Справа № К-24460/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака В.І.

суддів:
Білуги С.В.

Гаманка О.І.

Загороднього А.Ф.

Заїки М.М.,

при секретарі Замезі Ю.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову
Приморського районного суду м. Одеси від 14.04.2006 р. та ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 15.06.2006 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Одеської області,
Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання
права на пенсію по інвалідності з урахуванням додаткової пенсії по інвалідності
та відшкодування майнової шкоди, -

встановила:

У квітні 2005 року ОСОБА_1. звернувся до суду
з позовом до УПФУ в Іванівському районі
Одеської області, ГУ ПФУ в Одеській області про визнання права на пенсію по
інвалідності з урахуванням додаткової пенсії по інвалідності та відшкодування
майнової шкоди.

Постановою Приморського
районного суду м. Одеси від 14.04.2006 р. у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15.06.2006 р. вказане
судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1. - ОСОБА_2., не погоджуючись з рішенням судів першої та апеляційної
інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та
процесуального права, просить скасувати судові рішення судів першої та
апеляційної інстанції та постановити нове рішення про задоволення позовних
вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки судові
рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана
вірно, доводи касаційної скарги є необґрунтованими, підстав для скасування
судових рішення відповідно до статей 225 - 229 Кодексу адміністративного
судочинства України, не має.

Судами вірно встановлено, що позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. 1-ої
категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1від 25.06.1996 р.,
виданого Одеською обласною державною адміністрацією.

З 12.03.1996 р. ОСОБА_1, як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інваліду 2-ої групи призначена пенсія
по інвалідності (пенсійне посвідчення серіяНОМЕР_2 від 30.12.1997 р.).

Позивач отримує пенсію по інвалідності
внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 313,02 грн. на місяць, що
підтверджується довідкою УПФУ в Іванівському
районі Одеської області від 16.03.2005 р. № 495.

Розмір мінімальної пенсії за віком на період
до 01.01.2002 р. був визначений Постановами Кабінету Міністрів України від
19.03.1996 р. № 342, від 26.07.1996 р. № 831 і складав 16,62 грн.

Відповідно до довідки № 1074 від 31.10.2005 р. пенсія
позивача з 01.01.2000 р. по 01.09.2001 р. складала 203,6 грн., з 01.09.2001 р.
по 01.01.2002 р. - 216,55 грн., що більше восьми мінімальних пенсій за віком
(16,62 грн. х 8 = 132,96 грн.).

Позивачу з 01.01.2002 р. виплачувалась пенсія по
інвалідності у розмірі 243,90 грн., що більше восьми мінімальних пенсій за
віком (19,91 грн. х 8 = 159,28 грн.).

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну пенсію.

Частинами
3 та 4 статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження
провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення". В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо
яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими
по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

До розміру пенсії, визначеної за цим Законом, призначається додаткова
пенсія, передбачена статтею 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». В даному випадку це 75% мінімальної пенсії за віком.

Підпунктом
б пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій
та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 03.01.2002 р. № 1
встановлено, що виходячи з розміру 19,91 грн. провадиться розрахунок додаткової
пенсії, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», під час призначення та
перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»
(крім пенсій працівникам, передбаченим у частині третій статті 53 зазначеного
Закону) та Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб», а також і пенсій, передбачених частиною четвертою статті 54 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Згідно Закону України
«Про підвищення мінімального розміру пенсії» № 979 від 15.07.1999 р.
мінімальний розмір пенсії за віком поширюється тільки на трудові пенсії, що
призначаються відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Порядок підвищення
розміру пенсії не застосовується до пенсій, призначених відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Судами першої та апеляційної інстанцій вірно зроблено
висновок про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки призначена позивачу
додаткова пенсія розраховується виходячи з розміру 19,91 грн., встановленого
Урядом України.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову
Приморського районного суду м. Одеси від 14.04.2006 р. та ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 15.06.2006 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Одеської області,
Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання
права на пенсію по інвалідності з урахуванням додаткової пенсії по інвалідності
та відшкодування майнової шкоди - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
(підпис)

Судді
(підписи)