Справа № 2-а-844/08
Суддя: Яковлєв С.В.
Дата ухвалення: 2008-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

21.10.08

Справа
№2-а-844/08

Окружний адміністративний суд Автономної Республіки
Крим у складі головуючого судді Яковлєва С.В. , при секретарі Лісецькій Г.В.

розглянув у
відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за
позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі АР Крим

про скасування
розпорядження та спонукання до виконання певних дій

за участю
представників:

від позивача
- ОСОБА_2 - представник,дов. б/н від 01.05.2008 р.

від
відповідача - не з'явився

Суть спору:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду АР Крим з
адміністративним позовом, в якому просив скасувати Розпорядження Управління ПФУ
в Ленінському районі АРК (далі відповідач) НОМЕР_1 від 27.05.2008 р.,
зобов'язати відповідача зарахувати період страхового стажу з 01.04.2004 р. по
31.12.2007 р. для нарахування йому пенсії, а заробітну платню за зазначений
період часу - для розрахунку суми пенсії, провести перерахунок пенсії з
урахуванням зазначеного періоду часу та розміру коефіцієнту заробітної плати,
встановити, що період роботи позивача у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.04.2004 р. по
31.12.2008 р. є страховим стажем. Вимоги
мотивовані тим, що відповідач необґрунтовано відмовив у перерахунку пенсії
позивача, посилаючись на те, що його роботодавець - ІНФОРМАЦІЯ_1 - має
заборгованість перед Пенсійним фондом України.

Відповідач
надіслав до суду заперечення на позов (вих. № 4999/08-20-08-14 від 05.09.2008 р.), в якому з позовними вимогами
не погодився, визначив, що позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії у
зв'язку з тим, що його роботодавець не перераховує у повному обсязі страхові
внески.

Представник
позивача у судових засіданнях наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач
явку свого представника у судові засідання не забезпечив, про час та дні їх
проведення був сповіщений належним чином, клопотань про відкладення розгляду
справи до суду не надіслав.

У судовому
засіданні, яке відбулось 21.10.2008 р., представник позивача наполягав на
задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вважав можливим продовжити розгляд
справи на підставі залучених до неї документів.

Суд,
вислухавши думку представника позивача, приймаючи до уваги надання відповідачем
заперечення на позов, відсутність його клопотання про відкладення розгляду
справи, керуючись ст. 128 КАС України, ухвалив продовжити розгляд справи на
підставі залучених до неї документів.

Розглянувши
матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представника позивача,
суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно
до вимог діючого законодавства України позивачу з 04.01.1992 р. була призначена
пенсія, яку він отримає.

Позивач,
діючи згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії.

Відповідач
27.05.2008 р. прийняв розпорядження НОМЕР_1, яким відмовив позивачу у перерахунку
пенсії згідно з ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з причини відсутності 24 місяців страхового стажу в
умовах нового Закону в наслідок того, що за період праці з 01.04.2004р. по
31.12.2007р. відсутня сплата страхових внесків ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ст. 19
Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Оцінюючи
правомірність дій та рішень органів Пенсійного фонду, суд має керуватися
критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України,
згідно з якою у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин,
що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно зі
ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування,
їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи,
основи та механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування визначені в Законі України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 09.07.03р. №1058-IV (далі Закон).

Згідно ст. 1
Закону страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір
на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, яке діяло раніше; кошти,
сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування згідно цього
Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала
державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на
обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло
раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню
згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;страхувальники -
роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Ст. 3 Закону
визначає, що Пенсійний фонд і юридичні особи є суб'єктами системи пенсійного
забезпечення в Україні.

Відповідно
до п. 2 ст. 5 Закону виключно цім Законом визначаються порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових внесків, а також стягнення заборгованості за
цими внесками.

У ст. 11
Закону визначено, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню
підлягають, зокрема, громадяни України, які працюють на підприємствах, в установах,
організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності.

Згідно зі ст.14 Закону до
страхувальників відносяться роботодавці, в тому числі і підприємства, установи
і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності які використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених
законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

До прав
застрахованих осіб, які визначені у ст. 16 Закону, відноситься, зокрема, право
на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно
до ст. 17 Закону страхувальник зобов'язаний вести облік виплат (доходу)
застрахованої особи за кожним календарним місяцем та календарним роком,
нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі
страхові внески.

Порядок
нарахування, обчислення та сплати страхових внесків визначений у ст. ст. 19, 20
Закону, згідно з яким їх обчислення здійснюється на підставі бухгалтерських та
інших документів у грошовій формі, сплата страхових внесків здійснюється
виключно в грошовій формі шляхом перерахування безготівкових сум з їх
банківських рахунків. Перерахування страхових внесків здійснюється
страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з
виручки від реалізації товарів (послуг).

У ст. 40
Закону визначено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше
ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку)
пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія.

Як зазначено
вище, матеріали справи свідчать про те, що позивач, якому з 04.01.1992р.
виплачується пенсія, згідно з вимогами ст. 40 Закону, звернувся до відповідача
з заявою про перерахунок пенсії та отримав відмову, з підстав відсутності у
нього необхідного страхового стажу для здійснення такого перерахунку.

У своїх
запереченнях відповідач визначає, що роботодавець позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 - в
порушення термінів, передбачених ст. 20 Закону, не перераховує страхові внески
до Пенсійного фонду України. Так, за період часу з 29.01.2004 р. по 01.09.2008
р. ним було перераховано з суми нарахованих страхових внесків у розмірі
1668622,22 грн. всього 8,4%, в наслідок чого, на думку Органу Пенсійного фонду
України, страховий стаж за зазначений період часу для перерахунку пенсії
позивачу, який є працівником ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягає врахуванню тільки за 7
місяців 2004 р.

До суду від
установи банку, який обслуговує ІНФОРМАЦІЯ_1, надійшла відповідь на запит, яка
свідчить про те, що разом з оплатою праці своїх працівників останнім
здійснювались перерахування обов'язкових платежів до ПФУ. Виплата заробітної
плати здійснювалось нерегулярно.

Довідка, яка
надана при розгляді справи ІНФОРМАЦІЯ_1, свідчить про те, що за період часу з
01.04.2004 р. по 31.12.2007 р. одночасно з нарахуванням заробітної плати
позивачу здійснювалось визначення та утримання з неї сум страхових внесків, які
підлягали перерахуванню до ПФУ, але перерахування нарахованих страхових внесків
не проводилось у повному обсязі.

Вивчивши
зазначені документи, суд прийшов до висновку, що позивач, продовжуючи працювати
після призначення пенсії, після 01.04.2004 р. має страховий стаж достатньої
тривалості для її перерахунку.

На думку
суду факт неперерахування роботодавцем позивача до ПФУ нарахованих з його зарплати та утриманих
страхових внесків не є підставою для сумніву
органів ПФУ в наявності у
застрахованої особи страхового стажу. При цьому суд вважає необхідним визначити,
що матеріалами справи не підтверджується те, що неотримання ПФУ сум страхових
внесків, нарахованих згідно з чинним законодавством України з заробітної плати
позивача за 2004-2007 р.р., стало можливим в наслідок дій саме застрахованої особи - ОСОБА_1, навпаки,
матеріали справи свідчать про те, що заборгованість виникла з вини його
страхувальника - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ст. 1
Конституції України Україна проголошена демократичною, соціальною, правовою
державою. У ст. 2 Конституції України визнано, що найвищою соціальною цінністю
в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст та
спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним
обов'язком держави. Відповідно до ст. 21 Конституції України права і свободи
людини є невідчужуваними та непорушними.

Суд вважає,
що відповідач при прийнятті розпорядження НОМЕР_1 діяв з порушенням зазначених
вище вимог Конституції України, за межами наданих йому повноважень, упереджено,
тобто дискримінаційно щодо позивача, виходячи з інтересу, який не випливає із
покладених на нього завдань, визначених чинним законодавством України.

В силу
викладеного підлягають задоволенню позовні вимоги по скасуванню розпорядження
відповідача НОМЕР_1 від 27.05.2008 р., спонуканню його зарахувати період
страхового стажу з 01.04.2004 р. по 31.12.2007 р. для нарахування пенсії позивачу, а заробітну платню за
зазначений період часу - для розрахунку суми пенсії, провести перерахунок
пенсії з урахуванням зазначеного періоду часу та розміру коефіцієнту заробітної
плати.

Згідно зі
ст. 3 КАСУ справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення
адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін
є орган виконавчої влади, який здійснює владні управлінські функції на основі
законодавства, суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхня посадова особа чи службова особа, інший суб'єкт
при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання
делегованих повноважень. Компетенція адміністративних судів поширюється на спори
фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень, дій чи бездіяльності. (п.1. ч. 1 ст. 17 КАС
України).

За таких
обставин підлягає закриттю згідно з п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України провадження
по справі в частині встановлення того, що період роботи позивача у ІНФОРМАЦІЯ_1
з 01.04.2004 р. по 31.12.2008 р. є страховим стажем.

Разом з тим,
суд вважає необхідним звернути увагу заявника на те, що відповідно до ч. 2 ст.
124 Конституції України юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про судоустрій» суд
здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих
Конституцією України та законами прав і законних інтересів. Ч. 3 ст. 3
вказаного Закону встановлено, що судова система забезпечує доступність до
правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією України та
законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 6 цього ж Закону усім суб'єктам
правовідносин гарантується захист їх прав і законних інтересів незалежним і
неупередженим судом, до підсудності якого вона віднесена законом. Рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2002 р. зазначено, що ч. 2 ст. 124
Конституції України передбачає право на захист судом прав юридичних та фізичних осіб,
встановлює юридичні гарантії його
реалізації, надаючи можливість кожному захищати свої права будь-якими, не
забороненими законом способом. Кожна особа має право вільно обрати не
заборонений законом спосіб захисту прав, у тому числі і судовий захист.
Суб'єкти правовідносин мають право на звернення до суду для захисту своїх прав
та інтересів. Право на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене
законом, іншими нормативно-правовими актами.

В силу
викладеного суд вважає необхідним роз'яснити позивачу його право звернутися до
місцевого суду з позовом про визначення
певних фактів, оформивши позовну заяву відповідного до вимог чинного законодавства
України.

Під час
судового засідання, яке відбулось 21.10.2008 р. були оголошені вступна та
резолютивна частини постанови. Відповідно до ст. 167 КАСУ постанову складено
27.10.2008 р.

Керуючись
ст.ст. 98, 157, 160-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

. Позов
задовольнити частково.

2. Скасувати
Розпорядження УправлінняПенсійного фонду України в Ленінському районі АР Крим
(98200, АР Крим, Ленінський район, смт.Леніно, вул. Трудова, 2, ) НОМЕР_1 від 27.05.2008 р.

3.
Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі АР Крим
(98200, АР Крим, Ленінський район, смт.Леніно, вул. Трудова, 2, ) зарахувати період страхового стажу з 01.04.2004 р. по 31.12.2007 р.
для нарахування пенсії ОСОБА_1 (АДРЕСА_1).

4.
Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі АР Крим
(98200, АР Крим, Ленінський район, смт.Леніно, вул. Трудова, 2, ) зарахувати заробітну платню за період часу з 01.04.2004 р. по
31.12.2007 р. для розрахунку суми пенсії
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1).

5.
Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі АР Крим
(98200, АР Крим, Ленінський район, смт.Леніно, вул. Трудова, 2, ) провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) з урахуванням періоду
часу з 01.04.2004 р. по 31.12.2007 р. та розміру коефіцієнту заробітної плати.

6. Стягнути
з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; банківські реквізити
невідомі) 2,72 грн. судового збору.

7. В іншій
частині позовних вимог - провадження у справі закрити.

У разі
неподання заяви про апеляційне
оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення
(у разі складання постанови у повному
обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ - з
дня складення у повному обсязі).

Якщо після
подачі заяви про апеляційне оскарження ,
апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Постанова
може бути оскаржена в порядку і строки,
передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Окружного

адміністративного
суду

Автономної
Республіки Крим Яковлєв С.В.