Справа № 22-а-5923/2008
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2008-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя 1-ї інстанції Рибцова Л.І.
Суддя - доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

18 червня 2008 року
справа № 22-а-5923/08

зал судового
засідання № 2 у приміщенні суду за адресою:
м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Геращенка І.В.

суддів: Арабей Т.Г.

Малашкевича С.А.

при секретарі Літвіновій Л.О.

за участю:

позивача не
з'явився

від відповідача не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в Луганській області на постанову
Артемівського районного суду міста Луганська від 05 грудня 2007 року у справі №
2а-400/07 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в
Луганській області про визнання неправомірними дій щодо відмови у виплаті
надбавки до пенсії за вислугу років, зобов'язання здійснити її сплату, -

В С Т А Н О В И
Л А:

Постановою
Артемівського районного суду міста Луганська від 05 грудня 2007 року у справі №
2а-400/07 було задоволено позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України
в Луганській області про визнання неправомірними дій щодо відмови у виплаті
надбавки до пенсії за вислугу років як непрацюючому пенсіонеру, який має на
своєму утриманні непрацездатного члена сім'ї та зобов'язання здійснити її
сплату.

Постанова,
виходячи із приписів спеціального Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-XII (з наступними змінами та
доповненнями) надалі Закон № 2262-XII, вмотивована необхідністю їх застосування у межах спірних відносин.

В апеляційній скарзі відповідач просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити у задоволенні
позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права,
оскільки на думку апелянта, син позивача, який знаходився на утриманні у
останнього, був студентом, тому він не відноситься до непрацездатних членів
сім'ї.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що позивач є
непрацюючим військовим пенсіонером, отримує пенсію за вислугу років, має на
своєму утриманні сина ОСОБА_2, який станом на 22.03.2007 року, коли позивач
звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою
про сплату надбавки до пенсії за вислугу років як непрацюючому пенсіонеру, який
має на своєму утриманні непрацездатного члена сім'ї, був студентом 6-го курсу
Луганського національного аграрного університету, віком 22 роки 7 місяців.

Відповідно до ст. 16 Закону № 2262-XII до пенсії за вислугу років, що призначається військовим
пенсіонерам, нараховується надбавка непрацюючим
пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім'ї.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, вважає,
що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду
першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Так, позивач є непрацюючим пенсіонером Міністерства Оборони України,
знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Луганській
області з 20.12.1999 року, де отримує пенсію за вислугу років, має на своєму
утриманні сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з 01.09.2006 року по 30.06.2007 року
навчався у магістратурі Луганського національного аграрного університету, що
підтверджується копіями посвідчення та свідоцтва про народження (арк. спр.
6-8).

22.03.2007 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в
Луганській області із заявою про сплату надбавки до пенсії за вислугу років як
непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатного члена
сім'ї, на що відповідач 02.04.2007 року відповів відмовою (арк. спр. 4), що
стало підставою для звернення до суду з зазначеним позовом.

Вказані обставини не спростовуються сторонам у справі.

Пункт "а" ст. 16 Закону № 2262-XII визначає, що до пенсії за вислугу років, яка призначається
особам офіцерського складу, нараховується надбавка непрацюючим пенсіонерам, які
мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім'ї, що належить до осіб, які
забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника (стаття 30), на кожного
непрацездатного члена сім'ї в розмірі 50
процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили годувальника. Тобто,
посилання на статтю 30 в цілому в зазначеній нормі не має винятків. До того ж,
стаття 30 Закону № 2262 має назву "Члени сім'ї, які мають право на пенсію в разі втрати
годувальника".

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правомірно виходив із зазначеної
правової норми, як такої, що містить повний перелік таких осіб, не
відокремлюючи в цій нормі частки на свій розсуд, як це зробив відповідач.

Здійснюючи
апеляційний перегляд справи, колегія суддів виходить з того, що конституційні
принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в
Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3,
частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною
1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не
може бути скасоване, звужене чи обмежене. Правовою гарантією забезпечення
державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з
положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції
України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналізуючи
встановлені обставини та приведені норми законодавства, які врегульовують
спірні правовідносини, колегія суддів приходить до висновку про неправомірність
дій Управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови позивачу в сплаті надбавки в розмірі 50
процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили годувальника, які не
відповідають вимогам п. "а" ст. 16, ч. 6 ст. 30 Закону України № 2262.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи та ухвалено постанову, з додержанням норм матеріального
і процесуального права, тому судове рішення підлягає залишенню без змін.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 11, 21, 160, 184, 195, 196,
пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205,
статтями 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Луганській області
на постанову Артемівського районного суду міста Луганська від 05 грудня 2007
року у справі № 2а-400/07 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Луганській області про визнання неправомірними дій щодо відмови у
виплаті надбавки до пенсії за вислугу років, зобов'язання здійснити її сплату -
залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий: Геращенко
І.В.

Судді:
Арабей Т.Г.

Малашкевич
С.А.