31.07.1992 року. Звідси, на момент внесення іноземної інвестиції не
існувало такого виду загальнообов'язкового платежу як податок на додану
вартість, який передбачений Законом
України «Про податок на додану вартість» від 03.03.1997 року.

Правомірність
застосування до СП «Тайстра»
та СП «Бінго»
ЛТД, як його дочірнього
підприємства, державних гарантій захисту
іноземних інвестицій від змін законодавства протягом десяти років з дня вимоги
інвестора - визначено рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.01.2004 року, яким вирішено застосувати до
Українсько-польського спільного підприємства - товариства з обмеженою відповідальністю
«Тайстра» та створюваних ним дочірніх підприємств, протягом десяти років з дня вимоги
інвестора, державні гарантії захисту
іноземних інвестицій у разі зміни законодавства (а.с. 8-10).

Окрім
цього, ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 23.01.2004 року
роз'яснено, що до СП «Тайстра» та
створюваних ним дочірніх підприємств (до яких належить позивач СП «Бінго» ЛТД)
застосовуються державні гарантії захисту іноземних інвестицій, зміст яких полягає у застосуванні до таких
суб'єктів спеціального законодавства України,
в тому числі податкового,
митного, валютного, інвестиційного, яке

діяло на момент
реєстрації іноземної інвестиції, тобто
станом на 31 липня 1992 року. Також роз'яснено,
що перебіг десятирічного строку застосування державних гарантій
розпочинається з дня вимоги іноземного інвестора, тобто з дня його звернення до суду з позовом
про застосування державних гарантій,
тобто з 08 січня 2004 року все законодавство, прийняте після 31 липня 1992 року, зокрема Закон України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997 року № 168/97-ВР,
до СП «Тайстра» та до його дочірніх підприємств не застосовується, а зазначені державні гарантії застосовуються
до дочірніх підприємств СП «Тайстра» незалежно від дати їх державної реєстрації
та організаційно-правової форми (а.с.
14-16).

Рішення
Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 19.01.2004 року та ухвала від 23.01.2004 року не
скасовані, не змінені, що додатково підтверджується довідкою № 6026
від 25.04.2007 року заступника голови Автозаводського районного суду м. Кременчук Ященко М. А. (а.с. 11), а
отже є чинними та, відповідно до ст. 14 ЦПК України, є обов'язковими до виконання на всій
території України.

Частиною
2 ст.
11 Закону України «Про судоустрій України» від 07.02.2002 року №3018-111
встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами
державної влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими
особами, об'єднаннями громадян та іншими
організаціями, громадянами та юридичними
особами на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність)
судових рішень для інших судів, органів
прокуратури, слідства, дізнання визначається процесуальним законом.

Відповідно
до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ. На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції правильно дійшов до
висновку про неправомірність дій Державної податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси щодо відмови у погашенні
податкових векселів, виданих СП «Бінго» ЛТД.

З огляду
на вищеозначене колегія суддів вважає,
що суд 1-ї інстанції правильно і в достатньому об'ємі встановив
обставини справи, ухвалив судове рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає
не суттєвими і такими, що висновків суду
1-ї інстанції не спростовують.

За
такими обставинами колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни
вказаної постанови суду 1-ї інстанції.

Керуючись
ч. 1 ст.
195, п. 1 ч. 1 ст.
198, ст. 200 та п. 1 ч. 1 ст.
205 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси - залишити без задоволення.

Постанову
Приморського районного суду м. Одеси від
11 травня 2007 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 та СП «Бінго» ЛТД до
Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси про зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набуває законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного Суду України протягом одного місяця з дня набрання нею
законної сили.