Справа № 2-а-5312/2008
Суддя: Попова О.Г.
Дата ухвалення: 2008-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа
№ 2-а-5312/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2008 р. м.Житомир

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді Попової О. Г.,

при
секретарі - Снігірьовій О.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до управління праці та соціального захисту
населення Лугинської районної державної адміністрації, Лугинського районного
управління Пенсійного фонду України

про
стягнення невиплачених коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся
з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що вона проживає в АДРЕСА_1, має статус потерпілої від аварії на ЧАЕС 3 категорії,
отримує пенсію за віком. За період з
01.01.2007 року по 31.12.2007 року
відповідачем не були проведені у повному обсязі виплати, передбачені ст.
ст. 37, 39 Закону України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, що
призвело до порушення її прав.
Заборгованість по доплаті громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення (ст.39) позивач визначила в розмірі 10154,00 грн., за допомогу у зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого виробництва (ст.37) - 2030,80 грн. Посилається на те, що вона
отримувала відповідні доплати та допомоги у розмірах, передбачених Постановою
Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, тоді як Законом
визначені інші, значно більші. їх розміри, кратні мінімальній заробітній платі
у відповідні періоди.

Позивач в судове
засідання не з"явилась. Направила до суду заяву про розгляд справи без
неї.

Представник відповідача управління праці та соціального
захисту населення Лугинської районної державної адміністрації в судове
засідання не з”явився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений
належним чином. Заперечення, які б спростовували позовні вимоги, суду не надав.

Представник відповідача Лугинського районного управління
Пенсійного фонду України в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Надав
суду заперечення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення
представника Лугинського районного управління Пенсійного фонду України, суд
приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Встановлено, що позивач проживає в АДРЕСА_1 яке
віднесено до зони гарантованого добровіного відселення та одержує пенсію за
віком.

Позивач має статус
потерпілого від аварії на ЧАЕС 3 категорії, що підтверджується
відповідним посвідченням.

Згідно ст. 37 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", громадянам, які проживають на територіях радіоактивного
забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного
господарства: у зоні гарантованого
добровіного відселення - 40 процентів від мінімальної заробітної плати. Позивач, проживаючи в АДРЕСА_1, яке віднесено до зони гарантованого добровіного відселення,
отримує пенсію за віком і повинна була
отримувати вказану допомогу в зазначеному розмірі щомісяця, проте у вказаний
позивачем період, вона виплачувалась частково, у фіксованому розмірі,
визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року
"Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не в кратному відношенні до мінімальної
зарплати, що вбачається із відповідної довідки, тобто, права позивача були
порушені.

Згідно ст.39 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", пенсії непрацюючим
пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення,
підвищуються: у зоні посиленого
радіологічного контролю - в розмірі двох мінімальних заробітних плат
щомісяця. Проте вказана доплата
виплачувалась у розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України №836
від 26.07.1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не в кратному відношенні до
мінімальної зарплати, тобто в значно меншому розмірі, що підтверджується
відповідною довідкою.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і
діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою
Кабінету Міністрів України.

Кодекс адміністративного судочинства передбачає річний
строк звернення до суду за відновленням порушених прав.

Заборгованість по ст.39 Закону підлягає стягненню
відповідно до ч.2 ст.233, ст.238 КЗпП України незалежно від часу її виникнення,
оскільки в даному випадку йдеться про виплати, які відповідно до ст.2 Закону
України „Про оплату праці" є складовою структури заробітної плати.

Однак, дію абзацу третього частини першої статті 39 було
зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом N 3235-ІУ( 3235-15
) від 20.12.2005 рік. На 2007 рік дію цих норм зупинено згідно із Законом N
489-У ( 489-16 ) від 19.12.2006 і лише з 9 липня 2007 року їх дію відновлено рішенням
Конституційного Суду N 6-рп/2007 ( у0а6р710-07 ) від 09.07.2007.

Дію абзацу 3 частини 1 статті 37 Закону України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”на 2006 рік зупинено згідно Закону № 3235-15 від 2-. 12.2005 року, а
на 2007 рік зупинено згідно Закону № 489-16 від 19.12.2006 року і лише з 9
липня 2007 року їх дію відновлено рішенням Конституційного Суду N 6-рп/2007 від
09.07.2007 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року
визнано неконституційним положення п.30 ст.71 Закону України „Про державний
бюджет України на 2007 рік", яким зупинено дію в частині виплати допомоги
у розмірах до мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 73 Закону України “Про Конституційний
Суд України”, якщо акти (закони та інші правові акти Верховної Ради України,
акти Президента України, акти Кабінету Міністрів України, правові акти
Верховної Ради Автономної Республіки Крим) або їх окремі положення визнаються
такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони
оголошуються не чинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним
Судом України рішення про їх неконституційність.

З врахуванням викладеного вище та розмірів мінімальної
заробітної плати в Україні в спірний період часу, а саме: розмір мінімальної
заробітної плати у спірний період становив:
з 1 липня 2007 року - 440 грн., з 1 жовтня 2007 року - 460 грн.:

заборгованість, передбачена ст. 39 Закону, становить:

- липень 2007 року - вересень 2007 року = 2640 грн. (440 грн. х 2 х 3 міс) ,

- жовтень 2007 року - грудень 2007 року = 2760 грн.(460 грн. х 2 х 3 міс) ,

а всього: 5400
грн. - 63 грн. (отриманих по постанові
КМУ) = 5337 грн.

Заборгованість перед позивачем у спірний час за ст.37
Закону становить:

- липень-вересень 2007 року = 528 грн.(440 грн. х 40% х 3 міс.)

- жовтень-грудень 2007 року = 552 грн.(460 грн. х 40% х 3 міс),

а всього: 1080 грн. - 12,60 грн .(отриманих по постанові КМУ) = 1067,40
грн.

Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період
часу і тепер є управління праці та
соціального захисту населення Лугинської
районної державної адміністрації, суд стягує заборгованість з цього
відповідача. В позові до Лугинського
РУПФУ суд відмовляє за безпідставністю, оскільки вони здійснювали відповідні
виплати у спірний період часу в межах видатків, визначених розпорядником
коштів.

Керуючись Законом України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №
796-12 від 28.02.1991 року, Рішенням Конституційного Суду N 6-рп/2007 від
09.07.2007, ст. ст. 86, 158 - 163, 167,254 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Лугинської РДА на користь
ОСОБА_1 заборгованість, передбачену ст. 37 Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в сумі 1067,40 грн.,
заборгованість згідно ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
сумі 5337,00 грн.

Згідно ст. 254 КАС України, постанова, якщо інше не
встановлено КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова Житомирського окружного адміністративного суду
набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне
оскарження та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження подається
через Житомирський окружний адміністративний суд до Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення постанови.
Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя: О.Г.
Попова