Справа № 22-а-328/2008
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

по 1-й інстанції: Круглюк В.Г.
Справа № 22-а-328/08 Вижницький районний суд Чернівецької області
ряд.ст.зв. № 48
№
Доповідач: Олендер І.Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

21
квітня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду

в складі:

головуючого-судді Олендера І.Я.,

суддів Пліша М.А.,
Шавеля Р.М.,

при секретарі Соколовській А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
на постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 19 червня 2007
року по справі № 2-а-24/07 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого
комітету Винницької міської ради Чернівецької області, про визнання
неправомірним рішення № 190 від 04 жовтня 2000 року в частині надання дозволу на
переведення кімнати - гуртожитку в комунальну квартиру, зобов'язання
виконавчого комітету Вижницької міської ради підтвердити право на отримання
державного акту на землю та повернути комору і вбудовану шафу, -

в с т а н о в и л
а :

19 червня 2007 року Вижницьким
районним судом Чернівецької області було прийнято постанову по адміністративній
справі № 2-а-24/07 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Винницької міської ради Чернівецької області, про визнання
неправомірним рішення № 190 від 04 жовтня 2000 року в частині надання дозволу
на переведення кімнати - гуртожитку в комунальну квартиру, зобов'язання
виконавчого комітету Вижницької міської ради підтвердити право на отримання
державного акту на землю та повернути комору і вбудовану шафу, якою в
задоволені позовних вимог було відмовлено в повному обсязі.

Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволенні адміністративного позову вказував на те, що позивачка пропустила
без поважних причин строк звернення до суду з адміністративним позовом і
підстав для поновлення такого строку не має.

Вказану постанову суду першої
інстанції оскаржив представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який в поданій
апеляційній скарзі покликається на те, що постанова суду першої інстанції
прийнята з порушенням, як процесуального так і матеріального права, не було
правильно та повно досліджено докази, не з'ясовані і не встановлено обставини,
що мають значення для справи, визнані встановленими не доведені відповідачем
обставини, які мають значення для справи, а зроблені висновки не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим просить постанову скасувати та справу
направити на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Як на доводи в своїй апеляційній
скарзі представник позивачки покликається
на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки покликанням позивачки
на поважність причин пропуску нею строку звернення до суду, з огляду на її
пристарілий вік, неповідомлення її про прийнятті рішення субєктом вданих
повноважень, та фактам виявлених порушень з боку відповідача.

Представник апелянта - позивачки в
судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просить її
задовольнити.

Представник відповідача - виконавчого
комітету Вижницької міської ради Чернівецької області в
судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги вважає, що
постанова прийнята з дотриманням норм процесуального та матеріального права,
судом повно, всебічно і об'єктивно з'ясовано обставини справи та зроблено обґрунтовані висновки, щодо
пропуску позивачкою строку звернення до адміністративного суду, а тому просить
апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції
без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника апелянта - позивачки
ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, представника
відповідача - виконкому Вижницької МР на заперечення проти апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає
підстави для її задоволення.

Так відповідно до ст.5 КАС України, адміністративне
судочинство здійснюється відповідно до норм Конституції України, КАС України та
міжнародних договорів, на основі принципів здійснення судочинства.

Згідно ст.7 КАС України одним із принципів здійснення
правосуддя в адміністративних судах є змагальність сторін, диспозитивність та
офіційне зясування всіх обставин у справі, а зігдно ст.11 КАС України, розгляд
і вирішення справ в адміністративних судах судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в надані ними суду доказів і у доведеності перед
судом їх переконливості та що розгляд справи відбувається не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, при чому суд не може
виходити за межі позовних вимог.

Як вбачається з мотивів суду першої
інстанції, які він положив в основу прийнятої постанови підставами для відмови
в задоволені позовних вимог позивачки те, що така пропустила строк звернення з
позовом до адміністративного суду без поважних причин і такий поновленню не
підлягає.

Однак,
колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зобов'язаний був дослідити та
перевірити всі покликання позивачки з огляду на норми матеріального права на
підставі яких така звернулась до суду та надати їм відповідну оцінку, щодо їх
підставності та обґрунтованості.

Суд
першої інстанції цього не зробив, внаслідок чого ним допущено неповноту
з'ясування фактичних обставин справи та перевірки їх відповідними доказами, а
звідси ним не зроблено жодного висновку, щодо того чи є підставними позовні
вимоги позивачки з огляду на норми матеріального права.

Колегія
суддів вважає, що хоча судом першої інстанції встановлено ряд суттєвих обставин
в справі, однак таким не надано відповідної оцінки.

Так,
колегія суддів звертає увагу на те, що позивачкою заявлено ряд позовних вимог,
а саме про визнання неправомірним рішення № 190 від 04 жовтня 2000 року в
частині надання дозволу на переведення кімнати - гуртожитку в комунальну
квартиру, зобов'язання виконавчого комітету Вижницької міської ради підтвердити
право на отримання державного акту на землю та повернути комору і вбудовану
шафу.

При
цьому суд першої інстанції мав би враховувати встановлені ним обставини, а саме
те, що ще в серпні 1997 року позивачка провела приватизацію своєї квартири
АДРЕСА_1 і отримала свідоцтво на право власності на житло.

Інша
частина вказаного будинку, а саме квартира № 2 була спочатку переведена у
комунальну квартиру та згодом в березні 2001 року за розпорядженням органу
приватизації передана у власність ОСОБА_3

В
подальшому даний будинок за заявами, як позивачки так і співвласника будинку
громадянки ОСОБА_3 був знятий з балансу відповідача та з того часу, жодного
відношення відповідач до нього не має.

З
наведеного слідує, що ще з 2001 року оскаржуване рішення відповідача було
обтяжене видачею відповідних правовстановлюючих документів на підставі яких
вказані вище особи почали в повній мірі реалізовувати свої права, як власники будинку
та спірних приміщень, та між ними склались правовідносини, щодо реалізації
своїх майнових прав.

Суд
не надав цьому належної оцінки, з огляду на вимоги ч.1 ст. 2, п.1 ч.1
ст. 3, ч.1
ст. 17 КАС України.

При
цьому судом першої інстанції не враховано взагалі, що вимоги про повернення
комори і вбудованої шафи заявлено до особи, яка ними користується і якій такі
належать на праві приватної власності, і яка взагалі не залучена до участі в
справі, а саме до громадянки ОСОБА_3, яка не може бути відповідачем в
адміністративному спорі за позовом фізичної особи, а сама вимога та її розгляд
по суті лежить поза компетенцією адміністративного суду.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що
при вирішенні даного спору судом слід було вирішити питання про залучення до
участі в справі громадянки ОСОБА_3, яка з огляду на матеріали справи є
співвласницею спірного будинку, а саме якій належить на праві приватної
власності спірна кімната, комора та вбудована шафа.

З огляду на вказане колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вирішив даний спір без врахування
вимог ч.1 ст. 2, п.1 ч.1 ст. 3, ч.1 ст. 17 КАС України, та вирішив питання про права , інтереси та
обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що судом
першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені судом апеляційної
інстанції.

Відповідно до ч.7 ст.9 КАС України у разі відсутності
закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює
подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону
виходить з конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Виходячи
з викладеного, прийнята постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з
направлення справи на новий розгляд відповідно до ст.204 КАС України з підстав
вимог ч.2 ст.227 КАС України.

Керуючись п.7 ст.9, ч.3 ст.160, п.6 ч.1 ст.198 , ст.ст.
204,206,227,254 КАС України, колегія суддів,

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову Вижницького районного суду
Чернівецької області від 19 червня 2007 року по справі № 2-а-24/07 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Винницької міської
ради Чернівецької області, про визнання неправомірним рішення № 190 від 04
жовтня 2000 року в частині надання дозволу на переведення кімнати - гуртожитку
в комунальну квартиру, зобов'язання виконавчого комітету Вижницької міської
ради підтвердити право на отримання державного акту на землю та повернути
комору і вбудовану шафу, - скасувати, а
справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після проголошення, а у разі складення ухвали в повному
обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному
обсязі.

Головуючий
суддя : І.Я.Олендер

Судді:
М.А.Пліша

Р.М.Шавель