Справа № 22а-1312/2008
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2008-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Назаров П.О. Справа
№ 22а-1312/08
Виноградівський районний суд Закарпатської обл. (№ 2а-20/07) Рядок статзвіту
№ 61
Доповідач: Шавель Р.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2008 року м.Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого - судді Шавеля Р.М.,

суддів Олендера
І.Я. та Пліша М.А.,

при секретарі - Романишин О.Р.,

з участю осіб, які взяли участь у справі:

пред-ків відповідача - Олашин О.М.,
довіреність № 4833/07 від 21.03.2008р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1на
постанову Виноградівського районного суду Закарпатської обл. від 08.08.2007р. у
справі за позовом ОСОБА_1до Управління Міністерства внутрішніх справ /УМВС/
України в Закарпатській обл. та Головного управління Пенсійного фонду /ПФ/
України в Закарпатській обл. про стягнення боргу по додатковій пенсії за шкоду,
заподіяну здоров`ю особам, що постраждали внаслідок катастрофи на
Чорнобильській АЕС, та відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними
діями, -

в с т а н о в и л а:

30.01.2007р. позивач ОСОБА_1. звернувся до суду із заявою, в якій, із
врахуванням поданих під час розгляду справи уточнень позовних вимог (а.с.24,
49-50, 73, 82, 106), просить стягнути із УМВС України в Закарпатській обл. борг
по додатковій пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, що постраждали
внаслідок на Чорнобильській АЕС, із врахуванням інфляції в сумі 2513 грн. та
понесену моральну шкоду за неправильне нарахування пенсійних виплат та
перенесені у зв'язку з цим страждання на загальну суму 16056 грн.

Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської обл. від
08.08.2007р. в задоволенні заявленого ОСОБА_1. позову відмовлено за
безпідставністю (а.с.165-175).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржив
позивач ОСОБА_1., який покликаючись на порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить
суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та винести нове рішення,
яким позов задоволити.

Апелянт вказує, що суд неправомірно визнав відповідачем по справі Головне
управління ПФ України в Закарпатській обл., що призвело до появи у справі
непотрібних документів і порушення строків розгляду справи.

В частині порушення судом матеріального права апелянт вказує на те, що
судом неправильно застосовані норми Законів України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців» та «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.183-185).

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника відповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга в межах заявлених вимог не підлягає до задоволення, з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_1. згідно наказу УМВС України у Закарпатській обл. № 296 о/с
від 08.12.2000р. був звільнений з 15.12.2000р. із органів внутрішніх справ по
ст.65 «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (за віком у відставку із зняттям з військового обліку)
(а.с.58-59).

Матеріалами справи стверджується, що
позивач отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України від 09.03.1992р.
«Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».

Будучи учасником ліквідації
наслідків Чорнобильської АЕС другої категорії, позивачу на підставі ч.2 ст.51
Закону України від 28.02.1991р. «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» також призначена додаткова
пенсія у розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії для
наведеної категорії пенсіонерів був визначений постановою КМ України № 836 від
26.07.1996р. «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі 15 грн. (з врахуванням грошової реформи
1996р. та згідно постанови КМ України № 1002 від 26.08.1996р. «Про переоцінку
товарів (робіт, послуг) та механізм контролю за переглядом цін та формуванням
вартісних показників в умовах грошової реформи»).

Відповідно до постанови КМ України №
1 від 03.01.2002р. «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат
окремим категоріям пенсіонерів» розмір додаткової пенсії для даної категорії
громадян був встановлений в розмірі 19 грн. 91 коп., через що розмір додаткової
пенсії позивача відповідно склав 04 грн. 98 коп. (19 грн. 91 коп. х 25
відсотків).

Доводи апелянта в частині
перерахунку додаткової пенсії згідно встановленого прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатнісь, що встановлюється законом про державний
бюджет на відповідний рік, колегія суддів відхиляє як безпідставні, оскільки
розрахунок для вказаної категорії громадян здійснюється у розмірі 25 відсотків
від мінімальної пенсії за віком згідно ст.51 Закону України від 28.02.1991р.
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів також враховує й те,
що ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», яка передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюються
в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не
поширюється на розглядуваний випадок, оскільки ч.4 цієї статті визначає
застосування мінімального розміру пенії за віком виключно для визначення
розміру пенсій, призначений згідно з цим Законом.

Таким чином, ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне срахування» щодо мінімального
розміру пенсії не застосовується для визначення розмірів мінімальної пенсії за
віком для розрахунку додаткової пенсії відповідно до Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Звідси,
підстав для задоволення заявленого позову колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків
рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає
і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254
КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1на постанову Виноградівського районного суду
Закарпатської області від 08.08.2007р. залишити без задоволення, а згадану
постанову районного суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного
місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Шавель
Р.М.

Судді: Олендер
І.Я.

Пліш М.А.