Справа № К-28761/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2008 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака
В.І.

суддів Білуги С.В.

Гаманка О.І.

Загороднього
А.Ф.

Заїки
М.М.

при
секретарі Лелюку О.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1на постанову
апеляційного суду Київської області від 17 липня 2006 року у справі за його
позовом до військової частини А0543 про визнання дій незаконними та стягнення
недоплаченої грошової надбавки за безперервну військову службу, -

в с т а н о в и л а:

У
квітні 2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду із позовом до військової частини
А0543 про визнання дій незаконними та стягнення недоплаченої грошової надбавки
за безперервну військову службу.

Постановою
Рокитнянського районного суду Київської області від 25 квітня 2006 року позов
задоволено частково. Постановою апеляційного суду Київської області від 17
липня 2006 року скасовано постанову Рокитнянського районного суду Київської
області від 25 квітня 2006 року та ухвалено нову, якою відмовлено в задоволенні
позову.

На зазначене судове рішення надійшла
касаційна скарга ОСОБА_1., в якій ставиться питання про
скасування рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та перевіривши
судове рішення у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1.
задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду апеляційної інстанції постановлене
з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і
не дають підстав, які передбачені статтями 225-229 Кодексу адміністративного
судочинства України для зміни чи скасування судового рішення.

Суд апеляційної інстанції правильно послався на пункт 1
Указу Президента України від 05.05.2003 року, відповідно до якого Міністру
оборони України надано право встановлювати військовослужбовцям щомісячні надбавки
за безперервну військову службу в Збройних Силах України у відсотках до
грошового забезпечення, які мають високі результати у службовій діяльності,
залежно від стажу служби в таких розмірах: понад 15 років - до 50%, понад 20
років - до 70 %, понад 25 років - до 90%.

Судом вірно зроблено висновок, що Указом Президента
України від 05.05.2003 року не встановлено точний фіксований розмір надбавки.
Конкретний розмір виплат встановлював Міністр оборони України, виходячи із
наявності коштів.

Суд апеляційної інстанції вірно дійшов висновку про те, що грошове
забезпечення ОСОБА_1. виплачувалось у повному обсязі за встановленими нормами,
заборгованості по виплатам грошового забезпечення, в тому числі і по виплатам
надбавки за безперервну службу, у відповідача перед позивачем не було.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення, а постанову апеляційного
суду Київської області від 17 липня 2006 року у справі за його позовом до
військової частини А0543 про визнання дій незаконними та стягнення недоплаченої
грошової надбавки за безперервну військову службу - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Співак

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко

А.Ф. Загородній

М.М. Заїка