Справа № 22-А-173/2007
Суддя: Юхименко А.Г.
Дата ухвалення: 2007-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №22-A-173 2007р.
ін ст. Дубель P.M. Доповідач
УХВАЛА

23 квітня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області
в складі:

Головуючого:
Юхименка А.Г. Суддів :Бермеса І.В., Павлишина О.Ф. При секретарі:Жукровській
Х.І. З участю: сторін розглянувши
у відкритому судовому
засіданні в м. Львові
адміністративну справу за апеляційною скаргою
ВАТ'Дрогобицьке швейне підприємство „Зоря"
на постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської області від 15 серпня 2006 року;

встановила:

Оскаржуваною
постановою частково задоволено позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2до Виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради, Відкритого
акціонерного товариства „Дрогобицьке швейне підприємство „Зоря", ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 з участю 3-ї особи Відділу опіки та піклування виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради про усунення перешкод в користуванні житловим
приміщенням, виселення, вселення та стягнення моральної шкоди.

Визнано
за позивачем ОСОБА_1 та її дітьми ОСОБА_5 1998
року народження і ОСОБА_6 1993
року народження право користування жилим приміщенням АДРЕСА_1.

Визнано
недійсним ордер №151 на вказане житлове приміщення від 25 жовтня 2004
року, виданий на відповідачів
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх сина ОСОБА_4 2003
року народження.

Визнано
недійсним рішення міськвиконкому від 21
жовтня 2004 року №283 „Про надання квартир"
в частині видачі ордеру на квартируАДРЕСА_1 відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх сину Василю 2003 р.н.

Зобов"язано
ВАТ „Швейне підприємство „Зоря" надати відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_4
житлову квартиру згідно діючих житлових норм.

Постановлено
виселити вказаних відповідачів в квартиру,
яка буде надана за рахунок майна ВАТ"Швейне підприємство
„Зоря".

Відмовлено
позивачам ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у стягненні з ВАТ"Зоря" у стягненні
моральної шкоди.

Постанову
оскаржило ВАТ „Дрогобицьке швейне підприємство „Зоря", просить її скасувати та провадження по справі
закрити на підставі ст. 157 КАС України, оскільки суд в нарадчій кімнаті самовільно
змінив вид цивільного судочинства на адміністративне, що є несумісним.

При
цьому скаржник зазначає, що всі позовні
вимоги позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявлено в порядку цивільного
судочинства, в цьому ж порядку справа й
розглядалась з видаленням суду в нарадчу кімнату, а постанову прийнято в порядку КАС України
(адміністративне судочинство); якщо питання законності рішень виконкому про
видачу ордеру суд вважав вирішувати в порядку КАС, то провадження слід було закрити, бо позов заявлено по ЦПК. Також апелянт
зазначає, що позивачі одночасно змінили
і підставу і предмет позову, що
суперечить ст. .31 ЦПК України, що позивач ОСОБА_2 добровільно виписався зі
спірного житла, тому є неналежним
позивачем, а суд відносно нього нічого
не встановив; позивач ОСОБА_1 не доказала,
що вибула з приміщення та не проживала в ньому понад шість місяців за
умовами і характером роботи за кордоном,
бо з ВАТ звільнена за прогули,
тому застосування до неї правил
ст. 71 ЖК України є недопустимим,
безпідставним також є покликання суду на порушення Закону України „Про
основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей".

Вислухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи
і доводи скарги, колегія суддів
вважає, що її слід задовольнити
частково, постанову скасувати, а справу направити на новий розгляд суду
першої інстанції.

Позов
подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявлено в порядку Цивільного процесуального
кодексу України, в цьому ж порядку ними
подано і додаткову позовну заяву. Провадження по справі відкрито судом по
ЦПК, розгляд справи по суті відбувався
також в порядку цивільного судочинства та після закінчення дебатів суд
видалився в нарадчу кімнату, в якій
вирішив спір в порядку адміністративного судочинства та ухвалив в порядку КАС
України постанову, яка й оскаржена.

Такі дії
суду колегія суддів вважає грубим порушенням процесуальних норм, передбачених ЦПК та КАС України, суд не мав права ухвалювати постанову по
справі в порядку КАС України, позивачі з
адміністративним позовом не звертались,
провадження в адміністративній не відкривалось і справа в цьому порядку
не розглядалась, тому

постанова
є незаконною, підлягає скасуванню з
закриттям по ній провадження.

Питання
закриття провадження по цивільній справі не вирішувалось, і рішення по ній судом не приймалось, тому справу слід направити на новий розгляд
суду першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Колегія
також вважає, що зустрічний позов
ВАТ'Дрогобицьке швейне підприємство"Зоря" до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про
втрату ними права на користування жилим приміщенням, яке ще на той час мало статус гуртожитку,
(а.с. 6) також залишився не розглянутим,
оскільки ухвалою від 26
грудня 2006 року цей
позов без розгляду не залишено, бо в
резолютивній частині ухвали зазначено,
що без розгляду залишено позов подружжя ОСОБА_1.

При
новому розгляді суду слід врахувати, що
будинок, в якому знаходиться спірне житлове
приміщення, рішенням Дрогобицького
міськвиконкому №30 від 18 лютого 2004 року (а.с. 99) передано з
балансу ВАТ"ДШП"Зоря" у комунальну власність, тому необхідно з"ясувати відношення
виконкому до позову ВАТ"ДШП"Зоря" про втрату подружжям ОСОБА_1
права на користування житловим приміщенням ще до переводу гуртожитку в статус
житлового будинку для малосімейних та його передачі у комунальну власність;
уточнити позовні вимоги ОСОБА_2 з врахуванням того, що він добровільно знявся з реєстрації у
спірному приміщенні.

Також
слід врахувати, що рішення про надання
відповідачам ОСОБА_3 спірної квартири та про видачу ордеру на цю квартиру, приймав виконком. Будинок в цілому вже перебував у комунальній
власності, а не у власності ВАТ
„Дрогобицьке швейне підприємство „Зоря",
тому при розгляді первісного позову ОСОБА_1 про визнання рішення та
ордеру недійсним і виселення сім'ї ОСОБА_3,
слід керуватись нормами ст. . ст.
59, 117 ЖК України та роз"ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.6 Постанови „Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами ЖК України" від 12.04.85 року №2, щодо обов"язку виконкому або іншого
відповідного органу, що здійснює
управління житловим фондом, надати
відповідачам ОСОБА_3 те жиле приміщення,
яке вони раніше займали, або
інше, яке має відповідати за розміром і
благоустроєм наданому за ордером, що
визнається недійсним.

Керуючись ст.
ст. 104, 107, 195, 198, 203 КАС
України, ст. . ст. 307, 311 ЦПК
України, колегія суддів;

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ВАТ'Дрогобицьке швейне підприємство „Зоря" задовольнити частково.

Постанову
Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 серпня 2006 року скасувати
та закрити по ній адміністративне провадження.

Справу
направити на новий розгляд суду першої інстанції в порядку цивільного
судочинства.

Ухвала
набирає законної сили та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили.