Справа № 22-а-1741/2008
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2008-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м.Харків, вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Справа
№22-а-1741/08 Головуючий 1
інстанції: Андрущенко - Луценко С.В.
Категорія: 47 Доповідач:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня
2008 року

м.Харків

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Шевцової Н.В.,

Суддів Бенедик А.П.,
Кононенко З.О.

за участю

секретаря Волошиної Я.В.

представника відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду в
м.Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської
області від 20.12.2007 року по справі
№2-а-74/2007

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного
фонду в місті Миргороді Полтавської області

3 особа: Головне управління
Пенсійного фонду України
в Полтавській області

Міністерство
України з питань
надзвичайних ситуацій та у
справах захисту населення
від наслідків Чорнобильської катастрофи

Міністерство праці та соціальної політики
України

Державне казначейство
України

про неправомірні дії та
перерахунок пенсії

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду в місті Миргороді Полтавської
області, 3 особа: Головне управління
Пенсійного фонду України
в Полтавській області, Міністерство України
з питань надзвичайних ситуацій та
у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи ,Міністерство праці та соціальної політики
України,Державне казначейство України, в якому просив суд:

-
визнати дії Управління Пенсійного фонду України в місті Миргород
Полтавської області
по відмові в перерахунку пенсії незаконними;

-
стягнути з відповідача заборгованість
з виплати пенсії з листопада 2006 року по дату набрання
законної сили рішення по даній справі, як різницю між виплаченими
пенсіями та сумою, що має бути встановлена відповідно до мінімуму пенсії визначеному до положень ст. 54 Закону
України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування,
а саме з листопада 2006 року 3398,90
грн., з 01 січня 2007 року 3527,00 грн.,
з 01 квітня 2007 року - 3588,03 грн.,

з 01 жовтня 2007 року-3846,61
грн.;

- зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в місті Миргород Полтавської області
провести перерахунок пенсії позивача відповідно до ст. 50, 54 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
від 28 лютого

1991
року, ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування , абз.
7 ч. 1 ст. 62 Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік" з
урахуванням Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про
державний бюджет на 2007 рік" і визначити її в розмірі з 01 жовтня 2007
року - 3846,61 грн.

Постановою Миргородського
міськрайонного суду Полтавської області
від 20.12.2007 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодившись з постановою
суду першої інстанції звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на
неповне з'ясування обставин справи, які мають значення для справи та порушення
судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної
інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на порушення судом положення ст..ст. 19, 21, 22, 46 Конституції України, та на неправильне
застосування ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.ст. 3,
5, 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, п.
3 ст. 19 Закону України „Про пенсійне забезпечення" , п.п. 1,2 Постанови Верховної ради України №
1700 від 11.05.2004 р. „Про сучасний стан пенсійного забезпечення та
впровадження пенсійного страхування
в Україні", абз. 7 ч. 1
ст. 62 Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік" з урахуванням
Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про державний бюджет на
2007 рік", п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України N 9 від
01.11.1996 року «Про застосування
Конституції України при здійсненні правосуддя", ст.ст. 185, 186, п. 3 ч. 1
ст. 198 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідачем надані заперечення на
апеляційну скаргу, в якій посилаючись на законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу
позивача без задоволення.

Перевіривши доводи апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення представника
відповідача та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2
являється інвалідом 2 групи та учасником ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії. Інвалідність позивача пов'язана з наслідками Чорнобильської катастрофи .

За
довідкою МСЕК у зв'язку із захворюваннями пов'язаними із виконанням обов'язків
по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивач
втратив професійну працездатність на 70%..

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не було позбавлено позивача
права на пенсію та вона нарахована йому у відповідності до Закону України „Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України „Про
державний бюджет України на 2007 рік", Закону України „Про поліпшення
матеріального становища інвалідів війни", Постанов
Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 року «Про
підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», Постанови
Кабінету Міністрів України № 1293 від 27.12.2005р. «Про збільшення розмірів
пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»

Колегія
суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з
наступного.

Відповідно до
ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються
Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і
зростання мінімальної заробітної плати.

Частиною 4 ст.
54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Розмір
мінімальної пенсії, який слугує базою для обчислення надбавок та підвищень до
пенсій, Кабінет Міністрів України Постановою № 1 від 03 січня 2002 року «Про підвищення розмірів пенсій та
інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» в п.2 встановив, що підвищення до
пенсії, призначених відповідно до частини 4 статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 01.01.2002 року здійснюється виходячи з розміру 19,91
грн.

З 01.01.2004р. діє Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стаття 15 Прикінцевих положень
вказаного Закону зазначає, що до приведення законодавства України у
відповідність з цим Законом, Закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать
цьому Закону. Проте, зазначеним Законом підвищення пенсій громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та іншим особам,
зазначеним в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" не передбачено.

Таким, чином, колегія суддів
вважає, що посилання позивача на порушення судом першої інстанції норм Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є
необґрунтованим.

Крім того, на
виконання Постанов Кабінету Міністрів України від 13.07.2004р., №894 «Про підвищення розмірів пенсій,
призначених відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Постанови
Кабінету Міністрів України № 1293 від 27.12.2005р. «Про збільшення розмірів
пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсія (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій,
державної допомоги та сум індексацій), призначена відповідно до частини
четвертої статті 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 1 вересня 2004 р. збільшена на

12 відсотків, а з 01.01.2006р. пенсію по інвалідності учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках - у 2,5 рази.

Відповідно до
ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує здійснення
внутрішньої і зовнішньої політики держави, виконання Конституції України, актів Президента України.

Згідно з ст. 117 Конституції
України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до
виконання.

Реалізуючи
повноваження, надані йому Конституцією України та зазначеними законодавчими
актами, Кабінет Міністрів України видав Постанову від 03 січня 2002 року № 1
«Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного
бюджету».

Статтею 62 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено,
що розміри державних соціальних гарантій на 2007 рік, що визначаються залежно
від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами, цим Законом та
нормативно - правовими актами Кабінету Міністрів України.

Тобто можливість встановлення
іншого розміру соціальної гарантії, яка застосовується при визначенні
мінімального розміру пенсії, обчисленого згідно з Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачена цим Законом.

Крім того,
стаття 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні
гарантії» дає таке визначення основних термінів і понять:

державні соціальні стандарти -
встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами, соціальні норми і
нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних
соціальних гарантій;

державні соціальні гарантії -
встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян,
пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та
іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від
прожиткового мінімуму.

Отже,
можливість встановлення Кабінетом Міністрів України соціальної гарантії передбачена і цим Законом.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі
призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності
внаслідок загального захворювання (у тому
числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія
у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.3
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком
застосовується виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно
з цим Законом.

Враховуючи
викладене, колегія суддів, вважає необґрунтованими твердження позивача щодо
застосування при розрахунку йому пенсії саме Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки
положення ст. 28 цього Закону щодо мінімального розміру пенсії за віком
не застосовуються при призначенні
підвищеної пенсії за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, колегія суддів підтверджує, що
при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо встановлених обставин і правильно застосував
до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з
наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205,
ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити
без задоволення, а постанову Миргородського
міськрайонного суду Полтавської області
від 20.12.2007 року по справі №2-а-74/2007

- без змін.

Ухвала набирає чинності з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця з дня складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий (підпис) Н.В. Шевцова

Судді: (підпис) А.П.Бенедик

(підпис) З.О. Кононенко

З ОРИГІНАЛОМ
ЗГІДНО:

Суддя

Харківського
апеляційного

адміністративного
суду Н.В.Шевцова