Справа № 2а-117/2007
Суддя: Кихтюк P.M.
Дата ухвалення: 2007-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №2а-117/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2007 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кихтюка P.M.

при
секретарі Мелих
Л.В.

з участю
позивача ОСОБА_1

за
участю представника позивача ОСОБА_2

представника
відповідача ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку адміністративний позов ОСОБА_1 до
начальника управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській
області про визнання неправомірними та скасування наказів від 10 лютого 2004 року
№10о/с, від 11 листопада 2003 року №597,
від 03
березня 2003 року №105: поновлення на
посаді начальника відділення державної автомобільної інспекції Луцького
міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській
області; виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 26172 грн., -

ВСТАНОВИВ:

20.05.2004 року ОСОБА_1
звернувся в суд з скаргою на неправомірні дії начальника управління
Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області /надалі УМВС України
у Волинській області/ та скасування наказів,
поновлення на посаді начальника відділення державної автомобільної
інспекції Луцького міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ
України у Волинській області /надалі ВДАІ Луцького MB УМВС
України у Волинській області/ і виплату грошового забезпечення за період
вимушеного прогулу.

Свою
скаргу обґрунтовує тим. що він з
листопада 2002 року до 10.02.20045 року працював на
посаді начальника ВДАІ Луцького МВ. 10.02.2004 року наказом №10
о/с був звільнений з органів внутрішніх справ. Вважає свое звільнення
незаконним, так як воно здійснено під
час перебування його на лікарняному та внаслідок упередженого ставлення до
нього з боку начальника відділу внутрішньої безпеки УМВС України у Волинській
області, який з початку його служби
намагався показати систем) порушень в його діяльності та підвести під
звільнення.

Крім
цього, вважає незаконним та просить
скасувати накази від 03.03.2003
року №105 та від 11.11.2003 року №594. якими його було
притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Зазначає, що до моменту звернення до суду йому не
надходила мотивована відповідь з УМВС України у Волинській області стосовно
розслідування його незаконного звільнення. Лише в листі прокуратури м. Луцька
від 23.04.2004 року
йому роз'яснено право на звернення до суду.

Ухвалою
Вищого адміністративного Суду України від 26.09.2006
року скасовано ухвалу Луцького міськрайонного суду від 28.09.2004 року, якою скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду
через пропуск строку на оскарження дій відповідача та скеровано місцевому суду
для розгляду по суті.

В
судовому засіданні позивач та його представник уточнили свої вимоги та просили
вважати скаргу адміністративним позовом,
оскільки на даний час діють норми Кодексу адміністративного судочинства
України. Зазначили, що просять визнати
неправомірним наказ №597
від 11.11.2003 року.
В решті

2

вимоги
підтримали з підстав викладених у позові і просили стягнути грошове
забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 26172 грн.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивача з органів внутрішніх справ, зокрема,
начальника ВДАІ Луцького MB звільнено
правомірно через допущення останнім систематичних порушень під час проходження
служби. Вказані обставини підтверджуються висновками службових розслідувань. На
день звільнення позивач на лікарняному не перебував. Накази, якими його притягнуто до дисциплінарної
відповідальності відповідають вимогам закону. Зазначив, що посада начальника ВДАІ Луцького MB
на даний час відсутня через реорганізацію органів ДАІ. Даний позов вважає
безпідставним та просив в його задоволенні відмовити.

Заслухавши
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, покази свідка ОСОБА_4, дослідивши представленні по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з
наступних підстав.

В
судовому засіданні встановлено, що п.2
наказу № 105 від 03.03.2003 року ОСОБА_1 за
грубе порушення вимог нормативних актів при виявленні та документуванні ПДР. а
також ігнорування вимог керівництва УМВС та МВС України щодо дотримання
транспортної дисципліни притягнуто до дисциплінарної відповідальності та йому
оголошено сувору догану.

Підставою
для цього слугувало те. що 05.01.2003
року ОСОБА_1 безпідставно доставив у міськвідділ. організувавши
дактилоскопіювання та особистий огляд гр.ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наказавши після
цього підлеглим скласти відносно останнього протокол за порушення ПДР та
затримати автомобіль, яким керував його
батько, на штрафмайданчик. За вказані
порушення наказом №62 від 20.02.2003 року начальником
ВДАІ УМВС України у Волинській області позивачу оголошено догану.

Однак
п.1 оспорюваного наказу від 03.03.2003
року, наказ про притягнення його до
дисциплінарної відповідальності у вигляді догани скасовано за мягкістю та йому
оголошено сувору догану (а.с. 73).

11.11.2003 року начальником
УМВС України у Волинській області наказом №597
«Про зникнення службової документації з адміприміщення ВДАІ Луцького MB
та покарання винних»(п.1). за незадовільне виконання вказівок МВС України.
УМВС щодо налагодження перепускного режиму до органів та підрозділів внутрішніх
справ, незабезпечення надійного
зберігання службової документації, що
призвело до її зникнення, допущене
зволікання стосовно негайного інформування ВДАІ УМВС та ВВБ у Волинській
області про вищевказану подію,
начальника ВДАІ Луцького MB ОСОБА_1
попереджено про неповну посадову відповідність(а.с. 49).

Наказом
начальника УМВС України у Волинській області за №655 від 05.12.2004
року «Про порушення службової дисципліни начальником ВДАІ Луцького MB
УМВС майором міліції ОСОБА_1» -
п.1, за систематичне порушення
службової дисципліни позивача вирішено звільнити після одужання(а.с. 48).

Наказом
від 10.02.2004 року за №10 о/е «По
особовому складу» позивача звільнено з органів МВС України згідно з п.64 «г»(за
порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким
складом органів внутрішніх справ УРСР(а.с.
).

Згідно
ч.1 п.40 Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ, кожна особа рядового і начальницького складу
має право оскаржити неправомірні щодо неї дії керівництва з питань і в порядку
передбаченому чинним законодавством.

Позивач неодноразово звертався
до керівництва УМВС
України у

з

Волинській області
з намаганням вирішити питання
про поновлення на роботі в досудовому порядку та отримав останню відповідь 26.04.2004 року і 20.05.2004 року згідно ст. 248-5 ЦПК України (в ред. 1963 року) оскаржив
дії начальника УМВС у Волинській області до суду.

У
відповідності до ст. 71 КАС України
позивач за сприянням суду у витребуванні доказів, в судовому засіданні не довів протиправність
винесених начальником УМВС наказів від 11
листопада 2003 року №597,
від 03
березня 2003 року №105 та від 10 лютого 2004 року №10о/с
відповідно про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та
звільнення.

Посилання
позивача іа його представника про незаконність вказаних наказів спростовуються
матеріалами службових розслідувань відділу внутрішньої безпеки при УМВС України
у Волинській області/надалі ВВБ УМВС України у Волинській області/, за результатами яких складені відповідні
висновки.

Так, висновком,
затвердженим начальником УМВС 28.02.2003
року, по матеріалах перевірки ВВБ
УМВС України у Волинській області заяви гр.ОСОБА_6 щодо скоєння відносно нього
неправомірних дій начальником ВДАІ Луцького MB ОСОБА_1
встановлено, що останнім допущено
порушення ст. ст. 259,
260, 263,
264 КУпАП, який маючи
можливість скласти протокол на місці, а
в подальшому і у міськвідділі. доставив гр.ОСОБА_5 та гр.ОСОБА_6 в приміщення
Луцького MB та ВДАІ Луцького MB, ти самим здійснивши адміністративне затримання, яке документально не оформив. А також
безпідставно організував особистий огляд вказаних осіб. Поняті при цьому були
відсутні.

Крім
нього, в поранення ст. 29 Констипції України, ст. 2 Закону України «Про міліцію», п.1.5 Інструкції «Про порядок функціонування
дактилоскопічного обліку експертної служби МВС», затвердженої наказом МВС України від 11.09.2001 року за №785,
було проведено дактилоскопіювання вказаних громадян.
Поряд з ним за вказівкою позивача безпідставно було складено протокол про
скоєння гр.ОСОБА_6 адміністративного правопорушення, яких він практично не скоював та вилучено
автомобіль і автомагнітолу.

В ході
службового розслідування встановлено також,
що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21093 д.н. НОМЕР_1 без відповідного
висновку, чим порушив вимоги УМВС та МВС
України щодо дотримання транспортної дисципліни працівниками органів внутрішніх
справ.

Про вище
наведенні порушення прав гр.ОСОБА_6, які
були допущенні під час його адміністративного затримання ОСОБА_1 свідчать
матеріали наглядового провадження №07/1-22-03
за результатами перевірки прокуратури Волинської області, оглянуті в судовому засіданні.

При
проведенні даної перевірки прокурором 14.02.2003
року було внесення подання начальнику УМВ України у Волинській області про
усунення порушень закону та вжиття заходів по їх недопущенню.

Крім
цього, під час згаданого службового
розслідування встановлено, що в процесі
складання адмінматеріалів та затримання автомобіля, гр.ОСОБА_6 надав пояснення на окремому
аркуші, яке з невідомих причин не було
долучено до матеріалів.

В
судовому засіданні позивач вказану обставину не заперечив та представив суду
письмове пояснення від імені гр.ОСОБА_6,
не пояснивши яким чином дане пояснення є ) нього в наявності.

4

П.2 Висновку
службовою розслідування, за грубе
порушення чинного законодавства га ігнорування вимог керівництва УМВ та МВС
України ОСОБА_1 вирішено оголосити сувору догану.

Крім
цього, аналогічною перевіркою ВВБ
встановлено не забезпечення начальником ВДАІ Луцького MB ОСОБА_1
надійного зберігання службової документації,
то призвело до її зникнення. Про вказану подію останній повідомив
керівництво ВДАІ УМВС лише наступного дня,
а у ВВБ рапортом взагалі не доповів. Цим самим ОСОБА_1 не виконано
вказівку МВС України №4127/АН від 30.05.2001
року, згідно якої вимагалось
забезпечити належний перепускний режим до приміщень та на територію
міськравідділів і підрозділів внутрішніх справ громадян, а також виключити можливість допуску чи
проникнення сторонніх осіб.

По
даному факту порушено кримінальну справу №11-2072-03.
яка постановою від 10.05.2003
року зупинена на підставі п.3 ст.
206 КПК України.

Висновком, затвердженим начальником УМВС у Волинській
області 11.11.2003 року, за вказані порушення ОСОБА_1 вирішено
попередити про неповну службову відповідністьп. 1).

Висновком
службового розслідування, затвердженим
начальником УМВС у Волинській області 02.12.2003року, встановлено факт неправомірного повернення за
вказівкою ОСОБА_1 автомобілів: «Мазда-626»,
транзитний номерний знак НОМЕР_2, «Ауді-100» транзитний номерний знак НОМЕР_3, в яких виявлено факти зміни номерної
панелі, порядкового номера кузова, а також автомобіля «Фольксваген-Гольф», який 07.07.2003
року був затриманий працівниками міліції через невідповідність записів в
реєстраційних документах. Останній автомобіль,
поряд з цим, зареєстрованим на
території України не рахувався.

Крім
цього, в ході перевірки
встановлено, що ОСОБА_1 використовував
службовий автомобіль в особистих цілях.

Матеріали
службового розслідування по даних фактах знищенні, про що свідчить відповідний акт(а.с. ).

Не
заслуговує на увагу пояснення позивача стосовно відсутності його вини у
зникненні службової документації з службового кабінету, оскільки на його думку, відповідальність за перепускний режим повинні
нести чергові працівники. Дані пояснення спростовуються матеріалами службової
перевірки, показами свідка ОСОБА_4, який в судовому засіданні показав, що на момент зникнення вказаних документів як
такої чергової частини не було. Відповідальність за організацію збереження
службової документації покладалося на відповідних керівників відділів та
структурних підрозділів. Окрема рота дорожньо-патрульної служби ВДАІ УМВС, яка займала частину приміщення ВДАІ Луцького MB
та була в підпорядкуванні ВДАІ УМВС,
не може нести відповідальність за зникнення службової документації з
кабінету начальника ВДАІ Луцького МВ

Згадані
вище посилання позивача спростовуються також функціональними обов'язками
начальника ВДАІ Луцького МВ(а.с. ). згідно п.17 яких
- начальник ВДАІ
організовує і контролює виконання працівниками дотримання режиму таємності і
службового діловодства.

Суд
також не приймає до уваги пояснення позивача щодо його звільнення в період
лікарняного, оскільки з довідки №19(а.с.
17) вбачається, що позивач був на
лікуванні по 06.02.2004 року
включно, а звільнений він наказом від 10.02.2004 року.

5

Також не
заслуговує на увагу пояснення позивача про те. що йому не було відомо про
притягнення його до дисциплінарної відповідальності та звільнення, оскільки вони спростовуються оспорюваними
наказами, відповідні пункти яких містять
положення про доведення вказаних наказів до всього особового складу органів
внутрішніх справ. Про доведення їх до відому працівників свідчать відповідні
відмітки в журналі ознайомлення з наказами.

Таким
чином, суд не вбачає підстав для
визнання неправомірними та скасування наказів від 10 лютого 2004 року №10о/с. від 11
листопада 2003 року №597,
від 03
березня 2003 року №105.

У
зв'язку з цим. вимоги позивача про
поновлення на посаді начальника ВДАІ Луцького MB УМВС
України у Волинській області та виплату грошового забезпечення за час
вимушеного прогулу в сумі 26172
грн. безпідставні та до задоволення не підлягають.

Отже, з врахуванням вищевикладеного. суд приходить
до висновку, що у задоволені
адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.
ст. 8,
11. 69-71, 94, 158,
159, 160, 162,
163. 167 КАС України,
Дисциплінарним Статутом органів внутрішніх справ УРСР, Положенням про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів внутрішніх справ УРСР. ст.
ст. 248-1, 248-2 ЦПК України (в ред. 1963 року), суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені
адміністративного позову ОСОБА_1 до начальника управління Міністерства
внутрішніх справ України у Волинській області про визнання неправомірними та
скасування наказів від 10
лютого 2004 року
№10о/с, від 11 листопада 2003 року №597. від 03 березня 2003 року №105; поновлення на
посаді начальника відділення державної автомобільної інспекції Луцького
міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській
області; виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 26172 грн. -відмовити.

постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного
суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі заяви в
10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею
її копії до суду апеляційної інстанції або в порядку, передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

постанова
суду набирає законної сили через 10
днів з дня її проголошення, якщо заява
про апеляційне оскарження не буде подана.