Справа № 22а-489/2007
Суддя: Козаченко В.І.
Дата ухвалення: 2007-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №22а-489/07 Суддя
першої інстанції Вострікова Л. В.
19 Суддя-доповідач
апеляційного суду Козаченко В. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

Головуючого:
Козаченка В. І.,

суддів: Довжук Т. С., Лівійського І. В.,

при секретарі
судового засідання Гапєєвій Т. В.,

за участю:
представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної виконавчої служби у м. Вознесенську та
Вознесенському районі Миколаївської області (далі - Вознесенська ДВС) на
постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19
грудня 2006 р. за позовом приватного сільськогосподарського підприємства
„Прогрес" Вознесенського району Миколаївської області (далі - ПСП
„Прогрес") про визнання неправомірними дій державного виконавця
Вознесенської ДВС,

ВСТАНОВИЛА:

30 листопада 2005
р. ПСП „Прогрес" в порядку цивільного судочинства оскаржило в суді дії
державного виконавця Вознесенської ДВС, а 02 червня 2006 p.,
виконуючи вимоги суду по усуненню недоліків вказаної заяви, подало до суду
адміністративний позов щодо неправомірності проведення виконавчих дій
державного виконавця цієї служби по експертній оцінці нерухомого майна
підприємства, на яке було накладено арешт.

Позивач
зазначав, що 21 січня 2004 р. відділ ДВС Вознесенського міського управління
юстиції видав зведене виконавче провадження №21 про стягнення з ПСП
„Прогрес" на користь фізичних та юридичних осіб 489808 грн. 91 коп.
боргів.

Примусове
виконання вказаного виконавчого провадження було доручено старшому державному
виконавцю Вознесенської ДВС ОСОБА_1,
який 06 травня 2005 p., для примусової реалізації описаного та арештованого майна
позивача, виніс постанову про призначення ОСОБА_2 експертом (оцінювачем) для
визначення дійсної ринкової вартості нерухомого майна ПСП „Прогрес", яке
знаходиться АДРЕСА_1.

Посилаючись на
те, що при проведенні виконавчих дій та експертній оцінці арештованого майна
ПСП „Прогрес" державний виконавець допустив чисельні порушення Закону
України „Про виконавче провадження" від 21 квітня 199 р. (з наступними
змінами та доповненнями, далі - Закон), а експерт ОСОБА_2 невірно оцінив
зазначене майно, зменшивши його ринкову вартість на 21%, позивач просив суд
визнати такі дії державного виконавця незаконними, а також скасувати експертну
оцінку арештованого майна підприємства.

Постановою
Вознесенського міськрайонного суду від 19 грудня 2006 р. позовні вимоги ПСП
„Прогрес" задоволені. Виконавчі дії по експертній оцінці нерухомого майна
підприємства, проведенні державним виконавцем Вознесенської ДВС при виконавчих
дій визнані неправомірними.

Додатковою
постановою того ж суду від 14 лютого 2007 р. визнано також незаконними дії
державного виконавця ОСОБА_1
по призначенню експерта ОСОБА_2 оцінювачем арештованого майна підприємства,
а експертна оцінка вказаного нерухомого майна від 30 серпня 2005 р. -
скасована.

2

В апеляційній
скарзі Вознесенська ДВС, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права та неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, просила оскаржені постанови місцевого суду скасувати та
ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Вислухавши суддю
- доповідача, пояснення представника позивача та дослідивши надані сторонами
докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Ухвалюючи
оскаржену постанову, суд першої інстанції виходив з того, що державний
виконавець ОСОБА_1, проводячи виконавчі дій та експертну оцінку арештованого
майна ПСП „Прогрес", допустив такі порушення вимог вказаного Закону, що
вони стали підставою для визнання таких дій неправомірними та скасування
експертної оцінки зазначеного майна позивача.

Між тим, з
такими висновками місцевого суду повністю погодитися не можна, оскільки він,
всупереч вимогам ст. 159 КАС України, дійшов до них без належної оцінки наявних
у справі доказів, що мають значення для справи, та неправильно застосував норми
матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що відповідно до
пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України є підставою для скасування судового
рішення та ухвалення нової постанови.

Крім того, п. 3
ч. 1 ст. 163 КАС України вказує на те, що в мотивувальній частині постанови
місцевого суду повинні бути зазначені:

· встановлені
судом обставини із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих
доказів;

· мотиви,
з яких суд виходив при прийнятті постанови, і положення закону, яким він
керувався.

Всупереч таким
вимогам процесуального закону, оскаржена постанова районного суду фактично не
містить мотивувальної частини, що унеможливлює перевірити висновки суду про
наявність правових підстав для задоволення позову.

В той же час, з
матеріалів справи вбачається, що на виконанні Вознесенської ДВС знаходиться
зведене виконавче провадження №21 про стягнення з ПСП „Прогрес" на користь
стягувачів 489808 грн. 91 коп. боргів.

В судовому
засіданні апеляційного суду представник позивача пояснив, що на цей час
погашено боргів не більше ніж на 150 тис. грн. Тому судова колегія вважає, що
дії державного виконавця по примусовому виконанню зведеного виконавчого
провадження відповідають вимогам ст. ст. 64, 66 вказаного Закону. А підстави,
передбачені ст. 32 цього ж Закону, для відкладення таких дій, на що посилався
позивач, - відсутні.

Окрім того,
постанова державного виконавця від 06 травня 2005 р. про призначення ОСОБА_2
оцінювачем по визначенню дійсної ринкової вартості нерухомого майна ПСП
„Прогрес", для послідуючої примусової реалізації цього майна, винесена у
відповідності з вимогами ст. 14 названого Закону. Копія такої постанови
направлена відповідачу відповідно до вимог ст. 27 Закону. Тому доводи позивача
про неправомірність винесення державним виконавцем такої постанови
безпідставні.

Також не
заслуговують на увагу посилання позивача на порушення державним виконавцем
порядку проведення виконавчих дій при огляді й оцінці арештованого майна.

Згідно ст. 11і
указаного Закону, особи, які беруть участь у виконавчому провадженні,
зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою
забезпечення повного і своєчасного вчинення виконавчих дій.

Матеріалами
справи підтверджено, що Вознесенська ДВС двічі (28 та 30 серпня 2005 р. )
належним чином повідомила позивача про час та місце проведення державним
виконавцем виконавчих дій по огляду та оцінці експертом арештованого майна ПСП
„Прогрес" (а. с. 109, ПО).

Проте, діючи
всупереч зазначеним вимогам Закону, позивач без поважних причин не тільки не
направив свого представника для участі в указаних діях, а й чинив перепони в
цьому, намагаючись затягнути процес примусової реалізації арештованого майна
підприємства.

3

Доказів того, що
експертна оцінка арештованого майна, проведена експертом ОСОБА_2, не відповідає
ринковій вартості такого майна, позивачем не надано ні місцевому суду, ні
апеляційному суду.

Оцінюючи
телеграму представника ПСП „Прогрес" від 08 вересня 2005 р. (а. с. 108),
адресовану начальнику Вознесенської ДВС, про припинення виконавчих дій
стосовного підприємства, колегія суддів вважає, що ні за формою, ні за змістом
її не можна вважати відводом експерту ОСОБА_2, оскільки вона не відповідає
вимогам ч. 2 ст. 17 названого Закону. До того ж, таке звернення було направлене
вже після закінчення експертної оцінки арештованого майна підприємства.

За таких
обставин судова колегія прийшла до висновку, що позовні вимоги ПСП
„Прогрес" задоволенню не підлягають, а оскаржена постанова не може бути
визнана ні законною ні обґрунтованою. В зв'язку з чим, вона підлягає скасуванню
з ухваленням нової постанови про відмову позивачу в задоволенні позову.

Керуючись ст.
ст. 195, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Вознесенської ДВС задовольнити.

Постанову
Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 грудня 2006 р.
та додаткову постанову того ж суду від 14 лютого 2007 р. скасувати та ухвалити
нову постанову.

В задоволенні
позову ПСП „Прогрес" про визнання неправомірними дій державного виконавця
Вознесенської ДВС Миколаївської області - відмовити.

Постанова
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може
бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця.