Справа № 2а-239/2007
Суддя: Стефанюк Б.Р.
Дата ухвалення: 2007-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-239/2007
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2007 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді
Стефанюка В.Р.

при секретарі
Стельмах І.М.

з участю: позивача ОСОБА_1, представника відповідача Здинянчина Р.Т., третьої особи ОСОБА_2,
представника третьої особи -
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові
адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області, за участю третьої особи начальника служби
охорони здоров'я ГУ МВС України у
Львівській області - ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди,

встановив :

ОСОБА_1 звернувся в
суд з адміністративним позовом до Управління міністерства внутрішніх справ
України у Львівській області про відшкодування шкоди.

В обґрунтування
заявлених вимог покликається на те, що на нього поширюються пільги, передбачені
Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту", в тому числі право на позачергове безоплатне зубопротезування,
крім дорогоцінних металів. 01.02.2006
року він звернувся до зубного лікаря-протезиста поліклініки УМВСУ у
Львівській області з приводу зубопротезування, який оформив йому наряд-рахунок
на суму 840 (вісімсот
сорок) гривень 100% вартості
простого зубопротезування та яке він оплатив на 50%, документи про що представив лікарю. Однак доктор-ортопед відмовлявся його
лікувати без оплати 100% вартості
послуг і лише після попередження про захворювання на стабільну стенокардію,
погодився та призначив зустріч на 15
лютого 2006 року. Після
зустрічі з лікарем ОСОБА_4 він дві доби не міг спати, боліло серце і приходилось приймати різні ліки
від болю серця, викликати швидку допомогу. 15 лютого 2006
року лікар його не прийняв та вказав, що вартість послуг становить 1200 грн.. 16.02.2006 року він написав
скаргу та йому було повернуто 420
грн., які він проплатив як 50% простого
зубопротезування. В березні 2006
року він звернувся до приватного стоматолога, який провів йому просте
зубопротезування, вартість якого складає 2500грн.. А тому просить стягнути з
відповідача 2500 грн.
заподіяної матеріальної шкоди та 15000
грн. моральної шкоди, оскільки страждання носили характер системний і діяли
на протязі тривалого часу.

Позивач в судовому
засіданні адміністративний позов підтримав, дав пояснення, аналогічні його мотивам. Просить позов задоволити.

Представник
відповідача - Головного
управління міністерства внутрішніх справ України у Львівській області
адміністративний позов ОСОБА_1 заперечив, дав
пояснення, що лікар діяв на підставі положення та наказу. Посадовими особами
поліклініки не було здійснено неправомірних дій. Позивач не обґрунтовує
моральну шкоду, яку просить стягнути. Враховуючи вищенаведене, просить в
задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Третя особа
начальник служби охорони здоров'я ГУ
МВС України у Львівській області ОСОБА_2 та його представник позов заперечили
та пояснили, що ортопедичний кабінет та
зуботехнічна лабораторія, на посаді лікаря-ортопеда якої працює ОСОБА_4,
є відособленими самостійними кабінетами і вони працюють на основі
самоокупності, самофінансування. А тому позивачу було роз'яснено необхідніть
спалатити 840 грн. за
послуги зубопротезування, чого позивач не виконав, а лише сплатив 50% - 420 грн.. Позивач
тривалий час хворіє стабільною стенокардією, лікар ОСОБА_4 не порушив права
позивача, не заподіяв йому шкоди здоров'ю,
вимоги позивача - надумані. Просив в задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що
адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст.13
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
від 22 жовтня 1993 року за N 3551-ХІІ з наступними змінами та
доповненнями інвалідам війни та прирівняним до них особам надаються такі
пільги: 1) безплатне
одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів та виробів медичного призначення за рецептами лікарів;

2)позачергове безплатне зубопротезування
(за винятком протезування з дорогоцінних металів), безплатне забезпечення іншими протезами і
протезно-ортопедичними виробами;

3) безплатне позачергове щорічне
забезпечення санаторно-курортним лікуванням з компенсацією вартості проїзду до
санаторно-курортного закладу і назад.Інваліди війни забезпечуються путівками
відповідно органами соціального захисту населення, охорони здоров'я,
Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби
безпеки України, спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади
у справах охорони державного кордону України
та іншими органами за місцем перебування на обліку або за місцем роботи;

11)користування при виході на пенсію (незалежно від часу виходу на пенсію) чи зміні
місця роботи поліклініками та госпіталями, до яких вони були прикріплені за
попереднім місцем роботи.

Як вбачається з посвідчення НОМЕР_1, виданого
УМВС України у Львівській області 18.09.2002
року, позивач ОСОБА_1 є інвалідом 2
групи і має право на пільги,
встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.
Дане посвідчення - безтермінове.

Наказом УМВС у Львівській області №514 від 08.09.2003 року було затверджено тарифи по наданню медичних послуг населенню. П.2
передбачає, що оплата не проводиться з
осіб, які згідно наказу МВС України №206 від 28.03.1998
року мають право на медичне забезпечення в закладах охорони здоров'я
МВС України, а також з осіб, які
користуються пільгами згідно законодавства України.

Відповідно до
Положення «Про госпрозрахунковий ортопедичний кабінет та зуботехнічну
лабораторію для надання платних послуг населенню», затвердженого 09.04.2003 року заст. начальника СОЗ УМВСУ у Львівській
області, ортопедичний кабінет та зуботехнічна лабораторія являються
відособленим самостійним кабінетом і працюють на основі самоокупності,
самофінансування і знаходитьсяя в прямому підпорядкування начальника лікарні з
поліклінікою.

Свідок ОСОБА_4 в
судовому засіданні пояснив, що працює лікарем-ортопедом у ортопедичнму кабінеті
та зуботехнічній лабораторії поліклініки УМВС України у Львівській області.
Позивач звертався до нього з приводу зубопротезування. Він направив його в
бухгалтерію та порахував затрати на лікування. Конфліктів з позивачем не мав,
не доводив його до інфарктного стану.

Свідок ОСОБА_5 в
суді пояснив, що випадково зустрів в поліклініці УМВС України у Львівській
області позивача - свого
колишнього співробітника, який був у поганому стані, ковтав таблетки та вони
разом пішли до тролейбусної зупинки. Позивач розповідав йому про те, що він
звернувся до стоматолога, Але лікування не отримав.

Свідок ОСОБА_6
пояснив, що працює приватним стоматологом та в кінці лютого 2006 року до нього
звернувся позивач з приводу надання йому стоматологічної допомоги, яку ОСОБА_1
отримав.

Як вбачається з
договору про надання послуг від 06.03.2006
року приватний підприємець ОСОБА_6 (Виконавець) зобов'язується за завданням
ОСОБА_1 (Замовника) надавати за плату стоматологічні послуги, а Замовник - оплачувати надані послуги.

Актом здавання-приймання наданих послуг від 06.03.2006 року підтверджується факт надання позивачу стоматологічних послуг, за які
він оплатив 2500 грн..

Таким чином позивачу
неправомірно відмовлено в позачерговому безплатному зубопротезуванні та в
користь позивача слід стягнути вартість стоматологічних послуг в розмірі 2500 грн.

Як вбачається з
протоколу військово-лікарської комісії УМВС України у Львівській області №30 від 22.03.1995 року полковник
міліції у відставці ОСОБА_1було встановлено діагноз: ІХС, стабільна стенокардія
II ф.кл. атеросклеротичний кардіосклероз Н І-ІІ. Варикозне розширення підшкірних
вен правої і лівої кінцівок з помірним
порушенням венозного кровообігу... ОСОБА_1 був визнаний непридатним до
військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

В матеріалах справи
наявна відповідь завідувача кафедри пропедевтики внутрішніх хвороб ОСОБА_7 про
те, що ОСОБА_1 неодноразо звертався до нього за медичною допомогою з 2 лютого по 22 лютого 2006 року. Було визначено діагноз: ішемічна хвороба серця,
стабільна стенокардія І-ІІ ф.к. атеросклеротичний кардіосклероз.

Отже, посилання позивача,
що дії лікаря-ортопеда ОСОБА_4 призвели до серйозного погіршення стану здоров'я
спростовуються матеріалами справи. Позивачем не доведено факту заподіяння
фізичних та моральних страждань, які мали системний та тривалий характер.

Таким чином, в задоволенні
позову в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити, оскільки
обґрунтування, викладені позивачем не знайшли свого підтвердження в ході
судового розгляду справи.

Враховуючи
вищевикладене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід
задоволити частково, визнавши неправомірною відмову в позачерговому безплатному
зубопротезуванні та стягнути в користь позивача вартість стоматологічних послуг
в розмірі 2500 грн.. В задоволенні моральної шкоди -відмовити за безпідставністю вимог.

Керуючись
ст.ст.7-12, 86, 161, 162,
167 КАС України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року за N 3551-ХІІ з наступними змінами та
доповненнями, суд

постановив :

Адміністративний
позов ОСОБА_1 задоволити частково.

визнати
неправомірною відмову в позачерговому безплатному зубопротезуванні та стягнути
з Головного управління МВС України у Львівській області в користь ОСОБА_1 2500 грн..

В задоволенні
моральної шкоди - відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом 10-ти
днів з дня складання постанови у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набуває
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву
не було подано.
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.