Справа № 22-а-884-Ф/2007
Суддя: Ломанова Л.О.
Дата ухвалення: 2007-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №
22-а-884-Ф / 07 Головуючий
суду першої інстанції Гаврилюк
Суддя-доповідач суду апеляційної інстанції Ломанова Л.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду АР Крим у м.
Феодосії в складі:

головуючого - судді Ломанової Л.О.,

суддів Притуленко
О.В., Іщенка
В.І.

при секретарі Цендрі
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Феодосії
матеріали справи адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Депутатської фракції Соціалістичної партії України у Верховній Раді
України, Депутатської фракції Партії Регіонів у Верховній Раді України,
Депутатської фракції Комуністичної партії у Верховній Раді України, Фракції
блоку «Наша Україна» політичної партії «Народний Союз Наша Україна», Народного
Руху України, Партії промисловців і підприємців України, Конгресу Українських
Націоналістів, Української республіканської партії «Собор», Партії
Християнсько-демократичний Союз у Верховній Раді України, Фракції «Блок ОСОБА_2» про визнання
незаконною бездіяльності за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Феодосійського міського суду АР Крим від 7
квітня 2007 року про
повернення позовної заяви,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Феодосійського міського суду АР Крим від 7 квітня 2007 року повернена
зазначена позовна заява ОСОБА_1. на підставі пункту 6 частини 3 статті
108 Кодексу
адміністративного судочинства України.

На вказану ухвалу суду ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану
ухвалу скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги мотивовані тим, що справу
розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; судове рішення ухвалено чи
підписано не тим суддею, який розглянув справу; неповно з'ясовані судом
обставини, що мають значення для справи; а також порушені норми матеріального
та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, яка
підлягає розгляду по суті у Феодосійському міському суді АР Крим - за місцем
проживання позивача. В апеляційній скарзі також зазначено, що оскаржувана
ухвала постановлена у вихідний день, а також в порушення норм процесуального
права, оскільки провадження у справі вже було відкрите.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача,
колегія судів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Згідно частини 1
статті 195 Кодексу
адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

2

Ухвала про повернення позовної заяви ґрунтується на тому,
що дана справа не підсудна цьому адміністративному суду.

З матеріалів справи вбачається, що 5 квітня 2007 року ОСОБА_1. подав до
Феодосійського міського суду АР Крим позовну заяву до депутатських фракцій у
Верховній Раді України, із зазначенням їх місцезнаходження - вул.
Грушевського, 5, м. Київ (а.с. 2). У позовній заяві про визнання незаконною
бездіяльності відповідачів ОСОБА_1. зазначив, що звертається за судовим
захистом своїх прав як суб'єкт виборчого права і як носій суверенітету (а.с.
2).

Відповідно до частин 1 і 2 статті 19 Кодексу
адміністративного судочинства України адміністративні справи вирішуються
адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, а адміністративні
справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів
конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання
(перебування, знаходження) позивача.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з того, що
позивач не оскаржує правових актів індивідуальної дії, а також дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів
конкретної особи, відтак адміністративна справа за вказаним адміністративним
позовом підлягає вирішенню адміністративним судом за місцезнаходженням відповідачів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо
непідсудності Феодосійському міському суду АР Крим справи за адміністративним
позовом ОСОБА_1., поданим ним як носієм суверенітету, через відсутність
підстав, передбачених частиною 2
статті 19 Кодексу адміністративного
судочинства України. Такий висновок відповідає положенню частини 2 статті 5 Конституції
України, відповідно до якого носієм суверенітету в Україні є народ.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1., з посиланням на вимоги частин 3 і 4 статті 19, пункту 1 частини 1 статті 171, а також пункту 5 розділу VII
Кодексу адміністративного судочинства України, стверджує, що
адміністративні справи з приводу оскарження нормативно-правових актів
Президента України можуть бути розглянуті Феодосійським міським судом АР Крим - місцевим
адміністративним судом за вибором позивача. Водночас ОСОБА_1. відзначає, що
його адміністративний позов не порушує питання законності Указу Президента
України.

Між тим, позовні вимоги мотивовані протиправними, на
думку позивача, діями Президента України з огляду на видання ним Указу від 2 квітня 2007 року № 264/2007 (а.с. 2, 3).

Згідно частини 3
статті 19 Кодексу
адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу
оскарження нормативно-правових актів Президента України, Кабінету Міністрів
України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади,
Національного банку України чи іншого суб'єкта владних повноважень,
повноваження якого поширюються на всю територію України, вирішуються окружним
адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто
Київ.

З назви статті 171
Кодексу адміністративного судочинства України та змісту пункту 1 частини 1 цієї статті
випливає, що передбачені частиною 3 статті 19 цього Кодексу адміністративні
справи - з приводу оскарження нормативно-правових актів Президента України - це
адміністративні справи щодо законності (крім конституційності) указів та
розпоряджень Президента України.

Пунктом 5 розділу VII Кодексу
адміністративного судочинства України встановлено, що до початку діяльності
окружних та апеляційних адміністративних судів підсудні їм справи вирішують у
першій та апеляційній інстанціях відповідні

3

місцеві
та апеляційні загальні суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства
України.

Аналіз наведених
норм свідчить про можливість
застосування частини 4 статті

19 Кодексу адміністративного судочинства України до
передбачених статтею 171

категорій справ виключно у системному зв'язку із частиною
3 цієї статті, яка обмежує

позивача у виборі адміністративного суду місцевими
судами, які відповідно до пункту

5 розділу VII цього Кодексу
вирішують у першій інстанції справи, підсудні окружному

адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого
поширюється на місто Київ.

Не можуть бути взятими до уваги колегією суддів доводи
апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права, які виявились у
постановленні ухвали про повернення позовної заяви в порушення вимог частини 1
статті 26 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої склад
суду під час розгляду і вирішення адміністративної справи в суді однієї
інстанції незмінний. Вимоги наведеної норми встановлюють незмінність складу
суду під час розгляду і вирішення адміністративної справи, тому не підлягають
застосуванню при вирішенні питання про відкриття провадження у справі.

Посилання апеляційної скарги на те, що провадження у
справі було відкрите, спростовується матеріалами справи, які не містять доказів
цьому ухвали, постановленої відповідно до частини 4 статті 107 Кодексу адміністративного
судочинства України, натомість свідчать про постановления суддею ухвали про повернення
позовної заяви ОСОБА_1. (а.с. 54).
Посилання ж апеляційної скарги на постановления
у справі ухвали про забезпечення адміністративного позову не свідчать про
відкриття провадження у справі.

Відтак, зазначені в апеляційній скарзі порушення,
передбачені пунктами 1 і З
частини 1 статті 204 Кодексу
адміністративного судочинства України -
розгляд і вирішення справи неповноважним складом суду та ухвалення чи
підписання судового рішення не тим суддею, який розглянув справу, не знайшли
свого підтвердження доказами та матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної
ухвали суду внаслідок її постановления
у вихідний день не можна визнати обгрунтованими, оскільки відповідно до
пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду
першої інстанції є таке порушення норм матеріального або процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Крім того, Кодекс адміністративного судочинства України
не містить вимог щодо часу вирішення процесуальних питань, зокрема щодо ухвал,
які постановляються без виклику осіб, які беруть участь у справі.

Колегія суддів приходить до висновку про відсутність
правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали також у вимогах апеляційної
скарги, які мотивовані тим, що питання про повернення позовної заяви було
вирішене за відсутності справи, витребуваної Вищою радою юстиції.

Такий висновок ґрунтується на тому, що матеріали справи
містять не тільки документи, які свідчать, що членом Вищої ради юстиції
витребувані та одержані

20 аркушів справи (а.с. 50), які були повернені до Феодосійського міського суду

АР Крим головою Вищої ради юстиції (а.с. 20), а також і
копії усіх витребуваних

матеріалів справи, які належно прошиті, завірені,
пронумеровані та описані (а.с. 22-45).

Саме за їх наявності постановлялася оскаржувана ухвала.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до
висновку про відсутність у апеляційній скарзі доводів, які б свідчили про
наявність при постановленні оскаржуваної ухвали таких порушень норм
матерішіьного або процесуального
права, що призвели
до неправильного вирішення
питання, тому

4

підстави
для скасування ухвали Феодосійського міського суду від 7 квітня 2007 року про
повернення позовної заяви ОСОБА_1. відсутні.

На підставі наведеного, керуючись статтями 195. 196, пунктом 1 частини 1 статті 199, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтею 206
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

У
задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвалу Феодосійського міського суду АР Крим від 7 квітня 2007 року про
повернення позовної заяви -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після набрання нею законної сили.