Справа № 2-а-2/2008
Суддя: Димбіцький Ю.В.
Дата ухвалення: 2008-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2
районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Іллінці
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1та ОСОБА_2 до Державної судової
адміністрації України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів
України, Державного казначейства України при Міністерстві фінансів України,
територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій
області, головного управління юстиції у Вінницькій області про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
Позивачі ОСОБА_1. та ОСОБА_2.
звернулись до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що вони працюють
суддями Липовецького районного суду Вінницької області 1993 року.
що заробітна плата виплачувалась їм без урахування положень законодавчих та
нормативних актів. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на
п.1 ст.44 Закону України “Про статус суддів”, відповідно до якого заробітна
плата суддів складається із посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні
класи, надбавок за вислугу років і інших надбавок. Відповідно до Указу
Президента України від 10 липня 1995 року “Про додаткові заходи щодо
соціального захисту суддів”, керівникам судів надано право надавати суддям
матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, спрямовуючи на
це кошти у розмірі місячного фонду заробітної плати. Також просять стягнути з
відповідачів компенсацію за втрату частини заробітної плати через порушення
термінів її виплати. Крім того, позивачі вказують, що постановою Президії Верховної Ради України
від 15 листопада 1993 року № 3592 Кабінет Міністрів України зобов'язаний був
забезпечити виготовлення службового обмундирування. Відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 177 “Про норми
забезпечення обмундируванням суддів України” вони мають право на отримання
грошової компенсації за не отримане службове обмундирування.
позивачі просять суд визнати неправомірною бездіяльність відповідачів щодо
нарахування і виплати їм заробітної плати та невиплати компенсації за не
отримане службове обмундирування, а також стягнути на користь кожного із них
відповідні суми недонарахованої і невиплаченої заробітної плати, компенсації за
затримку її виплати та компенсації вартості не триманого службового
судовому засіданні позивачі ОСОБА_1. та ОСОБА_2. позовні вимоги підтримали
повністю, просять суд задовольнити їх в повному обсязі.
відповідачів, будучи своєчасно повідомленими про час і місце розгляду справи,
що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень,
в судове засідання не з'явились, направили до суду відповідні листи із проханнями вирішити справу у
пояснення позивачів, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних мотивів.
до ст.130 Конституції України та ст.18 Закону України “Про судоустрій України”,
фінансування та належні умови функціонування судів і діяльності суддів
функціонування судової влади передбачає, зокрема, окреме визначення у
Державному бюджеті України видатків на фінансування судів не нижче рівня, що
забезпечує можливість незалежного здійснення правосуддя відповідно до закону,
законодавче регулювання повного і своєчасного фінансування судів, гарантування
достатнього рівня матеріального забезпечення суддів.
до ст.44 Закону України “Про статус суддів”, заробітна плата суддів складається
із посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за
вислугу років та інших надбавок.
35 Бюджетного кодексу України передбачає, що головні розпорядники бюджетних
коштів, якими до січня 2003 року було
Міністерство юстиції України, а після 1 січня 2003 року - Державна судова
адміністрація України, організовують розроблення бюджетних запитів для надання
Міністерству фінансів України.
із змісту статті 36 Бюджетного кодексу України, Міністерство фінансів України
проводить аналіз бюджетного запиту, поданого головним розпорядником наданих
бюджетних коштів з точки зору його відповідності меті, пріоритетності, а також
можливості використання бюджетних коштів. На основі результату аналізу
бюджетних запитів приймає рішення про включення бюджетного запиту до пропозицій
проекту Державного бюджету України перед поданням його на розгляд Кабінету
основі аналізу бюджетних запитів, що подаються відповідно до ст.35 Бюджетного
кодексу України, Міністерство фінансів України готує проект Закону України про
наведеного випливає, що Міністерство юстиції України повинно було подати до
Міністерства фінансів України бюджетний запит, тобто розрахунки необхідних
витрат, визначених відповідно до Закону України “Про статус суддів”, для
закладення їх до проекту закону про Державний бюджет України, а Міністерство фінансів
України повинно було прийняти рішення про включення до проекту Державного
бюджету України бюджетного запиту Міністерства юстиції України.
Суд України в рішенні від 20 березня 2002 року у справі за Конституційним
поданням 55 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 58, 60 Закону України “Про державний бюджет
України на 2001 рік” та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції
України (конституційності) положень пунктів 2,3, 4, 5, 8, 9 частини першої
статті 58 Закону України “Про державний бюджет України на 2001 рік” і підпункту
1 пункту 1 Закону України “Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів”
(справа щодо компенсацій і гарантій) вказав на те, що видатки Державного
бюджету України на утримання судової влади захищені безпосередньо Конституцією
України і положеннями ч.1 ст.129, ч.1 ст.130 Конституції України у тісному
зв'язку із положеннями статей 11, 44 Закону України “Про статус суддів” і
визначають механізм захищеності судової влади, який Верховна Рада України
повинна враховувати, приймаючи Державний бюджет України на відповідний рік.
тому норми про матеріальне та побутове забезпечення суддів, їх соціального
захисту встановлені відповідно статтями 44, 45 Закону України “Про статус
суддів” і не можуть бути скасовані чи знижені без відповідної компенсації.
до ч.2 ст.233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці
працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому
заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Судом
встановлено, що позивачі працюють суддями Липовецького районного суду
Вінницької області із березня 1993 року.
вбачається із висновку судової
економічної експертизи № 05-03/89 від 28 лютого 2008 року, заборгованість перед
позивачами по заробітній платі, включаючи доплату за кваліфікаційний клас,
надбавку за інтенсивність праці, надбавку за досягнення у праці, щомісячну
надбавку за вислугу років, щомісячні премії, відпускні, матеріальну допомогу та
посадовий оклад, становить, відповідно: ОСОБА_1 - 137305 гр. 77 коп., ОСОБА_2.
- 122701 гр. 42 коп. При цьому експерт вказує на те, що із таких сум
Саме в такій частині заявлених вимог позови підлягають задоволенню.
вимоги позивачів щодо стягнення компенсацій у зв'язку із порушеннями строків виплати заробітної плати та
компенсації за не отримане обмундирування не підтверджені будь-якими доказами,
тому позови у цій частині не можуть бути задоволені судом.
підставі викладеного вище, керуючись ст.ст.126, 130 Конституції України,
ст.3, 11, 43, 44 Закону України “Про
статус суддів”, ст.ст.24, 34 Закону України “Про оплату праці”, ст.48, ст.80
п.44 Закону України “Про Державний бюджет України на 2004 рік”, ст.126 Закону
України “Про судоустрій України”, Законом України “Про індексацію грошових
доходів громадян”, ч.1 ст.115 КЗпП України, Указами Президента України від 10
липня 1995 року “Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів” та від
19 вересня 1996 року “Про додаткові заходи щодо матеріального забезпечення
суддів”, постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 1999 року “Про
впорядкування умов оплати праці працівників апарату органів місцевої влади,
місцевого самоврядування та їх виконавчих органів”, п.п.1, 26 Положення “Про
Міністерство фінансів України”, затвердженого Указом Президента україни від 26
серпня 1999 року № 1081/99, Положенням “Про Державне Казначейство України”,
затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 липня 1993 року №
3990, Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427, постановою Верховної
Ради України від 20 лютого 1996 року “Про порядок введення в дію статей 10, 33,
34 Закону України “Про оплату праці”, постановами Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 року № 1078 та від 7
травня 1998 року № 663 “Про затвердження порядку проведення індексації грошових
доходів населення”, постановою Кабінету
Міністрів України від 21 грудня 1998 року № 2034 “Про індексацію грошових
доходів громадян”, постановою Кабінету Міністрів України від 30 червня 2005
року № 514 “Про оплату праці Голови, першого заступника Голови та заступника
Голови Верховного Суду України”, постановою Кабінету Міністрів України від 19
березня 1994 року № 177 “Про норми забезпечення обмундируванням суддів
України”, ст.ст.6, 104, 159, 160, 163, 171,
ОСОБА_1та ОСОБА_2 до Державної судової
адміністрації України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів
України, Головного управління Державного Казначейства України при Міністерстві
фінансів України, територіального управління Державної судової адміністрації
України у Вінницькій області, головного управління юстиції у Вінницькій області
про визнання протиправною бездіяльності щодо нарахування і виплати заробітної
плати, невиплаті компенсації за
неотримане службове обмундирування суддям, стягнення недонарахованої і
невиплаченої заробітної плати, компенсації за затримку її виплати та
компенсації вартості неотриманого обмундирування задовольнити частково.
протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України,
Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України, Головного
управління Державного Казначейства України при Міністерстві фінансів України,
територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій
області, головного управління юстиції у Вінницькій області щодо нарахування і виплати заробітної плати
суддям Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 і ОСОБА_2.
із Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_1- 118688 гр. 08 коп., на
користь ОСОБА_2 - 105524 гр. недонарахованої і невиплаченої заробітної плати
шляхом звернення стягнення на кошти бюджетного призначення «Виконання рішень
судів на користь суддів» та по 800 гр. на кожного понесених судових витрат на
оплату вартості проведеної судової економічної експертизи.
решті позовних вимог відмовити.
Постанова
може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів після її проголошення
та подання апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження через Іллінецький
районний суд Вінницької області.

Головуючий: /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Іллінецького Ю.В.Димбіцький

районного суду