Справа № 2а-9/2007
Суддя: Герасименко Н.І.
Дата ухвалення: 2007-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-9/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2007
року Глибоцький
районний суд Чернівецької області

у складі:
головуючого - судді - Герасименко
Н.І.

при секретарі -
Затолошній Р.В.

з участю
представника - ОСОБА_2

представника
відповідача - Амаріца B.C., Остафійчук
Л.А., Орловської Ю.М., Семенюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.
Глибока справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Вадул-Сіретської митниці про
визнання протиправними дії начальника Вадул-Сіретської митниці;-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд до Вадул-Сіретської митниці про
визнання протиправними дії начальника Вадул-Сіретської митниці якими його
змушено сплатити складський збір, посилаючись на те, що постановою судді
Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 жовтня 2006 року його
було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 353 МК України
та накладено стягнення у вигляді конфіскації 2990 пачок цигарок марки 'Мальборо' вартістю 10674,
30 грн. Цією ж постановою автобус іноземного виробництва марки Кесборер Сетра'
вартістю 50500 грн. повинен був повернутий власнику. Коли ж він прийшов на
Вадул-Сіретську митницю для отримання автобуса його зобов'язали сплатити
складський збір за зберігання на складі митниці згаданого автобуса в сумі 8074
грн.04 коп. Дану суму він сплатив 12 жовтня 2006 року в касу Вадул-Сіретської
митниці. Вважає дії начальника митниці протиправними, так як в ст. 86,86 МК
України в редакції 2002 року нічого не говориться про складський збір. Якщо ж
начальник митниці мав на увазі ці статті МК України в редакції 1992 року, то
він втратив чинність. Посилання начальника митниці на постанову КМ України №65
від 27.01.1997 року 'Про стягнення митних зборів' в п.1 якої йде посилання на
статті МК в редакції 1992 року, то вважає, що згадана постанова є не чинною в
цій частині, оскільки МК утратив чинність, а до приведення нормативно-правових
актів у відповідності із МК України в редакції 2002 року чинні
нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому
Кодексу згідно п.2 розділу „1 ' Прикінцевих положень'. Оскільки чинним МК
України, а саме гл.24 ' Зберігання товарів та транспортних засобів на складах
митних органів ' не передбачено ставки митних зборів за зберігання
транспортного засобу, то п.1 даної Постанови КМ суперечить цьому Кодексу. А
тому начальник Вадул-Сіретської митниці не повинен керуватись згаданою
Постановою КМ в частині стягнення з нього митного збору за зберігання автобуса.
Згідно протоколу про порушення митних правил автобус був оцінений працівниками
Вадул-Сіретської митниці в 50500 грн., однак в уніфікованій митній квитанції
вказаний автобус вже оцінений в 73400,34 грн. Отже складський збір, який
нараховується від вартості товару, становить суму набагато більшу, ніж ту, яка
б могла бути при її нарахуванні від 50500 грн. Просить визнати протиправними
дії начальника Вадул-Сіретської митниці якими його змушено сплатити складський
збір за зберігання на митниці автобуса в сумі 8441,04 коп. Стягнути з митниці
на його користь дану суму.

Представник
позивача позов підтримала та дала пояснення згідно цієї позовної заяви.

Представники
митниці позов не визнали та пояснили суду, що ті норми МК України в редакції
1992 року на які посилався начальник Вадул-Сіретської митниці чинні і дії

начальника митниці вважає
законними так як законодавством складський збір повинен стягуватись і йому
правильно нараховані ці збори. Просять відмовити в позові.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та
дослідивши письмові докази, які були у справі, суд вважає, що позовна заява
обґрунтована частково і підлягає частковому задоволенню.

Так, дійсно, 12 вересня 2006 року в відношенні позивача було складено
адміністративний протокол про порушення митних правил за ст. 353 МК України.

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької
області від 10.10.2006 року тютюнові вироби конфісковані, автомобіль марки
Кесборер Сетра вартістю 50500 грн. був повернутий власнику.

Згідно ст.363 МК України - протокол та вилучені товари, транспортні засоби
та документи, зазначені в протоколі, передаються до митного органу в зоні якого
виявлено порушення. Згідно ст. 377 МУ України вбачається, що ці предмети
вилучаються і зберігаються на складах митних органів.

Згідно статті 320 п.3 МК України - притягнення до відповідальності за порушення
митних правил не звільняє особу які порушили митні правила від обов'язку сплати
мита та інших податків та зборів.

Згідно ст.384 МК України витрати по справі про порушення митних правил
складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, пересилання товарів,
зазначених у п.З ст. 322 цього Кодексу (в тому числі транспортні засоби, що
використовувались для переміщення безпосередніх предметів порушення митних
правил через митний кордон України.)

Згідно ст.385 МК України - витрати по справі про порушення митних правил
відшкодовується особою, щодо якої винесено постанову про накладення стягнення.

Таким чином ОСОБА_1 повинен сплатити митниці за зберігання транспортного
засобу на митниці.

Згідно Уніфікованої митної квитанції гр. ОСОБА_1 сплатив в касу Вадул-Сіретської митниці 8441,04 грн. -
митний збір за зберігання на складі митниці транспортного засобу. Вартість
автомобіля вказана 73400,34 грн. Згідно ж постанови вартість автомобіля вказана
50500 грн. Як пояснив представник Вадул-Сіретської митниці ця вартість виросла
за рахунок ПДВ і з цієї суми нараховувався складський збір.

Вадул-Сіретська митниця повернула вантажний автомобіль тільки 11 жовтня
2006 року і законно стягнула за цей період всі платежі по утриманню даного
автомобіля, оскільки на даний час позивач тільки звернувся за видачею
транспортного засобу.

Згідно ст.404 МК України - особа яка вчинила порушення митних правил,
повинна незважаючи на стягнення штрафу, сплатити податки і збори, встановлені
законами України.

Згідно постанови Глибоцького райсуду
від 4 жовтня 2006 року ОСОБА_1
слідував транзитом через територію України.

Згідно п.1 Постанови КМ України від 27 січня 1997 року №65 'Про ставки
митних зборів із змінами і доповненнями вбачається, що у разі переміщення
товарів через митну територію України транзитом, що підтверджено документами,
визначеними статтею 6 Закону України „Про транзит вантажів', митний збір за
перебування під митним контролем таких товарів не справляється за весь період.
Згідно з додатком до цієї постанови 'Про ставки митних зборів, передбачені
Митним Кодексом України розмір ставки за зберігання товарів та інших предметів,
що підлягають обов'язковій передачі митниці для зберігання і зазначені у ст. 86
МК України, за кожний день зберігання перші десять календарних днів - 0,1 відсотка
загальної вартості товарів та інших предметів, за кожний наступний календарний
день сплачується 0,5 відсотка загальної вартості товарів та інших предметів.

Згідно
Порядку обліку, зберігання, оцінки вилученого митними органами майна, щодо
якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі його органам державної
виконавчої служби і розпорядження ним затвердженого постановою КМ України від
26 грудня 2001 року за №1724 п.4 Попередня оцінка майна проводиться митними
органами самостійно -транспортних засобів з урахуванням ринкових цін та
фактичного їх стану на день оцінки, а автомобілів, крім того з врахуванням
податків та зборів, що справляються у разі імпортування автомобілів відповідно
до законодавства, якщо такі податки і збори не були

попередньо сплачені. ОСОБА_1
слідував транзитом через територію України тому ніякі митні збори і податки він
не повинен був сплачувати.

Згідно Наказу ДМС України від 5 грудня 2003 року за №835 ''Про затвердження
Порядку роботи складу митного органу із змінами та доповненнями ст.4 п.4.3
передбачає, що збори за перебування товарів під митним контролем та за їх
зберігання на складі митного органу справляються за ставками митних зборів.
Установлених постановою КМ України від 27.01.97р. №65 „Про ставки митних
зборів, відповідно до ст.82 Закону України №1344-1У 'Про державний бюджет
України на 2004 рік.

Згідно ст.3 п.3.2.2 Закону України 'Про податок на додану вартість' із
змінами і доповненнями не є об'єктом оподаткування операції з повернення майна
із схову(відповідального зберігання) його власнику.

Однак як вбачається з акту опису предметів затриманих у гр. Білорусії ОСОБА_1 по справі про
порушення митних правил ціна автомобіля складала 50500 грн. Також було
нараховано мито, ПДВ, митні збори які склали ціну 22900,34 грн. Згідно
уніфікованої митної квитанції МД -1 Яновичу нарахований складський збір за
зберігання на складі митниці з суми 73400,34 грн. в сумі 8441,04 грн.

Автомобіль на якому було виявлено порушення митних правил
слідував транзитом через територію України, тому суд вважає, що складський збір
повинен вираховуватись з оцінки автомобіля який провела митниця, а ця оцінка
складає 50500 грн.

Згідно відповіді Вадул-Сіретської митниці від 5.06.2007
року на запит суду складський збір з цієї суми складає 5807,50 грн.

На підставі викладеного суд вважає дії Вадул-Сіретської митниці є законними
тільки частково. Митниця повинна була стягнути складський збір, але без
врахування мита, ПДВ, митних зборів.

При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані частково
та підлягають частково до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.320, 384, 385 МК України,
ст.9,13,53,150,154,158-,163-164,167,170 Кодексу Адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Вадул-Сіретської митниці про визнання
протиправними дії начальника Вадул - Сіретської митниці задоволити частково.

Визнати протиправними дії начальника Вадул-Сіретської митниці ОСОБА_3 якими
його змушено сплатити складський збір за зберігання на складі митниці автобуса
Кесборер Сетра 1982 року виробництва в сумі 8441 грн.04 коп. частково
неправомірними.

Стягнути з Вадул-Сіретської митниці на користь ОСОБА_1 різницю в
сплаченій ним по складському збору за зберігання на складі митниці транспорту в
сумі 2633,54 грн.

Постанова
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської
області через Глибоцький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
терміну протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ст. 186 Кодексу Адміністративного Судочинства України.