Справа № 22-а-6061/2008
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2008-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2008 року
справа № 22-а-6061/08

зал судового засідання у приміщенні
суду за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Бадахової Т.П.

Старосуда
М.І.

при секретарі
судового засідання

Чуріковій Я.О.

за участю представників:

від позивача:

не з”явився

від відповідача:

не з”явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці та соціального захисту населення Ровеньківської міської ради Луганської
області

на постанову Ровеньківського міського суду Луганської області

від

12 березня 2008
року

по адміністративній справі

№ 2-а-44/08 (суддя Іващенко В.М.)

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці
та соціального захисту населення Ровеньківської міської ради Луганської
області

про

відшкодування
недоплат одноразової щорічної грошової допомоги учасникам бойових дій

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ровеньківського міського суду Луганської області позов
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ровеньківської
міської ради Луганської області про відшкодування недоплат одноразової щорічної
грошової допомоги учасникам бойових дій - задоволений, внаслідок чого стягнуто
з Управління праці та соціального
захисту населення Ровеньківської міської ради Луганської області 5 213 грн. 75
коп. на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
недоплат щорічної разової
грошової допомоги, як учаснику бойових
дій за період з 2003 року по 2007 рік.

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої
інстанції, як прийняту з порушенням норм
матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою вирішити
спір по суті, відмовивши в задоволенні позову.

Позивач у судове засідання не
з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, клопотання
судом задоволено.

Сторони
були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду
справи.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу, встановила
наступне.

Позивач є учасником бойових дій, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, яке видане 22 травня 2007 року
(арк. справи 4).

Правовий статус ветеранів війни,
визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-12. Розділом 3 цього Закону визначені
пільги ветеранам війни та гарантії їх соціального захисту, стаття 12 якого
передбачає пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них.

Приписами частини 5 статті 12
зазначеного Закону встановлено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій
виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком.

Фінансування витрат, пов'язаних з
введенням в дію цього Закону, відповідно до статті 17 здійснюється за рахунок
коштів державного та місцевого бюджетів, а виплата разової грошової допомоги до
5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, відповідно до
статті 17-1 даного Закону здійснюють органи праці та соціального захисту
населення, внаслідок чого колегія суддів не приймає посилання скаржника на те,
що Управління не є належним відповідачем у даній справі.

Статтею 28 Закону України «Про державний
бюджет України на 2003 рік» № 380-ІV від 26 грудня 2002 року станом на час
виплати було встановлено, що у 2003 році виплата щорічної разової допомоги
відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" здійснюється учасникам бойових дій
у розмірі 90 гривень. Положення
статті 28 Закону України "Про державний бюджет України на 2003 рік"
Конституційним Судом України до дійсного часу не визнані неконституційними,
тому їх застосування відповідачем правомірне.

Колегія судів зазначає, що виплати
здійснені відповідачем у 2004 році у розмірі 120 грн. та у 2007 році у розмірі
280 грн. відповідно до норм статті 44 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2004 рік» та Закону України „Про Державний бюджет України на 2007
рік”, не відповідають розмірам, зазначеним частиною 5 статті 12 Закону України
«Про статус та ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та свідчать
про порушення відповідачем приписів підпункту 17-1 даного Закону.

Пунктом 1 Рішення Конституційного Суду
України від 1 грудня 2004 року № 20-рп/2004 у справі № 1-27/2004 визнані
такими, що не відповідають Конституції України, серед інших, положення статті
44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік», якими
встановлено, що у 2004 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
серед інших, здійснюється у розмірі 120
грн.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003
року, що набрав чинності з 1 січня 2004 року,
мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок
- 20 років страхового стажу встановлюється в розмірі 20 відсотків середньої
заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за
попередній рік, яка визначається спеціально уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у галузі статистики,
розмір мінімальної пенсії за віком в 2004 році склав 92 грн. 52 коп. з
розрахунку 462 грн. 58 коп. х 20 %.

Оскільки мінімальна пенсія за віком у 2004
році для зазначеної категорії осіб складала 92 грн. 45 коп.., то розмір щорічної грошової допомоги повинен складати 462 грн. 25 коп. ( 92 грн.45
коп.х5). Але враховуючи, що позивачу
була виплачена грошова допомога у розмірі 120 грн. 00 коп., то стягненню підлягає 342 грн. 25
коп.

Статтею 34 Закону України «Про державний бюджет
України на 2005 рік» № 2285-IV від 23 грудня 2004 року станом на день
виплати було встановлено, що у 2005 році виплата щорічної разової допомоги
відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" здійснюється учасникам бойових дій в розмірі
250 гривень.

З огляду на те, що положення статті 34
Закону України "Про державний бюджет України на 2005 рік"
Конституційним Судом України до дійсного часу не визнані неконституційними,
тому їх застосування відповідачем правомірне.

Статтею 30 Закону України «Про державний
бюджет України на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року № 3235-IV
станом на час виплати було встановлено, що у 2006 році виплата щорічної разової
допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" здійснюється учасникам бойових дій розмірі
250 гривень. Відповідач виплатив
допомогу позивачу у розмірі 250 грн.
Приписи статті 30 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» до
дійсного часу неконституційними не визнавалися,
тому їх застосування відповідачем правомірне.

Пунктом 1 Рішення Конституційного Суду
України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнані
такими, що не відповідають Конституції України, серед інших, положення статті
29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якими
встановлено, що у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
серед інших, здійснюється у розмірі 280
грн.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
погоджує висновок суду першої інстанції
щодо стягнення з Управління одноразової щорічної допомоги за 2004 та
2007 роки.

Конкретні розміри розділом 3 (преамбула перед статтею 12 Даного
Закону) для інвалідів війни були встановлені Законом України №3235-4 від 20
грудня 2005 року.

Оскільки мінімальна пенсія за віком у 2004
році для зазначеної категорії осіб складала 92 грн. 45 коп.., то розмір щорічної грошової допомоги повинен складати 462 грн. 25 коп. ( 92 грн.45
коп.х5). Але враховуючи, що позивачу
була виплачена грошова допомога у розмірі 120 грн. 00 коп., то стягненню підлягає 342 грн. 25
коп.

Мінімальна пенсія за віком у 2007 році
для зазначеної категорії осіб складала 410 грн. 06 коп., що встановлено ст. 62
Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”, то розмір щорічної грошової допомоги повинен складати 2050 грн. 30коп. (410,06х5).
Але враховуючи, що позивачу була
виплачена грошова допомога у розмірі 280
грн. 00 коп., то стягненню підлягає 1770 грн. 30 коп.

Позовні вимоги в частині стягнення недоплати щорічної допомоги за 2003 , 2005 та 2006 роки задоволенню не
підлягають, оскільки на той час спірні правовідносини регулювались Законом України «Про державний бюджет України на 2003 рік»,
Законом України „Про Державний бюджет України на 2005 рік” та Законом
України „Про Державний бюджет України на 2006 рік”, згідно з якими розмір
щорічної допомоги визначено у конкретній сумі, яка і була виплачена позивачу
повністю.

Враховуючи зазначене, колегія суддів не
погоджує висновок суду першої інстанції
щодо стягнення з Управління одноразової щорічної допомоги за 2003, 2005,2006 роки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195,
196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ровеньківської міської
ради Луганської області на постанову
Ровеньківського міського суду Луганської області від 12 березня 2008 року у справі №
2-а-44/08- задовольнити частково.

Постанову
Ровеньківського міського суду Луганської області від 12 березня 2008 року у справі №
2-а-44/08- скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Ровеньківської міської
ради Луганської області про
відшкодування грошової допомоги учасника бойових дій за 2003-2007 роки - задовольнити частково.

Стягнути з Управління праці та соціального
захисту населення Ровеньківської міської ради Луганської області за рахунок коштів державного бюджету на
користь ОСОБА_1 недоотриману суму
щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2004 та 2007 роки у розмірі 2 112
грн. 60 коп., у тому числі: за 2004 рік - 342 грн.60 коп. та за
2007 рік - 1770 грн.30 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова у повному обсязі складена у
нарадчій кімнаті 17 липня 2008 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками
перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Р.Ф.
Ханова

Судді:
Т.П. Бадахова

М.
І. Старосуд

З
оригіналом згідно:

Суддя
Р.Ф. Ханова