Справа № 2-а-5104/2008
Суддя: Сторчак В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2008 р. Справа № 2-а-5104/08

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді ,

При секретарі судового засідання: Гонті Інні Олександрівні

За участю
представників сторін:

позивача :
не зявився

відповідача
: не зявився

розглянувши матеріали справи

за позовами: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12,ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20,ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30 ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33 ОСОБА_34, ОСОБА_35,
ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39
ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48

до: Управління
праці та соціального захисту населення Мурованокуриловецької
райдержадміністації

про: Утримання недоплаченої одноразової щорічної грошової
допомоги Ветерана війни.

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького
окружного адміністративного суду надійшли позовні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12,ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20,ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26,
ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30 ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33 ОСОБА_34,
ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39 ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43,
ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47,
ОСОБА_48про зобов'язання нарахувати та
виплатити суми недоплаченої разової щорічної грошової допомоги за 2002 -2006
роки.

Позивачі в своїх заявах просили суд розглядати справу
без їх участі.

Від відповідача надійшли заперечення на адміністративні
позови, а також подано клопотання про
розгляд справи за їх відсутності.

Розгляд справи здійснюється в письмовому првадженні, на
підставі ч.3 ст.122 КАС України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачі зазначили, що
оскільки вони є учасниками бойових дій та особами, прирівняними до них;
інвалідами війни; членами сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, дружинами
померлих ветеранів війни, про що свідчать відповідні посвідчення, то,
відповідно до вимог ч.5 ст.12, ч.5 ст.13, ч.5 ст.14 та ч.5 ст.15 Закону України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”від 22.10.1993
року, вони мають право на щорічну разову грошову допомогу, яка повинна
виплачуватись до 5 травня.

Також у позовних заявах останні зазначили, що відповідно
до Законів України “Про державний бюджет”на відповідні роки зазначена
допомога позивачам виплачувалась в різних розмірах за кожен рік.

При цьому позивачі вважають, що розрахунок ціни позову
необхідно здійснювати беручи до уваги розмір мінімальної пенсії за віком,
що був встановлений Законом України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”№1058 від 09.07.2003 року.

Згідно посвідчень, що надані позивачами вони є
учасниками бойових дій та особами, прирівняними до них; інвалідами війни;
учасниками війни; членами сімей інвалідів війни, учасників бойових дій,
ветеранів війни та іншими особами, на яких розповсюджується дія норм Закону
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”від
22.10.1993 року.

Відповідно до ч.5 ст.12, ч.5 ст.13, ч.5 ст.14 та ч.5
ст.15 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”від 22.10.1993 року вони мають право на щорічну разову грошову
допомогу, яка повинна виплачуватись до 5 травня.

Натомість, відповідно до ст.95 Конституції України від
28.06.1996 року виключно законом про Державний бюджет України визначаються
будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове
спрямування цих видатків.

В силу викладеного, позивачам у 2002, 2003, 2004, 2005,
2006 роках були виплачені кошти щорічної разової грошової допомоги в обсягах,
встановлених Законами України “Про державні бюджет України”на відповідні роки.

Отримання позивачами щорічної разової
допомоги у розмірах встановлених Законами України “Про державний бюджет
України”, підтверджується наданими ними довідками та не заперечується
відповідачами.

Розглянувши матеріали даної справи суд приходить до
висновку, що дії відповідача (Управління праці та соціального захисту населення
Мурованокуриловецької районної державної адміністрації) щодо виплати щорічної
разової грошової допомоги в обсязі, встановленому Законами “Про державний
бюджет”на відповідні роки не порушують чинного законодавства та відповідають
загальній теорії права, якою встановлено, що закони втрачають дію також у разі
фактичного скасування, коли ухвалений новий закон з того самого питання, а
старий формально не скасований.

Окрім цього, статтею 23 Бюджетного кодексу України
передбачено, що управління праці та соціального захисту населення може
здійснювати з бюджету будь-які бюджетні зобов'язання та платежі лише за
наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються Законом про
Державний бюджет чи рішення про місцевий бюджет.

Згідно ч.5 ст.51 Бюджетного кодексу України розпорядники
бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та провадять видатки тільки в
межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Також ч.1 ст.17 Закону України Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”від 22.10.1993 року передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних із введенням в дію цього закону здійснюється за
рахунок коштів державного чи місцевого бюджетів.

При цьому слід зазначити, що відповідно до п.18 ч.1
ст.77 Закону України “Про державний бюджет на 2006 рік”з метою приведення
окремих норм законів у відповідність із цим Законом зупинено на 2006 дію ч.5
ст.12, ч.5 ст.13, ч.5 ст.14 та ч.5 ст.15 Закону від 22.10.1993 року.

В зв'язку з вищевикладеними обставинами у позові про
стягнення щорічної разової грошової допомоги
за 2002, 2003, 2004, 2005, 2006 роки слід відмовити.

Кодекс адміністративного судочинства України набрав
чинності з 1 вересня 2005 року. До набрання чинності зазначеного Кодексу
позивач мав би звертатися до суду за правилами Глави 31-А ЦПК України (1963р.),
статтею 248-5 якого передбачено двомісячний строк звернення до суду, з моменту
встановлення порушеного права.

Частиною 2 статті 99 КАС України встановлено, що для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Тобто, про порушення своїх прав на отримання щорічної
разової грошової допомоги у розмірі, встановленому Законом України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”позивачі мали би дізнатися при
отриманні зазначеної допомоги до 5 травня відповідного року та звернутися до
суду на протязі року - до 5 травня
наступного року.

Тому суд вважає що клопотання позивачів стосовно
поновлення прпущених строків є не обґрунтованим
та не підлягає задоволенню.

Враховуючи положення ч.1 ст.17-1 Закону №3551-XII від
22.10.1993 року, відповідно до якої щорічну виплату разової грошової
допомоги до 5 травня в розмірах,
передбачених статтями 12-16 цього Закону,
здійснюють органи праці та
соціального захисту населення
через відділення зв'язку або через
установи банків (шляхом
перерахування на особовий рахунок
отримувача) пенсіонерам -за місцем отримання пенсії, а особам, які не є
пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання, а
також Типові положення “Про управління праці та соціального захисту населення
районної, районної у м.Києві та Севастополі державної адміністрації”, що
затверджені Постановою КМУ №790 від 30.05.2007 року, суд приходить до висновку,
що обов'язок по виплаті зазначених коштів належить до компетенції управління
праці та соціального захисту населення Мурованокуриловецької районної державної
адміністрації.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

В
задоволенні позовів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12,ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20,ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26,
ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30 ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33 ОСОБА_34,
ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39 ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48-
відмовити.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення
в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна
скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може
бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до
суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої
інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено: 04.06.08

Суддя
Сторчак Володимир Юрійович