Справа № К-18204/07
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2008-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

НИЙ СУД УКРАЇНИ

І
МЕНЕМ УКРАЇНИ
28.05.2008 р.

м. Київ
Вищий адміністративний су
д України в складі колегії су
головуючого судді Пилип
суддів Ланч
Нечитайла О.М.
Сергейч
Степашка
при секретарі Ільченко
за участю представників
позивача: Анохіна В.О.
відповідача: Іванової В.М.
розглянувши у відкритому с
касаційні скарги Держ
авної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.Дні
на постанову Дніпропет
ровського апеляційного госп
одарського суду від 06.11.2006 р.
та ухвалуДніпропетровс
ького апеляційного господар
ського суду від 29.08.2007 р.
у справі № А36/182
за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Видавничий дім «Дніпровськ
до Державної податково
ї інспекції у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська
про визнання недійсним
податкового повідомлення
рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарськ
ого суду Дніпропетровської о
бласті від 20.07.2006 р. у задоволенн
і адміністративного позову в
ідмовлено.
Постанова мотивована тим, щ
о простим векселем за пред
явленням №2416 від 17.11.2005 р. та акт
ом про вексельний платіж від
17.11.2005р. не передбачена сплата п
одатку на додану вартість. Це
й податок не був сплачений по
зивачем на користь ТОВ «Дніп
роліссбут». Податкова наклад
на № 2370 від 17.11.2005 р. не може бути пі
дставою для нарахування пода
ткового кредиту, оскільки по
зивач не сплачував з розраху
нкового рахунку на користь П
П «Леон-Трейд» податку на дод
ану вартість, що передбачено
цією податковою накладною. С
уд першої інстанції обґрунто
вував своє рішення приписами
п.п. 4.8. ст. 4, п.п. 7.2.2. п. 7.2 ст. 7 Закону Ук
раїни «Про податок на додану
вартість», зазначивши, що век
селі (крім податкових вексел
ів) видані або отримані, не вва
жаються засобом платежу та н
е змінюють суму податкового
кредиту або податкового зобо
вязання з цього податку.
Постановою Дніпропетровс
ького апеляційного господар
ського суду від 06.11.2006 р. постано
ву суду першої інстанції ска
совано. Адміністративний поз
ов задоволено у повному обся
зі. Визнано протиправним та с
касовано податкове повідомл
ення-рішення ДПІ у Бабушкінс
ькому районі м.Дніпропетровс
ька від 15.05.2006 р. № /1 про зменшен
ня суми бюджетного відшкодув
ання з податку на додану варт
ість ТОВ «Видавничий дім «Дн
іпровська хвиля» за грудень
2005 року у розмірі 500000 грн. Стягну
то з Державного бюджету Укра
їни на користь ТОВ «Видавнич
ий дім «Дніпровська хвиля» 5,10
грн. судового збору.
Скасовуючи рішення суду пе
ршої інстанції та задовольня
ючи позов, суд апеляційної ін
станції виходив з того, що поз
ивачем правомірно включений
до розрахунку суми бюджетно
го відшкодування податок на
додану вартість у розмірі 500000 г
рн., оскільки він фактично спл
ачений позивачем при оплаті
векселя, виданого для оформл
ення грошового боргу за факт
ично поставлені товари шляхо
м перерахування грошових кош
тів з розрахункового рахунку
підприємства у листопаді 2005 р
оку, тобто у тому ж податковом
у періоді, у якому виданий век
сель.
Ухвалою Дніпропетровськог
о апеляційного господарсько
го суду від 29.08.2007 р. розяснено
ТОВ «Видавничий дім «Дніпро
вська хвиля», що згідно з пост
ановою Дніпропетровського а
пеляційного господарського
суду від 06.11.2006 р. у справі № А36/182 ТО
В «Видавничий дім «Дніпровсь
ка хвиля» в декларації з пода
тку на додану вартість за гру
день 2005 року та в розрахунку су
ми бюджетного відшкодування
за грудень 2005 року було право
мірно відображено суму бюдже
тного відшкодування у розмір
і 500000 грн., що є підтвердженою з д
ня подання до ДПІ у Бабушкінс
ькому районі м.Дніпропетровс
ька декларації з податку на д
одану вартість за грудень 2005 р
оку.
ДПІ у Бабушкінському район
і м. Дніпропетровська подала
касаційну скаргу та зміни до
неї, якими просить скасувати
постанову суду апеляційної
інстанції та залишити в силі
постанову суду першої інста
нції. Посилається на порушен
ня судом апеляційної інстанц
ії приписів п. 4.8 ст. 4 та п.п. 7.7.2 п. 7.2
ст. 7 Закону України «Про подат
ок на додану вартість», п.п. 4.2.3 п
. 4.2 ст. 4 Закону України «Про пор
ядок погашення зобовязань
платників податків перед бю
джетами та державними цільов
ими фондами». Наголошує на то
му, що сума податку на додану в
артість у розмірі 500000 грн., вклю
чена позивачем до складу под
аткового кредиту у листопаді
2005 року на підставі податково
ї накладної №2370 від 17.11.2005 р., в силу
приписів п. 4.8 та п.п. 7.7.2 п. 7.7. ст.7 За
кону України «Про податок на
додану вартість» не може бут
и врахована при розрахунку с
уми бюджетного відшкодуванн
я за грудень 2005 року, оскільки в
казана сума не була фактично
сплачена ні в межах договору
поставки від 17.11.2005 р. № 17/11-05Л, ні пр
и перерахуванні платіжним до
рученням № 4 від 22.11.2005 р. коштів в
рахунок погашення простого в
екселя №2416 від 17.11.2005 р. Зазнача
є, що судом апеляційної інста
нції не було враховано, що пог
ашення позивачем простого ве
кселя шляхом перерахування п
латіжним дорученням № 4 від 22.11.
2005 р. на користь ТОВ «Дніпроліс
побут» 3000000 грн. без податку на д
одану вартість здійснювало
ся не в межах договору постав
ки від 17.11.2005 р. № 17/11-05Л, внаслідок чо
го не може бути розцінено як в
иконання п. 4.3 договору постав
ки, стороною якого не є ТОВ «Дн
іпроліспобут».
ДПІ у Бабушкінському район
і м. Дніпропетровська також п
одала касаційну скаргу, якою
просить скасувати ухвалу су
ду апеляційної інстанції від
29.08.2007 р. про розяснення поста
нови від 06.11.2006 р. Посилається на
те, що суд апеляційної інста
нції не розглядав питання що
до того, чи є підтвердженою та
з якого часу сума бюджетного
відшкодування податку на до
дану вартість за грудень 2005 ро
ку у розмірі 500000 грн., тобто суд а
пеляційної інстанції змінив
зміст постанови та розгляну
в питання, які не були предмет
ом позову. Вважає, що постанов
а суду апеляційної інстанції
не могла бути розяснена у п
орядку ст.170 Кодексу адміністр
ативного судочинства Україн
и, оскільки не підлягала прим
усовому виконанню. В матеріа
лах справи відсутній будь-як
ий документ, що підтверджує ф
акт сплати позивачем податку
на додану вартість, а тому вис
новок суду стосовно правомір
ності відображення суми пода
тку на додану вартість у пода
тковій декларації, та яка під
тверджена з дня подання оста
нньої, є таким, що не відповіда
є вимогам п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону У
країни «Про податок на додан
у вартість».
Заслухавши доповідь судді
-доповідача, пояснення предс
тавників сторін, дослідивши
доводи касаційних скарг, мат
еріали справи, судові рішенн
я, суд касаційної інстанції д
ійшов висновку, що касаційні
скарги не підлягають задово
ленню.
Судами попередніх інстан
цій встановлено, що актом пер
евірки № 000939 від 07.04.2006 р. зафіксова
но порушення позивачем припи
сів п. 4.8 ст. 4, п.п.7.7.2 п. 7.7. ст. 7 Закону
України «Про податок на дода
ну вартість», що зумовило зав
ищення суми бюджетного відшк
одування у грудні 2005 року у роз
мірі 500000 грн.
Дане порушення повязано
з такими обставинами.
У листопаді 2005 року згідно до
говору поставки від 17.11.2005 р. № 17/11-0
5Л позивач придбав у ПП «Леон-Т
рейд» продукцію на загальну
суму 3000000грн., у тому числі подат
ок на додану вартість у сумі 50
0000 грн., та включив суму податку
до складу податкового креди
ту у листопаді 2005 року на підст
аві податкової накладної № 2370
від 17.11.2005 р.
У рахунок оплати отриманог
о товару позивач (векселедав
ець) надав простий вексель за
предявленням № 2416 від 17.11.200
5 р. номіналом 3000000 грн. згідно ак
ту від 17.11.2005 р. про вексельний пл
атіж.
На підставі акту про пред
явлення векселя до сплати ві
д 21.11.2005 р. ТОВ «Видавничий дім «Д
ніпровська хвиля» погасила в
ексель шляхом перерахування
з розрахункового рахунку гр
ошових коштів на користь ТОВ
«Дніпролісзбут» (векселеоде
ржувач) платіжним дорученням
№ 4 від 22.11.2005 р. на суму 3000000 грн.
Суд касаційної інстанції
не вбачає порушень судом апе
ляційної інстанції норм мате
ріального права, на які посил
ається податкова інспекція у
касаційній скарзі, та вважає
, що судом повно встановлені о
бставини у справі, яким надан
а правильна правова оцінка т
а вирішено спір на підставі з
аконодавства, яке врегульову
є спірні відносини.
Відповідно до абз. 3 п. 4.8 ст. 4 За
кону України «Про податок на
додану вартість» від 03.04.1997 р. № 16
8/97-ВР (із змінами та доповненн
ями) для цілей оподаткування
згідно з цим Законом векселі
(крім податкових векселів), ви
дані або отримані, не вважают
ься засобом платежу та не змі
нюють суму податкового креди
ту або податкового зобовяз
ання з цього податку, крім под
аткових векселів.
Однак, суд касаційної інста
нції вважає, що у разі, коли пл
атником податку після переда
чі векселя у рахунок оплати т
овару фактично були понесені
витрати, повязані з оплато
ю товару, в тому числі витрати
зі сплати податку на додану в
артість, у тому ж самому подат
ковому періоді, у якому відбу
лася і передача векселя, у пла
тника податку виникає право
на податковий кредит, який, ви
ходячи з вимог п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Зак
ону України «Про податок на д
одану вартість» складається
із сум податків, нарахованих
(сплачених) платником податк
у протягом такого звітного п
еріоду та право на який виник
ає з дати здійснення однієї з
першої визначеної п.п.7.5.1 п. 7.5 ст
. 7 цього Закону подій.
Підпункт «а» п.п. 7.7.2. п. 7 ст. 7 Зак
ону України «Про податок на д
одану вартість» визначає: як
що у наступному податковому
періоді сума, розрахована зг
ідно з підпунктом 7.7.1 цього пун
кту, має від'ємне значення, то
бюджетному відшкодуванню пі
длягає частина такого відє
много значення, яка дорівнює
сумі податку, фактично сплач
еній отримувачем товарів (по
слуг) у попередньому податко
вому періоді постачальникам
таких товарів (послуг).
Оскільки платником податк
у сума податку на додану варт
ість фактично оплачена при о
платі векселя, платник подат
ку має право на відшкодуванн
я відємного значення у роз
мірі, який дорівнює такій фак
тично сплаченій сумі податку
.
З огляду на викладене, суд к
асаційної інстанції не вбача
є підстав для задоволення ка
саційної скарги та скасуванн
я законної і обґрунтованої п
останови суду апеляційної ін
станції.
Не вбачається також поруше
нь норм процесуального права
при постановленні судом апе
ляційної інстанції ухвали пр
о розяснення своєї постано
ви.
Стаття 170 Кодексу адміністр
ативного судочинства Україн
и зобовязує суд, який ухвал
ив рішення, за заявою осіб, які
беруть участь у справі, роз
яснити судове рішення, якщо в
оно є незрозумілим, не змінюю
чи при цьому його змісту.
Суд апеляційної інстанції
, розяснивши судове рішенн
я шляхом вказівки на те, що в д
екларації з податку на додан
у вартість за грудень 2005 року т
а у розрахунку суми бюджетно
го відшкодування за цей же пе
ріод позивачем було правомір
но відображено суму бюджетно
го відшкодування у розмірі 5000
00 грн. і яка є підтвердженою з д
ня подання до податкової інс
пекції декларації з податку
на додану вартість за груден
ь 2005 року, не допустив зміни йог
о змісту, яким визнано протип
равним та скасовано податков
е повідомлення-рішення ДПІ у
Бабушкінському районі м.Дні
пропетровська №/1 від 15.05.2006 р.
про зменшення суми бюджетног
о відшкодування з податку на
додану вартість за грудень 200
5 року у розмірі 500000 грн.
Зміст ухвали про розясне
ння судового рішення про зад
оволення позову, жодним чино
м не суперечить, не розширює т
а не змінює зміст останнього
.
Доводи податкової інспекц
ії про те, що розясненню під
лягають тільки ті судові ріш
ення, які підлягають примусо
вому виконанню, є помилковим
.
Стаття 170 Кодексу адміністр
ативного судочинства Україн
и не встановлює такої вимоги
, а її частина 2 лише забороняє
подавати заяву про розясн
ення судового рішення після
його виконання або закінченн
я строку, протягом якого судо
ве рішення може бути подане д
ля примусового виконання.
З огляду на викладене, підст
ав для задоволення касаційно
ї скарги на ухвалу про розя
снення судового рішення не в
бачається.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231 К
одексу адміністративного су
дочинства України, суд касац
ійної інстанції, -

УХВАЛИВ :

Касаційні скарги Дер
жавної податкової інспекції
у Бабушкінському районі м.Дн
іпропетровська залишити бе
з задоволення, а постанову Дн
іпропетровського апеляційн
ого господарського суду від
06.11.2006 р. та ухвалу Дніпропе
тровського апеляційного гос
подарського суду від 29.08.2007 р. пр
о розяснення постанови
без змін.
Ухвала набирає закон
ної сили з моменту проголоше
ння і може бути оскаржена до В
ерховного Суду України протя
гом одного місяця з дня відкр
иття обставин, які можуть бут
и підставою для провадження
за винятковими обставинами.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

судді
Л.В. Ланченко

О.М. Нечитай
ло

О.А. Сергейчук

О.І. Степашко