Справа № К-19975/06
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2008-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“22” травня
2008 року
м. Київ

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Пилипчук Н.Г., Костенка М.І., Рибченка А.О., Шипуліної
Т.М.

при секретарі: Прудкій О.В.

за участю представника:

відповідача: Українець Т.С.

розглянувши касаційну
скаргу Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва

на постанову Печерського районного суду м. Києва від 28
грудня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 15 травня 2006 року

у справі № 2-2220-1/05

за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва

про визнання недійсними
та скасування податкових повідомлень-рішень форми «Ш», -

встановив:

У листопаді 2005р. позивач звернувся до Печерського
районного суду м. Києва з позовом про визнання недійсними та скасування
податкових повідомлень-рішень ДПІ у Печерському районі м. Києва №/0
від 18.10.2005р., №/0 від 18.10.2005р., №/0 від
18.10.2005р., №/0 від 27.10.2005р..

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те,
що у контролюючого органу були відсутні підстави для прийняття оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень про визначення штрафних санкцій за порушення
строків щодо сплати узгодженого зобов'язання, оскільки
раніше визначене податкове зобов'язання з прибуткового
податку з громадян не було узгодженим до закінчення розгляду судом справи
№22-6194-а/2005р..

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 28
грудня 2005р., залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15
травня 2006р., позовні вимоги було задоволено.

При вирішенні даного спору, задовольняючи позовні вимоги
суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскільки податкове
повідомлення-рішення №/0 від 29.04.2003р. щодо сплати позивачем
прибуткового податку та рішення податкових органів про результати розгляду
скарг на це податкове повідомлення-рішення були оскаржені в судовому порядку,
тому на протязі строку оскарження сума податкового зобов'язання вважається неузгодженою, а строк сплати такого зобов'язання таким, що не настав.

Не погоджуючись з рішеннями попередніх інстанцій,
вказуючи на неправильне застосування та порушення норм матеріального права, до
суду касаційної інстанції звернувся відповідач, яким у касаційній скарзі
поставлено питання про скасування
постанови суду першої інстанції від 28.12.2005, ухвали суду апеляційної
інстанції від 15.05.2006р. та прийняття нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника
відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи наведені у
скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, податковим
органом було проведено перевірку декларації позивача про суму сукупного доходу
за 2002р. і за наслідками перевірки позивачу надіслано податкове
повідомлення-рішення від 29.04.2003р. №/0 про обов'язок сплатити суму податкового зобов'язання в розмірі
10073,20грн. на підставі п.1 ст.7 Декрету Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян».

Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржено
позивачем в порядку адміністративного узгодження, але за розглядом скарг
платника податків органами державної податкової служби оскаржуване податкове
повідомлення-рішення було залишено без змін, а скарги - без задоволення.

В подальшому контролюючим органом було проведено
перевірки щодо дотримання платником податків платіжної дисципліни (акти №34 від
18.10.2005р. та №35 від 27.10.2005р.) якими встановлено порушення ОСОБА_1 ст.12
Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» №13-92
від 26.12.1992р. щодо своєчасності подання платіжного доручення до установи
банку на перерахування прибуткового податку з громадян.

За наслідками проведених перевірок податковим органом
складено податкові повідомлення-рішення форми «Ш»:

- №/0 від 18.10.2005р. про визначення штрафу у
розмірі 50% у сумі 175,75грн. за платежем - ; податок з доходів
фізичних осіб;

- №/0/0 від 18.10.2005р.про визначення штрафу у
розмірі 50% у сумі 4860,85грн. за платежем - ; податок з доходів
фізичних осіб;

- №/0 від 18.10.2005р. про визначення штрафу у
розмірі 50% у сумі 169,88грн. за платежем - ; податок з доходів
фізичних осіб;

- №/0 від 27.10.2005р. про визначення штрафу у
розмірі 50% у сумі 5,88грн. за платежем - ; податок з доходів
фізичних осіб.

Відповідно до п.п.5.2.4 п.5.2. ст.5 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» якщо платник податків починає процедуру апеляційного
узгодження податкового зобов»язання, визначеного податковим органом, то
податкове зобов'язання рахується узгодженим або в день закінчення
адміністративного оскарження (якщо платник податків пішов шляхом подачі скарги
в податковий орган і не оскаржив відповідь центрального податкового органу у
суді), або у день прийняття судом рішення по суті, а у разі оскарження
платником податків рішення суду в апеляційному порядку - у день прийняття
відповідної постанови апеляційним судом.

Позивач повідомив ДПІ у Печерському районі м.Києва про
звернення до суду зі скаргою на рішення Державної податкової адміністрації
України від 13.01.2004р. №326/7/25-2115, відповідно до якого було залишено без
змін податкове повідомлення-рішення від 29.04.2003р. №/0.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 11
травня 2005р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 01
вересня 2005р. у справі №22-6194-а/2005р., у задоволенні скарги ОСОБА_1 було
відмовлено.

Після прийняття Київським апеляційним судом ухвали від
01.09.2005р. позивачем було сплачено податкове зобов'язання в розмірі
10073,20грн., про що він повідомив контролюючий орган листом від 12.09.2005р..

Відповідно до п.п. 5.2.3 п.5.2 ст.5 Закону України Закону
України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами» заява, подана із дотриманням строків,
визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту, зупиняє виконання платником податків
податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні, на строк від дня
подання такої заяви до контролюючого органу до дня закінчення процедури
адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з
податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума податкового зобов'язання, що
оскаржується, вважається неузгодженою.

Отже, суди першої та апеляційної інстанцій, виконавши всі
вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи,
вирішили справу у відповідності з нормами матеріального права, постановили
обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають
значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові
наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами,
дослідженими в судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів,
викладених в касаційній скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва - залишити
без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 28
грудня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 15 травня 2006 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

За винятковими обставинами вона може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

Головуючий
(підпис)

Судді
(підписи)

З оригіналом згідно:

Секретар