Справа № 2а-174/2008
Суддя: Панфілова А.В.
Дата ухвалення: 2008-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2а-174 /08р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

19
червня 2008року
м. Кіровоград

Кіровський
районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої
судді Панфілової А.В.

при
секретарі Столярчук О.М.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу
за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради
про визнання незаконними дій та стягнення коштів ,-

В С Т А
Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Кіровського райвиконкому м. Кіровограда про
визнання незаконними дій щодо невиплати на
щорічне оздоровлення коштів та
стягнення на його користь
20198,80грн. недосплачених сум та 2000 грн.моральної шкоди. В
судовому засіданні доповнено та
уточнено позовну заяву. Просить стягнути
на його користь 8509,80грн. недосплачених сум
відповідно до наданого розрахунку.

В
обгрунтування позовних вимог зазначив, що є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській атомній електростанції, має відповідне посвідчення та відноситься до першої категорії осіб, які ліквідовували аварію та є інвалідом 2
групи безстроково. Згідно п.6 ст.48 Закону України « Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від
28.02.91року з доповненнями згідно Закону
України №230/96 від 6.06.96р. має
право на щорічну допомогу по оздоровленню в розмірі 5 мінімальних заробітних
плат на момент виплати цієї допомоги. Відповідачем з 2000року по
2007рік включно виплачено всього 400,20грн., тому вважає , що відповідач
зобов»язаний виплатити кошти на
оздоровлення починаючи з 2000року
відповідно до наданого
розрахунку в уточненій позовній заяві.

Представник
відповідача адміністративний позов
не визнав повністю. В
обгрунтування заперечень зазначив, що Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради
здійснює виплати згідно Закону про державний бюджет на відповідний рік та відповідних
постанов Кабінету Міністрів №836 від 26.07.96р.та № 562 від 12.07.05року
, які визначають порядок та розміри даних виплат . Заявляє про пропущення позивачем
строків позовної давності
та відсутності будь-яких
поважних причин для його
поновлення.Позовні вимоги вважає безпідставнми та такими , що
не підлягають задоволенню.

Судом встановлено
наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській атомній
електростанції, має відповідне
посвідчення, що є єдиним
підтверджуючим документом та відноситься до першої категорії осіб які ліквідовували
аварію , є інвалідом 2 групи безстроково.

Згідно ст.48 Закону
України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.91року з доповненнями згідно Закону України
№230/96 від 6.06.96р. має право на щорічну допомогу по оздоровленню в
розмірі 5 мінімальних заробітних плат на
момент виплати цієї допомоги, яка
виплачується непрацюючим громадянам -
органами, що виплачують пенсію, в кінці року.

Відповідно до ч.2 ст.95 Конституції України
виключно Законом про
Державний бюджет України
визначаються будь-які видатки
держави, розмір і цільове спрямування
цих видатків .

Стаття 70 Закону
України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визначає
захист прав громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи , які мають право захищати у відповідних державних,
судових органах свої законні інтереси та інтереси своїх дітей.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України
від 20.03.02року №5-рп/02 (справа щодо пільг , компенсацій та гарантій),
рішення № 6-рп/2007 від 9.07.2007року
висловлена правова позиція , відповідно до якої утверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян , держава окремими законами встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що
є складовою конституційного права на
соціальний захист , тому
відповідно до ч.2ст.6 ,ч.2 ст.19,ч.1 ст.68 Конституції України вони є загальнообов»язковими. Ці рішення
Конституційного Суду України визначають , що Верховна Рада
при прийнятті закону про
Державний бюджет України не
повноважна включати до нього
положення про внесення
змін до чинних законів
України, зупиняти дію
окремих законів або будь-яким
чином змінювати визначене іншими законами України правове
регулювання суспільних відносин.

Зупинення дії положень
законів , якими визначено права і
свободи громадян , їх зміст та обсяг, є
обмеженням прав і свобод і може мати
місце лише у випадках , передбачених Основним Законом України. Відповідно до
ч.3 ст.22, ст.64 Конституції України право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні
права можуть бути обмежені в т.ч. зупиненням дії законів(їх окремих положень) лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк.

Практика розгляду аналогічних
спорів проаналізована Вищим адміністративним судом України,
який керується нормами Закону України
“Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, закону України про встановлення розміру мінімальної
заробітної плати на відповідний рік, постанови Кабінету Міністрів України “Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Згідно з
пунктом 1 частини четвертої статті 48 Закону України “Про статус і соціальних
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” інвалідам
II групи виплачується щорічна допомога на оздоровлення в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

Щорічна
допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання
органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Згідно зі статтею 62 Закону
України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” роз'яснення порядку застосування цього Закону
провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є
обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами
державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої
влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої
підпорядкованості та форм власності.

Відповідно
до статті 67 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” встановлено, конкретні розміри
всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України
відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної
плати.

Отже,
викладена позиція Вищого адміністративного суду України полягає у тому, що при
нарахуванні щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення слід виходити лише з
вимог Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” і виплачувати її у розмірах, визначених
статтею 48 вказаного Закону для інвалідів відповідної групи.

Постанови Кабінету Міністрів України на
які посилається представник відповідача №836 від 26.07.96року та № 562 від
12.07.2005року є підзаконними нормативно-правовими актами, а у разі виникнення
колізії між її нормами та нормами Закону України “Про статус і соціальний
захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи”,
застосуванню підлягають положення останнього.

Крім того, варто зазначити, що дану позицію підтримав також
Верховний Суд України у справі за позовом ОСОБА_2 до Торезького управління
праці та соціального захисту населення Донецької області про стягнення
заборгованості по щорічній допомозі на оздоровлення (постанова Верховного Суду
України від 14.11.2006 у справі N 21-95во06).

Таким чином,
вбачається порушення встановлених законодавством прав
позивача, відмова
відповідача у виплаті щорічної
допомоги на оздоровлення позивачу , як громадянину ,
що постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи у
розмірах , визначених ст.48 Закону України « Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому
позовні вимоги щодо визнання
незаконними дій відповідача
підлягають задоволенню.

При цьому, суд
керується ст.11 КАС України щодо розгляду судом справ в межах заявлених позовних вимог та
на підставі доказів , наданих сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено
інше, обчислюється з дня коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 цієї
статті встановлено , що цим
Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші строки
для звернення до суду. В даному випадку
правовідносини між сторонами
регулюються Законом України « Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який
не містить жодного
зазначення щодо іншого визначення строку для звернення до
суду за захистом внаслідок порушення даного Закону. Таким чином, до
даного спору застосовується строк , визначений ч.2 ст.99 КАС України.
Оскільки позивач звернувся до суду
29.01.08року за захистом свого
права в зв»язку з
порушеннями Закону України « Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та не ставить
питання про поновлення
строку для звернення
до суду з
даним видом вимог , вважає що відсутній сам факт пропущення строку для звернення до суду, підлягають
задоволенню вимоги щодо стягнення з відповідача
сум щорічної допомоги на оздоровлення за 2007рік з наступного розрахунку :
400грн.(розміру мінімальної заробітної плати
на час , що підлягали до виплати)
помножено на 5 (розмірів мінімальної заробітної плати , визначеної Законом
України« Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»)=2000грн.-120грн.(отриманих позивачем сум)= 1880грн.(що підлягають стягненню з відповідача ).

В іншій
частині позову щодо
стягнення сум за 2000-2006р.р. позовні вимоги задоволенню
не підлягають в зв»язку з пропуском строку
на звернення до суду . В цій частині , суд враховує позиції, висловлені також у
Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України
№2 від 6.03.08року» Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного
судочинства України під час розгляду
адміністративних справ».

В частині
позовних вимог щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 2000грн. дані
вимоги не підлягають задоволенню ,
оскільки як зазначалось вище правовідносини між сторонами
регулюються Законом України « Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» , який не
передбачає відповідальності за
порушення вимог Закону у вигляді відшкодування моральної
шкоди . Тому вимога про
відшкодування моральної шкоди не
підлягає задоволенню як така , що
негрунтується на законі.

Дослідивши матеріали справи , заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази
в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо часткового
задоволення позовних вимог , а
саме визнати незаконними дії Управління
праці та соціального захисту
населення виконавчого комітету
Кіровської районної у м.
Кіровограді ради щодо відмови у
виплаті щорічної допомоги на оздоровлення
відповідно до ст.48 Закону України « Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», стягнути
1880грн.недосплачених сум. В іншій
частині вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 55,95
Конституції України, ст.48 Закону України « Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.91року
з доповненнями згідно Закону
України №230/96 від
6.06.96р., ст.ст. 15, 158-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради
про визнання незаконними дій та стягнення коштів задоволити частково .

Визнати неправомірними
дії Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради
щодо недовиплати коштів на щорічне оздоровлення.

Стягнути з Управління
праці та соціального захисту
населення виконавчого комітету
Кіровської районної у м.
Кіровограді ради 1880грн.недосплачених сум
щорічної допомоги на оздоровлення.

В іншій
частині вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом 10 днів
з дня проголошення постанови та апеляційної скарги протягом 20 днів з
дня подачі заяви про апеляційне
оскарження .

Суддя Панфілова А.В.