Справа № 22-а-5992/2008
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

у 1 інстанції - Хрімлі О.Г.
Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

24 червня 2008 року справа №
22-а-5992/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Сіваченка І.В.

суддів при секретарі за участі представника відповідача

Василенко Л.А., Дяченко С.П. Скопинській
А.О. Казанцева Д.Г.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

17 квітня 2008 року

у
справі

№ 2-а-3106/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Головного управління Міністерства внутрішніх справ
України в Донецькій області

про

стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

05.10.2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду
від 17.04.2008 року у задоволені позову до Головного управління міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій області
ОСОБА_1 було відмовлено з причини пропуску строку звернення до
адміністративного суду.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, та
ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення
апеляційної скарги. Інші особи, які беруть участь в справі, до апеляційного
суду не прибули, що не перешкоджає відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України
апеляційному перегляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи,
вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу
необґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін з
наступних підстав.

При розгляді справи в апеляційній інстанції
встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 з 13.11.1992 року проходив службу в органах внутрішніх
справ. 16 листопада 2004 року наказом № 274 о/с його було відкомандировано до
відділу Головного управління Госфельдслужби України в м. Донецьку. З 01.12.2004
року та по теперішній час позивач проходить службу у відділі Головного
управління Госфельдслужби України в м. Донецьку.

При відкомандируванні ОСОБА_1 нараховано грошову компенсацію за формене обмундирування
в розмірі 5177,04 грн., що підтверджено довідкою про виплату грошової
компенсації замість предметів форменого обмундирування № 1569 від 02.11.2004
року, але компенсація виплачена не була у зв'язку з відсутністю коштів.

Відповідно до ч.2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах
здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

КАС України набув чинності з 01.09.2005 року. Позивач вперше звернувся з
теперішнім позовом до Ворошиловського районного суду м. Донецька 20.02.2007
року, тобто більш ніж через рік після набрання чинності процесуальним Кодексом.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_1 отримав довідку про виплату грошової компенсації замість предметів
форменого обмундирування № 1569 від 02.11.2004 року, з якої він повинен був
дізнатися, що, на його думку, його право на отримання грошової компенсації,
порушено.

Далі, юридична необізнаність позивача не може бути визнана поважною
причиною для поновлення йому строку звернення до суду.

Закони та інші нормативно-правові акти є доступними для ознайомлення всіма
громадянами, і можливість обізнаності людини про те чи інше положення
законодавства залежить виключно від бажання такої людини.

Тобто, судова колегія зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до
адміністративного суду з позовом про стягнення грошової компенсації і поважних
причин пропуску строку звернення до адміністративного суду не вбачає.

Згідно ч.1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін, а відповідач в даному
випадку на цьому наполягав (зокрема, а.с. 13-14). Тому пропуск такого строку є
підставою для відмови в позові.

Тобто суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому
підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

В повному обсязі ухвала складена 26.06.2008 року.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2008
року у справі № 2-а-3106/08 за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області «про стягнення компенсації замість формового
обмундирування» - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
дня складення її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: