Справа № 22а-575/2007
Суддя: Мурлигіна О.Я.
Дата ухвалення: 2007-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №22а-575/07
Головуючий першої інстанції: Головко Л. І.
Категорія: 3 Суддя-доповідач
апеляційного суду: Мурлигіна О. Я.
УХВАЛА

Іменем України

10 квітня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючої:
Славгородської Н. П.,

суддів: Мурлигіної О. Я., Базовкіної Т. М.,

при секретарі
судового засідання: Танцуріній СМ.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Очаківського міськрайонного суду
Миколаївської області від 25 грудня 2006 року за позовом ОСОБА_1 до військової частини А - 1100 ( далі в/ч
А-1100) про стягнення заборгованості по грошовому забезпеченню та
компенсації втрати частини грошових
коштів у зв'язку з порушенням термінів її виплати,

ВСТАНОВИЛА:

5 червня 2006
року ОСОБА_1 звернувся з позовом до в/ч
А-3210 про стягнення заборгованості по грошовому забезпеченню та компенсації
втрати частини грошових коштів у зв'язку з порушенням термінів її виплати.

Він вказував, що
проходив військову службу у в/ч
А-4041, яка перебувала на фінансовому забезпечення в/ч А-3210 та звільнений зі
служби у запас з 16 грудня 2004 року, маючи на 5 травня 2003 року 19 років 3
місяця 22 дня стажу безперервної військової служби. Відповідно до Указу
Президента України № 389/2003 від 5 травня 2003 року «Про надання надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, МВС України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України і Управління державної охорони України за
безперервну службу» з наступними змінами (далі - Указ Президента України), він
мав право на отримання надбавки за безперервну службу у відсотках до грошового
забезпечення у розмірі 50 % грошового забезпечення.

Посилаючись на
те, що з 1 травня 2003 р. по 1 грудня 2004 року (до виключення зі списків
особового складу військової частини) зазначена надбавка йому виплачувалась
відповідачем не в повному обсязі, позивач просив стягнути з відповідача 5197
грн. 57 коп. заборгованості по вказаному виду грошового забезпечення та
недоплачену у зв'язку з цим матеріальну допомогу за вказаний період, виходячи з
граничних розмірів надбавки, а також 1248 грн. 62 коп. компенсації за затримку
виплати надбавки.

Ухвалою
Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 грудня 2006 року
відповідача в/ч А-3210 замінено на в/ч А-1100, представник якої в судовому
засіданні просив відмовити в задоволенні позову.

Постановою того
ж суду від 25 грудня 2006 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків суду нормам права,
регулюючим виплату спірної надбавки, і просить постанову суду скасувати й
ухвалити нову про задоволення позову.

Заслухавши
доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія судців дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

3

Відмовляючи в
задоволенні позову, суд обґрунтовано вважав, що право позивача на отримання
грошового забезпечення не порушено.

Так, судом
встановлено, що позивач проходив дійсну військову у в/ч А - 4041, яка
знаходилася на грошовому забезпечені ув/чА-3210(в теперішній час в/ч 1100) і
був звільнений у запас з лав Збройних Сил України наказом ГК ВМС ЗС України №
0211 від 29 листопада 2004 року (а. с. 6). На час звільнення він мав більше 19
років безперервної служби. Починаючи з червня 2003 року по день звільнення зі
служби позивачу щомісячно нараховувалась та виплачувалась надбавка за
безперервну службу, встановлена Указом Президента України та Інструкцією про
порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в
Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України 26 травня
2003 року за № 149 (далі - наказ Міністра оборони України) від 10 % до 50 % від
грошового забезпечення (довідка про грошове забезпечення від 28 лютого 2006
року а. с. 4).

Відповідно до
Указу Президента України, Міністрові оборони України надано право встановлювати
військовослужбовцям Збройних Сил України щомісячні надбавки за безперервну
військову службу в Збройних Силах України у відсотках до грошового
забезпечення, які мають високі результати у службовій діяльності, залежно від
стажу служби в таких розмірах: понад 15 років - 50%, понад 20 років - до 70%,
понад 25 років -до 90%.

В межах наданої
Указом Президента України компетенції Міністром оборони України видавались
розпорядження за № 146/20/2095 від 26 травня 2003 p., №
146/1/11/463 від 13 листопада 2003 року, № 146/1/11/641 від 26 липня 2004 року,
№ 220/2098 від 7 жовтня 2004 року про встановлення конкретних розмірів спірної
надбавки військовослужбовцям в залежності від стажу військової служби та
виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, встановленого Державним
бюджетом для Збройних Сил України.

З аналізу
зазначених розпоряджень та довідки про виплату позивачеві спірної надбавки
слідує, що надбавка за безперервну службу нараховувалась відповідачем в
розмірах, встановлених Міністром оборони України відповідно до положень Указу
Президента України.

Таким чином, суд
обґрунтовано визнав дії військової частини з приводу виплати спірної надбавки
правомірними. У зв'язку з чим, підстав для нарахування надбавки, виходячи з
граничних її розмірів, встановлених Указом Президента України, немає, а
твердження позивача про наявність заборгованості є помилковими.

Виходячи з наведеного,
колегія вважає, що підстав для скасування постанови відсутні.

Керуючись ст. ст. 195, 198, 200,
205, 206 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської області від 25 грудня 2006 року - без змін.

Ухвала може бути
оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду протягом
одного місяця.