Справа № 22-а-1489/2008
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2008-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ А
ДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. І
ванчук С.В.
Спра
ва № 22-а-1489/08
Господарський суд Львівсь
кої обл. (№ 16/270А)
Рядок ста
тзвіту № 47
Доповідач: Шавель Р.М.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2008 року

м.Львів

Колегія суддів Львівсько
го апеляційного адміністрат
ивного суду в складі:
головуючого - судді Шавел
я Р.М.,
суддів Оленд
ера І.Я. та Заверухи О.Б.,
при секретарі Ром
анишин О.Р.,

з участю осіб, які взяли уч
асть у справі:
пред-ка позивача - Камен
ецької Н.В., довіреність № 01-7/425-653
від 12.05.2008р.,
пред-ків відповідача - Хитр
ової О.М., довіреність від 05.05.2008р
.,
Хитрова
С.М., директор (протокол зборі
в № 1 від 14.08.2003р.),

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляцій
ну скаргу Товариства з обмеж
еною відповідальністю «ФХ Се
рвіс» на постанову господарс
ького суду Львівської обл. ві
д 14.08.2007р. по справі за позовом
Львівського обласного відді
лення Фонду соціального захи
сту інвалідів до Товариства
з обмеженою відповідальніст
ю /ТзОВ/ «ФХ Сервіс» про стягне
ння адміністративно-господа
рських санкцій за незабезпеч
ення встановленого норматив
у робочих місць, призначених
для працевлаштування інвалі
дів, -

в с т а н о в и л а:o:p>/o:p>

20.07.2007р. позивач Львівське обл
асне відділення Фонду соціал
ьного захисту інвалідів звер
нувся до господарського суду
із позовною заявою, в якій про
сить стягнути з відповідача
ТзОВ «ФХ Сервіс» суму адміні
стративно-господарських сан
кцій за невиконання норматив
у робочих місць для працевла
штування інвалідів протягом
2006 року в розмірі 12445 грн. 98 коп. (а.
с.3).

Постановою господарсько
го суду Чернівецької обл. від
14.08.2007р. заявлений позов задовол
ено частково; стягнуто з відп
овідача ТзОВ «ФХ Сервіс» на к
ористь позивача Львівського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалід
ів суму адміністративно-госп
одарських санкцій за невикон
ання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалі
дів протягом 2006 року в розмірі
6741 грн. 04 коп., а також в доход дер
жавного бюджету 67 грн. 41 коп. су
дового збору (а.с.42-44).

Не погодившись із винесен
им судовим рішенням, постано
ву господарського суду оскар
жив відповідач ТзОВ «ФХ Серв
іс», який покликаючись на нев
ідповідність висновків суду
обставинам справи, порушенн
я судом норм матеріального і
процесуального права, що при
звело до неправильного виріш
ення справи, просить суд апел
яційної інстанції скасувати
постанову господарського су
ду та прийняти нову, якою відм
овити у задоволенні заявлено
го позову.
Апелянт вказує, що під час р
озгляду справи в суді першої
інстанції позивачем не дове
дено факту вини відповідача
у незабезпеченні встановлен
ого нормативу робочих місць,
призначених для працевлашту
вання інвалідів протягом 2006 р
оку. В порушення вимог чинног
о законодавства відповідні д
ержавні органи не скеровувал
и у 2006 році до відповідача інва
лідів з метою їх подальшого п
рацевлаштування.
Також із змісту вимог чинно
го законодавства слідує, що п
ідприємство, виходячи із пок
ладених на нього обовязків
, виконує похідну функцію і не
зобовязане забезпечувати
безпосереднє працевлаштува
ння інвалідів, що знайшло сво
є закріплення і в судовій пра
ктиці.
Частина 4 ст.19 Закону України
«Про основи соціальної захи
щеності інвалідів в Україні»
передбачає, що обовязок з п
рацевлаштування підприємст
вом інваліда вважається вико
наним з моменту укладення тр
удового договору, і не ставит
ься в залежність від часу, яки
й інвалід відпрацював на цьо
му робочому місці або підпри
ємстві.
Окрім цього, господарським
судом не враховані причини р
озірвання трудового договор
у із працевлаштованим інвалі
дом (смерть останнього), і факт
подальшого працевлаштуванн
я на роботу нового інваліда (а
.с.47-49).

Заслухавши суддю-доповіда
ча, представників відповідач
а на підтримання поданої апе
ляційної скарги, заперечення
представника позивача, пере
віривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах на
ведених у ній доводів, колегі
я суддів дійшла висновку, що а
пеляційна скарга не підлягає
до задоволення, з наступних п
ідстав.

Відповідно до ч.8 ст.69 Госпо
дарського кодексу /ГК/ Україн
и підприємство з правом найм
у робочої сили забезпечує ви
значену відповідно до закону
кількість робочих місць для
працевлаштування, зокрема і
нвалідів. Відповідальність п
ідприємства за невиконання д
аної вимоги встановлюється з
аконом.
Спеціальним законом, який в
изначає основи соціальної за
хищеності інвалідів в Україн
і і гарантує їм рівні з усіма і
ншими громадянами можливост
і для участі в економічній, по
літичній і соціальній сферах
життя суспільства, створенн
я необхідних умов, які дають м
ожливість інвалідам вести по
вноцінний спосіб життя згідн
о з індивідуальними здібност
ями і інтересами, є Закон Укра
їни № 875-XII від 21.03.1991р. “Про основи с
оціальної захищеності інвал
ідів в Україні”.

Згідно Закону України № 875-ХІ
І від 21.03.1991р. «Про основи соціал
ьної захищеності інвалідів в
Україні»:
ст.19 - для підприємств, уста
нов, організацій, у тому числі
підприємств, організацій гр
омадських організацій інвал
ідів, фізичних осіб, які викор
истовують найману працю, уст
ановлюється норматив робочи
х місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьо
х відсотків середньообліков
ої чисельності штатних праці
вників облікового складу за
рік, а якщо працює від 8 до 25 осі
б, - у кількості одного робочог
о місця.
Підприємства, установи, о
рганізації, у тому числі підп
риємства, організації громад
ських організацій інвалідів
, фізичні особи, які використо
вують найману працю, самості
йно розраховують кількість р
обочих місць для працевлашту
вання інвалідів відповідно д
о нормативу, встановленого ч
астиною першою цієї статті, і
забезпечують працевлаштува
ння інвалідів. При розрахунк
ах кількість робочих місць о
круглюється до цілого значен
ня.
Підприємства, установи, орг
анізації, у тому числі підпри
ємства, організації громадсь
ких організацій інвалідів, ф
ізичні особи, які використов
ують найману працю, самостій
но здійснюють працевлаштува
ння інвалідів у рахунок норм
ативів робочих місць, виходя
чи з вимог статті 18 цього Зако
ну.
ст.20 - підприємства, установ
и, організації, у тому числі пі
дприємства, організації гром
адських організацій інвалід
ів, фізичні особи, які викорис
товують найману працю, де сер
едньооблікова чисельність п
рацюючих інвалідів менша, ні
ж установлено нормативом, пе
редбаченим статтею 19 цього За
кону, щороку сплачують відпо
відним відділенням Фонду соц
іального захисту інвалідів а
дміністративно-господарськ
і санкції, сума яких визначає
ться в розмірі середньої річ
ної заробітної плати на відп
овідному підприємстві, устан
ові, організації, у тому числі
підприємстві, організації г
ромадських організацій інва
лідів, фізичної особи, яка вик
ористовує найману працю, за к
ожне робоче місце, призначен
е для працевлаштування інвал
іда і не зайняте інвалідом. Дл
я підприємств, установ, орган
ізацій, у тому числі підприєм
ств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізи
чних осіб, на яких працює від 8
до 15 осіб, розмір адміністрат
ивно-господарських санкцій з
а робоче місце, призначене дл
я працевлаштування інваліда
і не зайняте інвалідом, визна
чається в розмірі половини с
ередньої річної заробітної п
лати на відповідному підприє
мстві, в установі, організаці
ї, у тому числі підприємстві, о
рганізації громадських орга
нізацій інвалідів, у фізично
ї особи, яка використовує най
ману працю.
Порушення термінів спл
ати адміністративно-господа
рських санкцій тягне за собо
ю нарахування пені. Пеня обчи
слюється виходячи з 120 відсотк
ів річних облікової ставки Н
аціонального банку України,
що діяла на момент сплати, нар
ахованої на повну суму недої
мки за весь її строк.

Згідно системного аналізу
діючого законодавства праце
влаштуванню інваліда переду
є виконання підприємством ді
й, перелік яких визначений пу
нктами 3, 5, 14 Положення про робо
че місце інваліда і про поряд
ок працевлаштування інвалід
ів, до яких відноситься:
розроблення заходів щодо с
творення робочих місць для і
нвалідів;
включення їх до колективно
го договору;
інформування центрів зайн
ятості, місцевих органів соц
іального захисту населення т
а відділення Фонду про створ
ення (пристосування) робочих
місць для працевлаштування
інвалідів;
у межах нормативу створенн
я за власні кошти робочих міс
ць для працевлаштування інва
лідів в порядку, визначеному
пунктом 3 зазначеного Положе
ння;
щорічно до 1 лютого року, що н
астає за звітним, подання від
діленням Фонду відомостей пр
о середню річну заробітну пл
ату на підприємстві, середнь
ооблікову чисельність штатн
их працівників облікового ск
ладу та про кількість працюю
чих інвалідів;
визначення видів виробниц
тв, цехів та дільниць, де доціл
ьно використовувати працю ін
валідів;
інформування державної сл
ужби зайнятості та місцевих
органів соціального захисту
населення про вільні робочі
місця та вакантні посади, на я
ких може використовуватися п
раця інвалідів;
створення для інвалідів ум
ов праці з урахуванням індив
ідуальних програм реабіліта
ції, забезпечення соціально-
економічних гарантій, передб
ачених чинним законодавство
м;
запровадження у разі потре
би посад інструкторів-перекл
адачів для роботи з глухими п
рацівниками;
розроблення і затвердженн
я інструкції про робоче місц
е інваліда.

Згідно Положення про робоч
е місце інваліда і про порядо
к працевлаштування інваліді
в, затв. постановою КМ України
№ 314 від 03.05.1995р. (яка втратила чинн
ість на підставі постанови К
М України № 70 від 31.01.2007р., та діяла
протягом 2006 року) на підприємс
тво покладається обовязок
створювати та належним чино
м атестувати робочі місця дл
я працевлаштування інваліді
в та інформувати про таку кіл
ькість створених робочих міс
ць органи працевлаштування.

Робоче місце інваліда вваж
ається створеним, якщо воно в
ідповідає встановленоним ви
могам робочого місця для інв
аліда відповідної нозології
, атестоване спеціальною ком
ісією з участю представників
МСЕК, органів Держнаглядохо
ронпраці, громадських органі
зацій інвалідів, і введено в д
ію шляхом працевлаштування н
а ньому інваліда.

Як встановлено судом першо
ї інстанції, згідно Звіту від
повідача про зайнятість та п
рацевлаштування інвалідів з
а 2006 рік по формі № 10-ПІ, середньо
облікова кількість штатних п
рацівників облікового склад
у в 2006 році становила 11 осіб; чис
ельність інвалідів штатни
х працівників, які повинні пр
ацювати у відповідача на ро
бочих місцях, створених відп
овідно до вимог ст.19 Закону Ук
раїни “Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Укр
аїні”, у цей період становить
1 особа, при цьому працевлашто
ваними у відповідача протяго
м 2006 році була також 1 особа.
В розділі ІІ Звіту за 2006 рік з
азначено, що у звітному періо
ді на підприємстві були прац
евлаштовані 2 інвалідів, які п
ропрацювали протягом 2006 року
в загальній кількості 5,5 місяц
ів (а.с.5-7).

Відповідно до розрахунку а
дміністративно-господарськ
их санкцій за невиконання но
рмативу робочих місць, призн
ачених для працевлаштування
інвалідів, сума адміністрат
ивно-господарських санкцій в
изначена в розмірі 12445 грн. (а.с.4)
.

Задовольняючи позов, суд пе
ршої інстанції правомірно ви
ходив з того, що у звітному 2006 р
оці відповідач не виконав н
ормативу робочих місць для п
рацевлаштування інвалідів, п
ередбаченого ст.19 Закону Укра
їни «Про основи соціальної з
ахищеності інвалідів в Украї
ні», через що останній відпов
ідно до ст.20 цього Закону зобо
вязаний сплатити адмініст
ративно-господарські санкці
ї в сумі 6741 грн. 04 коп.
При цьому господарським ві
рно вказано на те, що в період
6,5 місяців у 2006 році на підприєм
стві не були працевлаштовані
інваліди, а відповідачем не б
уло представлено доказів фак
тичного створення робочого м
ісця інваліда.
Оскільки період, протягом я
кого не були працевлаштовані
інваліди у 2006 році, складає 6,5 мі
сяців, то розмір адміністрат
ивно-господарських санкцій з
а незабезпечення встановлен
ого нормативу робочих місць,
призначених для працевлашту
вання інвалідів правильно об
числений із врахуванням назв
аного періоду.

При винесенні ухвали колег
ія суддів також враховує й те
, що відповідачем не вживалис
я належні заходи, спрямовані
на недопущення порушення ви
мог ст.19 Закону України «Про о
снови соціальної захищеност
і інвалідів в Україні».
Доводи відповідача щодо ві
дсутності його вини в поруше
нні нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалі
дів у 2006 році спростовуються а
налізом змісту ст.ст.18, 19 Закону
України «Про основи соціаль
ної захищеності інвалідів в
Україні», які покладають на п
ідприємства, установи, орган
ізації обовязок самостійн
о здійснювати працевлаштува
ння інвалідів в рахунок норм
ативу робочих місць, а викона
нням нормативу вважається пр
ацевлаштування підприємств
ом, установою, організацією і
нвалідів, для яких це місце ро
боти є основним.

Таким чином, із матеріалів с
прави та представлених позив
ачем доказів вбачається вина
відповідача у непрацевлашту
ванні інвалідів, що є складов
ими господарського правопор
ушення, ним не здійснені всі з
алежні від нього заходи по не
допущенню господарського пр
авопорушення, а тому наявні п
равові підстави для застосув
ання адміністративно-господ
арських санкцій.

При вирішенні питання про
правомірність стягнення адм
іністративно-господарських
санкцій колегія суддів вихо
дить із загальних норм права
відносно відповідальності з
а порушення зобовязань та
встановлення в діях або безд
іяльності роботодавця склад
у правопорушення з метою зас
тосування юридичної відпові
дальності у вигляді адмініст
ративно-господарських санкц
ій.
Оскільки роботодав
ець не вжив усіх необхідних з
аходів для недопущення госпо
дарського правопорушення, не
провів атестації робочих мі
сць інвалідів, то застосуван
ня адміністративно-господар
ських санкцій до нього за нев
иконання нормативу робочих м
ісць є законним.

Колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що обов
язок підприємства щодо ств
орення робочих місць для інв
алідів не супроводжується йо
го обовязком підбирати інв
алідів на створені робочі мі
сця. Такий обовязок поклад
ається на органи працевлашту
вання, що перелічені в ч.1 ст.18 З
акону України “Про основи со
ціальної захищеності інвалі
дів в Україні”.
Однак обовязок державн
их органів щодо забезпечення
працевлаштування інвалідів
виникає лише після виконанн
я підприємствами обовязку
щодо створення робочих місц
ь і надання, передбаченої зак
онодавством про соціальну за
хищеність інвалідів, інформа
ції про наявність вільних ро
бочих місць та вакантних пос
ад, на яких може використовув
атися праця інвалідів. При ві
дсутності такої інформації,
органи, визначені статтею 18 ць
ого Закону, не можуть скорист
атися своїми правами.

Конвенція про професійну р
еабілітацію та зайнятість ін
валідів № 159, ратифікована Зак
оном України “Про ратифікаці
ю Конвенції про професійну р
еабілітацію та зайнятість ін
валідів № 159”, вказує на те, що о
ргани державної влади повинн
і сприяти працевлаштуванню ш
ляхом:
- сприяння можливості зайня
тості інвалідів на відкритом
у ринку праці (стаття 3);
- проведення консультацій з
представницькими організац
іями підприємців і трудящих
щодо здійснення зазначеної п
олітики, в тому числі заходів
, яких слід вжити з метою сприя
ння співробітництву та коорд
инації державних і приватних
органів, що займаються профе
сійною реабілітацією, консул
ьтацій з представницькими ор
ганізаціями інвалідів і у сп
равах інвалідів (стаття 5);
- вжиття заходів з метою орг
анізації й оцінки служб проф
есійної орієнтації, професій
ного навчання, працевлаштува
ння, зайнятості, а також інших
повязаних з ними служб, щоб
інваліди мали можливість от
римувати, зберігати роботу т
а просуватися по службі; наяв
ні служби для трудящих в ціло
му використовувати там, де це
можливо та доцільно, з потріб
ною адаптацією (стаття 7);
- вжиття заходів для сприя
ння створенню та розвитку сл
ужб професійної реабілітаці
ї та зайнятості для інваліді
в у сільських районах і окрем
их місцевостях (стаття 8).

Доводи апелянта про те, що о
бовязок з працевлаштуванн
я підприємством інваліда вва
жається виконаним з моменту
укладення трудового договор
у, і не ставиться в залежність
від часу, який інвалід відпра
цював на цьому робочому місц
і або підприємстві, колегія с
уддів відхиляється як безпід
ставні, оскільки вони не грун
туються на вимогах чинного з
аконодавства.

Таким чином, в розглядува
ній ситуації роботодавець не
вжив усіх необхідних заході
в для недопущення господарсь
кого правопорушення, через щ
о слід визнати законним заст
осування до нього адміністра
тивно-господарських санкцій
за невиконання нормативу ро
бочих місць.

Отже, представленими доказ
ами позивачем в порядку ч.2 ст.
71 КАС України доведено правом
ірність заявлених вимог,
через що заявлений позов є об
ґрунтованим і підставним, а т
ому підлягає до задоволення.

З огляду на викладене, суд
першої інстанції правильно
і повно встановив обставини
справи та ухвалив судове ріш
ення з додержанням норм мате
ріального і процесуального п
рава, доводи апеляційної ска
рги не спростовують висновкі
в рішення суду, а тому підстав
для скасування постанови ко
легія суддів не вбачає і вваж
ає, що апеляційну скаргу на не
ї слід залишити без задоволе
ння.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195,
200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України
, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товари
ства з обмеженою відповідаль
ністю «ФХ Сервіс» на постано
ву господарського суду Львів
ської обл. від 14.08.2007р. залишити
без задоволення, а згадану по
станову господарського суду
без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моме
нту її проголошення, але може
бути оскаржена у касаційном
у порядку шляхом подачі каса
ційної скарги безпосередньо
до адміністративного суду к
асаційної інстанції протяго
м одного місяця з дня набранн
я ухвалою законної сили.

Головуючий:

Шавель Р.М.

Судді:

Олендер І.Я.

Заверуха О.Б.