Справа № 22-а-3986/2008
Суддя: Колеснік Г.А.
Дата ухвалення: 2008-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції -
суддя Ю.П.Лозко/Жовтневий м.Луганська судсправа2а-168/07
Доповідач -Г.А.Колеснік Категорія 50
донецький апеляційний адміністративний суд
Справа 22-а-3986/08
Донецькій апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів : головуючого -судді-
Колеснік Г.А. ,суддів Шаптала Н.К.,Ляшенко Д.В. при секретарі
- Агейченковій К.О.,
розглянувши адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1до
управління праці та соціального
захисту населення Жовтневої районної в м. Луганську ради Луганської області та головного управління державного
казначейства в Луганській області про
перерахунок і стягнення щорічної допомоги на оздоровлення ,-
апеляційними скаргами управління праці
та соціального захисту населення Жовтневої
районної у м. Луганську Луганської
області та головного
управління державного казначейства в
Луганській області на
постанову Жовтневого районного
суду м. Луганська Луганської області
від 20.12.2007року ,-
ОСОБА_1звернувся до суду
з позовом про стягнення з
управління праці та соціального захисту населення щодо перерахунку та доплати
щорічної допомоги на оздоровлення за 2002-2006роки , виходячи
з норм Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”
інваліда 2 групи у розмірі 5
мінімальні зарплати, що складає 5 868,20гр.
Постановою Жовтневого
районного суду м. Луганська Луганської області від 20.12.2007року позов
задоволено . Стягнуто допомога
на оздоровлення за 2002- 2006
Суд
першої інстанції виходив з того ,що Законом України “ Про статус
та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи передбачена
виплата щорічної допомоги
постраждалим інвалідам 2
групи у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат а за
вказані роки позивачу
допомога не доплачена .
та соціального захисту населення
Жовтневої районної в м. Луганську ради та управління
державного казначейства
подали апеляційні скарги
на рішення місцевого суду , просить скасувати рішення суду першої інстанції, як незаконне, ухвалити нову постанову і
відмовити у позові.
Обґрунтована скарга
тим, що судом
першої інстанції порушені норми матеріального права при вирішенні позову. Згідно Закону “ Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”
застосування норм цього Закону проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 836 від
26.07.1996року постраждалому
-інваліду 3 групи виплачується
допомога на оздоровлення
у 2004 році -26гр.70коп. , у 2005 році-
90гр, у 2006 році - 90 гр.
Позивачу в таких розмірах
і виплачена допомога. Це повністю відповідає нормам Конституції України , Закону “ Про державний бюджет на 2005 рік “ та Закону “Про бюджет на
Бюджетному Кодексу ,згідно яким усі
компенсації і виплати
проводяться з бюджету тільки в межах бюджетних асигнувань.
У судове засідання сторони не
з,явились, відповідачі надіслали
заяву про розгляд справи у їх
Апеляційний адміністративний суд, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг,
вважає, що апеляційні скарги управління
праці і соціального захисту населення
та державного казначейства
підлягають частковому задоволенню.
Судом першої
інстанції правильно встановлено,
учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС як
постраждалий -інвалід 2 групи
внаслідок Чорнобильської
катастрофи і має
право отримувати щорічно допомогу
на оздоровлення згідно
Закону “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи “ в розмірі 5
мінімальних заробітних плат.
Висновки суду
першої інстанції про розміри
мінімальних зарплат , які
повинні бути виплачені позивачеві,
відповідають нормам Закону “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи “
і судом правильно
нараховані суми щорічної допомоги
на оздоровлення , виходячи з мінімальної заробітної плати,
яка діяла на момент виплати
З матеріалів справи вбачається,
2002,2003 роки взагалі
позивачу не виплачувалась , а у
2004,2005 роках виплачувалась у розмірах,
які не відповідають Закону. Судом
зараховані суми, які позивач отримав на оздоровлення у ці роки.
Доводи управління праці та соціального захисту населення про
те, матеріальна допомога
виплачувалась виходячи з фінансових
можливостей у державі та розмірів ,
які встановлені постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996року , а з
допомоги був підвищений
Постановою Кабінету Міністрів України № 562
від 12.07.2005 року, не можуть бути взяти до уваги, як необґрунтовані.
Законом “Про державні
соціальні стандарти та Державні
соціальні гарантії” передбачено,
що мінімальний розмір
заробітної плати визначається
виключно Законами України. При
цьому Закони , які встановлювали
мінімальні заробітні плати , не містили обмежень щодо застосування норм статті
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
адміністративного судочинства -верховенства права та пріоритетності законів
над підзаконними нормативними
актами , яким є Постанова Кабінету Міністрів
України , при вирішення даного спору
треба застосовувати безпосередньо норму
ст.. 48 названого вище Закону
“Про статус і соціальний
захист громадян, які
постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” № 796-ХП.
скарги про те, що ст.. 62
Закону “ Про статус та соціальний
захист громадян, які
постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” питання обчислення розміру виплат віднесено до компетенції Кабінету Міністрів є
також необгрунтованими,
оскільки Законом це не
передбачено, і навпаки, Законом
передбачено обов,язок Кабінету Міністрів України здійснювати
застосування цих норм Закону.
що Закони України про щорічні
державні бюджети , крім Закону
“Про державний бюджет на 2006
рік “ не містили будь-яких обмежень щодо можливостей
застосування розміру мінімальної
заробітної плати з метою
реалізації статті 48 Закону № 796-ХП.
Тому ,виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме
ст.. 48 Закону № 796-ХП а не
Постанови Кабінету Міністрів України.
судом першої інстанції помилково стягнута недоплачена
допомога за 2006 рік. Згідно Закону України “ Про державний
бюджет України на 2006 рік” дія
ст.48 Закону № 796 призупинена .
неконституційним і тому
підстав для задоволення позову в цій
При таких обставинах судова колегія вважає,
що судом першої інстанції
повно і всебічно встановлені обставини справи але
помилково застосовані норми
матеріального права, що дає підстави
для зміни рішення
суду першої інстанції .
Керуючись ст..ст.. 198,
201 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд-
Апеляційні скарги управління праці та
соціального захисту населення
Жовтневої районної у м. Луганську
ради Луганської області
та головного управління державного казначейства в
Луганської області - задовольнити частково.
Жовтневого районного суду
м. Луганська Луганської області
від 20 грудня 2007 року про задоволення позову
Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Жовтневого районної у м. Луганську ради Луганської області на користь ОСОБА_1 недоотриману допомогу на оздоровлення за
2002-2005роки у сумі - 4118,20гр.
У стягненні допомоги за 2006 рік -
постанову суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з
дня оголошення та
може бути оскаржена протягом
місяця у касаційному порядку безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Колегія суддів

Г.А.Колеснік

Н.К.Шаптала

Д.В.Ляшенко