Справа № 22а-1030/2008
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2008-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Магера В.В. Справа
№ 22а-1030/08
Господарський суд Хмельницької обл. (№ 16/5/347-НА) Рядок
статзвіту № 41
Доповідач: Шавель Р.М.
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2008 року м.Львів
Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого - судді Шавеля Р.М.,
суддів Олендера
І.Я. та Заверухи О.Б.,
при секретарі - Романишин О.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного
підприємця ОСОБА_1 на постанову господарського суду Хмельницької обл. від
02.08.2007р. у справі за позовом Приватного підприємця /ПП/ ОСОБА_1 до
Регіонального управління Департаменту з питань адміністрування акцизного збору
і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової
адміністрації України у Хмельницькій обл., з участю третьої особи Державної
податкової адміністрації /ДПА/ України у Хмельницькій обл., про визнання
незаконним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій, -
в с т а н о в и л а:
23.05.2007р. позивач ПП ОСОБА_1 звернулася до господарського суду із
позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Регіонального
управління Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за
виробництвом та обігом підакцизних товарів ДПА України у Хмельницькій обл. №
220197 від 28.12.2006р. про застосування до неї фінансових санкцій в сумі 1700
грн., а перевірку від 24.11.2006р. - незаконною (а.с.2-4).
Постановою господарського суду Хмельницької обл. від 02.08.2007р. в
задоволенні заявленого ПП ОСОБА_1 позову відмовлено за безпідставністю
Не погодившись з винесеним судовим рішенням, постанову господарського суду
оскаржила позивач ПП ОСОБА_1, яка покликаючись на неправильне застосування
судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного
вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову постанову, якою заявлений позов задоволити.
Апелянт вказує, що при винесенні рішення судом не враховано того, що
проведена перевірка не може вважатися плановою, оскільки не дотримані строки її
проведення; при цьому із листопада 2005 року по листопад 2006 року було проведене
аналогічних 4 перевірки.
Також повідомлення про проведення планової перевірки, яке підлягає
скеруванню не пізніше ніж за 10 днів до дня проведення зазначеної перевірки, до
позивача не надходило.
Таким чином, податковим органом не дотримана передбачена законом процедура
проведення планових та позапланових перевірок, через що рішення відповідача не
може базуватися на даних неправомірно проведеної перевірки (а.с.57-58).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну
скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, 24.11.2006р. працівниками ДПА
України у Хмельницькій обл. проведено перевірку належного позивачу кіоску
“Світанок”, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Підставою для проведення вказаної перевірку слугував наказ Голови ДПА
України у Хмельницькій обл. № 238 від 31.10.2006р. “Про проведення перевірок”,
на виконання якого був складений план проведення перевірок відділом
оперативного контролю на листопад 2006 року, згідно якого була запланована
перевірка належного позивачу кіоску “Світанок” (а.с.32-33).
Перевірка проведена працівниками податкового органу на підставі направлень
№ 1514 від 15.11.2006р. та № 1694 від 24.11.2006р. (а.с.37, 38).
У складеному по результатам перевірки Акті серед інших порушень також
зафіксовано здійснення позивачем поштучної реалізації тютюнових виробів, а саме
цигарок “Вінстон” по ціні 0,15 грн. за штуку (а.с.6), що також підтверджується
поясненнями продавця кіоску ОСОБА_2 (а.с.39).
На підставі складеного Акта перевірки відповідачем прийнято рішення №
220197 від 28.12.2006р., яким до позивача застосовані штрафні санкції у розмірі
1700 грн. за реалізацію тютюнових виробів поштучно (а.с.5).
Не погоджуючись із Актом перевірки та прийнятим рішенням, позивачка
оскаржила останні до податкових органів, які були залишені без змін, а скарга
позивача - без задоволення (а.с.7-12).
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вірно виходив з
того, перевіркою торгового місця позивача була встановлена реалізація тютюнових
виробів поштучно, що не оспорюється сторонами. При цьому Акт перевірки був
підписаний без будь-яких заперечень до нього (а.с.53-55).
В частині доводів апелянта про неправомірність проведення перевірки
позивача, то колегія суддів такі відхиляє як необґрунтовані, оскільки
ст.ст.8-10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” визначені
функції органів державної податкової служби, в тому числі, здійснення контролю
за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги),
наявність ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями
та тютюновими виробами у встановленому законом порядку.
Для реалізації повноважень, передбачених п.2 ст.11 Закону України “Про
державну податкову службу в Україні”, органи державної податкової служби
проводять перевірки суб'єктів підприємницької діяльності з метою здійснення
контролю за дотриманням вимог Законів України “Про державне регулювання
виробництва та обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних
напоїв і тютюнових виробів” та “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.
Статтею 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”
визначені підстави та порядок проведення податковими органами планових і
позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування
та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).
Закон України “Про державне регулювання виробництва та обігу спирту
етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів” є
спеціальним актом і не торкається питань нарахування та сплати податків, зборів
(обов'язкових платежів), при цьому він визначає правові засади здійснення
ліцензованого виду господарської діяльності та встановлює відповідальність за
порушення умов здійснення господарської діяльності; за предметом правового
регулювання не належить до податкового законодавства і не є законом про
оподаткування. Інші акти законодавства, в тому числі Закон України “Про
державну податкову службу в Україні”, застосовуються тільки в частині, не
врегульованій Законом України “Про державне регулювання виробництва та обігу
спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових
Між тим, ст.ст.15, 16 цього Закону визначено, що контроль за додержанням
суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари
(послуги), інших вимог цього Закону, здійснюють органи державної податкової
служби шляхом проведення планових і позапланових перевірок. Планові або
позапланові перевірки осіб, які використовують реєстратори розрахункових
операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.
Звідси слідує, що поняття позапланових виїзних перевірок, визначених ст.11
Закону України “Про державну податкову службу в Україні”, не поширюється на
перевірку, що проведена відповідачем в цілях дотримання вимог Закону України
“Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового коньячного і
плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів”, при цьому в межах своїх
повноважень останній проводить планові перевірки стосовно дотримання вимог
здійснення ліцензованого виду господарської діяльності згідно із затвердженим
керівником податкового органу щомісячним планом проведення перевірок.
Таким чином, проведена перевірка належного позивачу кіоску “Світанок”, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, є плановою, оскільки передбачена планом
проведення перевірок відділом оперативного контролю на листопад 2006 року, для
її проведення були виписані відповідні направлення.
Також позивачем не доведено факту порушення його законних та охоронюваних
прав розглядуваною перевіркою, працівники податкового органу були допущені до
її проведення, до складеного Акту перевірки у позивача не було зауважень під
час його підписання, а тому будь-які порушення щодо підстав та порядку
проведення вказаної перевірки є відсутніми.
Звідси, підстав для визнання
проведеної перевірки та прийнятого рішення про застосування штрафних санкцій
незаконними колегія суддів не вбачає.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків
рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає
і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст.94, 195, 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254
КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1 на постанову господарського
суду Хмельницької обл. від 02.08.2007р. залишити без задоволення, а згадану
постанову господарського суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного
місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Шавель
Р.М.

Судді: Олендер
І.Я.

Заверуха О.Б.