Справа № 22-а-2113/2008
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 червня 2008
року
м.
Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді -
доповідача -
Олендера І.Я.,

суддів -
Шавеля Р.М., Заверухи О.Б.,

при секретарі
судового засідання - Соколовській
А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові
адміністративну справу

за апеляційною скаргою - Державної
податкової інспекції у Косівському районі Івано-Франківської області

на постанову Господарського суду Івано-Франківської області
від 20 лютого 2007 року в справі № 3/145-А-8/252

за адміністративним позовом Приватного підприємства «Черевчук»

до Державної податкової інспекції у Косівському районі
Івано-Франківської області

про визнання недійсними податкових повідомлень -
рішень ДПІ в Косівському районі
від 17.06.2005р. №/0 та
№/0, -

В С Т А Н О В И
Л А :

Постановою
Господарського суду Івано-Франківської області 20 лютого 2007 року було
задоволено позов Приватного підприємства «Черевчук», а саме визнано недійсними
податкових повідомлень
- рішень ДПІ в Косівському
районі від 17.06.2005р. №/0 та
№/0.

Вказану
постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач - ДПІ у Косовському районі
Івано-Франківської області, представник якої в поданій апеляційній скарзі
вказує на те, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та
процесуального права, в зв'язку з чим просить постанову скасувати та прийняти
нову про відмову в задоволені позову.

Представник
апелянта в судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просить
таку задовольнити.

В свою
чергу представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів
апеляційної скарги з мотивів відповідності прийнятої постанови вимогам
матеріального та процесуального права.

Заслухавши
доповідь судді доповідача, пояснення сторін, перевіривши та обговоривши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

ДПІ в Косівському районі була проведена планова
документальна перевірка дотримання вимог податкового
та валютного законодавства Приватного підприємства "Черевчук" за
період з 14.09.2004 по
31.03.2005р. Результати перевірки оформлені актом від 16.06.2005р.
№71/23-1/32886738.

На підставі висновків, що
викладені в акті, відповідачем 17.06.2005р. прийняті податкові повідомлення-рішення: №/0, згідно якого
Позивачу визначене податкове зобов'язання з податку
на прибуток в сумі 6840грн., в т.ч. 5755,00 грн. основного платежу 1085,00 грн. штрафних санкцій та №/0,
згідно якого Позивачу визначене податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі
4401грн., в т.ч. 2934грн. основного платежу та 1467грн. штрафних санкцій.

Як встановлено в акті перевірки Позивач в 4-кварталі
2004 року та в січні 2005 року
здійснював реалізацію цементу пов'язаним особам та особам, що не зареєстровані як
платники ПДВ. На думку податкового органу, ціна за якою проводилася реалізація цементу є нижчою за звичайні ціни, такий
висновок під час перевірки ґрунтувався на відповіді Івано-Франківської торгово-промислової палати
від 07.08.05 №В-253, згідно котрого оптова
ціна цементу марки ПЦ-ІІ/АШ-400 в мішках по 50 кг. за період жовтень-грудень
2004 року становила 280 грн. за одну
тонну ( без ПДВ -233,3 грн.), а цементу марки ПЦ-І -500 в мішках протягом січня 2005 року становила 310 грн. за
одну тонну (без ПДВ -258,33 грн.). Як
було встановлено, донарахування податкових зобов'язань мало місце виходячи з
рівня звичайних цін, що визначений на підставі довідки.

Як вбачається з акту перевірки та встановлено під час судового розгляду,
згідно витребуваними судом документальними доказами Позивачем в 4-кварталі 2004
року та в січні 2005 року здійснювалась реалізація цементу пов'язаним особам та
особам, що не зареєстровані як платники ПДВ за цінами без ПДВ: 208,33 грн.,
204,17 грн., 216,67 грн., 212,50 грн. При цьому іншим особам, зокрема
приватному підприємцю ОСОБА_1 в 4
кварталі 2004 року цемент реалізовувався за ціною 208,33 грн. без ПДВ за одну
тонну.

Згідно відповіді Хмельницької торгово-промислової палати від 12.02.07, з
наявними відомостями орієнтовна середньоринкова ціна цементу марки АШ-400 в
жовтні 2004 року складала 230-280 грн. за одну тонну з ПДВ, в січні 2005 року
250-260 грн. за одну тонну з ПДВ.

Відповідно до п.п.4.2 ст.4 Закону
України "Про податок на додану вартість" у разі поставки товарів
(робіт, послуг) без оплати або з частковою оплатою їх вартості коштами у
межах бартерних (товарообмінних) операцій,
здійснення операцій з
безоплатної передачі товарів (робіт, послуг), натуральних
виплат у рахунок оплати праці фізичним особам, що перебувають у трудових
відносинах з платником податку, передачі товарів (робіт, послуг) у межах балансу
платника податку для
невиробничого використання, витрати
на яке не відносяться до валових витрат виробництва (обігу) і не
підлягають амортизації, а також пов'язаній з продавцем особі чи суб'єкту
підприємницької діяльності, який не зареєстрованій як платник податку, база
оподаткування визначається виходячи з фактичної ціни операції, але не нижчої за
звичайні ціни.

Відповідно до п.п.1.12 ст.1 цього ж Закону звичайні ціни розуміються та
застосовуються за правилами, визначеними пунктом 1.20 статті 1 Закону
України. «Про оподаткування прибутку підприємств». Відповідно до підпунктів
7.4.1, 7.4.2 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»
дохід, отриманий платником податку від продажу товарів (робіт, послуг)
пов'язаним особам, визначається виходячи із договірних цін, але не. менших за
звичайні ціни на такі товари (роботи, послуги), що діяли на дату такого продажу
Витрати, понесені платником податку у зв'язку з придбанням товарів (робіт,
послуг) пов'язаної особи визначаються виходячи із договірних цін, але не
більших за звичайні ціни, що діяли на дату такого придбання.

Положення підпунктів 7.4.1, 7.4.2 поширюються також на операції з особами,
які не платниками податку, встановленого статтею 10 цього Закону, або сплачують
податок на прибуток за іншими, ніж платник податку, ставками. (п.п.7.4.3п.7.4
ст.7 Закону). Відповідно до п.п. 1.20.1 п. 1.20 ст. 1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств», якщо цим
пунктом не встановлено інше, звичайною вважається ціна товарів (робіт,
послуг), визначена сторонами договору. Якщо не доведене зворотне, вважається,
що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін. Справедлива
ринкова ціна - це ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому
власнику за умови, що продавець бажає передати такі
товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати за відсутності
будь-якого примусу, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично,
володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також
ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних)
товарів (робіт, послуг).

Підпунктом 1.20.2 пункту 1.20 статті 1 цього ж Закону визначено, що для
визначення звичайної ціни товару (робіт, послуг) використовується інформація
про укладені на момент продажу такого товару (роботи, послуги) договори
з ідентичними (однорідними) товарами (роботами, послугами) у співставних
умовах. Зокрема, враховуються такі умови договорів, як і кількість (обсяг)
товарів (наприклад, обсяг товарної партії), строки виконання зобов'язань, умови
платежів, звичайних для такої операції, а також інші об'єктивні умови, що
можуть вплинути на ціну. При цьому умови договорів на ринку ідентичних (у разі
їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) визнаються співставними,
якщо відмінність між такими умовами суттєво не впливає на ціну, або може бути
економічно обґрунтована. При цьому враховуються звичайні при укладанні угод між
непов'язаними особами надбавки чи знижки до ціни. Зокрема, але не виключно,
враховуються знижки, пов'язані з сезонними та іншими коливаннями споживчого
попиту на товари (роботи, послуги), втратою товарами якості або інших властивостей; закінченням (наближенням дати
закінчення) строку зберігання (придатності, реалізації); збутом
неліквідних або низьколіквідних товарів;
маркетинговою політикою, у тому числі при просуванні товарів (робіт,
послуг) на ринки; наданням дослідних моделей і зразків товарів з метою
ознайомлення з ними споживачів.

Як встановлено з матеріалів справи, висновки про заниження Позивачем
податку на прибуток та бази оподаткування ПДВ в зв'язку з реалізацією цементу
пов'язаним особам та особам що не зареєстровані як платники ПДВ за
цінами, нижчими за звичайні
зроблені податковою інспекцією виключно на підставі цінової довідки
Івано - Франківської торгово - промислової палати, суперечить наведеним нормам
законодавства України. Цінова довідка Івано -
Франківської торгово - промислової палати не містить інформації, що
зазначена у підпункті 1.20.2 п.1.20 ст.1 ЗУ "Про оподаткування прибутку
підприємств", зокрема, інформації про укладені на момент продажу позивачем
цементу, договорів з ідентичними (однорідними) товарами у співставних умовах.

Як вбачається з матеріалів справи, що особі яка не є пов'язаною Позивачем
та зареєстрована як платник ПДВ- ПП ОСОБА_1 реалізація цементу позивачем в
четвертому кварталі 2004 року здійснювалась за ціною, в деяких випадках нижчою
ніж ціна реалізації пов'язаним особам, або особам що не зареєстровані як
платники ПДВ.

Відповідно до п.п.1.20.10 п.1.20 ст.1 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств", донарахування податкових зобов'язань
платника податку податковим органом внаслідок визначення звичайних цін
здійснюється за процедурою, встановленою законом для нарахування податкових
зобов'язань за непрямими методами, а для платників податку, визнаних природними
монополістами згідно із законом, - також відповідно до принципів регулювання
цін, встановлених таким законом.

Згідно із п.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду погоджується
з висновком суду першої інстанції, що Відповідачем не надано суду розрахунку та
відповідних пояснень за якою процедурою проведено визначення податкових
зобов'язань Позивачу.

Таким чином
враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та
ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, відповідає вимогам
ст.ст.2,10,11,71,72,138,143,159,161-163 КАС України, доводи апеляційної скарги
її не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції
не має.

Керуючись
ст.ст. 160 ч.3, 196, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А
:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у
Косівському районі Івано-Франківської області залишити
без задоволення, а постанову Господарського суду Івано-Франківської
області від 20 лютого 2007 року в справі № 3/145-А-8/252 за адміністративним
позовом Приватного підприємства
«Черевчук» до Державної податкової інспекції у Косівському районі
Івано-Франківської області про визнання недійсними податкових повідомлень -
рішень ДПІ в Косівському районі
від 17.06.2005р. №/0 та
№/0, - без змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно після проголошення.

На
ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після
проголошення, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160
КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя :
І.Я.Олендер

Судді:
Р.М.Шавель

О.Б.Заверуха