Справа № 22а-7418/2008
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2008-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

апеляційний адміністративний суд
У Х В А Л А

Іменем України

« 18 » липня 2008
року
справа № 22а-7418/08

м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Геращенка І.В.

суддів Арабей Т.Г., Малашкевича С.А.

при секретарі судового засідання Літвіновій Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача -
не з'явились

від відповідача - Тернова В.О. - довір. від 18.06.2008 року б/н

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні
скарги

1. ОСОБА_1

2. Начальника Управління освіти Донецької міської Ради ОСОБА_2

на постанову Калінінського
районного суду м. Горлівки Донецької області

від 27.05.2008
року

у справі № 2а-17/08

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Начальника Управління освіти Донецької міської Ради ОСОБА_2

про визнання дій протиправними

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Калінінського районного суду м.
Горлівки Донецької області з позовною заявою до начальника Управління освіти
Донецької міської Ради ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та направлення на
адресу Донецької міської Ради окремої ухвали.

Постановою
Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 27.05.2008 року
у справі № 2а-17/08 (суддя Шипович В.В.) позовна заява задоволена частково.

Позивачем подана апеляційна скарга, в
якій він просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким
позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовують
невірним застосуванням норм процесуального та матеріального права.

Вказує на те, що суд першої інстанції не
дав належну оцінку факту направлення скарг ОСОБА_3., тому порушені його права.

Вважає, що суддею під час розгляду
справи порушений порядок судочинства, у зв”язку з чим дії судді можна вважати
упередженими.

Відповідачем, також, подана апеляційна
скарга, в якій він просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення,
яким в задоволенні позовної заяви відмовити.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує
невірним зщастосуванням норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що суд в постанові, яка
оскаржується, не зазначив, які саме права та законні інтереси позивача ним
порушені.

Вказує на помилковість висновків суду
першої інстанції щодо порушення ним ст. 7, 9 Закону України “Про звернення
громадян”.

Крім того, відповідач звертає увагу суду
на те, що письмове звернення від 16.09.2003 року № 149 адресоване невідомій
особі, відсутня дата звернення , підпис заявника, не вказана адреса заявника,
тоді як інша копія звернення взагалі ніде не зареєстрована.

Вважає, що суд першої інстанції не
врахував вимоги ст. 8 Закону України “Про звернення громадян” щодо того, що від
одного й того ж громадянина до одного і того ж органу і з того ж питання
звернення не розглядаються.

Звертає увагу суду на те, що у період з
15.09.2003 року по 14.10.2003 року він знаходився у відпустці, тому позивач не
міг звернутись особисто до нього.

Зазначає, що позивачем при подання
позовної заяви до суду першої інстанції пропущений річний строк для звернення
до адміністративного суду за захистом порушених прав та інтересів, встановлений
ст. 99 КАС України.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів встановила.

ОСОБА_2. працює на посаді
начальника Управління освіти Донецької міської Ради, про що свідчить
розпорядження голови Донецької міської Ради від 27.12.1994 року № 66-р.

16.09.2003 року та 19.09.2003 року
на ім'я начальника Управління освіти Донецької міської Ради надійшли заяви
ОСОБА_1. про необхідність забезпечення навчального процесу в Донецькому ліцеї
“Колеж” та протиправні дії директора ліцею ОСОБА_3. (а.с. 20 - 22).

Розгляд вказаних заяв за резолюцією
керівника Управління доручений спеціалістам Управління ОСОБА_4., ОСОБА_5.,
ОСОБА_6.

Заступником начальника Управління
Скнар В.Н. строк розгляду заяв продовжений до 05.11.2003 року.

Фахівцями Управління, на яких
покладений обов'язок щодо розгляду заяв, провели з ОСОБА_1. співбесіду, під час
якої останній давав пояснення з приводу ситуації з його роботою в Донецькому
ліцеї “Колеж”, про фінансові порушення та використання службового становища директором
ліцею та окремими підлеглими, про що свідчить протокол від 22.10.2003 року
(а.с. 41).

05.11.2003 року на заяву ОСОБА_1.
від 19.09.2003 року направлена відповідь за підписом начальника Управління
освіти Донецької міської Ради ОСОБА_2. (а.с. 23).

Надходження заяв ОСОБА_1.,
доручення розгляду цих заяв спеціалістами Управління освіти, продовження строку
розгляду заяв, направлення відповіді зареєстроване в журналі реєстрації заяв,
звернень, пропозицій Управління освіти Донецької міської Ради (а.с. 24 - 25).

Між сторонами немає розбіжностей
щодо обставин справи, встановлених судом першої інстанції та апеляційним судом,
в апеляційних скаргах вказується на порушення норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів вважає постанову
суду такою, що підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у
задоволенні позовної заяви в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КАСУ завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті
вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією
та Законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий
порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при
вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та Законів
України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції та не заперечується
позивачем, відповідач у справі є посадовою особою органу владних повноважень -
Управління освіти Донецької міської Ради, на яке покладені функції щодо
додержання Конституції та Законів України підпорядкованими йому закладами
освіти.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією
України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно
до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в
роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів,
забезпечення громадянам України можливості для участі в управлінні державними і
громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади
і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від
форм власності, для відстоювання своїх
прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення регулює Закон
України “Про звернення громадян”.

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про звернення громадян” громадяни
України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно
від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що
стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації
своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів
та скаргою про їх порушення.

Реалізуючи надане йому зазначеним Законом право, позивач звернувся до
відповідача з заявами про оскарження дій директора
ліцею ОСОБА_3. та наданням пропозицій щодо навчального процесу у
Донецькому ліцеї.

Згідно ст. 7 Закону України “Про звернення громадян” Забороняється
направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії
чи рішення яких оскаржуються.

Відповідно до ст. 9 цього Закону забороняється переслідування громадян і
членів їх сімей за подання звернення до органів державної влади, місцевого
самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності,
об'єднань громадян, посадових осіб за критику у зверненні їх діяльності та
рішень.

Колегія суддів вважає необгрунтованним довід
позивача щодо порушення його прав відповідачем стосовно передачі його заяв
ОСОБА_3., виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем не надано суду першої інстанції та апеляційному суду доказів
передання його заяв директору ліцею ОСОБА_3.

Сам по собі факт знаходження копій цих заяв в матеріалах цивільної справи
за позовом ОСОБА_3. до ОСОБА_1. про захист честі, гідності, ділової репутації
та відшкодування моральної шкоди не є належним доказом щодо передання цих заяв
начальником Управління освіти директору ліцею.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Відповідачем надані судам оригінали вищевказаних звернень від 16.09.2003
року та від 19.09.2003 року на адресу начальника Управління освіти Донецької
міської Ради ОСОБА_2., які знаходяться в Управлінні освіти, а не у ОСОБА_3 .,
що як вважає колегія суддів, є належним доказом та спростовує довід позивача
про порушення його прав в цій частині.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, також, необгрунтованним довід
позивача щодо порушення судом першої інстанції порядку судочинства та
упередженість суду при розгляді позовної заяви щодо визнання незаконним дій
відповідача стосовно передачі його заяв ОСОБА_3.

Наряду з викладеним, колегія суддів вважає постанову суду першої інстанції
в частині задоволення позовних вимог такою, що підлягає скасуванню, з наступних
підстав.

Статтею 20 Закону України “Про звернення громадян” встановлено, що
звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня
їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін
вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу,
підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення.
При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може
перевищувати сорока п'яти днів.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції та не заперечується
позивачем, заступником начальника Управління освіти строк розгляду заяв
позивача продовжений до 05.11.2003 року.

Відповідно до ст. 18 Закону України “Про звернення громадян” громадянин,
який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого
самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності,
об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право:

особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати
участь у перевірці поданої скарги чи заяви;

знайомитися з матеріалами перевірки;

подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який
розглядає заяву чи скаргу;

бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;

користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу,
організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у
встановленому законом порядку;

одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;

висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду
заяви чи скарги;

вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень
встановленого порядку розгляду звернень.

Під час розгляду справи судом першої інстанції та апеляційним судом не
встановлено фактів перешкоджання з боку відповідача реалізації позивачем
комплексу прав, наданих йому зазначеними нормами Закону.

Згідно ст. 19 цього Закону органи державної влади і місцевого
самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм
власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші
посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані:

об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу,
що розглядає його заяву чи скаргу;

відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених
законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним
актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти,
усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у
зв'язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і
суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку
матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення
його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб,
з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш
як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого
самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання
громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз'яснити порядок
оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян,
вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати
та інформувати населення про хід цієї роботи.

Як свідчать матеріали
справи, 22.10.2003 року з ОСОБА_1. фахівцями Управління, яким доручений
розглянути його заяви, проведена співбесіда.

Тобто, відповідачем застосовані заходи для розгляду заяв позивача.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо
ненадання відповіді на заяву позивача від 16.09.2003 року, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 Закону України “Про звернення громадян” не
розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж
громадянина з одного і того ж питання

З наданих до матеріалів справи заяв вбачається, що вони фактично дублюють
одне одного, стосуються одного і того ж питання, направлені до одного і того ж
органу.

Про результати розгляду заяв позивачу направлена відповідь 05.11.2003 року.

Крім того, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до абзацу 1 статті 8 Закону України “Про звернення громадян”
письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором
(авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається
анонімним і розгляду не підлягає.

З копій звернень, наданих до матеріалів справи, вбачається, що в них не
зазначене місце проживання заявника, не вказане ім'я та по батькові заявника,
та, взагалі не підписане ним.

Помилковість висновку суду першої інстанції про порушення прав позивача
саме відповідачем спростовує, також, те, що 16.09.2003 року та 19.09.2003 року
позивач не міг особисто звернутись на начальника Управління освіти ОСОБА_2.,
оскільки останній знаходився у відпустці з 15.09.2003 року по 14.10.2003 року,
що підтверджується розпорядженням Донецького міського голови від 10.09.2003
року № 1065/1 (а.с. 134).

Крім того, отримавши позовну заяву,
суд першої інстанції не прийняв до уваги положення ст. 2485 ЦПК
УРСР, яка діяла на час спірних право відношень, яка передбачала двохмісячний
строк для звернення зі скаргою до суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова суду в частині задоволення позовної заяви прийнята при
невірному застосування норм процесуального та матеріального права, тому
підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовної
заяви в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, ст. 3, ст. 4, ст. 17, ст. 157, ст. 160, ст.
167, ст. 195, ст. 196, п. 3 ст. 198, п. 3, 4 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207,
ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від
27.05.2008 року у справі № 2а-17/08 - залишити
без задоволення.

Апеляційну
скаргу начальника Управління освіти Донецької міської Ради на постанову Калінінського районного суду м. Горлівки
Донецької області від 27.05.2008 року у справі № 2а-17/08 - задовольнити.

Постанову Калінінського
районного суду м. Горлівки Донецької області від 27.05.2008 року у справі №
2а-17/08 за позовом ОСОБА_1 до начальника Управління освіти Донецької міської
Ради ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та направлення на адресу Донецької
міської Ради окремої ухвали - скасувати.

В задоволенні позовної заяви
ОСОБА_1 до начальника Управління освіти Донецької міської Ради ОСОБА_2 про
визнання дій протиправними та направлення на адресу Донецької міської Ради
окремої ухвали - відмовити.

Постанова Донецького апеляційного адміністративного суду
вступає в законну силу з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

У судовому засіданні 18.07.2008 року проголошена вступна
та резолютивна частина постанови, повний
текст постанови виготовлений 23.07.2008 року.

Головуючий І.В.Геращенко

Судді Т.Г.Арабей

С.А.Малашкевич

З оригіналом згідно

головуючий суддя І.В.Геращенко