Справа № 22а-534/2007
Суддя: Фальчук В.П.
Дата ухвалення: 2007-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

______________ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ_________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 квітня 2007 року. м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого -
судді Фальчука В.П.

суддів: Каранфілової В.М., Сидоренко І.П.,

при секретарі -
Петренко Г.А.,

за участю
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Приморського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2006 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3до виконавчого комітету Одеської міської ради
та третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - ОСОБА_1,
про визнання рішення №585
від 25.12.1996 року
недійсним -

встановила;

Постановою
Приморського районного суду м. Одеси від 25.12.2006
року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3. відмовлено у зв'язку з
тим, що оскаржуване рішення виконкому Одеської міської ради не порушує його
прав власника будинку АДРЕСА_1 у м.
Одесі.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_3. просить постанову суду скасувати у зв'язку з неповним
з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі вказуючи, що він, як
співвласник будинку АДРЕСА_1 у м.
Одесі не надавав згоди колишньому співвласнику будинку ОСОБА_4. на
реконструкцію та добудову частини цього будинку.

Апелянт
зазначає, що ним не пропущено строк для подачі адміністративного позову, так як
про ухвалене рішення стало відомо лише у лютому 2006 року.

Колегія суддів
заслухавши суддю-доповідача, який доповів в необхідному обсязі зміст судового
рішення, що оскаржується, апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню за наступних підстав;

Судом першої
інстанції законно та обґрунтовано встановлено, що рішенням виконавчого комітету
Одеської міської ради за №585
від 25.12.1996 року
прийнято в експлуатацію жилий будинок /літ. «А», другий поверх та прибудови
літ. «А1,А2»/ жилою площею 62.5
кв. метри, загальною площею 122.3
кв. метри по АДРЕСА_1
у м. Одесі, який реконструював та добудував громадянин ОСОБА_4

Інша 18/25 частина
зазначеного будинку належить ОСОБА_3., який вважає, що такою перебудовою та
реконструкцією 7/25 частини
цього будинку (проведеною ОСОБА_4.) порушені його житлові права, так як така
перебудова зроблена без його згоди.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.07.2004 року за ОСОБА_4.
визнано право власності на 74/100
частин будинку АДРЕСА_1 у м.
Одесі.

Справа №22а-534/07

Головуючий у першій інстанції
Свячена Ю.Б.,

Доповідач
Фальчук В.П.

Категорія АП;

2

Відповідно до
вимог ст.112 ЦК України-
1963р. майно, яке належить на праві власності двом або декільком громадянам, є
спільною частковою власністю цих осіб.

Статтею 113 ЦК України-1963р.
визначено, що володіння, користування та розпорядження спільною частковою
власністю провадиться за згодою співвласників майна, а у разі незгоди - спір вирішується
судом.

Згідно ст.119 ЦК Украши-1963р.,
якщо учасник спільної часткової власності на житловий будинок збільшить за свій
рахунок корисну площу будинку шляхом її прибудови, надбудови або перебудови,
проведеної за згодою інших співвласників у встановленому законом порядку,
частки учасників спільної власності на будинок та порядок користування
приміщеннями у ньому підлягають відповідній зміні.

ОСОБА_3.
проживаючи у зазначеному будинку знав про те, що співвласник будинку - ОСОБА_4 реконструює та
перебудовує 7/25 його
частин. Письмову згоду на таку реконструкцію та перебудову надала дружина
ОСОБА_3..

ОСОБА_3. мав
право на захист своїх житлових прав, порушених відповідачем прийнятим рішення №585 від 25.12.1996 року, згідно
Глави 31-А ЦПК України -
1963р., але таким правом до 27.04.2006
року (до часу звернення до суду з зазначеним позовом) не скористався.

У зв'язку з
відсутністю спору між співвласниками щодо користування зазначеним будинком ОСОБА_4, проводячи
реконструкцію та добудову частини будинку, не звертався до суду з позовом про
усунення перешкод у користуванні спільним будинком, так як не мав підстав для
такого звернення.

Таким чином,
спору між співвласниками будинку щодо користування ним не виникало, так як
ОСОБА_3. (відповідно до його дій) був згодний на проведену ОСОБА_4.
реконструкцію та перебудову.

Тому суд першої
інстанції правомірно відмовив позивачу у задоволенні позову, так як його
житлові права рішенням виконкому Одеської міської ради за №585 від 25.12.1996 року не були
порушені.

Згідно ч. 1ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно ст.1 КАС
України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку
органів місцевого самоврядування при здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства.

Отже, судовому захисту підлягає тільки порушене право.

Приймаючи до
уваги, що житлові права ОСОБА_3. оскаржуваним рішенням виконкому Одеської
міської ради не порушені, з мотивувальної частини постанови суду першої
інстанції необхідно виключити посилання на пропуск позивачем строку для
звернення до суду за захистом своїх прав, та відсутність підстав для визнання
поважними причин пропуску цього строку та його поновлення.

Згідно ст.200
КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи
апеляційної скарги про скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення про задоволення адміністративного позову не можуть бути прийняті
до уваги, так як не містять правових підстав та належних доказів.

Керуючись
ст.196, п.1ч.1ст.198, ст.200, п.1ч.1ст.205, ст.206, ч.5ст.254 КАС України,
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської
області,

ухвалила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_3- відхилити. Постанову Приморського районного суду м. Одеси
від 25 грудня 2006 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3до виконавчого

3

комітету Одеської міської ради та
третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - ОСОБА_1,
про визнання рішення №585
від 25.12.1996 року
недійсним - залишити
без змін.

Виключити з
мотивувальної частини постанови суду посилання на пропуск позивачем строку для
звернення до суду за захистом своїх прав, та відсутність підстав для визнання
поважними причин пропуску цього строку та його поновлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та
може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на
протязі одного місяця, з дня набрання законної сили.