Справа № 2а-40/2008
Суддя: Медвецький С.К.
Дата ухвалення: 2008-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-40/2008 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

24 червня 2008 року
Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі:
головуючого-судді С.К.Медвецького

при секретарі А.А.Сегеді

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Гайсині адміністративну справу за позовом ОСОБА_1про визнання протиправними дій
начальника Головного управління соціального захисту населення Вінницької
обласної державної адміністрації по відмові у видачі довідки для переоформлення
автомобіля, -

встановив:

13.06.2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом про визнання протиправними дій начальника Головного
управління соціального захисту населення Вінницької обласної державної
адміністрації по відмові 09.06.2008 року у видачі їй довідки для переоформлення
автомобіля після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 Свої вимоги мотивувала
тим, що 26.08.2003 року ОСОБА_2 набув право власності на автомобіль «ЗАЗ-1102»,
2003 року випуску, кузов

№ НОМЕР_1,
який був отриманий ним позачергово безплатно, як інвалідом війни під час дії
постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.1997 року № 999 «Про затвердження
Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» (постанова втратила чинність
згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999);
відповідно до пункту 37 діючої на той час постанови після смерті інваліда
автомобіль, яким він був забезпечений безплатно або на пільгових умовах,
залишається його сім`ї та знімається з обліку в органах соціального захисту
населення; перереєстрація автомобіля на ім`я одного із членів сім`ї інваліда,
який на час смерті інваліда проживав разом з ним, проводиться
Державтоінспекцією з дозволу органу соціального захисту населення, де інвалід
перебував на обліку як власник транспорту; вона як спадкоємець після померлого
ОСОБА_2 позбавлена права на переоформлення цього автомобіля.

В судовому засіданні позивачка посилаючись на обставини
викладені в позовній заяві просила задовольнити вимоги позову.

Представник відповідача заперечував проти задоволення
позову, мотивуючи це тим, що ОСОБА_2 не був власником автомобіля наданого йому
безплатно, як інваліду війни, тому не міг ним за життя розпоряджатись, а також
розпоряджатись правом на цей автомобіль на випадок смерті; відповідно до чинної
на час смерті ОСОБА_2 постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року
№ 999 передбачено, що у разі смерті інваліда автомобіль, яким він був
забезпечений безплатно, повертається Головному управлінню соціального захисту
населення.

З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з таких міркувань.

Встановлено, що 26.08.2003 року за
ОСОБА_2зареєстровано на праві власності автомобіль «ЗАЗ-1102», 2003 року
випуску, кузов

№ НОМЕР_1
(а.с.12), який був отриманий ним безплатно як інвалідом війни 1 групи (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гайсині ОСОБА_2 помер, що стверджується
свідоцтвом про смерть виданим ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10). Позивачка являється
спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 (а.с.6-7,9).

09.06.2008 року Головним управлінням праці та соціального
захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації ОСОБА_1відмовлено
у надані довідки

-2-

для переоформлення
автомобіля, з посиланням на п.16 постанови Кабінету Міністрів України від
19.07.2006 року № 999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями» відповідно до якої після
смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням
соціального захисту, повертається головному управлінню для подальшої передачі
інваліду у порядку черговості (а.с.13).

Спірні правовідносини регулюються:

- ст.22 Конституції України зазначає, що права і свободи
людини і громадянина не є вичерпними; конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав та свобод;

- ст. 41 Конституції України передбачає, що право
приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є
непорушним;

- ч.1 ст.58 Конституції України, відповідно до якої
закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи;

- ст.13 Європейської Конвенції з прав людини, яка
передбачає, що кожна людина, права і свободи якої, викладені в цій Конвенції,
порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі
незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які діяли в офіційній
якості;

- ст.8 КАС України, згідно якої суд при вирішенні справи
керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визнаються найвищими цінностями. Частина 3 зазначеної статті
гарантує звернення до суду безпосередньо на підставі Конституції України;

- ст.9 КАС України за змістом якої, суд вирішує справи на
підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода
на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному
договору, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу
юридичну силу;

- чинними на час виникнення правовідносин п. п. 21, 37
постанови «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» № 999
від 08.09.1997 року, відповідно до яких,
за наявності посвідчення водія, медичного висновку на право забезпечення
автомобілем безплатно, відсутності протипоказань до керування ним автомобіля
забезпечуються позачергово безплатно - інваліди війни; після смерті інваліда
автомобіль, яким він був забезпечений безплатно або на пільгових умовах,
залишається його сім`ї та знімається з обліку в органах соціального захисту
населення; перереєстрація автомобіля на ім`я одного із членів сім`ї інваліда,
який на час смерті інваліда проживав разом з ним, проводиться
Державтоінспекцією з дозволу органу соціального захисту населення, де інвалід
перебував на обліку як власник транспорту.

Системний аналіз зазначених норм та
перевірені належними і допустимими доказами встановлені судом обставини в їх
сукупності свідчать, що при надані Головним управлінням праці та
соціального захисту населення ОСОБА_2автомобіля за умов визначених постановою
Кабінету Міністрів України від 08.09.1997 року № 999, останній очікував
(передбачав), що цей автомобіль перейде у власність його сім'ї.

Відтак положення п.16 постанови Кабінету Міністрів
України від 19.07.2006 року № 999 «Про затвердження Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями» про повернення такого автомобіля Головному управлінню
звужують обсяг прав інваліда, який отримав автомобіль безплатно до прийняття
цієї постанови та суперечать його волевиявленню і погіршує становище членів
його сім»ї, які є правонаступниками інваліда.

Тому відмова
Головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької обласної
державної адміністрації у видачі позивачці довідки для переоформлення
автомобіля є протиправною, так як дія постанови КМ України від 19.07.2006 року
№ 999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» не може
поширюватись на ті автомобілі, право власності на які набуте до набрання нею
законної сили.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.
4,11,70,71,159,160,161,162,163 КАС України суд, -

-3-

постановив:

Позов задовольнити.

Дії начальника Головного управління
соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації по
видачі довідки № 04-13-900-4 від 09.06.2008
року ОСОБА_1про відмову у видачі довідки для переоформлення автомобіля
«ЗАЗ-11022», 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_1, що
наданий 26.08.2003 року у власність ОСОБА_2, як інваліду війни, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати протиправними.

Зобов'язати начальника Головного
управління соціального захисту населення Вінницької обласної державної
адміністрації видати ОСОБА_1спадкоємиці після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2довідку для переоформлення автомобіля ЗАЗ-1102», 2003 року випуску,
кузов

№ НОМЕР_1,
що наданий 26.08.2003 року, як інваліду війни у власність ОСОБА_2.

Витрати по справі віднести на сторони в об'ємі понесених.

Постанова може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Київського апеляційного адміністративного суду через Гайсинський районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,
з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.5 ст.186 КАС
України, проте звертається до негайного виконання.

Суддя