Справа № 22а-186/2007
Суддя: Євстафіїв О.К.
Дата ухвалення: 2007-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22а-186/2007 Головуючий у І
інстанції - Трофименко
адміністративна Доповідач - Євстафіїв O.K.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2007 р. Апеляційний суд Чернігівської
області

у складі:

головуючого - судді Євстафіїва O.K.,

суддів Ішутко В.М. , Позігуна М. І.,

при
секретарі Вареник О.М. ,

за
участю: позивача, представника відповідача-головного держав-

ного
податкового інспектора відділу експертизи нормативно-правових актів, інформаційно-аналітично­го забезпечення та
звітності Державної податкової адміністрації в Чернігівській області ОСОБА_1 ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові справу за апеляційною скаргою Державної податкової
адміністрації в Чернігівській області на постанову Сосницького районного суду
від 31.01.2007 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової
адміністрації в Чернігівській області про зміну формулювання причини звільнення
зі служби,

ВСТАНОВИВ:

в
апеляційній скарзі ДПА в Чернігівській області просить скасувати вищевказану
постанову місцевого суду та відмовити у задоволенні позову.

Оскаржуваною
постановою позов задоволено: відповідача зобов'язано внести зміни до наказу про
звільнення ОСОБА_2 з роботи в частині
підстави його звільнення з п/п „б" п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким
складом органів внутрішніх справ Української РСР на п/п „а" п. 65 цього ж
Положення.

Не
погоджуючись з даною постановою,
відповідач посилається на те,
що, виходячи з норм ст. 24 Закону України
„Про державну податкову службу в Україні",
постанови Кабміну України від 30.10.1998
р. № 1716, п.п. 7, 8 Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, що затверджене постановою Кабміну УРСР від 29.07.1991 р. № 114, особи середнього і старшого начальницького складу (за
винятком полковників міліції та полковників

2

внутрішньої
служби) в залежності від присвоєних їм спеціальних звань перебувають на службі
до 45 років.
Дострокове звільнення зі служби за віком осіб цієї категорії, які не досягли граничного віку перебування на
службі, не передбачено.

ОСОБА_2 звільнено зі служби у віці 41 рік (до
досягнення граничного віку перебування на службі) у зв'язку з хворобою, на підставі його рапорту та свідоцтва про хворобу
як непридатного до військової служби у мирний час та обмежено придатного до неї
у воєнний час. Отже, позивач ніяк не може бути звільнений у
відставку як повністю непридатний до проходження служби. Волевиявлення
останнього на звільнення зі служби через хворобу викладено у його рапорті.

Пункт 2 ст. 28 Закону України
„Про військовий обов'язок і військову службу" не може бути підставою для
задоволення позову, оскільки його дія на
спірні правовідносини не поширюється.

У
судовому засіданні представник ДПА в Чернігівській області підтримав апеляційну
скаргу.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав. Сенс його
заперечень зводиться до того, що
оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає,
що вона підлягає відхиленню,
виходячи з наступного.

Задовольняючи
позов, місцевий суд виходив з того, що на момент звільнення відповідачем позивача
зі служби він як військовозобов'язаний досяг граничного віку перебування у
запасі, що є підставою для його
звільнення за п/п „а" п. 65
Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів
внутрішніх справ Української РСР, яке
затверджене постановою Кабміну УРСР від 29.07.1991
р. № 114. Цей
висновок місцевого суду є вірним.

Так, по справі встановлено, що:

·
ОСОБА_2 , 1964 р.н., проходив службу на посаді начальника
територіального відділу по обслуговуванню Корюківської, Менської,
та Новгород-Сіверської міжрайонної державної податкової інспекції,

·
16.12.2005
р. Військово-лікарська комісія УМВС України в Чернігівській області визнала
позивача непридатним до військової служби у мирний час і обмежено придатним у
воєнний час,

·
21.12.2005
р. останнім голові ДПА в Чернігівській області подано рапорт, в якому він просив звільнити його з займаної
посади та з податкової міліції на пенсію з 26.12.2005 р. в зв'язку з тим, що рішенням вищевказаної комісії він визнаний
непридатним до військової служби у мирний час та обмежено придатним у воєнний
час,

- наказом Державної податкової адміністрації в
Чернігівській області від

26.12.2005 р. № 314-о
ОСОБА_2 було звільнено з вищевказаної
посади у

званні підполковника податкової міліції 26.12.2005 р. в запас (з постановкою

на військовий облік) за п/п „б" п. 64 Положення про проходження служби

рядовим
і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української

3

РСР, що затверджене постановою Кабміну УРСР від 29.07.1991 р. № 114 з

наступними
змінами й доповненнями (через хворобу). На момент звільнення

останньому
виповнився 41 повний
рік; його вислуга років становила 22
роки

03 місяці 26
днів у календарному обчисленні, а у
пільговому обчисленні -
25

років 01 місяць 11 днів,

- ОСОБА_2 належить
до солдатського складу військовозобов'язаних

запасу.

Викладене
жодним з учасників судового розгляду не заперечується, і,
крім того, підтверджується
копіями свідоцтва про хворобу позивача №
1764 (а.с. 12), його
рапорту (а.с. 17),
оспорюваного наказу (а.с.
3) і витягом
з військового квитка (а.с. 13).

Частиною
4 ст. 24 Закону України
„Про державну податкову службу в Україні" встановлено, що за своєю посадою та спеціальним званням
ОСОБА_2 відносився до старшого
начальницького складу. Згідно з ч. 1
цієї ж статті, особи начальницького
складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб
начальницького складу органів внутрішніх справ. Відповідно до ст. 18 Закону України
„Про міліцію", порядок та умови
проходження служби в міліції регламентується відповідним положенням, що затверджується Кабміном України. Пункт 1 постанови
Кабміну України від 30.10.1998
р. № 1716 „Про
проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та
обчислення їм вислуги років, призначення
та виплати пенсій і грошової допомоги" (з наступними змінами й
доповненнями) встановив, що особи
начальницького складу податкової міліції проходять службу в порядку, встановленому Положенням про проходження
служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української
РСР, що затверджене постановою Кабміну
УРСР від 29.07.1991 р. № 114. Отже, до спірних правовідносин мають бути
застосовані норми саме цієї постанови.

Згідно з
п/п „б" п. 62 вищезгаданого
Положення ..., якщо особи начальницького складу досягли граничного
віку, встановленого Законом СРСР „Про
загальну військову повинність" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання, вони звільняються зі служби у відставку. На
момент виникнення спору між сторонами Закон СРСР „Про загальну військову
повинність" на території України втратив чинність в зв'язку з введенням у
дію Закону України „Про військовий обов'язок і військову службу".
Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 28 даного
Закону, граничний вік перебування військовозобов'язаних
у запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі взагалі.
Частиною 2 цієї ж
статті встановлено, що солдати, які перебувають у запасі, поділяються на розряди за віком, конкретно у запасі другого розряду - до 40 років. Пункт 5 Прикінцевих
положень даного Закону приписує, що до
приведення законодавства України у відповідність з цим Законом закони та інші
нормативно-правові акти, прийняті до
набрання чинності даним Законом, діють у
частині, що не суперечать цьому Законові.

4

Оскільки
позивач належав до солдатського складу військовозобов'язаних, то,
виходячи з вищеназваних норм Закону України „Про військовий обов'язок і
військову службу", станом на момент
звільнення зі служби у органах ДПА в Чернігівській області він досяг граничного
віку перебування військовозобов'язаних у запасі за тим розрядом запасу
військово -зобов'язаних, до якого він
належав.

Відповідно
до п/п „а" п. 65 Положення
про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ
Української РСР, що затверджене
постановою Кабміну УРСР від 29.07.1991 р. № 114 (з наступними змінами й
доповненнями), при досягненні граничного
віку, встановленого Законом СРСР „Про
загальну військову повинність" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання, особи начальницького складу звільняються зі
служби у відставку (із зняттям з військового обліку) за віком.

З
вищевикладеного випливає, що на підставі
поданого 21.12.2005 р.
ОСОБА_2 рапорту ДПА в Чернігівській
області в силу п/п „б" п. 62, п/п
„а" п. 65 вищезгаданого Положення ... мала звільнити його зі служби у
відставку (із зняттям з військового обліку) за віком, оскільки в момент звільнення позивача зі
служби Закон СРСР „Про загальну військову повинність" втратив чинність і
набув чинності Закону України „Про військовий обов'язок і військову
службу".

Доводи
апеляційної скарги про те, що згідно з
п.п. 7, 8 Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, що затверджене постановою Кабміну УРСР від 29.07.1991 р. № 114, особи старшого начальницького складу (за винятком
полковників міліції та полковників внутрішньої служби залежно від присвоєних їм
спеціальних звань) перебувають на службі до 45 років, в зв'язку з
чим позивач не міг бути звільнений за п/п „а" п. 65 даного Положення
..., т.я. на той момент йому виповнився лише 41 рік, не можна взяти до уваги з таких причин.

Норми
п/п „б" п. 62, п/п „а" п. 65
Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів
внутрішніх справ Української РСР, що
затверджене постановою Кабміну УРСР від 29.07.1991 р. № 114 (з наступними
змінами й доповненнями) пов'язують виникнення у осіб, на яких воно поширюється, права на відставку та на звільнення зі служби
за віком не в зв'язку з досягненням граничного віку перебування на службі, а у зв'язку з досягненням граничного
віку, встановленого для перебування в
запасі осіб, які мають відповідні
військові звання. А ОСОБА_2 на момент
звільнення досяг саме такого віку.

Чинні
нормативні акти, що регламентують спірні
правовідносини, не містять заборони
звільнятися зі служби у відставку (за наявності права на неї) до досягнення
граничного віку проходження служби, що
встановлений п. 7 Положення
про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ
Української РСР, яке затверджене
постановою

5

Кабміну
УРСР від 29.07.1991 р. № 114 (з наступними
змінами й доповненнями).

У
рапорті на звільнення останній не вказував,
на підставі якого підпункту й пункту згаданого вище Положення ... він просить його
звільнити. Тож посилання апелюючої сторони на те, що позивач мав волевиявлення на звільнення зі
служби саме через хворобу, доказом чого
є відомості його рапорту, на підставі
якого та свідоцтва про хворобу видано оспорюваний наказ, суперечить фактичним обставинам справи.

Те, що згідно з свідоцтвом про хворобу № 1764 від 16.12.2005 р. ВЛК УМВС
України в Чернігівській області ОСОБА_2
визнано непридатним до військової служби у мирний час та обмежено придатним
до неї у воєнний час, не може бути взято
до уваги, оскільки дана обставина не має
юридичного значення для вирішення спору між сторонами.

Відповідно
до ч. 1 ст. 2 КАС України
одним з завдань адміністративного судочинства є захист прав та інтересів
фізичних осіб. ОСОБА_2 апеляційному суду
пояснив, що неправильним формулюванням
причини звільнення його зі служби відповідачем порушено його пенсійні права:
внаслідок цього він отримує пенсію,
розмір якої на 5% нижчий ніж той,
на який він має право. Це підтверджує Головне УПФУ в Чернігівській
області листом від 11.05.2007
р. № 1895/09. Тому для
відновлення порушених ДПА в Чернігівській області пенсійних прав ОСОБА_2 слід задовільнити його позов, що й зробив місцевий суд.

Тож оскаржувана
постанова є законною і підстав для її скасування нема.

Керуючись ст.
ст. 198,
200, 206 КАС
України, ст. 24
Закону України „Про державну податкову службу в Україні", суд

УХВАЛИВ:

апеляційну
скаргу Державної податкової адміністрації в Чернігівській області відхилити, а постанову Сосницького районного суду від 31.01.2007 р. залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили після проголошення,
але вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання нею
законної сили.