Справа № 22-а-3630/2008
Суддя: Шаптала Н.К.
Дата ухвалення: 2008-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-3630/08
апеляційний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2008 рік місто Донецьк

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді: Шаптала Н.К.

суддів апеляційного суду: Ляшенко Д.В., Колеснік Г.А.

при секретарі судового засідання:
Білоус К.І.

З участю сторін: позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та представника ОСОБА_4, представника відповідача
Панасенко О.Г.;

розглянувши апеляційну
скаргу

Управління Пенсійного фонду України
Іллічівського району міста Маріуполя

на
постанову

Донецького
окружного адміністративного суду

від

18
січня 2008 року (повний текст постанови виготовлено 22 січня 2008 року)

за
позовом

ОСОБА_1
ОСОБА_2 ОСОБА_3

до

Управління Пенсійного фонду України
Іллічівського району міста Маріуполя

про

Зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії;

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 18 січня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 були
задоволені та Управління Пенсійного фонду України Іллічівського району міста
Маріуполя було зобов'язано перерахувати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 пенсію
по інвалідності відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 01.10.2007 року із розрахунку шести мінімальних пенсій за віком,
з послідуючим її перерахунком відповідно до змін діючого законодавства та встановлення
нових розмірів прожиткових мінімумів для непрацездатних громадян.

З даною
постановою не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу в якій просив
постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким
відмовити позивачам в задоволенні позову, оскільки їх дії ґрунтуються на нормах
закону і усі розрахунки пенсій позивачам
були зроблені відповідно до вимог постанов Кабінету Міністрів України.

Колегія
суддів заслухавши доповідача, позивачів та їх представника, представника відповідача,
перевіривши матеріалами справи за апеляційною скаргою, вважає, що апеляційна
скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а постанова
суду першої інстанції - зміні, в
частині визначення розміру додаткової пенсії, з розрахунку якого необхідно
виходити нараховуючи додаткову пенсію позивачам.

До
такого висновку колегія прийшла з огляду на наступне:

Перевіривши
матеріали справи, колегія встановила, що при вирішенні даного спору, суд першої інстанції правильно виходив з
того, що ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, як особам, які постраждали від ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС була встановлена 3-тя група інвалідності, пов'язана з ліквідацією наслідків аварії.

Судова
колегія, аналізуючи норми права відносно пенсійного забезпечення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, вважає, що при вирішенні
даного спору, суд першої інстанції, прийшов до правильного та
обґрунтованого висновку, про
необхідність, при розгляді даної справи, керуватися саме нормами Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не Постановами Кабінету Міністрів України, на які
посилався відповідач, відмовляючи позивачам в перерахунку пенсії відповідно до
норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія
вважає, дані висновки суду першої інстанції обґрунтованими, оскільки відповідно
до вимог ст.ст. 46, 48 Конституції України громадяни України мають право на
достатній життєвий рівень та соціальний захист, що включає в себе і
право громадянина на пенсійне забезпечення в старості. Більш того, пенсії та інші
соціальні виплати та допомоги мають
забезпечувати рівень життя громадянина не нижчий від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Законом України «Про
державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі ЗУ №2017 від 05.10.2000р.),
визначаються правові засади формування та застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією
України та законами України - основних соціальних гарантій.

Відповідно до норм ст.ст.
5,6 ЗУ № 2017, основним державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум,
на підставі якого встановлюються та визначаються державні гарантії та стандарти
в усіх сферах життєдіяльності населення, в тому числі й щодо дотримання
соціальних гарантій та стандартів
підтримки інвалідів, осіб похилого віку. Статтею 17 ЗУ №2017 основні
державні соціальні гарантії встановлюються законами України, з метою
забезпечення конституційних прав громадян на достатній життєвий рівень - до
таких гарантій віднесено і мінімальний
розмір пенсії за віком та мінімальний розмір заробітної плати, - які не можуть
бути меншими від прожиткового мінімуму встановленого законом.

Проте,
суд першої інстанції правильно встановивши обставини справи, припустився
помилки, зазначивши, що відповідно до норм ст.ст.50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 мають право на перерахунок як основної - державної пенсії, так і
додаткової пенсії виходячи з 6-ти
мінімальних пенсій за віком.

Разом з
тим, відповідно до норм ст. ст. 54, 50 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір
основної - державної пенсій для інвалідів 3-ї групи, постраждалих від
Чорнобильської катастрофи, якими і є позивачі у справі, не може бути нижчим 6 -
ти мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія має складати 50 %
мінімальної пенсії за віком, які не можуть бути нижчими за прожитковий мінімум
для непрацездатних осіб.

Статтею
62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлені
наступні розміри прожиткового мінімуму для осіб, які вставили працездатність: з
1 січня - 380 грн., з 1 квітня 410,06 грн.,
з 1 жовтня 415,11 грн. Саме з цих розмірів і має обраховуватись основна
та додаткова пенсії позивачів.

Враховуючи наведене, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна
скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - зміні, в частині визначення розміру додаткової пенсії, з
розрахунку якого необхідно виходити нараховуючи додаткову пенсію відповідно до
норм ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Повний
текст постанови виготовлено 24 червня 2008 року.

Керуючись ст.ст. 195, п.2 ч.1 ст.
198, п.1 ч.1 ст. 201,
205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія; -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду
України Іллічівського району міста Маріуполя - задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня
2008 року, якою позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 були задоволені та Управління
Пенсійного фонду України Іллічівського району міста Маріуполя було зобов'язано перерахувати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 пенсію
по інвалідності відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 01.10.2007 року із розрахунку шести мінімальних пенсій за віком,
з послідуючим її перерахунком відповідно до змін діючого законодавства та
встановлення нових розмірів прожиткових мінімумів для непрацездатних громадян - змінити, в частині визначення розміру додаткової пенсії, з розрахунку якого
необхідно виходити нараховуючи додаткову пенсію відповідно до норм ст. 50
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України Іллічівського району
міста Маріуполя перерахувати ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 додаткову пенсію по інвалідності відповідно до ст. 50
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.10.2007 року із розрахунку 50 %
мінімальної пенсії за віком, які не можуть бути нижчою за прожитковий мінімум
для непрацездатних осіб.

В іншій частині постанову суду залишити без
змін.

Постанова набуває чинності з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з моменту виготовлення постанови в повному обсязі.

Колегія суддів: