Справа № 22-а-5318/2008
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2008-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

17 червня 2008 року справа
№ 22-а-5318/08

зал
судового засідання у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Бадахової Т.П.

Старосуда М.І. при секретарі
судового засідання

Чуріковій Я.О.

за участю представників:

від позивача:

ОСОБА_1

від відповідача:

не з”явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Микитівське управління праці та соціального захисту
населення Горлівської міської ради

на постанову Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області

від

8 квітня 2008 року року

по адміністративній справі

№ 2-а-21/08 (суддя Каліуш О.В.)

за позовом

ОСОБА_1

до

Микитівського
управління праці та соціального захисту населення Горлівської міської ради

про

визнання
неправомірними дій щодо відмови в перерахунку суми щорічної допомоги за
2005-2007 роки, стягнення недоотриманої суми допомоги

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 8
квітня 2008 року позов ОСОБА_1 задоволений частково, визнана неправомірною
відмова Микитівського управління праці та соціального захисту населення
Горлівської міської ради в перерахунку
та виплаті на користь позивача недоотриману суму допомоги на оздоровлення за
2000-2005, 2007 роки, стягнуто з Микитівського управління за рахунок коштів
Державного бюджету на користь позивача недоотриману щорічну допомогу на
оздоровлення за 2000-2005, 2007 роки у
розмірі 7855 гривен 40 копійок. В
задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права,
просить скасувати постанову суду першої інстанції Також відповідач просив розглянути справу без
участі його представника.

Позивач заперечував проти доводів
апеляційної скарги та просив відмовити в
задоволенні апеляційної скарги та постанову суду першої інстанції залишити без
змін.

Сторони були належним чином повідомлені
про дату, час і місце апеляційного розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

Позивач віднесений до 1 категорії осіб,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1 від 20 лютого 2002 року (арк. справи 6), є інвалідом 2
групи (до 17.02.2003 року був інвалідом 3 групи).

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема створення єдиного порядку визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій, соціального захисту потерпілого населення
визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі - спеціальний закон).

Порядок надання щорічної допомоги регулюється статтею 48
зазначеного Закону, якою передбачена виплата особам, віднесеним до 1 категорії осіб, інвалідам 2 групи які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розміри п'яти мінімальних
заробітних плат; інвалідам 3 групи - у розмірі чотирьох мінімальних заробітних
плат.

Дію частини четвертої статті 48
наведеного Закону зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій і допомог
у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом України № 3235-4 від 20 грудня 2005 року,
внаслідок чого відсутні правові підстави вважати порушеними права позивача щодо
невиплати відповідачем одноразової щорічної допомоги у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати у 2006 році. Зазначена норма протягом 2000- 2005, 2007 років була чинною і підлягає
застосуванню.

Колегія суддів зазначає, що пунктом 1
Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнані
такими, що не відповідають Конституції України, серед інших, положення пункту
30 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”, яким
була зупинена дія, у том числі статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», внаслідок чого положення статті 48 підлягають застосуванню у 2007
році.. Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 69 Закону України „Про
Конституційний Суд України” рішення суду є обов'язковими до виконання в
незалежності від наявності механізму його виконання та надходження коштів з
Державного бюджету України.

Колегія суддів не приймає посилання відповідача
і вважає безпідставним виплату допомоги позивачу відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836, оскільки ніякого
обмеження стосовно зазначеного у спеціальному Законі розміру компенсації ні
Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України не застосовував. Постанова
№ 836 була прийнята відповідно до Програми діяльності Кабінету Міністрів
України, схваленої постановою Верховної Ради України від 11 жовтня 1995 року №
373/95-ВР, з метою реалізації конкретного плану дій на 1996 рік.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої інстанції при прийнятті постанови були
дотримані норми матеріального права.

Керуючись статтями 24, 94, 167, 184, 195,
196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Микитівського
управління праці та соціального захисту населення Горлівської міської ради на постанову Микитівського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 8 квітня 2008 року у справі № 2-а-21/08 - залишити без
задоволення.

Постанову Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 8 квітня 2008 року у
справі № 2-а-21/08 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали
постановлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 17 червня
2008 року. Ухвала у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 17 червня 2008
року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді:
Т.П.
Бадахова

М.І. Старосуд

З оригіналом згідно:

Суддя Р.Ф.
Ханова