Справа № 2-а-112/2008
Суддя: Марчук В.Т.
Дата ухвалення: 2008-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-112
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
червня 2008 року. Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючого судді Марчука В.Т.

при секретарі Вольській О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до
начальника Чернівецького прикордонного загону ОСОБА_2 про визнання
необгрунтованими і нечинними мотивувальної частини наказу №223 від 14.02.2008
року «Про результати службового розслідування по факту виникнення конфліктної
ситуації між військовослужбовцями» та п.п.1,4 його резолютивної частини щодо
затвердження висновку службового розслідування та попередження про неповну
службову відповідність,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1. звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із
зазначеним вище адміністративним позовом до начальника Чернівецького
прикордонного загону ОСОБА_2. про визнання необгрунтованим і нечинним наказу
№223 від 14.02.2008 року «Про результати службового розслідування по факту
виникнення конфліктної ситуації між військовослужбовцями».

Посилався на те, що 14.02.2008 року відповідачем було видано наказ №223
«Про результати службового розслідування по факту виникнення конфліктної
ситуації між військовослужбовцями», згідно якого 05.02.2008 року близько 12
год. 30 хв. ним (позивачем) в кабінеті відділу професійної підготовки в
приміщенні клубу Чернівецького прикордонного загону під час сварки нанесено
фізичну образу старшому прапорщику ОСОБА_3. у вигляді ударів руками в ділянку
задньої частини шиї, спини та одного удару кулаком лівої руки в праву ділянку
нижньої щелепи, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

Згідно п.п.1,4 вказаного вище наказу було затверджено висновок службового
розслідування та за порушення вимог ст.ст.14,49,50 Статуту внутрішньої служби
ЗС України та ст.4 Дисциплінарного статуту ЗС України його (позивача)
попереджено про неповну службову відповідність.

Вважає, що винесений відповідачем наказ №223 від 14.02.2008 року є
необгрунтованим та упередженим.

Зокрема, мотивація як наказу, так і затвердженого ним висновку службового
розслідування від 13.02.2008 року не відповідає фактичним обставинам. При
цьому, обставини, які зазначені в цих документах належним чином не
підтверджені, а грунтуються лише на припущеннях.

Крім того, мотивувальна частина наказу і висновку службового розслідування
суперечать постанові про відмову в порушенні кримінальної справи, винесеної
відповідачем за наслідками розгляду матеріалів службового розслідування.

Вважає, що службове розслідування із його висновком здійснені з порушенням
вимог п.п.17,18,24 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у
Державній прикордонній службі України та ст.ст.84,86 Дисциплінарного статуту ЗС
України.

Також посилався на те, що в наказі відповідача не надано належної оцінки
поведінці старшого прапорщика ОСОБА_3. при розмові зі старшим офіцером, є не
зрозумілим, в чому полягає порушення з його (позивача) боку ст.ст.14,49,50
Статуту внутрішньої служби ЗС України та не враховано ступеню його (позивача)
вини, попередньої поведінки, тривалості військової служби та рівня знань про її
порядок.

Просив визнати необгрунтованим та нечинним наказ відповідача №223 від
14.02.2008 року «Про результати службового розслідування по факту виникнення
конфліктної ситуації між військовослужбовцями».

Позивач ОСОБА_1. та його представник ОСОБА_4. в судовому засіданні позов
підтримали і підтвердили обставини, викладені в адміністративній позовній
заяві.

При цьому, позивач ОСОБА_1. в судовому засіданні уточнив свої позовні
вимоги та просив визнати необгрунтованими і нечинними мотивувальну частину
наказу №223 від 14.02.2008 року «Про результати службового розслідування по
факту виникнення конфліктної ситуації між військовослужбовцями» та п.п.1,4 його
резолютивної частини щодо затвердження висновку службового розслідування та
попередження його про неповну службову відповідність.

Представник відповідача ОСОБА_5. в судовому засіданні адміністративний
позов не визнав і суду пояснив, що 05.02.2008 року ОСОБА_1. вчинив конфлікт з
підлеглим по службі, в ході якого завдав останньому тілесні ушкодження. По
даному факту було проведено службове розслідування відповідно до вимог
Інструкції «Про порядок проведення службового розслідування у Державній
прикордонній службі України». Наказом №223 від 14.02.2008 року було затверджено
висновок службового розслідування та притягнуто ОСОБА_1. до дисциплінарної
відповідальності за вчинення ним правопорушення. Вважає, що вказаний вище наказ
відповідача є законним, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. просив
відмовити.

Суд, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні учасників процесу,
покази свідка ОСОБА_3., дослідивши письмові докази по справі, вважає, що
адміністративний позов ОСОБА_1. є необгрунтованим і задоволенню не підлягає.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1. проходить військову службу в
Чернівецькому прикордонному загоні на посаді начальника вогневої підготовки
відділу професійної підготовки і має військове звання майора.

Відповідно до вимог ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України
військовослужбовці повинні додержуватися визначених військовими статутами
правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове
товариство, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими,
додержуватися військового етикету, поводитись з гідністю і честю, не допускати
самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст.ст.11,14,49,50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України
військовослужбовці зобов'язані свято і непорушно додержуватися Конституції
України та законів України, бути дисциплінованими, поважати честь і гідність
кожної людини, додержуватися правил ввічливості й поведінки
військовослужбовців; з особистих питань військовослужбовець повинен звертатися
до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до
старшого начальника; військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої
культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й
поважати гідність інших людей, завжди пам'ятати, що за їх поведінкою судять не
лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому; відносини між
військовослужбовцями повинні грунтуватись на взаємній повазі.

В порушення зазначених вище вимог Дисциплінарного статуту та Статуту
внутрішньої служби Збройних Сил України, ОСОБА_1. 05.02.2008 року о 12 год. 30
хв. під час несення військової служби в приміщенні кабінету професійної
підготовки Чернівецького прикордонного загону під час сварки на грунті
особистих побутових стосунків з приводу розподілу підвальних приміщень в
будинку АДРЕСА_1 в м.Чернівці умисно наніс підлеглому по службі ОСОБА_3. легкі
тілесні ушкодження.

Наведені обставини підтверджуються показами в судовому засіданні свідка
ОСОБА_3., дослідженими в судовому засіданні матеріалами службового
розслідування по факту виникнення конфліктної ситуації між ОСОБА_1. та ОСОБА_3,
постановою від 15.02.2008 року помічника військового прокурора Чернівецького
гарнізону про відмову в порушенні кримінальної справи за ст.424 ч.2 КК України,
поданням військового прокурора Чернівецького гарнізону від 26.02.2008 року на
ім'я начальника Чернівецького прикордонного загону про вжиття заходів щодо
усунення порушень вимог законодавства про забезпечення життя і здоров'я
військовослужбовців та Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України
(а.с.7-10,12-15,17-28,38-44).

За результатами службового розслідування по факту виникнення конфліктної
ситуації між ОСОБА_1. та ОСОБА_3 наказом №223 начальника Чернівецького
прикордонного загону ОСОБА_2. від 14.02.2008 року затверджено висновок
службового розслідування та за порушення вимог ст.ст.14,49,50 Статуту
внутрішньої служби Збройних Сил України і ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних
Сил України майора ОСОБА_1. попереджено про неповну службову відповідність
(а.с.5-6).

Суд вважає, що відповідач по справі - начальник Чернівецького прикордонного
загону ОСОБА_2, видаючи наказ №223 від 14.02.2008 року, діяв в межах його
повноважень, визначених Дисциплінарним статутом та Статутом внутрішньої служби
Збройних Сил України.

Так, згідно ст.5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України за стан
дисципліни у військовому об'єднанні, з'єднанні, частині (підрозділу), закладі
та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов'язують
командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання
від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.
Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов'язаний прийняти рішення
щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин
скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та
розміру завданої державі та іншим особам збитків.

Факт вчинення ОСОБА_1. 05.02.2008 року правопорушення під час проходження
військової служби в судовому засіданні доведено зазначеними вище доказами.

Суд вважає безпідставними доводи позивача та його представника в судовому
засіданні про те, що ніби-то службове розслідування по факту конфліктної
ситуації з ОСОБА_3 проведено з порушенням Інструкції «Про порядок проведення
службового розслідування у Державній прикордонній службі України», оскільки суд
таких порушень не вбачає.

Крім того, їх доводи спростовуються постановою про відмову в порушенні
кримінальної справи, поданням військового прокурора про усунення порушень
закону, якими підтвержено правильність висновку службового розслідування та
факт вчинення ОСОБА_1. порушення закону (а.с.38-40,42).

Станом на день розгляду даної адміністративної справи в суді ОСОБА_1. не
оскаржена постанова від 15.02.2008 року про відмову в порушенні кримінальної
справи.

З урахуванням всіх обставин вчинення ОСОБА_1. правопорушення, багаторічний
термін проходження ним військової служби та достатній його рівень знань про
порядок проходження військової служби і наявності уже дисциплінарного стягнення
у вигляді догани, оголошеного наказом від 09.11.2007 року №1240, відповідачем
вірно прийнято рішення про накладення дисциплінарного стягнення на позивача
ОСОБА_1. за вчинене правопорушення у вигляді попередження про неповну службову
відповідність, яке передбачене ст.68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил
України.

За таких обставин, адміністративні позовні вимоги ОСОБА_1. є
необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.70, 71, 86, 87, 94, 104, 122, 158-163, 167, 186 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В
задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до начальника Чернівецького прикордонного
загону ОСОБА_2про визнання необгрунтованими і нечинними мотивувальної частини
наказу №223 від 14.02.2008 року «Про результати службового розслідування по факту
виникнення конфліктної ситуації між військовослужбовцями» та п.п.1,4 його резолютивної
частини щодо затвердження висновку службового розслідування та попередження про
неповну службову відповідність відмовити.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду
першої інстанції подається протягом десяти днів
з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці В.Т.МАРЧУК