Справа № 22-а-7525/2008
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий в 1 інстанції - Христофоров А.Б.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2008 року справа № 22-а-7525/08
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:
судді Сіваченка І.В.
суддів Дяченко С.П., Нікуліна О.А.
за участі представників
представника відповідача
розглянувши у відкритому
судовому засіданні
Товариства з обмеженою відповідальністю
«Майстер-Буд-Південь»
Донецького окружного адміністративного суду
у справі
№ 2-а-3046/08
Товариства з обмеженою відповідальністю
«Майстер-Буд-Південь»
Жовтневої міжрайонної державної податкової
інспекції м. Маріуполя Донецької області,
третя особа - Маріупольське міське управління земельних ресурсів
скасування податкового
повідомлення-рішення, -
Товариство з обмеженою відповідальністю
„Майстер-Буд-Південь" звернулося до суду з позовом до Жовтневої міжрайонної
державної податкової інспекції м. Маріуполя про скасування податкового
Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 16.05.2008 року у задоволені позову було відмовлено.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій вказує, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального і процесуального права, тому просив її скасувати та прийняти
нову, якою вимоги задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначило, що
04.12.2007 р. отримало податкове повідомлення-рішення від 23.11.2007 р. №
повідомлення-рішення стало порушення ст.ст. 2, 15 Закону України „Про плату за
землю", відображене у акті перевірки від 15.06.2007 р. №
Вважає зазначене податкове повідомлення-рішення
неправомірним з огляду на те, що саме власники земельних ділянок та
землекористувачі, крім орендарів, сплачують земельний податок. При цьому,
зазначає позивач, права постійного користування земельною ділянкою із земель державної
та комунальної власності набувають підприємства, установи і організації, що
належать до державної та комунальної власності та громадські організації
інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації.
Позивач посилається на ст.ст. 120, 125, 126 ЗК України,
відповідно до яких при переході права власності на будівлю і споруду право
власності на земельну ділянку може переходити на підставі цивільно-правових
угод, а право на користування - на підставі договору оренди. Право власності та
право користування земельними ділянками виникає після отримання документу
(державного акту), що посвідчує право власності або користування земельною
ділянкою та його державної реєстрації.
огляду на те, що державний акт на момент оформлення перевірки не оформлено і не
зареєстровано, позивач вважає, що немає підстав для нарахування та сплати
судовому засіданні представники позивача підтримали доводи апеляційної скарги
та просили її задовольнити, проти чого заперечував представник відповідача.
доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції
необхідно залишити без змін з наступних підстав.
Працівниками Жовтневої МДПІ м. Маріуполя проведена
планова виїзна перевірка з Товариства з обмеженою відповідальністю
„Майстер-Буд-Південь" з питань дотримання вимог податкового та іншого
законодавства за період з 10.01.2006 р. по 31.12.2006 р., за результатами якої
складено акт від 15.06.2007 р. № 1314/23-3/33950070 (а.с. 6-24), яким
встановлено, зокрема, порушення позивачем вимог ст.ст. 2, 15 Закону України
„Про плату за землю".
На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від
Зазначене податкове повідомлення-рішення було оскаржене
позивачем в порядку апеляційного адміністративного оскарження.
За результатами розгляду скарг відповідачем було прийняте
У судовому засіданні представники позивача не
заперечували факту користування будівлями та спорудами, які знаходяться у їх
власності та розташовані на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1, хоча й
зазначали, що відповідно до договору з попереднім власником протягом 4-х
місяців останній звільнював приміщення від свого майна.
Відповідно до ст. 2 Закону України
„Про плату за землю" використання землі в Україні є платним. Власники земельних ділянок, земельних часток
(паїв) та землекористувачі, крім орендарів та інвесторів - учасників
угоди про розподіл продукції, сплачують земельний податок.
Згідно ст. 5 Закону об'єктом плати за землю є земельна
ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або
користуванні, у тому числі на умовах оренди. Суб'єктом плати за землю
(платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і
землекористувач, у тому числі орендар.
Відповідно до копій нотаріально посвідчених договорів
купівлі-продажу нерухомого майна від
16.02.2006 року, укладених між ТОВ “Комплект”, ОСОБА_1 та ТОВ
„Майстер-Буд-Південь", позивачем було придбане нерухоме майно - нежитлові
будинки та споруди за адресою АДРЕСА_1, які розташовані на земельній ділянці
яка знаходилась у користуванні Продавців. Разом з тим, зазначеним пунктом
передбачено, що продавець відмовляється від
користування земельною ділянкою на користь покупця протягом одного
місяця з моменту нотаріального посвідчення договору.
Суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги
посилання представників позивача щодо відсутності підстав нарахування та сплати
податку на землю в зв'язку з відсутністю належним чином оформлених документів
на земельні ділянки з огляду на те, що позивач фактично користувався будівлями
та спорудами, які розташовані на земельній ділянці, а тому користувався і
земельною ділянкою. Оформлення ним відповідних документів повинно відбуватись
за ініціативи позивача.
Відповідно до приписів ст. 120 ЗК України (чинного на
момент відчуження будівель і споруд) при відчуженні будівель та споруд, які
розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку
визначається згідно з договором оренди земельної ділянки. Разом з тим, місцевий суд вірно вважав, що не оформлення
земельної ділянки позивачем не звільняє його від сплати податку на
землю, якою він фактично користувався.
Згідно ст. 15 Закону України "'Про плату за
землю", власники землі та землекористувачі
оплачують земельний податок з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою за
фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.
Згідно з вимогами ст. 67 Конституції України, ст. 206
Земельного кодексу України, ст. 2 Закону України „Про плату за землю"
кожен зобов'язаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах,
встановлених законом, відповідно, позивач як користувач земельною ділянкою,
земельний податок, незалежно від обставин, з якими законодавство пов'язує
виникнення права на користування або власності на землю.
Посилання в апеляційній скарзі на домовленості з
попереднім власником щодо того, що протягом 4-х місяців останній звільнював
приміщення від свого майна стосуються відносин між господарюючими суб'єктами, а
не спору з податковим органом.
Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено
постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права. Інші доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду. Тобто підстав для
задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.
В повному обсязі ухвала
складена 18.08.2008 року.
Керуючись ст.ст. 196, п.1 ч.1
198, 200, п.1 ч.1 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю
«Майстер-Буд-Південь» - залишити без задоволення.
Донецького окружного адміністративного суду від
16.05.2008 року у справі № 2-а-3046/08 за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Майстер-Буд-Південь» до Жовтневої міжрайонної державної
податкової інспекції м. Маріуполя Донецької області, третя особа -
Маріупольське міське управління земельних ресурсів «про скасування податкового
повідомлення-рішення» - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця з
дня складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: