Справа № 22-а-3176/2008
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2008-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Міронова
Головуючий у 1 інстанції - Бузанов П.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

30
травня 2008 року справа
№ 22-а-3176/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Міронової Г.М.

суддів: при секретарі

Геращенка І.В., Малашкевича
С.А. Білоус К.І.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні Управління праці та соціального захисту населення
Жданівської міської ради;

на постанову

Жданівського міського суду
Донецької області

Від

18.01.2008 року

У адміністративній справі

№ 2-а-10/08

за позовом

ОСОБА_1

До

Управління праці та соціального
захисту населення Жданівської міської ради;

Третя особа Про

Головне управління державного
казначейства України в Донецькій області визнання відмови в виплаті разової
допомоги неправомірною та стягнення одноразової грошової допомоги,

В С Т А Н О В И Л А :

17.12.2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним
позовом.

Постановою Жданівського міського
суду Донецької області від 18.01.2008 року позов ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Жданівської міської ради (надалі - УПСЗН), третя
особа Головне управління державного казначейства України в Донецькій області
про бездіяльність та стягнення недоплаченою щорічної грошової допомоги до 5
травня за 2007 рік було задоволено повністю. Визнано неправомірними дії
Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради щодо
відмови в виплаті разової допомоги та стягнення одноразової грошової допомоги
за 2007 рік та зобов'язано здійснити виплату за рахунок Державного бюджету
України недоотриману щорічну разову грошову допомогу за вищезазначений рік у
розмірі 1163 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Управління праці
та соціального захисту населення Жданівської міської ради подало апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального права, а саме: Закону України “Про державний бюджет України
на 2007 рік”, тобто виплата грошової допомоги ОСОБА_1 у 2007 році становила -
55 грн.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що
позивач дійсно є учасником війни та перебуває на обліку у відповідача та має
право на щорічну грошову допомогу до 5 травня.

Таким чином недорахованою є сума у 2007 р. - 1163 грн.

Особи, які беруть участь у справі, до
апеляційного суду не прибули, були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи встановив, що ОСОБА_1 є
учасником війни, у зв'язку з чим та відповідно до вимог ч. 5 ст. 14 Закону
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” має право
на отримання щорічної грошової допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися
до 5 травня) в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Фактично позивач
отримав від управління праці та соціального
захисту населення Жданівської
міської ради у 2007 р.- 55 грн. При цьому
відповідач керувався положеннями ст. 96 Закону України “Про державний бюджет
України на 2007 рік”.

Таким чином, неправомірність дій
відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 щорічної
грошової допомоги до 9 травня протягом 2007 року в розмірі 55 гривень,
встановлених Законом України “Про Державний бюджет на 2007 рік”, а не в розмірі
1218
грн. (406 х 3) згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування” № 1058-IV від 09.07.2003 р. є очевидною. Відповідача
належить зобов'язати нарахувати ОСОБА_1 недоплачену суму щорічної грошової
допомоги як учаснику бойових дій в розмірі 1163 гривні (406 х 3 - 55).

Відповідно до ст. 3
Конституції України «Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою
діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним
обов'язком держави».

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами
України.

Крім того, ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що
«Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при
прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод».

Приймаючи викладене до уваги, суд апеляційної інстанції вважає, що судом
першої інстанції правильно встановлені
обставини справи та ухвалено постанову
з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
судів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Жданівської
міської ради - залишити без задоволення.

Постанову Жданівського міського суду Донецької області від 18.01.2008 року
у справі № 2-а-10/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Жданівської міської ради, третя особа Головне управління
державного казначейства України в Донецькій області, про визнання відмови в
виплаті разової допомоги неправомірною та стягнення одноразової грошової
допомоги - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної
сили.

Головуючий:

Судді: