Справа № 22-а-5853/2008
Суддя: Шаптала Н.К.
Дата ухвалення: 2008-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-5853/08
донецький апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2008 року місто Донецьк

Колегія суддів Донецького апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Шаптала Н.К.

суддів апеляційного
суду: Василенко
Л.А., Дяченко С.П.

при секретарі судового засідання: Денисенко К.О.

З участю:
Сторони до суду не з'явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені
належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу

Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську
Луганської області

на постанову

Луганського окружного адміністративного суду

від

27 березня 2008 року

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління
Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області

про

Визнання дій незаконними, зобов'язання зробити
перерахунок пенсії, колегія;-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2008 року позовні
вимоги ОСОБА_1до Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську
Луганської області про визнання дій незаконними та зобов'язання зробити
перерахунок пенсії було задоволено в повному обсязі.

Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську
Луганської області - з даною постановою суду не погодився та подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, представника відповідача та
позивача, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а постанова суду першої
інстанції має бути залишена без змін.

До такого висновку колегія прийшла з огляду на наступне:

Як правильно встановлено судом першої інстанції, позивач є громадянином,
який постраждав в наслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що
підтверджується посвідченням НОМЕР_1 від 30вересня 1998 року (а.с.5). Має 2
групу інвалідності по захворюванню, пов'язаному із роботами по ліквідації
Чорнобильської аварії.

Згідно рішенню Конституційного Суду України № 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005
року) позивач належить до категорії громадян України, що потребують додаткових
гарантій соціального захисту з боку держави із призначенням пенсії за
спеціальними законами. Звуження змісту та обсягу конституційного права на
достатній життєвий рівень, складовою якого є гарантована державою соціальна
допомога, шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за
статтею 22 Конституції України - не допускається.

Згідно
ч.2 ст.3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають
зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Затвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним
обов'язком держави.

Згідно
ч.1 ст.8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу.
Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції
України і повинні відповідати їй.

Згідно
ст.21 Конституції України, права і свободи людини є невідчужуваними та
непорушними.

Згідно
ч.3 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до
чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Згідно
ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного
забезпечення визначаються виключно законами України.

Стаття
46 Конституції України, гарантує громадянам право на соціальний захист.

Відповідно до ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” розмір пенсії
для інвалідів 2 групи, призначеної у відповідності з цим Законом повинен бути
не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, а відповідно до ст. 50 цього ж Закону
зазначеній категорії громадян виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Так, колегія вважає, дані висновки суду обrpунтованими, оскільки відповідно
до вимог ст.ст. 46,48 Конституції України громадяни України мають право на
достатній життєвий, на соціальний захист, що включає і його право на
забезпечення в старості.

Більш того, пенсії та інші соціальні
виплати та допомоги мають забезпечувати рівень життя не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні
гарантії» (далі ЗУ N 2017 від 05.10.2000р.), встановлено, що він визначає
правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і
нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та
законами України - основних соціальних гарантій.

Відповідно до норм ст.ст. 5,6 ЗУ N 2017, основними державними соціальними
стандартами є прожитковий мінімум, на підставі якого встановлюються та
визначаються державні гарантії та стандарти в усіх сферах життєдіяльності
населення, в тому числі й щодо дотримання соціальних гарантій та стандартів
підтримки інвалідів, осіб похилого віку.

Відповідно до ст. 27 ЗУ N 2017 основні державні соціальні гарантії
встановлюються законами України з метою забезпечення конституційних прав
громадян на достатній життєвий рівень - до таких гарантій віднесено і
мінімальний розмір пенсії за віком та мінімальний розмір заробітної плати, -
які не можуть бути меншими від прожиткового мінімуму встановленого законом.

Відповідно до ст. 65 Закону України «Про державний бюджет 2006р.» -
встановлено розмір прожиткового мінімуму на час звернення позивача з позовом і
він складає 366 грн., з огляду на що відповідно до наведених норм законів
мінімальний розмір пенсії за віком на 26.12.2006р. складає 366 грн. Законом
України «Про державний бюджет 2007р.» встановлено розмір прожиткового мінімуму
з 01 січня 2007 року - 380 грн.

Відповідно до вимог пенсійного законодавства, в тому числі й ч.4 ст.45
Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" у заявника виникає право на перерахунок пенсії з моменту
звернення пенсіонера за таким перерахунком - з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після
15 числа.

Таким чином, з врахуванням
часу звернення позивача за перерахунку пенсії, перерахунок пенсії має
бути зроблений з 01.01.2007 року.

Посилання відповідача на Постанову Кабінету Міністрів України № 1 від 03
січня 2002 року, відповідно до якого пенсії по інвалідності нараховувались
виходячи із суми 19 грн. 91 коп., а також невірне трактування Закону України
„Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” щодо незмінності
мінімального розміру пенсії у разі підвищення прожиткового мінімуму, колегією
до уваги не приймаються, оскільки є такими, що суперечать нормам Конституції
України та чинному законодавству.

Так, згідно ст. 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується
розмір як пенсії, так і додаткової пенсії починаючи з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

За
таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до
законного та обґрунтованого висновку щодо визнання дій відповідача незаконними
та зобов'язання його зробити позивачу перерахунок і виплату недонарахованої
пенсії.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 195, 198, 200, 205,
206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України
в місті Лисичанську Луганської області - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2008 року, якою позовні вимоги ОСОБА_1до
Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області про
визнання дій незаконними та зобов'язання зробити перерахунок та виплату
недонарахованої пенсії - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
місяця безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з дня набрання
ухвалою законної сили.

Колегія суддів: