Справа № 22а-1140/2008
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2007-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 22а-1140/2008
суддя у 1-ій категорія статобліку - 19 інстанції Колодна Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

28 травня 2007 року
м.Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого, судді Сафронової С.В. (доповідача)

суддів Поплавського В.Ю

Уханенко С.А.

при
секретарі Фірсік Д.Ю

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Головного Управління
пенсійного фонду України у Запорізькій області
на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької
області від 06 серпня 2007 року

у адміністративній справі №
2а-700/07 за позовом ОСОБА_1 до Головного
Управління Пенсійного фонду
України в Запорізькій області і начальника відділу фінансових ресурсів та
економіки Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Запорізькій
області ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення про відмову в
призначенні пенсії, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 06 серпня 2007 року задоволено позов ОСОБА_1 та визнано
неправомірними дії начальника відділу фінансових ресурсів та економіки
Управління МВС України в Запорізькій області ОСОБА_2 щодо призначення позивачу
пенсії за вислугою років. Головне Управління пенсійного фонду України в
Запорізькій області зобов'язано призначити ОСОБА_1 з 21 березня 2005 року
пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб».

На
постанову суду першої інстанції відповідачем Головним Управлінням Пенсійного
фонду України в Запорізькій області подано апеляційну скаргу, в якій ставиться
питання про її скасування та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_1, з підстав неправильного застосування норм матеріального права..

Апеляційна скарга мотивована тим, що пенсії за вислугу років на умовах пункту “б” статті 12 Закону не можуть
призначатися колишнім військовослужбовцям, які після звільнення зі служби, а не на момент припинення служби,
набули умов передбачених зазначеною нормою Закону.

Заперечуючи проти апеляційної
скарги, позивач посилається на її безпідставність та просить відмовити в задоволені скарги, а судове рішення залишити без змін.

Сторони у судове засідання
апеляційної інстанції не з'явилися, про час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином.

Перевіривши у відкритому судовому
засіданні повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної
оцінки в рішенні суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та
заперечення на неї, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення
апеляційної скарги виходячи із наступного

За змістом статті 12 Закону
України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб”, в період з 1 серпня 2002 року по 29 квітня 2006 року, коли
набрав чинність Закон України «Про внесення змін до деяких законів України з
питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» від
4 квітня 2006 року, незалежно від підстав та часу звільнення правом на
призначення пенсії за вислугу років користувалися перелічені в цій статті
особи, які досягли на час звернення за призначенням пенсії 45-річного віку,
мали загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12
календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах
внутрішніх справ (крім осіб, позбавлених військових або спеціальних звань, а
також звільнених із служби у зв'язку з засудженням за умисний злочин, вчинений
з використанням свого посадового становища, або вчиненням корупційного діяння).

Судом першої інстанцій
встановлено, що на час звільнення ОСОБА_1 з органів
внутрішніх справ йому виповнилося 36 років, і на той час стаж військової служби
та служби в органах внутрішніх справ позивача складав 14 років 10 місяців, а
його загальний трудовий стаж становив 29. років 07 місяців 01 день. У березні
2006 року позивачу виповнилося 45 років,
у зв'язку з чим він 21.03.2006 р. звернувся до Управління МВС в Запорізькій
області про призначення йому пенсії, але отримав повідомлення про відмову у
призначенні пенсії по лінії МВС.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що начальник відділу фінансових ресурсів та економіки
УМВС України в Запорізькій області безпідставно
відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії,
оскільки за своїми критеріями позивач відповідав умовам встановленим статтею 12
Закон України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного
забезпечення та соціального захисту військовослужбовців»

На момент звернення
позивача із заявою про призначення пенсії за вислугу років до відповідача, а
саме 21 березня 2006 року, правовідносини щодо порядку призначення та виплати
пенсії військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ були врегульовані Законом України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб» в редакції Закону України від 04.07.2002 N 51-IV .

Відповідно до пункту 1 Прикінцевих
положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань
пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» від
04.04.2006 N 3591-IV стаття 12, якою доповнено Закон
України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб», набрала чинності 29.04.2006 р., з дати набрання чинності
Законом України від 04.04.2006 N 3591-IV. Позивач

Пенсійне забезпечення за особами,
пенсії яким призначені до набрання чинності Законом України від 04.04.2006 N 3591-IV , зберігається на умовах, передбачених пунктом «б»
статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб», в редакції Закону України від 04.07.2002 N
51-IV .

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо можливості
призначення позивачу пенсії за вислугу років по лінії МВС.

Доводи
апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи копії заяви позивача
про звернення до начальника ФРЕВ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2 про
призначення пенсії, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки матеріали
адміністративної справи містять надісланий в адресу позивача у відповідь на
його звернення 21.03.2006 р. лист УМВС України в Запорізькій області від 28.04.2006 р. за № 12/Е -129 про відмову
у призначенні пенсії згідно «б» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб»(а.с.10).

За
наведених обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування постанови суду немає. Доводи апеляційної
скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись
п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Головного Управління пенсійного фонду України
у Запорізькій області - залишити без
задоволення, постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області
від 06 серпня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з дня виготовлення повного тексту

Повний текст ухвали
суду виготовлений 03 червня 2008 року.

Судді