Справа № К-19673/06
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2008-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2008 р. м.
Київ

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів
Ланченко Л.В.

Нечитайла О.М.

Сергейчука О.А.

Степашка О.І.

при секретарі Ільченко
О.М.

за участю позивача: ОСОБА_1

представників відповідача: Гольцевої Н.М.,
Смуригіної К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 10.01.2006 р.

та ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2006 р.

у справі № 18/262/4

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності
- фізичної особи ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м.
Чернігові

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.01.2006 р.,
залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного господарського суду від
20.03.2006 р., позовну заяву залишено
без розгляду.

СПД -фізична особа ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, якою просить скасувати
вказані судові рішення. Посилається на порушення судами норм матеріального і
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, зазначає
про невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин
справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав
встановленими та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін,
дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд
касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, ухвала суду від 09.12.2005
р. про поновлення провадження у справі, призначення справи на 21.12.2005 р. та
про зобов'язання сторін забезпечити явку в судове засіданні повноважних
представників, разом з повісткою про виклик у суд, була отримана особисто
позивачем 12.12.2005 р. В судове засіданні 21.12.2005 р. ні позивач, ні його
представник не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим
розгляд справи був відкладений на 04.01.2006р. В судовому засіданні
04.01.2006р. представником позивача було заявлено клопотання про відкладення
розгляду справи у зв'язку з відсутністю позивача та необізнаністю його
представника про обставини справи. Дане клопотання задоволено, а розгляд справи
відкладено на 10.01.2006р. Представник позивача був попереджений про наслідки
повторної неявки до суду із врученням повістки про виклик до суду позивача.
Незважаючи на попередження, ні позивач, ні його представник в судове засідання
10.01.2006 р. не з'явилися.

Залишаючи позовну заяву СПД-фізичної особи ОСОБА_1 без розгляду на підставі
частини 3 статті 128, пункту 4 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної
інстанції, виходив з того, що позивач належним чином повідомлявся про дату, час
і місце судового розгляду, однак в судові засідання 21.12.2005 р. та 10.10.2006
р. (повторно) не з'явився, причини неявки суду не повідомив та не подав заяву
про розгляд справи за його відсутності.

Суд касаційної інстанції не може визнати законними ухвали судів попередніх
інстанцій, оскільки вважає, що суд першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, допустив порушення
норм процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 56 Кодексу адміністративного судочинства
України сторона, а також третя особа в адміністративній справі можуть брати
участь в адміністративному процесі особисто і (або) через представника.

Виходячи із приписів частини 1 статті 59 вказаного Кодексу повноваження на
ведення справи в суді дає представникові право на вчинення від імені особи, яку
він представляє, усіх процесуальних дій, які може вчинити ця особа.

Таким чином, процесуальні дії в адміністративному процесі можуть бути
вчинені як особисто позивачем, так і його повноважним представником від його
імені. Тобто, за умови відсутності встановлених частинами 2, 3 та 4 статті 59
Кодексу адміністративного судочинства України обмежень, всі дії повноважного
представника здійснені від імені позивача вважаються такими, що вчинені самим
позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи, на час постановлення спірної ухвали
судом першої інстанції, представником позивача був ОСОБА_2 з усіма правами,
наданими позивачеві статтями 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства
України, тобто позивач брав участь в адміністративному процесі як особисто, так
і (або) через свого представника - ОСОБА_2

Відповідно до частини 3 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства
України у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про
дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення
ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи
за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 4 частини 1 статті 155 передбачено, що суд своєю ухвалою залишає
позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у судове засідання
без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від
нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Із змісту наведених норм Закону випливає, що необхідною умовою для
залишення позовної заяви без розгляду є повторність неприбуття позивача,
належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без
поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття та без його
заяви про розгляд справи за його відсутності.

У даному випадку, під повторністю неприбуття в судове засідання позивача
необхідно розуміти саме послідовне неприбуття в судове засідання позивача чи
його представника двічі чи більше разів. При чому, коли неприбуття в судове
засідання чергується з явкою особи, незалежно від її процесуального статусу (чи
позивача, чи його представника), що мало місце у даному випадку, неприбуття в
судове засідання позивача не можна вважати повторним.

Таким чином, за умови присутності представника позивача у судовому
засіданні (04.01.2006 р.), що передувало судовому засіданню в яке ні позивач,
ні його представник не з'явився (10.01.2006 р.), відсутні підстави для висновку
про повторне неприбуття позивача в судове засідання, оскільки, як раніше
зазначалося, всі дії повноважного представника здійснені від імені позивача
вважаються такими, що вчинені самим позивачем.

Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції вважає за необхідне скасувати
ухвалу суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду та
ухвалу суду апеляційної інстанції про залишення без змін попередньої вказаної
ухвали, а справу направити до суду першої інстанції для продовження
розгляду.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 10.01.2006 р. та ухвалу Київського апеляційного
господарського суду від 22.03.2006 р. скасувати, а справу направити для
продовження розгляду до Чернігівського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом
одного місяця з дня відкриття обставин, які можуть бути підставою для
провадження за винятковими обставинами.

Головуючий суддя Н.Г.
Пилипчук

судді Л.В. Ланченко

О.М. Нечитайло

О.А. Сергейчук

О.І. Степашко