Справа № 22-а-566/2008
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2008-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-566/08
Головуючий у 1 інстанції Матвійчик В.
Суддя доповідач Бистрик Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

18 червня 2008 року Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бистрик Г.М.,

суддів Ситникова О.Ф.,
Попович О.В.,

при секретарі Шевчук
О.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою відповідача суб'єкта
підприємницької діяльності - ОСОБА_1 на постанову господарського суду
Вінницької області від 20.03.2007 року у справі за позовом Липовецької
міжрайонної державної податкової інспекції до суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2007 року Липовецька міжрайонна державна
податкова інспекція звернулась з позовом до суб'єкта підприємницької - фізичної
особи ОСОБА_1, про стягнення 1760,00 грн.,свої вимоги мотивуючи тим, що податковим
органом проведено перевірку магазину - кіоску, що належить СПД ОСОБА_1., якою
встановлено порушення п. 1,13 ст. 3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг» та ст. 15 Замокну України «Про державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», про що складений відповідний акт, на підставі якого прийнято
податкові повідомлення - рішення.

Постановою Господарського суду Вінницької області від
20.03.2007 року позов задоволено.

Стягнуто з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 до Державного бюджету в ВДК у Погребищенському районі активи в
рахунок погашення податкового боргу зі сплати штрафної (фінансової) санкції в
сумі 1760 грн.

Не погоджуючись з
вищезазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову господарського суду Вінницької області, як таку, що
постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення справи, та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
з»явившихся сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення,
а постанова суду - без змін з таких підстав.

Колегією
суддів встановлено, що ОСОБА_1. являється суб'єктом підприємницької діяльності,
що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію НОМЕР_1 від 01.04.2002
року.

З
матеріалів справи вбачається, що Липовецькою міжрайонною державною податковою
інспекцією було проведено перевірку магазину - кіоску, що належить СПД
ОСОБА_1., розташованого в АДРЕСА_1, за результатами якої складено акт №00589
від 06.05.2006 року.

На
підставі акту №00589 від 06.05.2006 року Липовецька міжрайонна державна
податкова інспекція прийняла і надіслала відповідачу податкові повідомлення -
рішення форми «С» №/0 від 11.05.2006 року на суму 60,00 грн., та
рішення про застосування фінансових санкцій №/0 від 11.05.2006 року
на суму 1700,00 грн., дана сума податкового боргу виникла внаслідок несплати
відповідачем узгодженого податкового зобов'язання із вказаного платежу.

Вказані податкові
повідомлення-рішення відповідачем не виконано та не оскаржено.

Згідно з пунктом 1.3 статті 1 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та держаними цільовими
фондами» від 21.12.2000 №2181-111, податкове зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності) самостійно узгоджене платником податків або
узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у
встановлений строк, є податковим боргом.

У пункті 1.7 ст. 1 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та держаними цільовими фондами»
від 21.12.2000 №2181-111, активами платника податків є кошти, матеріальні та
нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності
або повного господарського відання.

Підпункт 3.1.1
пункту 3.1 статті 3 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та держаними цільовими фондами» від 21.12.2000
№2181-111 ,передбачає можливість примусового стягнення за рішенням суду активів
платника податків у рахунок погашення його податкового боргу.

Відповідно до пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та держаними
цільовими фондами» від 21.12.2000 №2181-111, процедура адміністративного
узгодження суми податкового зобов'язання, визначеного контролюючим органом,
відбувається за надісланим останнім платнику податків податковим повідомленням.

Згідно з підпункту 5.3.2 пункту 5.3 статті 5 Закону
України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та держаними цільовими фондами» від 21.12.2000 №2181-111 у випадках апеляційного узгодження суми
податкового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену
суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом десяти
календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно статті 16 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та держаними цільовими
фондами» від 21.12.2000 №2181-111, після закінчення встановлених строків
погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу
нараховується пеня у розмірі 120 відсотків річних облікової ставки
Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу
або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин
таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Пунктом одинадцять статті 11 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» передбачено право органів державної податкової
служби застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції,
стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у
випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

Зважаючи на викладене колегія суддів вважає, що суд
першої вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав
їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку із чим апеляційна
скарга залишається без задоволення, а постанова господарського суду Вінницької
області - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И ЛА :

Апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності - ОСОБА_1 - залишити
без задоволення, а постанову господарського суду Вінницької області від
20.03.2007 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена
протягом одного місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
суддя:

Судді: