Справа № 2-а-40/2008
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2008-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-40/08
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2008 року Красилівський районний
суд Хмельницької області

в складі:
головуючого - судді Святецького В.В.,
суддів Красняка В.І.., Чорної Л.М.,

при секретарі Нахильчук С.Ф.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
місті Красилові адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1до Міністерства
фінансів України, Державного казначейства України, Міністерства праці та
соціальної політики України, управління праці та соціального захисту населення
Красилівської районної державної адміністрації про стягнення суми недоплаченої
разової щорічної грошової допомоги,-

В С Т А Н О В И В :

В обґрунтування
позовних вимог позивачка посилається на те, що вона відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від
22.10.1993 року має право на щорічну
разову грошову допомогу, що виплачується учасникам бойових дій, інвалідам війно
до 05 травня. , в розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком.

Згідно з Законом
України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003
року зі змінами від 23.12.2004 року № 2291 та Законами України « Про Державний
бюджет України на 2005, 2006, 2007 роки» станом на 5 травня 2005 року розмір
мінімальної пенсії за віком становив 332 грн., в 2006 році- 358 грн., в 2007
році - 410 грн.06 коп..

В 2005 році вона як учасник бойових
дій отримала щорічну грошову допомогу до 5 травня в розмірі 250 грн, хоча їй як
учаснику бойових дій до виплати належала
допомога в розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком, а саме: 1660 грн. (332
грн.х 5) .

У вересні 2005
року вона визнана інвалідом війни 1 групи, а тому вона має право на допомогу в
розмірі 10 мінімальних пенсій.

В 2006 році їй
належала виплата в сумі 3590 грн., а в 2007 році - 4100 грн. 60 коп.

Таким чином
загальну сума недоплати за 2005-2007 роки становить 8220 грн. 60 коп., які
позивачка просить стягнути з відповідачів.

Представник
позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і просить задовольнити
їх в повному обсязі.

Представник
управління праці та соціального захисту населення Красилівської районної
державної адміністрації в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд
справи за його відсутності, позов не
визнав з тих підстав, що разова грошова допомога за 2005- 2007 роки позивачці
була призначена і виплачена відповідно до Закону України „Про Державний бюджет
України” за відповідний рік.

Представники
Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Міністерства
праці та соціальної політики України в
судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх
відсутності , позов не визнали. В обґрунтування свої заперечень зазначили,
що позивачка отримувала разову грошову
допомогу в розмірах, встановлених
Законом України „Про Державний бюджет
України” на відповідний рік. Крім того, вони зазначають, що позивачка
пропустила річний строк для звернення до
адміністративного суду за захистом своїх
прав, просять з цих підстав відмовити їй в позові.

Розглянувши
матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню частково, виходячи
з наступного.

Частиною 2 статті 99 КАС України
встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав,
свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, про порушення своїх прав на
отримання щорічної разової грошової допомоги у розмірі, встановленому Законом
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” позивачка мала би дізнатися при
отриманні зазначеної допомоги до 5 травня 2004 року та звернутися до суду на
протязі року.

Позивачка пропустила річний строк звернення до суду з вимогою про виплату
належних сум за 2005 та 2006 роки, підстав для поновлення вказаного строку суд
не вбачає.

В силу ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови в задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Таким чином, вимоги позивачки про стягнення сум
недоплаченої разової щорічної грошової допомоги за 2005 та 2006 роки суд задоволенню не підлягають.

Згідно
посвідчення серії НОМЕР_1, наданого позивачкою, вона є інвалідом війни 1-ї
групи, на якого розповсюджується дія норм
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” від 22.10.1993 року.

Відповідно до
ч.5 ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” від 22.10.1993 року вона має право на щорічну разову грошову допомогу
у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, яка повинна виплачуватись до 5
травня.

У Конституції
України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою,
визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи
та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх
утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави. Статті 21 та 22
Конституції України закріпили, що права та свободи людини є невідчужуваними та
непорушними, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів
не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Зупинення дії
положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг,
є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках передбачених
Основним Законом України. Зокрема ст.64 визначено вичерпний перелік випадків
щодо обмеження встановлених прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих
обмежень, а саме: в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Встановлення
окремими законами України певних пільг, компенсацій і гарантій є складовою
конституційного права на соціальний захист, а тому, відповідно до ч.6 ст.6. ч.2
ст.19, ч.1 ст.68 Конституції України, вони є загальнообов'язковими, однаковою
мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування,
їх посадовими особами.

Відповідно до
ст. 2 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше
законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути
скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади
і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів
війни, передбачені цим законом, є недійсними.

Натомість,
відповідно до ст.95 Конституції України від 28.06.1996 року виключно законом
про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

В силу
викладеного, позивачці у 2007 році були виплачені кошти щорічної разової
грошової допомоги в обсягах, встановлених
Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік».

Отримання позивачкою щорічної
разової допомоги у розмірі встановленому Законом України „Про державний бюджет
України на 2007 рік”, підтверджується
довідкою управління праці та соціального захисту населення
Красилівської районної державної адміністрації.

Статтею 17 ч.1 Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” від 22.10.1993 року передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних із введенням в дію цього закону здійснюється за
рахунок коштів державного чи місцевого бюджетів.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року
№ 6-рп/2007 зупинення дії частини п»ятої статті 13 на 2007 рік, передбачене
п.13 ст. 71 Закону України від 19 грудня 2006 року № 489-v визнано таким, що не
відповідає Конституції (є
неконституційними

За таких обставин, а також враховуючи положення до ч.2
ст.152 Конституції України від 28.06.1996 року, відповідно до якої закони, інші
правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх
неконституційність, при обрахуванні розміру та встановленні порядку
відшкодування щорічної разової грошової
допомоги, що підлягає виплаті до 5 травня 2007 року слід керуватися нормами
Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
№3551-XII від 22.10.1993 року.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік" позивачці були частково виплачені кошти щорічної
разової грошової допомоги в сумі 450 гривень.

З врахуванням
отриманої позивачкою разової грошової
допомоги за 2007 рік у розмірі 450 гривень, суд вважає необхідним стягнути на
її користь недоплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі
3650 грн. 60 коп. (410,06 грн. х 10 -
450 грн.).

З урахуванням наведеного, керуючись ст.95 Конституції
України від 28.06.1996 року, Рішення Конституційного суду України у справі
№1-29/2007 від 09.07.2007 року, ч.5 ст.51, ст.23 Бюджетного кодексу України, п.20 ст. 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року,
ст.29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" №489-V від 19.12.2006 року, ч.ч.
3, 4 ст.111, ч.3 ст.122, ст.ст. 7, 71, 86, 99, 100, 158, 162, 163, 167, 255,
257 КАС України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Державного Бюджету України в особі Державного
Казначейства на користь ОСОБА_1
заборгованість по виплаті одноразової грошової допомоги за 2007 рік в розмірі 3650 (три тисячі шістьсот
п»яидесят) гривень 60 копійок.

В решті позовних вимог позивачки відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського
адміністративно апеляційного суду через Красилівський районний суд протягом
десяти днів з дня її проголошення шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження і після цього протягом 20 днів шляхом подання апеляційної скарги або в порядку ч.5 ст.186
КАС України.

Головуючий

Судді