Справа № 22а-527/2007
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2007-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007р. м.Одеса

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Градовського Ю.

суддів: Артеменко І.А.

Суворова В.О.

при секретарі: Лабунській Т.Ю.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Київського районного суду м.Одеси від 22 грудня 2006р. по справі
за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третьої особи Молодіжно-будівельне
товариство (далі МЖБТ) „Дом" про визнання рішення сесії Одеської міської
ради №5096-1У від 23 грудня 2005р. недійсним та про дозвіл приватизації
земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2006р.
ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом до Одеської міської ради,
третьої особи Молодіжно-будівельне товариство (далі МЖБТ) „Дом" про
визнання рішення сесії Одеської міської ради №5096-1У від 23 грудня 2005р.
недійсним, надання дозволу на приватизацію земельної ділянки. Свої вимоги
ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що у 1998 році, після померлого батька прийняла
спадщину у вигляді житлового будинку та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1.
її батько у 1957р. отримав у безстрокове користування земельну ділянку під
будівлю індивідуального житлового будинку за рішенням виконкому Кагановичської
районної ради народних депутатів трудящих.

У 2003 році
позивачка мала намір на приватизацію земельної ділянки, але отримала відмову
від управління архітектури та містобудування, виходячи з генерального плану
розвитку м. Одеси, згідно сесії міської ради від 18.09.1986 року за № 450,
рішення обласного виконкому від 30.09.1986 року за № 422/2, а також «Плану
приватизації міських земель м.Одеси», затверджених рішенням Одеської міської
ради від 15.12.1994 року за № 15-ХХП. Однак після звернення до юридичного
Управління Одеської міської ради і надання документів до постійної комісії з
питань будівництва, архітектури та земельних правовідносин Одеської міської
ради вона отримала дозвіл на розробку документації для приватизації земельної
ділянки від Управління капітального будівництва Одеської міської ради та
висновок Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про
можливість отримання у приватну власність земельної ділянки. Виконав геодезичні
роботи вона дізналася, що 40% земельної ділянки віддано в оренду МЖБТ «Дом» і

Справа № 22а-527/07 Категорія
ЦП:37

Головуючий у інстанції: Бжасо Н.В.

Доповідач: Градовський Ю.М.

2

рішенням
Одеської міської ради від 23.12.2005
року за № 5096-1V
відвід цієї частки землі був затверджений.

Позивачка
вважає, що вказаним рішенням порушено її приватне право на земельну ділянку,
посилаючись на ці обставини просила вимоги задовольнити.

Постановою
Київського районного суду м.Одеси від 22
грудня 2006р. в позові відмовлено.

В апеляційній
скарзі апелянт просить постанову суду скасувати, прийняти по справі нову
постанову про задоволення позову, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши доповідь судді доповідача, доводи апеляційної
скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість постанови
суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про
залишення скарги без задоволення, з наступних підстав.

Відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 на
підставі договору дарування від 31
березня 1987р. (а.с.
12,13) та свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом
від 29 січня
1998р. (а.с. 14) належить
право власності на будинок АДРЕСА_1.
Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 585кв.м., яка
виділена її батьку рішенням Кагановичської райради №363 від 25 травня 1957р.
(а.с. 8,9) для
будівництва житлового будинку. Відповідно до договору від 11 вересня 1957р.
(а.с.6,7) спірна земельна ділянка передана ОСОБА_2 у безстрокове користування.
Враховуючи, що земельна ділянка належить Одеській міській раді, у позивача
знаходиться у користуванні, рішенням Одеської міської ради №5096-ІУ від 23
грудня 2005р. частина земельної ділянки позивачки, а саме 40%, передана МЖБТ
під будівництво багатоквартирного будинку. Рішенням Виконавчого комітету
Одеської міської ради №151 від 9 червня 2006р. вирішено позивачку разом з
сім'єю відселити з наданням відповідної житлової площі.

Враховуючи,
рішення Одеської міської ради прийнято в межах своїх повноважень, а також
земельного Кодексу України, права позивачки при цьому не порушені, суд дійшов
до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи спір
по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно
дослідив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом
встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовується сторонами, що
відповідно до рішення Кагановичської райради №363 від 25
травня 1957р. (а.с.8,9) ОСОБА_2 виділена земельна ділянка площею 585кв.м.
АДРЕСА_2. За
договором від 11 вересня
1957р. (а.с.6,7) земельна ділянка передана ОСОБА_2 у безстрокове користування.
На виділеній земельній ділянці ОСОБА_2 збудував житловий будинок, комісія
виконкому Київської райради відповідно до акту від 25 лютого 1965р. (а.с. 10)
прийняла його в експлуатацію, рішенням виконкому Київської райради №433 від 13
травня 1965р. (а.с. 11) акт
комісії затверджений.

Відповідно до
договору дарування від 31
березня 1987р. ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар 720 частин
житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 (а.с. 12,13).

На підставі
свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 29 січня 1998р.
(а.с. 14), після смерті ОСОБА_2 29 червня 1997р., спадкове майно, що
складається з 1320 частин житлового будинку АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1

Таким чином,
позивачка є власником усього будинку АДРЕСА_1, який
знаходиться на земельній ділянці площею 585кв.м., переданій у постійне
користування.

Справа № 22а-527/07 Категорія
ЦП:37

Головуючий у інстанції: Бжасо Н.В.

Доповідач: Градовський Ю.М.

2

Статтею 12 Земельного
Кодексу України передбачені повноваження міської ради у галузі земельних
відносин, де зазначено, що до повноважень міської ради належить розпорядження
землями територіальної громади.

З матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_1 набула право користування земельною ділянкою у
розмірі 585кв.м., за вищевказаною адресою, однак не набула право власності на
неї. Виходячи з наведеного, суд першої інстанції вважав, що оскільки спірна
земельна ділянка знаходиться у власності Одеської міської ради, то відповідач і
мав право нею розпоряджатися, не порушуючи права користувача.

Так, виходячи з
„Правил забудови м.Одеси" затвердженого рішенням Одеської міської ради
№1716-ІУ від 26.092003р., акту вибору земельної ділянки, проектної
документації, висновку управління архітектури та містобудування Одеської
міської ради, виконавчий комітет Одеської міської ради, в межах своєї
компетенції прийняв рішення №905 від 1 грудня 2005р. (а.с.24) про надання
дозволу МЖБТ „Дом"
на проектування та будівництво житлових будинків у житловому районі
„Південний", де знаходиться і спірна земельна ділянка.

Підготовлений
проект землеустрою щодо відведення та надання МЖБТ в оренду земельних ділянок
та рішенням Одеської міської ради №5096-ІУ від 23 грудня 2005р. (а.с. 131) цей проект затверджений.
Прийнято рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №151від 9 червня
2006р. (а.с.77,78) про відселення ОСОБА_1 та членів її сім'ї і надання
відповідного житлового приміщення.

Виходячи з
наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного
висновку про те, що права ОСОБА_1 щодо земельної ділянки не порушенні, оскільки
спірна ділянка знаходиться у позивачки у користуванні, право власності належить
Одеської міської раді, яка в межах своїх прав і повноважень прийняла рішення
щодо вилучення цієї земельної ділянки для потреб суспільства.

В доводах
апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм права. На думку
судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

Виходячи з
наведеного, колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст.ст.
159,165КАС
України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.200,206КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову
Київського районного суду м.Одеси від 22
грудня 2006р. залишити без зміни.

Ухвала суду
набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом одного
місяця з дня набрання законної сили.

Справа № 22а-527/07 Категорія
ЦП:.37

Головуючий у інстанції: Бжасо Н.В.

Доповідач: Градовський Ю.М.