Справа № 2-а-256/2008
Суддя: Вознюк Р.В.
Дата ухвалення: 2008-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-256/08
19 травня 2008 року Красилівський
районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Вознюка Р.В.,
суддів Красняка В.І., Святецького В.В. при секретарі Басистій Т.В., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Красилові адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України, Державного казначейства
України, Міністерства праці та соціальної політики України, управління праці та
соціального захисту населення Красилівської районної державної адміністрації
про стягнення суми недоплаченої разової щорічної грошової допомоги,
В квітні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління праці
та соціального захисту населення Красилівської районної державної
адміністрації, Міністерства фінансів України, Міністерства праці та соціальної
політики України, Державного казначейства України про стягнення недоплаченої
разової щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій в розмірі
5067 грн. 25 коп. На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що розмір
вказаної допомоги, яка передбачена Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», у 2004-2007 роках занижено.
ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. Від нього надійшла заява про
розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.
Представники Міністерства фінансів України, Міністерства праці та
соціальної політики України, Державного казначейства України, які у
встановленому порядку оповіщені про час і місце судового засідання, до суду не
Представник управління праці та соціального захисту населення Красилівської
районної державної адміністрації подав заяву про розгляд справи за його
відсутності, позов не визнав. В заперечення проти позову вказав на те, що
разова грошова допомога позивачу за 2004-2007 роки була призначена і виплачена
відповідно до Законів України «Про Державний бюджет України» на відповідний
Крім того, зазначив, що позивач пропустив річний строк для звернення до
адміністративного суду за захистом своїх прав в частині вимог за 2004-2006
роки, просить з цих підстав відмовити в позові.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому
Судом об'єктивно встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій. Його
статус визначений ст.5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».
Протягом 2004-2007 років ОСОБА_1. виплачена щорічна разова грошова допомога
до 5 травня: у 2004 році 120 грн., у 2005 і 2006 роках - по 250 грн., у 2007
році - 280 грн. Управління праці та соціального захисту населення Красилівської
районної державної адміністрації було профінансовано з Державного бюджету
України для здійснення виплат лише у таких розмірах.
Дані обставини підтверджуються запереченнями відповідача, посвідченням
ОСОБА_1., довідкою управління праці та соціального захисту населення
Красилівської районної державної адміністрації щодо розміру виплаченої ОСОБА_1.
Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України,
закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт,
який має вищу юридичну силу.
Частиною 2 статті 8 і частиною 3 статті 22 Конституції України передбачено,
що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні
відповідати їй. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів
не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
В силу ст.2 ч.3 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» нормативні акти органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни,
передбачені цим Законом, є недійсними.
Згідно ст.12 ч.5 вказаного Закону (в редакції, що діяла протягом 2004-2007 років) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова
грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.
Пунктом 18 статті 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006
рік» і пунктом 13 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на
2007 рік» ця норма зупинена відповідно на 2006 і 2007 роки в частині визначення
розміру виплат даної допомоги.
При цьому, статтею 44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004
рік», статтею 34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» і
статтею 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»
установлено, що відповідно у цих роках виплата щорічної разової допомоги
учасникам бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» здійснюється в розмірі 120 грн. у 2004 році,
по 250 грн. у 2005-2006 роках.
В силу ст.29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій
здійснювалась в розмірі 280 грн. Положення даної статті втратило чинність на
підставі рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №
6-рп/2007, в якому обумовлено, що рішення в цій справі має преюдиціальне
значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані
Отже, встановлення Законами України «Про Державний бюджет України» на
2004-2007 роки розміру виплати щорічної разової грошової допомоги учасникам
бойових дій до 5 травня, виходячи з обсягу видатків, виділених на ці потреби
при формуванні показників Державного бюджету України, обмежило обсяг прав даної
категорії громадян, визначених Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту». Залишивши незмінним зміст права на отримання
вказаної допомоги, Закони України «Про Державний бюджет України» на відповідні
роки звузили обсяг цього права, встановивши інший (менший) розмір такої виплати,
і водночас фактично скасувавши конституційну гарантію забезпечення належних
умов існування ветеранів війни.
Визначений частиною 2 статті 95 Конституції України і частиною 2 статті 38
Бюджетного кодексу України перелік правовідносин, що регулюються Законом
України «Про Державний бюджет України», є вичерпним, а тому цей закон не може
скасовувати чи змінювати обсяг прав та обов'язків, пільг, компенсацій і
гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та не може будь яким
чином змінювати передбачене іншими законами України правове регулювання
суспільних відносин.
З огляду на викладене, суд вважає, що при визначенні підстав для виплати
щорічної разової грошової допомоги до 5 травня та її розміру, слід керуватися
положеннями Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту», а не положеннями законів України «Про Державний бюджет України» на
Як висновок, всупереч вимог закону протягом 2004-2007 років вищевказана
грошова допомога не виплачена ОСОБА_1. в повному розмірі. При цьому, відсутня
неправомірність дій з боку управління праці та соціального захисту населення
Красилівської районної державної адміністрації, яке було забезпечено коштами
лише у розмірах, установлених законом про державний бюджет на відповідний рік.
В свою чергу Міністерству фінансів України та Міністерству праці та соціальної
політики України при перерахуванні відповідних коштів через Державне
казначейство України зазначеному управлінню слід було керуватись вимогами
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Відповідно до ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в
межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом
або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлюється інше,
обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 статті 100 даного Кодексу визначено, що пропущення строку
звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.
ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду за захистом свої прав та
інтересів щодо неналежної виплати щорічної разової грошової допомоги до 5
травня за 2004-2006 роки. У суду відсутні підстави вважати, що він пропустив
даний строк з поважних причин, а тому позов в цій частині вимог не може бути
При цьому, на користь позивача має бути виплачена сума вказаної допомоги за
2007 рік. Її розмір, з урахуванням положень ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і ст.62 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік», а також виплати ОСОБА_1. 280 грн.,
становить 1770 грн. 30 коп. /((406+4,06)х5)-280/.
В порядку, передбаченому ст.17-1 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» та постановою Кабінету Міністрів
України «Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги,
передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 18 лютого 2004 року № 177, ця сума має бути виплачена
ОСОБА_1. управлінням праці та соціального захисту населення Красилівської
районної державної адміністрації. При цьому, Міністерству фінансів України,
Міністерству праці та соціальної політики України, Державному казначейству
України слід профінансувати дане управління для здійснення відповідних виплат
Керуючись ст.ст.9, 11, 69, 86, 99, 100, 158-163, 186 КАС України, ст.ст.1,
3, 8, 21, 22, 95 Конституції України від 28.06.1996
року, рішенням Конституційного суду України у
справі №1-29/2007 від 09.07.2007 року, ст.ст.2, 5, 12, 17-1 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року, ст.62 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» №489-V від
19.12.2006 року, ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», постановою Кабінету Міністрів України «Про забезпечення
щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 18 лютого 2004
року № 177, суд
Зобов'язати управління
праці та соціального захисту населення Красилівської районної державної
адміністрації виплатити ОСОБА_1щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як
учаснику бойових дій за 2007 рік в сумі 1770 грн. 30 коп.
Зобов'язати Міністерство
фінансів України і Міністерство праці та соціальної політики України виділити
та перерахувати ці кошти через Державне казначейство України на адресу
управління праці та соціального захисту населення Красилівської районної
державної адміністрації для їх виплати ОСОБА_1.
постанову через суд першої інстанції, який її ухвалив, може бути подана
апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або протягом 10 днів без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, з одночасним направленням копії апеляційної скарги до Львівського
апеляційного адміністративного суду.
Судді:
Справа 2а-784
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2008 року
Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді
Ярмолюка О.І.

суддів Мазурок О.В.

Бондар В.В.

при секретарі
Царук Г.Д.

з участю позивача Гулевського
Л.Р.

представника відповідача -

управління праці та соціального

захисту населення Хмельницької

міської ради Гетманюка
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому справу за адміністративним позовом Гулевського
Леоніда Рафаіловича до управління праці та соціального захисту населення
Хмельницької міської ради, Міністерства фінансів України, Міністерства праці та
соціальної політики України, Державного казначейства України про визнання
неправомірними дій щодо виплат не в повному розмірі щорічної разової грошової
допомоги та її стягнення,

встановив:

В
березні 2008 року Гулевський Л.Р. звернувся до суду з позовом до управління
праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, Міністерства
фінансів України, Міністерства праці та соціальної політики України, Державного
казначейства України про визнання неправомірними дій відповідачів щодо виплат
не в повному розмірі щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій
та її стягнення в розмірі 4725 грн. 30 коп. На обґрунтування своїх вимог Гулевський
Л.Р. зазначив, що розмір вказаної допомоги, яка передбачена Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у 2005-2007
роках занижено.

В ході судового розгляду
позивач ці вимоги підтримав.

Представники
Міністерства фінансів України, Міністерства праці та соціальної політики
України, Державного казначейства України, які у встановленому порядку оповіщені
про час і місце судового засідання, до суду не прибули.

Представник управління праці та
соціального захисту населення Хмельницької міської ради позов не визнав,
вказавши на те, що вищевказана грошова допомога виплачена Гулевському Л.Р.
згідно вимог закону, тобто в межах бюджетних асигнувань, а позивачем пропущено
визначений законом строк для звернення до суду за захистом своїх прав та
інтересів.

Заслухавши
учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню.

Судом
об'єктивно встановлено, що Гулевський Л.Р. є учасником бойових дій. Його статус
визначений ст.5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Протягом
2005-2007 років Гулевському Л.Р. виплачена щорічна разова грошова допомога до 5
травня: у 2005 і 2006 роках - по 250 грн., у 2007 році - 280 грн. Управління
праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради було
профінансовано з Державного бюджету України для здійснення виплат лише у таких
розмірах.

Дані
обставини підтверджуються поясненнями учасників процесу, посвідченням
Гулевського Л.Р. і листом управління праці та соціального захисту населення
Хмельницької міської ради щодо розміру виплаченої позивачу грошової допомоги.

Відповідно
до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування,
їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У
разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода на обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має
вищу юридичну силу.

Частиною
2 статті 8 і частиною 3 статті 22 Конституції України передбачено, що
Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні
відповідати їй. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів
не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В
силу ст.2 ч.3 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» нормативні акти органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені
цим Законом, є недійсними.

Згідно
ст.12 ч.5 вказаного Закону (в редакції, що діяла протягом 2005-2007 років)
щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога
у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 18 статті 77 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2006 рік» і пунктом 13 статті 71 Закону
України «Про державний бюджет України на 2007 рік» ця норма зупинена відповідно
на 2006 і 2007 роки в частині визначення розміру виплат даної допомоги.

При
цьому, статтею 34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» і
статтею 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»
установлено, що відповідно у цих роках виплата щорічної разової допомоги
учасникам бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» здійснюється в розмірі 250 грн.

В
силу ст.29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» виплата
щорічної разової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій здійснювалась в
розмірі 280 грн. Положення даної статті втратило чинність на підставі рішення
Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007, в якому
обумовлено, що рішення в цій справі має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані
неконституційними.

Отже,
встановлення Законами України «Про Державний бюджет України» на 2005-2007 роки
розміру виплати щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій до 5
травня, виходячи з обсягу видатків, виділених на ці потреби при формуванні
показників Державного бюджету України, обмежило обсяг прав даної категорії
громадян, визначених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту». Залишивши незмінним зміст права на отримання вказаної
допомоги, Закони України «Про Державний бюджет України» на відповідні роки
звузили обсяг цього права, встановивши інший (менший) розмір такої виплати, і
водночас фактично скасувавши конституційну гарантію забезпечення належних умов
існування ветеранів війни.

Визначений частиною 2 статті 95
Конституції України і частиною 2 статті 38 Бюджетного кодексу України перелік
правовідносин, що регулюються Законом України «Про Державний бюджет України», є
вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав та
обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами
України, зокрема Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», та не може будь яким чином змінювати передбачене іншими
законами України правове регулювання суспільних відносин.

З
огляду на викладене, суд вважає, що при визначенні підстав для виплати щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня та її розміру, слід керуватися
положеннями Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту», а не положеннями законів України «Про Державний бюджет України» на
відповідні роки.

Як
висновок, всупереч вимог закону протягом 2005-2007 років вищевказана грошова
допомога не виплачена Гулевському Л.Р. в повному розмірі. При цьому, відсутня
неправомірність дій з боку управління праці та соціального захисту населення
Хмельницької міської ради, яке було забезпечено коштами лише у розмірах,
установлених законом про державний бюджет на відповідний рік. В свою чергу
Міністерству фінансів України та Міністерству праці та соціальної політики
України при перерахуванні відповідних коштів через Державне казначейство
України зазначеному управлінню слід було керуватись вимогами Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно
до ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлюється інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Частиною
1 статті 100 даного Кодексу визначено, що пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Гулевський Л.Р. пропустив строк
звернення до суду за захистом свої прав та інтересів щодо неналежної виплати
щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2005-2006 роки. У суду
відсутні підстави вважати, що він пропустив даний строк з поважних причин, а
тому позов в цій частині вимог не може бути задоволений.

При цьому, на користь позивача має
бути виплачена сума вказаної допомоги за 2007 рік. Її розмір, з урахуванням
положень ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і ст.62 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007
рік», а також виплати
Гулевському Л.Р. 280 грн., становить 1770 грн. 30 коп.
/((406+4,06)х5)-280/.

В
порядку, передбаченому ст.17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» та постановою Кабінету Міністрів України «Про
забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 18
лютого 2004 року № 177, ця сума має бути виплачена Гулевському Л.Р. управлінням
праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради. При цьому,
Міністерству фінансів України, Міністерству праці та соціальної політики
України, Державному казначейству
України слід профінансувати дане
управління для здійснення

відповідних виплат позивачу.

Керуючись
ст.ст.9, 11, 69, 86, 99, 100, 161-163, 186 КАС України, ст.ст.1, 3, 8, 21, 22
Конституції України, ст.ст.2, 5, 12, 17-1 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту», ст.62 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік», ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», постановою Кабінету Міністрів України «Про
забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 18
лютого 2004 року № 177, суд

постановив:

Позов задовольнити
частково.

Зобов'язати управління
праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради виплатити
Гулевському Леоніду Рафаіловичу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як
учаснику бойових дій за 2007 рік в сумі 1770 грн. 30 коп.

Зобов'язати Міністерство
фінансів України і Міністерство праці та соціальної політики України виділити
та перерахувати ці кошти через Державне казначейство України на адресу
управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради для
їх виплати Гулевському Леоніду Рафаіловичу.

В решті позову
відмовити.

На
постанову через суд першої інстанції, який її ухвалив, може бути подана
апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження
або протягом 10 днів без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,
з одночасним направленням копії апеляційної скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Судді: