Справа № 22а-1099/2008
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2008-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий у І інстанції -
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Бараненка І.І.,
Маслія В.І.,

при
секретарі:
Трибой І.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської
області від 16.04.2007 року по справі за його позовом до слідчого слідчої групи
Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 про визнання його дій протиправними, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1
звернувся до Житомирського районного суду Житомирської області з адмінпозовом
до слідчого слідчої групи Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 про визнання дій відповідача під час
проведення обшуку протиправними.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 16.04.2007
року провадження по справі було закрито .

Не
погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну
ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для розгляду до того ж суду
для продовження розгляду. В своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що дане рішення прийнято з порушенням норм процесуального
права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Вважає, що
даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1 ст. 2
КАС України).

Відповідно до ст. 104 КАС
України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним
позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Згідно ч. 2 ст.
4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі
публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Як вбачається з
матеріалів справи, позивачем ставиться вимога до посадової особи - слідчого слідчої групи Генеральної прокуратури України щодо визнання дій останнього під
час проведення обшуку протиправними. Оскільки відповідач являється суб'єктом
владних повноважень, позивач вважає, що між сторонами склалися публічно-правові
відносини, тому дана справа повинна вирішуватися в порядку адміністративного
судочинства.

Суд першої
інстанції прийшов до висновку про непідвідомчість даного спору, оскільки спірні
правовідносини повинні розглядатися в порядку КПК України та закрив провадження
по даній справі.

Колегія суддів
погоджується з таким висновком, з огляду на наступне.

Зі змісту
позовної заяви чітко вбачається, що позивачем оскаржуються саме слідчі дії
працівника Генпрокуратури, пов'язані з проведенням обшуку в помешканні
позивача. Проведення таких дій та їх порядок регулюються лише нормами КПК
України, а тому всі скарги з приводу протиправності вищезгаданих дій повинні
розглядатися в порядку КПК України.

Враховуючи вищевикладене,
проаналізувавши обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо закриття провадження.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та
ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким
чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не вбачається.

Позивач
правильно вважає, що оскаржуються дії посадових осіб, проте ним не враховано
те, які саме дії оскаржуються, а отже неправильно визначено предмет спору, дані
правовідносини не є публічно-правовими, а кримінально-правовими, оскільки вони
регулюються нормами КПК України.

Колегія
суддів не приймає до уваги доводи апелянта про неправомірність застосування
судом першої інстанції Рішення Конституційного Суду України за конституційним
поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності
Конституції України (конституційності) положень абзаців 3-5 ст. 248-3 ЦПК
України та за конституційними зверненнями громадян ОСОБА_3 і ОСОБА_4 щодо офіційного
тлумачення абзацу 4 ст. 248-3 ЦПК України (справа щодо конституційності ст.
248-3 ЦПК України) від 23.05.2001 року. Оскільки з даного рішення слідує, що
захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідування кримінальної
справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів
дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Таке оскарження може
здійснюватись у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність
посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не н6алежить до
сфери управлінської та не може бути предметом оскарження , визначеному главою
31-А ЦПК України (в редакції 1963 року).

В
даному випадку суд мав на увазі, що скарги на дії посадових осіб органів
дізнання, попереднього слідства і прокуратури чи їх бездіяльність при
розслідування кримінальної справи повинні розглядатися лише в порядку,
встановленому КПК.

За таких підстав
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського
районного суду Житомирської області від 16.04.2007 року по справі за його
позовом до слідчого слідчої групи Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 про визнання його дій
протиправними, необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої
інстанції - без змін.

Крім
того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 157
КАС України колегія суддів вважає за
необхідне роз'яснити позивачеві, що даний спір відноситься до юрисдикції
місцевих загальних судів, а тому повинен вирішуватися в порядку цивільного
судочинства за вимогами Цивільно-процесуального кодексу.

Керуючись,
ст.ст. 2, 4, 19, 157, 199, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні
апеляційної скарги ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвалу
Житомирського районного суду Житомирської області від 16.04.2007 року - залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий суддя:

Судді: