Справа № 11/405
Суддя: Винокуров К.С.
Дата ухвалення: 2008-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

(ВСТУПНА
ТА РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА)

м.
Київ

20.06.2008 р.
№ 11/405

За
позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України у Шевченківському районі м. Києва

Третя
особа Відкрите акціонерне товариство «Квазар»

про зобов'язання призначити
пенсію за віком на пільгових умовах та відшкодування

моральної шкоди

Суддя Винокуров
К.С.

Секретар судового засідання Давиденко Д.В.

Позивач: ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1)

Представники:

від
позивача: ОСОБА_2 (представник
за усною заявою, паспорт НОМЕР_2)

від
відповідача: Польовчук О.В. (дов. №
2158/07 від 30.05.2008 р.)

від
третьої особи: не з'явився

На
підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 20.06.2008 р. о 10 год.
30 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення
постанови у повному обсязі відкладено на 01.07.2008 р., про що повідомлено
сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому
засіданні з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1
(далі позивач) звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м. Києві (далі відповідач) про зобов'язання
призначити пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах (далі Список № 2), починаючи з моменту звернення із заявою про
призначення пенсії та стягнення 1000 гривень моральної шкоди.

Ухвалою
суду від 30.01.2008 року відкрито провадження в адміністративній справі за
зазначеним позовом, залучено до участі у справі ВАТ «Квазар»та призначено
попереднє судове засідання на 18.03.2008 р.

Ухвалою
суду від 18.03.2008 р. закінчене підготовче провадження у справі та призначено
її до судового розгляду на 22.04.2008 р.

Під
час судового розгляду позивач та її представник підтримали позов у повному
обсязі. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»від 05.11.1991 р. № 1788-XII зі змінами і
доповненнями (далі Закон «Про пенсійне забезпечення), якою передбачено, що на
пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої
роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими
і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи
не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Оскільки
позивач працювала з 29.12.1972 року по 07.02.1977 року на заводі «Квазар»(на
даний час - ВАТ «Квазар») оператором дифузійних процесів, а з 02.07.1979 року
по 29.12.1983 року в Київському НДІ «Мікроприладів»вважає, що після досягнення
нею пенсійного віку, після звернення до УПФ в Шевченківському районі м. Києва,
відповідач мав призначити їй пенсію на пільгових умовах. Посилання відповідача
на відсутність документів про проведення атестації позивач вважає
безпідставними, посилаючись на позицію Міністерства праці та соціальної
політики України, згідно з якою під час зарахування стажу працівникам, посади
чи професії яких були вперше введені до Списків № 1 та № 2 до введення в дію
Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці можливо не
враховувати вимоги проведення атестації. Крім того, позивач стверджує, що такі
дії відповідача завдали їй душевних страждань. Таким чином, позивач просила суд
задовольнити її позовні вимоги, оскільки вважає їх обґрунтованими та такими, що
ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Представник
відповідача позов не визнав, подав заперечення проти позовних вимог, де
зазначив, що в даному випадку для призначення пільгової пенсії за Списками № 1,
№ 2 необхідно проведення атестації робочого місця. Враховуючи те, що на
підприємстві, де працювала позивач не проводилась атестація робочих місць,
відповідач вважає, що відсутні підстави для призначення позивачці пенсії на
пільгових умовах.

Представник
третьої особи подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника
ВАТ «Квазар», разом з тим подав письмові пояснення щодо атестації робочих місць
за умовами праці, в яких повідомив, що атестація робочих місць на державному
підприємстві заводі «Квазар»розпочата згідно з наказом № 395 від 10.06.1993
року, але не була проведена у повному обсязі у зв'язку з реорганізацією (приватизацією)
підприємства. У письмових поясненнях третя особа також посилалась на лист
Міністерства праці та соціальної політики України № 03-3/5974-010-2 від
15.06.2004 року до Пенсійного фонду України (знаходиться в матеріалах справи),
за змістом якого вимоги щодо проведення атестації з умовами праці тим
працівникам, посади чи професії яких були вперше введені до Списків № 1 та № 2,
які були затвердженні постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. №
10, які набули певного пільгового стажу на зазначених вище роботах до введення
в дію Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, вимоги
проведення атестації робочих місць є безпідставними, оскільки Порядок
проведення атестації робочих місць за умовами праці був введений в дію лише з
01.08.1992 року.

Розглянувши
подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 працювала з 01.01.1973 року по 21.04.1976 р., з 28.09.1976 по
07.02.1977 р., з 24.05.1977 р. по 02.07.1979 року у ВАТ «Квазар»(в той час
Київське виробничо-технічне об'єднання «Кристал») оператором дифузійних
процесів, а з 02.07.1979 року по 29.12.1983 року за такою же професією
працювала у ДП «Науково-дослідний інститут Мікроприладів»НТК «Інститут
монокристалів»Національної академії наук України (в той час Київське НДІ
Мікроприладів, що входив до ВТО «Кристал»і НВО «Мікропроцесор»).

Позивач
звільнилась з вищевказаного підприємства за власним бажанням та загальний стаж
на роботах зі шкідливими наслідками складає більше 10 років. Всі ці відомості
підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями трудової книжки, довідками
ВАТ «Квазар»від 05.06.2007 р. № 536, від 05.05.2008 р. № 504/006, ДП
«Науково-дослідний інститут Мікроприладів» від 31.03.2008 р.

Після
досягнення позивачем пенсійного віку -02.08.2004 р. їй виповнилось 50 років,
вона звернулась 18.06.2007 році до відповідача із заявою про призначення пенсії
на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу роботи.

Відповідач
відмовив у призначенні пенсії на пільгових умовах у рішенні про призначення
пенсії від 17.09.2007 р., посилаючись на те, що оскільки на період роботи за
професією «оператор дифузійних процесів»діяли Списки, затверджені постановою
Ради Міністрів СРС від 22.08.1956 р. № 1173, в яких відсутня дана професія, то
призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 р. неможливо.

У
відповідності до п. «б»ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»на
пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої
роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими
і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації
робочих місць:

чоловіки
- після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених
роботах.

Таким
чином, необхідними умовами для призначення пенсії на пільгових умовах згідно з
положеннями Закону є досягнення пенсійного віку і наявність загального стажу 20
років, 10 з яких на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Порядок
пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на
роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що
діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Статтею
100 Закону встановлено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону
на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим
законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а)
особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем,
встановлених раніше діючим законодавством;

б)
особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами
праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12,
знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14
цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим
законодавством.

Згідно
з ч. 2 ст. 6 Постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію
Закону України «Про пенсійне забезпечення»від 06.12.1991 р. № 1931 до
затвердження Кабінетом Міністрів України списків виробництв, робіт, професій,
посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, діють
наявні списки.

Дійсно
судом встановлено, що на час роботи позивача діяв Список № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників, робота у яких надає право на державну пенсію на
пільгових умовах і у пільговому розмірі, затверджений постановою Ради Міністрів
СРСР від 22.08.1956 р. № 1173, до якого не була включена професія «оператор
дифузійних процесів».

Проте
така професія була включена вперше до Списку № 2, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 р. і на сьогоднішній день входить
до переліку професій, що дають право на призначення пільгової пенсії згідно з
постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 р. «Про затвердження
списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає
право на пенсію за віком на пільгових умовах Із змінами і доповненнями»(код
16.4а - оператори дифузійних процесів).

Суд,
аналізуючи зміст наведених нормативно-правових актів, приходить до висновку, що
твердження відповідачів щодо обов'язкового проведення атестації робочих місць
для призначення пенсії позивачці на пільгових умовах, не можуть бути прийняті
до уваги, виходячи з наступного.

Атестація
робочих місць повинна проводитись відповідно до 4. Порядку проведення атестації
робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМ України від
01.08.1992 р. № 442 (чинна на даний час) в строки, передбачені колективним
договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність
за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника
підприємства, організації.

При
цьому, судом враховуються положення щодо проведення атестації, викладені у
наказі Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. №
383 «Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах».

У
пункті 4.1. цього наказу акцентовано увагу на те, що зазначена постанова про
порядок проведення атестації набула чинності з 21.08.1992 р. Це означає, що при
призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який
дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду
роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 р., відповідне
право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами
атестації. Якщо ж атестація з 21.08.1992 р. не проводилася чи за результатами
атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до
пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці
на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 р. включно,
тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць (п. 4.5
наказу).

Третя
особа надала відомості про те, що вперше атестація у ВАТ «Квазар»була розпочата
в 1993 році, тобто після набуття чинності Порядком проведення атестації робочих
місць і не була завершена у зв'язку з реорганізацією. Суд визнає, що в даному
випадку проведення атестації на підприємстві, де позивач працювала на роботах,
які на сьогоднішній день дають право на призначення пенсії на пільгових умовах,
не залежить від позивача і те, що вона не проводилась не може бути підставою
для відмови призначити пенсію позивачці на пільгових умовах.

Судом
достовірно встановлено, що до моменту набрання чинності постанови про порядок
проведення атестації позивач вже мала 10-річний стаж на роботах зі шкідливими
умовами праці, необхідний для призначення пільгової пенсії.

За
загальним правилом, встановленим статтею 83 Закону України «Про пенсійне
забезпечення»пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких
випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку, тому вимоги
позивача щодо призначення їй пенсії з дня звернення до Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі м. Києва -з 18.07.2007 р. визнаються
судом обґрунтованими.

Одночасно
з цим, вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 1000 грн. суд
вважає недоведеними, виходячи з того, що будь-яких доказів щодо викладених у
позові обставин, а саме у чому полягали душевні страждання, чи вплинули вони на
загальний стан здоров'я позивача, чи пов'язані вони саме з діями відповідача по
відмові призначити пенсію, позивач суду не надав, як і розмір суми моральної
шкоди позивач не обґрунтував. Таким чином, позовні вимоги про стягнення
моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Відповідно
до ч. 1 та 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень.

До
адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

У
відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким
чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими та
відповідно такими, що підлягають задоволенню частково.

Керуючись
ст.ст. 71, 86, 94, ст. 105, 158-163, 254
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Позов задовольнити частково.

2.
Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м.
Києва призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно з Списком №
2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи,
відповідно до відпрацьованого стажу, починаючи з моменту звернення із заявою
про призначення пенсії.

3.
Стягнути з рахунків Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (паспорт
НОМЕР_3) 1,70 грн. (одну гривню 70 копійок) судових витрат.

4. В
іншій частині позовних вимог.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
К.С. Винокуров

Дата складення та
підписання постанови в повному обсязі -01.07.2008.