Справа № 22а-583/2007
Суддя: Савченко О.В.
Дата ухвалення: 2007-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22а-583/
2007 р. Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Савченко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2007 року м.
Запоріжжя

Колегія судців судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко
О.В.

суддів: Гончара
О.С.

Мануйлова Ю.С.

при секретарі: Батарейній
О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці, соціального
захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради (далі - УПСЗтЖС
Мелітопольської міської ради) на постанову Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від "17" січня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці, соціального захисту та житлових субсидій
Мелітопольської міської ради про стягнення недоплаченої одноразової грошової
допомоги інваліду війни , -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до Управління праці, соціального захисту та житлових
субсидій Мелітопольської міської ради про стягнення недоплаченої одноразової
грошової допомоги інваліду війни 1 групи.

В позові зазначав, що він є інвалідом війни 1 групи. Згідно
ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" щорічно до 5 травня, як інвалід війни 1 групи, він має право на
отримання разової грошової допомоги у розмірі десяти мінімальних пенсій за
віком. Такі виплати проводилися не в повному обсязі. Сума недоплаченої допомоги
за 2004 - 2006 роки
складає 8491 грн. 90 коп. Позивач
зазначав, що до звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом про
захист своїх інтересів, як інвалід війни, з аналогічним, тільки цивільним
позовом він первинно звертався у жовтні 2005 року, однак у травні 2006 року
його позов був залишений без розгляду. З цих підстав просив визнати причини
пропуску річного строку звернення до суду поважними та стягнути з відповідача
на його користь заборгованість у розмірі 8491
гр. 90 коп.

2

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 17
січня 2007 року
позов ОСОБА_1 задоволено
частково.

Поновлено ОСОБА_1
строк позовної давності в частині стягнення з відповідача недоплаченої
одноразової щорічної допомоги інваліду війни за 2005 рік.

Стягнуто з Управління праці, соціального захисту та
житлових субсидій Мелітопольської міської ради на користь ОСОБА_1 заборгованість
по разовій грошовій допомозі, як інваліду війни, за 2005 рік у розмірі 2920 гр., за 2006 рік у розмірі 2920 p., всього 5840 гр.

В задоволенні
решти вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління праці, соціального
захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи, просить постанову суду першої
інстанції у частині задоволення вимог ОСОБА_1
скасувати та прийняти нову постанову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача,
пояснення ОСОБА_1, перевіривши
матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно п.4 ст. 202
КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або
питання.

Судом правильно встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом
війни 1 групи,
що підтверджено посвідченням серії Б №
049738 від 5
червня 2001 року(а.с.4).

Згідно ст. 13
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» інваліди війни 1
групи мають право на щорічну одноразову допомогу до 5 травня в розмірі
десяти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. З ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» нормативні акти органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, а також
осіб, прирівняних до них, що передбачені цим Законом, є недійсними.

Таким чином, виходячи із змісту ч.3 ст. 2 Закону , відсутність
коштів на виплату грошової допомоги не позбавляє інваліда війни права на таку
допомогу.

Не передбачено Законом України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" і обмеження таких виплат наявністю
певних коштів чи фінансування.

Право на отримання позивачем у 2004-2005 роках грошової
допомоги у розмірі 10 мінімальних
пенсій за віком відповідач не оспорював.

При цьому суд першої інстанції прийняв до уваги
заперечення відповідача щодо дотримання позивачем строку звернення до суду та
врахував, що відповідно до ст. 99
КАС України встановлений для звернення до суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи строк обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав.

Постанова суду у частині відмови ОСОБА_1 з цих підстав у
задоволенні його вимог щодо стягнення заборгованості за 2004 рік у
апеляційному порядку не оскаржується.

Судова колегія також вважає, що суд першої інстанції
правомірно стягнув на користь позивача недоплачену суму допомоги лише за 2005 рік, враховуючи,
що первісно з позовом про стягнення заборгованості, у тому числі за 2005 рік, ОСОБА_1 звертався до
суду 31.10.2005 року(а.с.18).

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення суми за 2006 рік, суд не врахував,
що відповідно до п.18 ст.77 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік" на цей
рік дію ч.5 ст. 13 Закону
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
зупинено, однак тільки в частині визначення розміру виплат щорічної грошової
допомоги інвалідам війни. Таким чином, отримання позивачем передбаченої ч.5 ст.
13

3

Закону „Про статус ветерані
війни, гарантії їх соціального захисту" грошової допомоги за

2006 рік у сумі 400 гр. за вказаних
обставин не може вважатися обмеженням встановленого

цим законом права на допомогу до 5 травня.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що УПСЗтЖС
Мелітопольської міської ради є неналежним відповідачем по справі, то вони не
погоджуються з положеннями ст. 17-1
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту", в якій зазначено, що грошові допомоги виплачуються органами
праці та соціального захисту населення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 207 КАС
України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці, соціального захисту
та житлових субсидій Мелітопольської міської ради задовольнити частково.

Постанову
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від "17" січня

2007 року по даній
справі в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про

стягнення щорічної разової грошової допомоги за 2006 рік, - скасувати та
постановити в цій

частині нову наступного змісту:" Відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Михайла Макаровичв до Управління праці, соціального захисту
та житлових субсидій про

стягнення, як інваліду війни, щорічної разової грошової
допомоги за 2006 рік у
сумі

2920 гр."

Постанову
в частині стягнення допомоги за 2005
рік - залишити
без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, проте
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з дня складання її в повному обсязі, а саме з 22 березня 2007 року.