Справа № 22-а-3470/2008
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Тураш В.А. Справа № 22-а-3470/08
районний суд Івано-Франківської області ряд. стат. звіту № 46
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при секретарі - Неміш
О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління
праці та соціального захисту населення Долинської районної державної
адміністрації Івано-Франківської області на постанову Долинського районного
суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2007 року у справі № 2-а-36/07 за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Долинської
районної державної адміністрації Івано-Франківської області, третя особа
головне управління Державного казначейства в Івано-Франківській області про
стягнення недоплаченої разової грошової допомоги, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у
якому просив поновити йому термін позовної давності та стягнути з управління
праці та соціального захисту населення Долинської районної державної
адміністрації Івано-Франківської області на його користь недоплачену разову
щорічну грошову допомогу, як інваліду війни ІІ групи, у розмірі 9237,84 грн. У
ході судового розгляду позивач збільшив
розмір позовних вимог до 13021,84 грн., до участі у справі у якості 3-ої
особи було залучено головне управління Державного казначейства в
Івано-Франківській області.

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської
області від 19 жовтня 2007 року було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1
та стягнено із управління праці та соціального захисту населення Долинської
районної державної адміністрації Івано-Франківської області на його користь
13021,84 грн. неоплаченої щорічної допомоги за 2004-2007 роки, як інваліду
війни ІІ групи, відповідно до вимог ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”.

У поданій апеляційній скарзі управління праці та
соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації
Івано-Франківської області просить зазначену постанову суду скасувати і
залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, покликаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального права та невідповідність його висновків
обставинам справи. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що позивачу
ОСОБА_1 було повністю виплачено належні йому за діючим законодавством щорічні
матеріальні допомоги до Дня Перемоги у розмірах, визначених відповідними законами про
Державний бюджет за відповідний рік, а судом при постановленні оскаржуваного
судового рішення не були враховані положення бюджетного законодавства України.

Представник управління праці та соціального захисту
населення Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської
області в судове засідання на виклик суду не з'явився, що не перешкоджає
судовому розгляду справи відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України.

Позивач ОСОБА_1 у ході апеляційного розгляду вимоги
апелянта заперечив, вважає їх безпідставними і просить залишити без змін
рішення суду першої інстанції.

Представник головного управління Державного казначейства
в Івано-Франківській області у судовому засіданні апеляційного суду вимоги
апеляційної скарги підтримала, просить рішення суду першої інстанції скасувати,
а провадження у справі закрити з огляду на те, що дії відповідача відповідали
діючому законодавству.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників судового
розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає
частковому задоволенню з таких міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції
виходив з того, що він є ветераном війни - інвалідом війни ІІ групи, якому
відповідно до вимог ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту” щорічно до 5 травня виплачується грошова допомога у
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. Рішеннями Конституційного Суду України
від 01.12.2004 року та від 09.07.2007 року визнано такими, що не відповідають
Конституції України положення ст. 44 Закону України “Про Державний бюджет
України на 2004 рік” та ст. 29 Закону України “Про Державний бюджет на 2007
рік”, якими було обмежено розмір щорічної допомоги до 5 травня ветеранам війни.
Розмір отриманої позивачем у 2004-2007 роках разової грошової допомоги до 5 травня не відповідає вимогам Закону
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. У ході
судового розгляду було встановлено що у 2004 році позивачу було виплачено 160
грн., у 2005 році - 330 грн., у 2006 році - 330 грн., у 2007 році - 360 грн.
Тому сума заборгованості перед позивачем, виходячи із законодавчо встановлених
розмірів мінімальної пенсії за віком та прожиткового мінімуму за 2004-2007
роки, становить 13021,84грн. При цьому судом було поновлено позивачу строк
звернення до суду на тій підставі, що систематичне зупинення законами України
про державний бюджет на відповідний рік окремих норм Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” є обмеженням прав і свобод
громадян, а відповідач, частково виплачуючи щорічну одноразову грошову допомогу
позивачу, визнавав його право на отримання такої, однак не виплачував її у
повному обсязі.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії
суддів, лише частково відповідають нормам матеріального права і фактичним
обставинам справи.

Як безспірно встановлено, ОСОБА_1 є ветераном війни -
інвалідом війни ІІ групи, якому відповідно до вимог ст. 13 Закону України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічно до 5 травня
виплачується грошова допомога у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року
визнано такими, що не відповідають Конституції України положення ст. 29 Закону України “Про Державний бюджет на
2007 рік”, якими було обмежено розмір щорічної допомоги до 5 травня,
встановленої Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, із вказівкою на те, що дане рішення Конституційного Суду
України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді
ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень
статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до
переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 у частині стягнення на його користь
заборгованості по виплаті такої допомоги за 2007 рік є підставними і підлягають
задоволенню.

При визначенні розміру такої заборгованості колегія
суддів виходить із того, що станом на 01.04.2007 року розмір прожиткового
мінімуму, а відтак і мінімальної пенсії за віком, становив 410,06грн.

Позивачу у 2007 році відповідачем було виплачено щорічну
грошову допомогу до 5 травня у розмірі 360 грн.

( 410,06 х 8 ) - 360 = 2920,48 грн.

Таким чином, розмір заборгованості перед позивачем за
2007 рік із вказаної виплати становить 2920,48 грн.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої
інстанції про необхідність стягнення цієї заборгованості саме із управління
праці та соціального захисту населення Долинської районної державної
адміністрації Івано-Франківської області, оскільки відповідно до вимог ст. 171
Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня здійснюють органи праці
та соціального захисту населення.

При вирішенні позовних вимог за аналогічними виплатами за
2006 рік судом першої інстанції не було враховано, що відповідні положення
Закону України “Про Державний бюджет на 2006 рік”, якими розмір одноразової
грошової допомоги до Дня Перемоги інвалідам війни ІІ групи визначено у розмірі
330 грн., не було визнано у встановленому порядку неконституційними.

Оскільки
відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний
бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків, то підстав для задоволення
позовних вимог про стягнення заборгованості із одноразової грошової допомоги до
5 травня за 2006 рік, на думку колегії суддів, немає.

Щодо вимог
позивача про стягнення на його користь відповідної заборгованості за такими ж
виплатами за 2004-2005 роки, то судом першої інстанції, на думку колегії
суддів, при їх задоволенні безпідставно було зроблено висновок про те, що строк
на звернення до суду з такими вимогами позивачем було пропущено з поважних
причин, оскільки позивачем не було наведено жодної об'єктивної причини, яка б
позбавляла його можливості звернення до суду з такими вимогами особисто чи
через уповноважену ним особу, а покликання суду першої інстанції на часткове
проведення таких виплат, як на визнання права позивача на отримання таких
виплат, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки право позивача на
отримання щорічної одноразової грошової допомоги відповідно до вимог ст. 13
Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
відповідачем не оспорюється і не є предметом даного публічно-правового спору.

Тому у
цій частині у задоволенні вимог позивача слід відмовити за пропуском
передбаченого законом строку звернення до адміністративного суду.

Оскільки
при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було
порушено норми матеріального та процесуального права, то оскаржувана постанова підлягає скасуванню
з прийняттям нової про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 202 п. 4, 205, 207 КАС України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Долинського районного суду Івано-Франківської
області від 19 жовтня 2007 року у справі № 2-а-36/07 скасувати і прийняти нову,
якою стягнути із управління праці та соціального захисту населення Долинської
районної державної адміністрації Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 2920 (дві тисячі дев'ятсот двадцять) грн. 48 коп.
заборгованості за 2007 рік по виплаті щорічної грошової допомоги до 5 травня
відповідно до вимог Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”.

У задоволенні
решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення
та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді В.М.Багрій

В.З.Улицький