Справа № 22-а-2881/2008
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2008-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

19 червня 2008 року м.
Донецьк

справа № 22-а-2881/08

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ляшенка Д.В.

суддів: Шаптала
Н.К., Колеснік Г.А.

при секретарі

Білоус К.І.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні Управління
праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської ради

на постанову

Докучаєвського міського суду Донецької області

від

22.01.2008 року

у справі

№ 2-а-3/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту населення
Докучаєвської міської ради

про

стягнення недоотриманих
сум на оздоровлення, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні
2007 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії
відповідача щодо відмови у виплаті допомоги на оздоровлення неправомірними та
стягнути з нього недоотриманні суми щорічної допомоги на оздоровлення за
2005-2007 роки, у загальному розмірі 5235 грн.

Постановою Докучаєвського міського суду
Донецької області від 22.01.2008 року позов було задоволено частково, а саме:
визнано неправомірною відмову Управління праці та соціального захисту населення
Докучаєвської міської ради у виплаті допомоги на оздоровлення та стягнуто з
останнього на користь позивача допомогу на оздоровлення за 2005, 2007 роки.

Суд
першої інстанції при розгляді справи встановив, що позивач перебуває на обліку
в Управлінні праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської ради як особа, яка є учасником
ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС (надалі ЧАЕС), віднесений до 2 категорії, у зв'язку з
чим користується правами та пільгами, передбаченими Законом України “Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Суд задовольнив
позов про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення за 2005, 2007 роки і
виходив з того, що ст. 48 вищезазначеного закону передбачає щорічну виплату
допомоги на оздоровлення учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2
категорії в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. При цьому розмір мінімальної
заробітної плати на момент виплати становив: при виплаті допомоги за 2005 рік -
332 грн., за 2007 рік - 400 грн.. Судом встановлено, що фактично відповідачем
позивачу щорічна допомога на оздоровлення сплачувалась таким чином: допомога за
2005 рік - 100 грн. (виплата здійснена 27.12.2005р.); за 2006 рік - 100 грн.
(виплата здійснена 19.07.2006р.); за
2007 рік - 100 грн. (виплата здійснена 19.04.2007р.).

Таким чином,
судом було встановлено, що фактично за 2005 та 2007 роки відповідачем було
недоплачено позивачу суму щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення у
розмірі 3800 грн.

Суд
відмовив в задоволені позовних вимог в частині перерахунку допомоги за 2006р. у
зв'язку з тим, що дія Закону № 796-ХІІ в частині виплати компенсації і допомоги
у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати на 2006р. зупинена.

Не
погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій
просить постанову суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом
норм матеріального права, а саме, управління зазначило, що здійснювало виплати,
керуючись Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 р. “Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду
за викликом не прибули.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних
скарг, колегія суддів вважає за необхідне в їх задоволенні відмовити, а судове
рішення залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції при
розгляді справи встановив, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується відповідними
посвідченнями.

Відповідно
до положень частини 4 статті 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року
щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії - виплачується у розмірі п'ятьох мінімальних
заробітних плат. При цьому
розмір мінімальної
заробітної плати визначається на момент виплати (абз.7 ч.4 ст. 48 Закону № 796-ХП).

Відповідачем виплачена позивачу щорічна допомога на оздоровлення за 2005 рік в розмірі 100 грн., за 2006 рік в розмірі 100 грн., за 2007 рік також 100
гривень встановлену Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 р. “Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Відповідно до
ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеною постановою № 562
усупереч Закону № 796-ХІІ (який встановив розмір щорічної допомоги як величину,
кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на
час здійснення виплати) установлено конкретні розміри такої допомоги в твердій
грошовій сумі й, зокрема, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, 2
категорії постановою № 562 встановлена допомога - 100 гривень.

Виходячи із
загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при
вирішенні даного спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону № 796-ХІІ та
Закони України, яким встановлені розміри мінімальної заробітної плати, яка на
час виплати допомоги позивачу становила : при виплаті допомоги за 2005 рік -
332 грн., за 2007 рік - 400 грн., а не Постанова КМУ № 562 від 12.07.2005 р.

Положення пункту
30 статті 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, яким
зупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної плати - абзаців другого, третього,
четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої,
абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини
четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” визнані
неконституційними рішенням Конституційного Суду України від № 6-рп від
09.07.2007 р.

Таким чином, дії
відповідача в частині виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення у
розмірі 100 грн. за в 2005, та 100 грн. за 2007 роки, - суд першої інстанції
обґрунтовано визнав неправомірними та стягнув з Управління праці та соціального захисту населення
Докучаєвської міської ради на користь позивача суми щорічної грошової допомоги на
оздоровлення за 2005, 2007 роки у розмірі 3800 грн.

Тобто суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином,
підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись ч. 1-3
ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.
206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської
ради на постанову Докучаєвського міського суду Донецької області від 22 січня
2008 року у справі № 2-а-3/08 за позовом ОСОБА_1до Управління праці та
соціального захисту населення Докучаєвської міської ради «про стягнення
недоотриманих сум на оздоровлення» -
залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді:

Україна

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

Іменем України

(вступна та
резолютивна частини)

19 червня 2008 року м.
Донецьк

справа № 22-а-2881/08

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ляшенка Д.В.

суддів: Шаптала
Н.К., Колеснік Г.А.

при секретарі

Білоус К.І.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні Управління
праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської ради

на постанову

Докучаєвського міського суду Донецької області

від

22.01.2008 року

у справі

№ 2-а-3/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту населення
Докучаєвської міської ради

про

стягнення недоотриманих
сум на оздоровлення, -

Керуючись ч. 1-3
ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.
206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської
ради на постанову Докучаєвського міського суду Донецької області від 22 січня
2008 року у справі № 2-а-3/08 за позовом ОСОБА_1до Управління праці та
соціального захисту населення Докучаєвської міської ради «про стягнення
недоотриманих сум на оздоровлення» -
залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: