Справа № 414/2007
Суддя: Ювченко Л.П.
Дата ухвалення: 2007-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №414 Головуючий
у 1 інстанції Чернецький В.А.
13 Доповідач
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

Головуючої:
Ювченко Л.П.,

Суддів: Азевича
В.Б., Єлгазіної Л.П.

При секретарі:
Арутюнян Г.В.

Розглядаючи у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Костянтииівського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня
2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій області про стягнення грошового
забезпечення за не використану відпустку, компенсації за не видане речове
забезпечення, матеріальної допомоги до кожної використаної відпустки,
середнього заробітку за час затримки виплат, відшкодування моральної шкоди,
заборгованості по матеріальній допомозі та компенсації за форменне
обмундирування,-

ВСТАНОВИВ:

Апеляційною
скаргою ОСОБА_1 оскаржується постанова Костянтииівського міськрайонного суду
Донецької області від 26 січня 2007 року, якою відмовлено повністю ОСОБА_1 у
позові до Головпого Управління Міністерства внутрішніх справ України в
Донецькій області.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1

З
матеріалів справи вбачається, що в жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
даним позовом, мотивуючи його тим, що 29.07.2001 р. він поступив на службу в
Костянтинівський РО УМВС України в Донецькій області, звільнений за власним
бажанням 9.09.2005року за наказом Начальника УМВС України в Донецькій області.

При
цьому йому не була виплачена грошова компенсація замість належних предметів форменного обмундирування у
сумі 2903грн06 коп., заборгованість по матеріальній допомозі до кожної чергової
відпустки в розмірі місячного грошового утримання, компенсацію за невикористану
відпустку-430грн20коп, середній заробіток за весь період розрахунку- 6634грн 24
коп., моральну шкоду-1500грн, а всього 11 467грн 50 коп. Просив вказані суми
стягнути з відповідача.

Відмовляючи
в позові ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено
річний строк на звернення до суду встановлений ст.99 КАС України.

Суд
апеляційної інстанції вважає, що строк на звернення до суду позивачем ОСОБА_1
не пропущено у зв"язку з тим, що тільки після 26.09.2006 року йому було
відмовлено у виплаті сум, щодо яких заявлено позов, на час звернення до суду,
30.10.2006 року строк ним не пропущений.

Приймаючи
постанову, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про те, що
проходження, служби ОСОБА_1 в ГУ
УМВС України в Донецькій області регулюється не нормами трудового
законодавства, а спеціальними нормативними актами: Законом України „Про
міліцію", „Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким
складом органів внутрішніх справ" та іншими нормативними актами.

Суд
зробив обґрунтований висновок про відмову ОСОБА_1 у стягненні компенсації і
витрат на обмундирування. Позов заявлено на 2903,06 грн.

Законом
України №1459-111 від 17 лютого 2000р. „Про деякі заходи щодо економії
бюджетних коштів" з метою економії бюджетних коштів призупинена дія деяких
нормативних актів в частині надання пільг, гарантій та компенсацій певним
категоріям громадян, зокрема дія ч.2 ст.9 ЗУ „Про соціальний правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей".

Відповідно
до Указу Президента України „Про невідкладні заходи щодо посилення соціального
захисту військовослужбовців та членів їх сімей" від 21.08.1993р. та ст.3
Указу Президента України від 15.12.1993р. „Про поширення чинності ст.3 Указу
Президента України від 21 серпня 1993р. на осіб рядового і начальницького
складу МВС України", чинність ст.3 Указу від 21.серпня 1993р. поширена на
осіб рядового і начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України.

Отже виплати,
компенсація на обмундирування не підлягала виплаті позивачу ОСОБА_1

Крім
того,ст.2 ЗУ від
30.06.1999р. №783-ХІУ „Про джерела фінансування органів державної влади"
передбачено, що органи державної влади здійснюють свою діяльність виключно за
рахунок бюджетного фінансування і в межах передбачених Законом України про
державний бюджет на відповідний рік.

З 1999р.
Держбюджетом не передбачалось фінансування витрат по сплаті компенсації за не
отримане обмундирування. Відповідачем підтверджено, що видатки на
обмундирування по ГУ УМВС
України в Донецькій області не виділялись, не передбачались кошторисом/код
економічної класифікації №1134/.

Суд
зробив обґрунтований висновок щодо відмови в позові ОСОБА_1 про виплату
компенсації за невикористану відпустку, яка йому не сплачена .Вимоги не
підлягають задоволенню відповідно до Методичних рекомендацій МВС України
№9214/л від 08.07.2005р.(п.9.9) „Про порядок застосування нормативно-правових
актів з питань грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів
внутрішніх справ..."

Суд
встановив, що позивачу ОСОБА_1 не належать до стягнення також грошові суми -
матеріальна допомога до чергової відпустки. Рапорт про виплату вказаних сум він
не подавав кошторисом виплати не передбачались

Приймаючи постанову, суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про безпідставність вимог про виплату позивачу вихідної допомоги.
Відповідно до ЗУ „Про внесення змін в Закон України „Про державний бюджет на
2005 рік" від 25.08.2005р. щодо внесення змін в ст.9 Закону України „Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ і деяких інших осіб" в частині виплати
вихідної допомоги особам, які на момент звільнення не мали права на пенсію, -
вихідна допомога не нараховується і не виплачується. У момент звільнення
ОСОБА_1 пенсію не мав.

Вказана
виплата не є обов'язковою і виплачується при наявності фінансування, не має
постійного характеру, що передбачено Інструкцією, прийнятою наказом міністра
МВС України №149 від 10.06.99р. „ Про затвердження інструкції про порядок
застосування нормативних актів з питань грошового забезпечення осіб рядового і
начальницького складу органів внутрішніх справ".

На
підставі ст.47,116 КЗпП України заявлено ОСОБА_1 позов про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку з моменту звільнення. В цій частині його
вимоги не ґрунтуються на законі, в зв"язку з тим що норми КЗпП України не
застосовуються до правовідносин по даній справі.

Вимоги
про стягнення моральної шкоди у сумі 1500 грн. не ґрунтуються на законі.

Аналіз
діючого законодавства свідчить про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в
його позові слід відмовити повністю у зв"язку з необґрунтованістю позовних
вимог. Суд першої інстанції порушив норми процесуального права, відмовивши в
позові у зв"язку з пропуском строку позивачем на звернення до суду.

Суд
апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову у позові..

Керуючись ст.
ст.198, 202, 205, 207 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 частково задовольнити.

Постанову
Костянтинівського міськрайочного суду Донецької області від 26 січня 2007 року
скасувати.

Відмовити
повністю в позові ОСОБА_1 до Головного Управління Міністерства внутрішніх справ
України у Донецькій області області про стягнення заборгованості за невидане
речове забезпечення, матеріальну допомогу до чергової відпустки, грошову
допомогу при звільненні, компенсацію за невикористану відпустку, середній
заробіток за час розрахунку та моральну шкоду .

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця до Вищого адміністративного суду України.