Справа № 22-а-4808/2008
Суддя: Шаптала Н.К.
Дата ухвалення: 2008-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-4808/08
донецький апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2008 р. місто Донецьк

Колегія суддів Донецького апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Шаптала Н.К.

суддів апеляційного суду: Колеснік Г.А.,
Ляшенко Д.В.

при секретарі судового засідання: Білоус К.І.

З участю сторін: позивача
ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, представника відповідача Тихої О.Л.;

розглянувши апеляційну скаргу

Управління Пенсійного фонду України в Микитівському
районі міста Горлівки

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

29 лютого 2008 року

за позовом

Прокурора Микитівського району міста Горлівки в
інтересах ОСОБА_1

до

Управління
Пенсійного фонду України в Микитівському районі міста Горлівки

про

Зобов'язання
провести перерахунок пенсії та донарахування пенсії, стягнення не
донарахованої суми пенсії та компенсації за заподіяння моральної шкоди;

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Донецького окружного адміністративного суду від 29 лютого 2008 року позовні
вимоги прокурора Микитівського району міста Горлівки в інтересах ОСОБА_1 були
задоволені частково та Управління Пенсійного фонду України в Микитівському
районі м. Горлівки було зобов'язано
здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з 01.01.2005 року
відповідно до ст.ст. 51, ч.2 ст. 56, 57, 59 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру перерахованої Вантажним автотранспортним
підрозділом „Комсомольське АТП 11492"
ВАТ „Донецькавтотранс" заробітної плати та із збільшенням пенсії на один
відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений ч.2 ст. 56 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» стаж, але не вище 75 процентів заробітку.

З даною
постановою не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу в якій просив
постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог прокурора Микитівського району міста
Горлівки в інтересах ОСОБА_1, оскільки їх дії ґрунтуються на нормах закону .

Колегія
суддів заслухавши доповідача, позивача та його представника, представника
відповідача, перевіривши матеріалами справи в межах апеляційної скарги, вважає,
що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а постанова суду
першої інстанції має бути залишена без змін.

Перевіривши
матеріали справи за доводами апеляційної скарги, колегія встановила, що при
вирішенні даного спору, суд першої інстанції виходив з того, що позивач був
призваний на військові збори з основного місця роботи підприємства - Вантажний автотранспортний підрозділ
«Комсомольське АТП 11492» ВАТ «Донецькавтотранс», та пропрацював на території радіоактивного
забруднення з 18.08.1988 року по 29.10.1988 року, внаслідок чого був віднесений
до категорії 3 учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1988 році, та
відповідно до ст. 10 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є військовослужбовцем, який приймав участь у ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи, та з огляду на що йому має бути призначена пенсія
відповідно до норм ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Згідно зі ст. 59 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії
військовослужбовцям, які приймали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи, призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та
іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається відповідно до статті 51 Закону України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",
відповідно до якої, особам, віднесеним до категорії 3, щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається в розмірі 10 відсотків
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Нормами ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державних пенсій, зокрема, особам, які
працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня
1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10
до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих
пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх
будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році пенсійний вік
зменшується на 5 років, тобто ОСОБА_1 набув право на пенсію за віком після
досягнення ним 55 років.

У відповідності до ст. 57 Закону України „Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою
передбачені пільги по обчисленню середньомісячного заробітку, обчислення
середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Якщо особа, яка
звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення не
менше 30 календарних днів
у двох місяцях, - середньомісячний заробіток
визначається за будь-які
фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 56 Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" - право на пенсію в повному
розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу
роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням
пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим
пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку.

Як було встановлено судом першої інстанції, та що вбачається з матеріалів
справи позивач має загальний стаж роботи 38 років 6 місяців 9 днів, тобто має
стаж понад 20 років, та відповідно, на нього поширюються норми ч.2 ст.56 Закону
України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Колегія
вважає, що судом першої інстанції було правомірно застосованого саме норми
Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки відповідно до вимог ст.ст.
46, 48 Конституції України громадяни України мають право на достатній життєвий
рівень та соціальний захист, що включає в себе
і право громадянина на пенсійне
забезпечення в старості. Більш того, пенсії та інші соціальні виплати та допомоги мають забезпечувати
рівень життя громадянина не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Законом
України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі ЗУ №2017 від 05.10.2000р.),
визначаються правові засади формування та застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією
України та законами України - основних соціальних гарантій.

Відповідно
до норм ст.ст. 5,6 ЗУ № 2017, основним державним соціальним стандартом є прожитковий
мінімум, на підставі якого встановлюються та визначаються державні гарантії
та стандарти в усіх сферах життєдіяльності населення, в тому числі й щодо
дотримання соціальних гарантій та
стандартів підтримки інвалідів, осіб похилого віку. Статтею 17 ЗУ №2017 основні
державні соціальні гарантії встановлюються законами України, з метою
забезпечення конституційних прав громадян на достатній життєвий рівень - до
таких гарантій віднесено і мінімальний
розмір пенсії за віком та мінімальний розмір заробітної плати, - які не
можуть бути меншими від прожиткового мінімуму встановленого законом.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що пенсія позивача має бути
перерахована саме відповідно до норм ст.ст. 51, 56, 57, 59 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
враховуючи середньомісячний заробіток
за будь-які фактично відпрацьовані 30
календарних днів на територіях радіоактивного забруднення, зі збільшенням
пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи, як особі, яка має стаж
не менше 20 років.

За
таких обставин, колегія суддів вважає. що апеляційна скарга відповідача не
ґрунтується на законі та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої
інстанції має бути залишена без змін.

Повний
текст ухвали виготовлено 17 червня 2008 року.

Керуючись
ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія; -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в Микитівському районі міста
Горлівки - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 лютого
2008 року, якою позовні вимоги прокурора Микитівського району міста Горлівки в
інтересах ОСОБА_1 були задоволені частково та Управління Пенсійного фонду
України в Микитівському районі м. Горлівки
було зобов'язано здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з 01.01.2005 року
відповідно до ст.ст. 51, ч.2 ст. 56, 57, 59 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру перерахованої Вантажним автотранспортним
підрозділом „Комсомольське АТП 11492"
ВАТ „Донецькавтотранс" заробітної плати та із збільшенням пенсії на один
відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений ч.2 ст. 56 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» стаж, але не вище 75 процентів заробітку -
без змін.

Ухвала
набуває чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом місяця безпосередньо до Вищого адміністративного суду України,
з дня виготовлення ухвали в повному обсязі.

Колегія суддів: Н.К.Шаптала

Д.В.Ляшенко

Г.А. Колеснік