Справа № 2-а-1240/2008
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2008-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1240/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2008 року 10 год.
05 хв.
м.
Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд під головуванням судді Шевчук
С.М. за участю секретаря судового засідання Василевич І.І. та сторін і інших
осіб, які беруть участь у справі:

позивача: в особі представника ОСОБА_3 (копія довіреності в матеріалах справи);

відповідача 2 : представника ОСОБА_4 (копія довіреності в матеріалах справи);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції в м.Рівне до приватного підприємця
ОСОБА_1(відповідача -1) та до приватного підприємця ОСОБА_2(відповідач -2) про
визнання недійсним господарських зобов'язань
та застосування наслідків передбачених ст. 208 ГК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державна податкова
інспекція в м.Рівне звернулася з
адміністративним позовом до приватного
підприємця ОСОБА_1(відповідача -1) та до приватного підприємця
ОСОБА_2(відповідача -2) про визнання недійсним господарських зобов'язань, що
виникли на підставі договору від 06.03.2006року на суму 25000,00грн. та
договору №б/н від 10.07.2006року на суму 1 622 000,00грн. та застосування наслідків передбачених ст.
208 ГК України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що Підприємець ОСОБА_1 на
виконання договорів № б/н від 10.07.2006 року, від 06.03.2006року поставив підприємцю ОСОБА_2 шкіру ВРХ м/с. Здійснення
названих господарських операцій надало підприємцю ОСОБА_2 право на включення до
складу витрат 1 372 500,00 гривень, та до складу податкового кредиту 274 500 гривень. За результатами
документальної перевірки підприємця ОСОБА_1 було донараховано до сплати ПДВ в
розмірі, що становить 934 923 грн. та
визначено податкові зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб у розмірі 475 255,08грн.. З вказаного слідує,
що відповідачами вчинено господарське зобов'язання з метою, що суперечить
інтересам держави і суспільства, а зокрема зі сторони ПП ОСОБА_1, що
проявляється в свідомих, протиправних діях цієї особи, спрямованих на ухилення
від оподаткування, що в свою чергу суперечить ст.67 Конституції України та
Закону України "Про податок на додану вартість".

Представник позивача дав в судовому
засіданні пояснення, які по суті співпадають з поясненнями, викладеними
позивачем в позовній заяві та просив
задоволити адміністративний позов повністю.

Відповідач -2 подав письмові заперечення на адміністративний позов. В
судовому засіданні представник відповідача дав пояснення, які по суті повністю
співпадають з поясненнями, викладеними в запереченнях відповідача. Представник відповідача -2 просив
відмовити позивачеві в
задоволенні позову.

Судом досліджені письмові докази, які подані позивачем одночасно із позовною
заявою та докази, подані сторонами безпосередньо в ході судового розгляду
справи.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні
пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази,
оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову
слід відмовити повністю.

Суд
виходив з такого.

Приватним підприємцем ОСОБА_1та
приватним підприємцем ОСОБА_206.03.2006року та 10.07.2006року укладено договори
купівлі продажу шкіри великої рогатої
худоби -мокросоленої (далі по тексту постанови іменовано - товар) (а.с.16, 17).
На виконання обумовлених договорів підприємцем ОСОБА_1, по видаткових
накладних: № 56 від 06 березня 2006
року, № 202 від 10.07.2006року, №203 від
11.07.2006року, № 231 від 17.07.2006року, № 232 від 19.07.2006року, № 216 від
03.08.2006року, № 218 від 28.08.2006року,
№ 236 від 04.09.2006року, № 239 від 06.09.2006року, № 243 від
08.09.2006року, № 239/1 від
06.09.2006року, № 260 від 06.12.2006року, № 274 від 20.12.2006року, № 38 від
06.02.2007року, (а.с. 19-45 ) поставлено підприємцю ОСОБА_2 товар на загальну
суму 1 647 000грн., в тому числі ПДВ на суму 274 499,99грн. та відповідно видано податкові накладні: № 56
від 06 березня 2006 року, №202 від 10.07.2006року, №203 від 11.07.2006року, № 231
від 17.07.2006року, № 232 від 19.07.2006року, № 216 від 03.08.2006року, № 218
від 28.08.2006року, № 236 від
04.09.2006року, № 239 від 06.09.2006року, № 243 від 08.09.2006року, № 239/1 від 06.09.2006року, № 260 від
06.12.2006року, № 274 від 20.12.2006року, № 38 від 06.02.2007року (а.с. 20-46).

За поставлений товар, підприємць
ОСОБА_2 перерахував підприємцю ОСОБА_1 1
647 000грн., в тому числі ПДВ на суму
274 499,99грн. гривень, вказані обставини підтверджені позивачем та поясненнями
представника відповідача - 2, платіжними
дорученнями, актом звірки взаємних
розрахунків від 01.09.2007року ( 18).

В періоді проведення вище
обумовлених господарських операцій відповідачі звітувалися до податкового
органу та відображали
отримані доходи, валові витрати, податкові зобов'язання та податковий
кредит , підтвердженням вказаних
обставин є декларації про доходи
за 2006 рік, за 2007рік,
декларації з податку на додану вартість за період лютий 2007року та липень
-грудень 2006року.

Приватний підприємець ОСОБА_1, зареєстрований платником податків на додану вартість та
суб'єктом підприємницької діяльності. Підтвердженням вказаних обставин є
свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності від 04.08.2000року, свідоцтво про реєстрацію
платника ПДВ № 77863986.

Приватний підприємець ОСОБА_2,
зареєстрований платником податків на
додану вартість та суб'єктом підприємницької діяльності. Підтвердженням
вказаних обставин є свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької
діяльності від 07.08.1992року, свідоцтво
про реєстрацію платника ПДВ № 77865283.

Отже,
станом на дату проведення
відповідачами вищеназваних
господарських операцій, відповідачі в установленому порядку були
внесені до Єдиного державного реєстру,
як суб'єкти підприємницької діяльності
-фізичні особи, зареєстровані, як платники податків (в тому числі і як платники
податку на додану вартість), а відтак були наділені відповідним обсягом правоздатності щодо здійснення
обумовлених вище правочинів.

З акту планової документальної перевірки
№132/17-119/ від 11.06.07року та податкових повідомлень -рішень № /0, № /0 від
19.06.2007року вбачається, що в ході документальної перевірки посадовими
особами податкового органу встановлено, що підприємець ОСОБА_1 не підтвердив податковими накладними задекларований ним
податковий кредит (в цілому за 2006рік) на суму 617 759грн., не підтвердив первинними документами
задекларовані ним валові витрати (за
2006рік) на суму 2 115
743,93грн., а також не включив до складу валового доходу названого звітного періоду 404 836,28грн..

Що ж до виявлених розбіжностей між задекларованими
валовими витратами та податковим кредитом, то дохід одержаний відповідачем -1
від здійснення господарських операцій з поставки товару відповідачу -2, повинен
відображатись продавцем (відповідачем-1) відповідно до ст. 13 Декрету КМ «Про прибутковий податок з громадян» у складі валового доходу, сума нарахованого (одержаного)
ПДВ повинна бути відображена у складі
податкових зобов'язань ( п. 31.1 ст. 3, п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість». А відтак, невірне відображення продавцем
(відповідачем-1) суми валових витрат та податкового кредиту не може свідчити про наявність обставин,
що відповідач-1 неоподаткував (невідобразив
одержаний (від оспорюваних правочинів) дохід у складі задекларованого ним
валового доходу та одержану (нараховану
в ціні продажу товару) суму ПДВ у складі податкових зобов'язань з ПДВ за 2006
рік та І кв. 2007року) господарські
операції з поставки товару відповідачу
-2.

Стосовно ж донарахованого податковим органом відповідачу
-1 валового доходу за 2006рік, то даний
акт перевірки не містить жодних відомостей з приводу того, дохід від яких
господарських операцій підприємець
ОСОБА_1 (відповідач- 1) не включив до
складу валового доходу звітного періоду 2006року та 2007року.

Вищеназваний акт перевірки складений з порушеннями пункту 1.7 Порядку
оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 10.08.2005 року № 327,
(далі по тексту іменовано- Порядок
оформлення результатів перевірки). Відповідно до вказаного пункту , факти виявлених порушень податкового
законодавства викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та
в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані
в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених
фактів. Не допускається відображення в акті перевірки необгрунтованих
даних, а також: суб'єктивних припущень, які не мають підтверджених доказів (пункту 2.3.4 Порядку оформлення результатів
перевірки).

Відповідач не надав суду доказів
невідображення приватним підприємецем ОСОБА_1. у складі валового доходу,
податкових зобов'язань за 2006 рік, 1кв. 2007року одержаного доходу та податку
на додану вартість від проведених господарських операцій з поставки
відповідачу -2 товару, а відтак, позивач
не довів фактичних обставин щодо неоподаткування відповідачем-1 проведених господарських операцій з поставки
товару відповідачу -2 .

Частина перша статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України визначила, що кожна сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення, крім випадків встановлених статтею
72 цього Кодексу.

В супереч обумовленому, позивач не довів обставин щодо неоподаткування
відповідачем-1 проведених в 2006 р. та Ікв. 2007року господарських операцій з
поставки товару відповідачу
-2 та відповідно не довів обставин
наявності у відповідачів мети на
ухилення від оподаткування, що
суперечить інтересам держави та суспільства
при здійсненні ними спірних договорів.

Щож до формування відповідачем -2 податкового кредиту та валових витрат,
внаслідок проведення оспорюваних позивачем правочинів, то відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1
статті 3, пунктів 7.1, 7.2 статті 7 Закону України "Про податок на додану
вартість" (далі - Закон про ПДВ) об'єктом оподаткування цим податком є
операції платників податків із продажу товарів (робіт, послуг) на митній
території України; продаж товарів (робіт, послуг) здійснюється за договірними
(контрактними) цінами з додатковим нарахуванням ПДВ; особа-продавець,
зареєстрована як платник ПДВ, зобов'язана на кожну повну або часткову поставку
товарів (робіт, послуг) нарахувати покупцю ПДВ та скласти і передати йому
податкову накладну, яка є підставою для віднесення вказаної в ній суми ПДВ до
податкового кредиту по даті здійснення першої із подій.

Відповідно до підпункту 7.2.3 пункту 7.2 та підпункту 7.3.1 пункту 7.3
статті 7 Закону «Про ПДВ» податкова накладна складається в момент виникнення
податкових зобов'язань продавця, яким вважається або дата зарахування коштів
від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата
товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів
(робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі
платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у
банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження
товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт
виконання робіт (послуг) платником податку.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається
дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку
платника податку в оплату товарів (робіт, послуг); або дата отримання
податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів
(робіт, послуг) (п.п.7.5.1. п. 7.5 ст. 7
Закону «Про ПДВ»).

З наведеного вище слідує, що відповідач-1 на дату
проведення названих господарських
операцій був наділений відповідним повноваженнями щодо складання та видачі
покупцю (відповідачу -2) податкових
накладних, а відповідач -2 в свою чергу відповідно до п.п. 7.4.5 п. 7.4,
ст.7 Закону «Про ПДВ» був наділений повноваженнями щодо віднесення
до складу податкового кредиту сум нарахованого (сплаченого) ПДВ у складі ціни
прибаного товару у відповідача -1.

Правомірність віднесення відповідачем -2 до складу валових
витрат звітного періоду (2006рік,
1кв.2007року) витрат по придбанню товару у відповідача -1 підтверджується ст.
13 Декрету КМ «Про прибутковий податок з громадян», п.5.1. ст. 5, п.п.
11.2.1. п. 11.2 ст. 11 Закону "Про оподаткування прибутку підприємств".

Відповідно до ст. 61 Конституції
юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд
дійшов висновку про відсутність підстав для застосування ст. 207, 208 ГК
України, оскільки доводи позивача про
наявність у відповідачів умислу на
ухилення від оподаткування є безпідставними та необґрунтованими.

З огляду на вищевикладене, позивачу слід відмовити в задоволенні
адміністративного позову повністю.

Відповідачами не надано доказів
понесення судових витрат, а відтак у суду відсутні підстави для застосування
наслідків, передбачених ст. 94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Державній податковій інспекції у м.Рівне відмови повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про
апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у
встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Постанова
може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через
суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя
С.М.Шевчук

Повний текст постанови складено 23.05.2008 року.