Справа № 2-а-2465/2008
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2008-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«20» травня 2008 року

10 год. 50 хв.

м. Рівне

Рівненський окружний
адміністративний суд під головуванням судді Шарапи В.М. за участю секретаря
судового засідання Пилипчук В.Є. та сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача:
не з'явився,

відповідача 1: представник не з'явився,

відповідача 2: представник не з'явився,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача: представник не з'явився

розглянувши у
відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління праці та соціального захисту населення Рівненської
обласної державної адміністрації та Рівненського обласного центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Головне управління
Державного казначейства України в Рівненській області, про стягнення недоплаченої щорічної грошової
допомоги за 2005-2007 роки в сумі 3148 грн., -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1звернулася до Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до Головного управління праці та соціального
захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації та Рівненського обласного центру по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат про стягнення з відповідачів недоплаченої
щорічної грошової допомоги за 2005-2007 роки в сумі 3148 грн. В позовній заяві
ОСОБА_1зазначила, що є учасником війни і відповідно до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання
щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі трьох мінімальних
пенсій за віком. Позивач зазначив, що грошова допомога в 2005-2007 роках була
виплачена йому не в повному обсязі, а саме: у 2005-2006 роках по 50 грн., а у
2007 - 55 гривень. Оскільки рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007
року норми Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», які визначають
розмір щорічної грошової допомоги до 5 травня, визнано неконституційними, сума недоплаченої грошової допомоги, на думку
позивача, становить 3148 грн. В зв'язку з цим, просить стягнути з відповідачів
3148,00 грн. - недоплаченої щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня.

Представник
відповідача 1 - Головного управління праці та соціального захисту населення
Рівненської обласної державної адміністрації, у судове засідання не з'явився.
Надав суду письмові заперечення проти позову. В обґрунтування своїх заперечень
посилається на ч.2 ст. 95 Конституції України, п.20 ст.2 Бюджетного кодексу
України, Закони України «Про державний бюджет» на 2005, 2006 роки та п.3
резолютивної частини рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 р. №
6-рп/2007. Вважає, що позивач отримав щорічну разову грошову допомогу у
розмірах, визначених чинним законодавством на дату виплати допомоги. Крім того,
зазначає, що позивачем стосовно позовних вимог
про стягнення допомоги за 2005 та 2006 роки пропущено річний строк для
звернення до адміністративного суду, встановлений ч.2 ст.99 КАС України.
Просить в задоволенні позову відмовити і справу розглянути без участі
представника.

Відповідач 2 -
Рівненський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у
судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву, якою повідомив, що
вважає себе неналежним відповідачем по даній справі.

Представник
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідачів, в судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце судового
розгляду був повідомлений належним чином.

Суд вважає за
можливе розглянути справу без участі представників сторін та представника
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідачів на підставі наявних доказів.

Заслухавши у
відкритому судовому засіданні пояснення позивача, повно і всебічно з'ясувавши
всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1є учасником війни, що підтверджується посвідченням серії Д №
НОМЕР_1 (а.с.5),
і має право на пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ст.14 Закону України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”, щорічно до 5 травня учасникам війни
виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком.

Статтею
171 цього ж Закону передбачено, що щорічна виплата разової грошової
допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону,
здійснюється органами праці та соціального захисту населення через відділення
зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок
отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є
пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з довідки
виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому № 179 від 11.03.2008 року (а.с.6),
щорічна разова допомога позивачу у 2005-2006 роках останньому було нараховано і
виплачено по 50 грн., а у 2007 році - 55 гривень.

Частиною
2 ст.95 Конституції України, встановлено, що виключно
законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до ч.2 ст.4 Бюджетного кодексу України, при здійсненні
бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються
лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього
Кодексу та закону про Державний бюджет України.

Згідно ст. 34 Закону України “Про державний бюджет України на 2005 рік” у
2005 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” здійснюється учасникам
війни у розмірі 50 гривень.

Статтею 30 Закону України “Про державний бюджет України на 2006 рік”
встановлено, що у 2006 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до
Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
здійснюється учасникам війни у розмірі 50 гривень. Пунктом 18 ст.77 Закону
України “Про державний бюджет України на 2006 рік” зупинено на 2006 рік дію
частини 5 ст.14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” в частині визначення розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги учасникам війни.

Дані норми
Закону України “Про Державний бюджет України на 2005 рік”, Закону України “Про
Державний бюджет України на 2006 рік” не змінювались, неконституційними не
визнавались, а відтак є чинними і підлягають застосуванню та виконанню
відповідно до ст. 68 Конституції України.

Відповідно до ст. 29 Закону України “Про державний бюджет України на 2007
рік” встановлено, що у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно
до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" учасникам війни здійснюється у розмірі 55 гривень. Пунктом 13
ст.71 Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік” зупинено на
2007 рік дію частини 5 ст.14 Закону України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” в частині визначення розміру виплат щорічної
разової грошової допомоги учасникам війни.

Рішенням Конституційного суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 року
положення ст.29, п.13 ст.71 Закону України “Про державний бюджет України на
2007 рік” визнано такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Однак, відповідно до п.3 резолютивної частини Рішення Конституційного суду
України №6/рп-2007 від 09.07.2007 року, положення статті 29, п.13 ст.71 Закону
України “Про державний бюджет на 2007 рік”, що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення,
тобто з 09.07.2007 року. Отже, дане рішення не має зворотньої дії в часі і діє
з 09.07.2007 року.

Таким чином, на момент виплати позивачу разової грошової допомоги в 2007
році норма Закону України “Про державний
бюджет України на 2007 рік”, яка встановила розмір такої допомоги в сумі 55
грн., була чинною і підстав для її не виконання відповідачами не було.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Оскільки грошова
допомога до 5 травня була виплачена позивачу в розмірах, визначених Законами
України про державний бюджет, бюджетних асигнувань на виплату такої допомоги в
розмірі трьох мінімальних пенсій за віком законодавчим органом передбачено не
було, а повноваження щодо визначення розміру грошової допомоги до 5 травня
учасникам війни чи самостійного розпорядження
коштами державного бюджету на цілі, не передбачені в ньому, у
відповідачів відсутні, то суд приходить до висновку, що відповідачі діяли на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За наведених
обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення одноразової грошової допомоги
як учаснику війни за 2005-2007 роки до задоволення не підлягають.

Керуючись
статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.
ОСОБА_1в задоволенні позову відмовити.

2. Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне
оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного розгляду справи.

3. Постанова
може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через
суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі - з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Постанова складена в повному обсязі 22 травня 2008 року.

Головуючий:
В.М.Шарапа