Справа № 5/288
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2008-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

вул. Десятинна, 4/6
№ 5/288
Окружний адміністративний суд міста
головуючого - судді Кочана В.М.,
секретаря судового засідання Стріхи
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
Служби безпеки України
Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити перерахунок
ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Служби безпеки України, Головного управління
Пенсійного Фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та
зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.
Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та пояснив, що він проходив службу в органах Служби Безпеки
України та був звільнений наказом Голови Служби Безпеки України № 1796-ОС від
15.11.2006р. та виключений зі списків особового складу наказом начальника
Відділу ДСТСЗІ СБ України у Житомирській області № 79-ОС від 22.12.2006р.
Службою безпеки України йому була
нарахована пенсія з 23.12.2006р. на підставі норм Закону України "Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", а також статті 40
Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" у розмірі 1
565 грн. 15 коп. Тобто, розрахунок пенсії проводився з урахуванням статті 40
Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік".
Позивач не погоджується з таким
Позивач вважає, що пенсійним
відділом Служби безпеки України на момент обчислення і розрахунку пенсії
допущені порушення діючого законодавства про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, а також
соціальний і правовий захист
військовослужбовців.
Головним управлінням Пенсійного
фонду України в м. Києві позивачу відмовлено у перерахунку раніше призначеної
пенсії у зв'язку з тим, що органи Пенсійного фонду України не проводять обчислення,
або зміну розміру грошового забезпечення по раніше призначених пенсіях.
Представники відповідачів у
судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що відповідно до ч. 2
ст. 40 Закону України "Про бюджет України на 2006 рік" при обчисленні
пенсій військовослужбовцям у розрахунок грошового забезпечення не включаються
щомісячні надбавки (доплати), встановлені особам, які мають право на пенсію за
вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах
справи на службі. Зміст зазначеної норми зупиняє дію ст. 43 Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких
інших осіб" в частині включення додаткових видів грошового забезпечення
військовослужбовців при обчислення пенсій окремим категоріям громадян.
Представник Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві зазначив, що ОСОБА_1 підпадає під категорію
військовослужбовців на яких поширювалася ч. 2 ст. 40 Закону України "Про
державний бюджет України на 2006 рік", тому при обчисленні пенсії позивачу
не були включені деякі додаткові види грошового забезпечення на час звільнення.
Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовну заяву слід
задовольнити з наступних підстав.
Як встановлено в судовому
засіданні, ОСОБА_1 наказом Голови Служби Безпеки України № 1796-ОС від
15.11.2006р. звільнений зі служби в органах Служби Безпеки України.
З 23.12.2006р. Службою безпеки
України позивачу була нарахована пенсія
на підставі норм Закону України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб", а також статті 40 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2006 рік".
Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону
України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб" пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим законом, та членам їх
сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові
види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в
розмірах, установлених законодавством.
Позивач належить до тих суб'єктів,
які згідно зі ст. 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", мають право на
пенсійне забезпечення за цим законом.
Статтями 44, 45 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено,
що територіальні управління пенсійного фонду України здійснюють перерахунок
пенсії у випадках, передбачених законом.
Згідно зі ст. 8 Кодексу
адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість
Суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики та практики розгляду Європейського Суду з
питань захисту прав людини.
У Рішенні Конституційного Суду
України від 09.07.2007 № 6-рп/2007 справа № 1-29/2007 у справі щодо
відповідності Конституції України положень ст.ст. 29, 36, ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст.
62, ч. 1 ст. 66, п.п. 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 ст.
71, ст.ст. 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України
на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян) зазначено, що метою
і особливістю закону про Державний бюджет України є забезпечення належних умов
для реалізації положень інших законів України, які передбачають фінансові зобов'язання
держави перед громадянами, спрямовані на їх соціальний захист, у тому числі й
надання пільг, компенсацій і гарантій. Отже, при прийнятті закону про Державний
бюджет України мають бути дотримані принципи соціальної, правової держави,
верховенства права, забезпечена соціальна стабільність, а також збережені
пільги, компенсації і гарантії, заробітна плата та пенсії для забезпечення
права кожного на достатній життєвий рівень (ст. 48 Конституції України).
Закон про Державний бюджет України
не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і
гарантій, передбачених іншими законами України.
Конституційний Суд України в даному
рішенні прийшов до висновку, що зупинення законом про Державний бюджет України
дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення
змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового
регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає ст.ст. 1,
3, ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 8, ч. 2 ст. 19, ст. 21, 22, п. 1 ч. 2 ст. 92, ч. 1, 2,
3 ст. 95 Конституції України.
Таким чином, Верховна Рада України
не повноважна при прийнятті закону про Державний бюджет України включати до
нього положення про внесення змін до чинних законів України, зупиняти дію
окремих законів України та/або будь-яким чином змінювати визначене іншими
законами України правове регулювання суспільних відносин.
Правовідносини, що виникають в
процесі реалізації права на пенсійне забезпечення (в даному випадку це
стосується можливості реалізації встановленої державою гарантії для
військовослужбовців та деяких інших осіб на отримання пенсійного забезпечення,
розмір якого визначається у певному порядку, відмінному від пенсій для решти
категорії громадян), будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений
принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного
акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у
конституційних та інших актах.
Як свідчить позиція Суду ЄС у
справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office)
принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу
покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання
містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії.
Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності
держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення
зобов'язань для запобігання відповідальності.
Враховуючи викладене суд дійшов
висновку, що відмова Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві
суперечать нормам ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб
звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Позов підлягає
частковому задоволенню з врахуванням дати звернення до суду з вимогою про
перерахунок, оскільки до відповідача з проханням провести перерахунок пенсії
позивач не звертався.
На підставі ст. 43 Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких
інших осіб", керуючись ст.ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства України,
суд
вимоги задовольнити частково.
Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 07 листопада 2007 року
перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та інших осіб" та Закону України "Про
внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного та соціального
захисту військовослужбовців", обчисливши її з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну
надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення
(надбавки, доплати, підвищення), та премії в розмірах, встановлених
законодавством України.
В задоволенні решти позовних вимог
Стягнути з державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 3 (три) грн. 40 коп. судового збору.
Постанова відповідно до ч. 1 ст.
254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим
Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
постанови суду та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня складення постанови
у повному обсязі. Апеляційна скарга на
постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються.

Київському апеляційному
адміністративному суду через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя
Кочан В.М.

Дата
складення постанови у повному обсязі 23.05.2008р.