Справа № К-38430/06
Суддя: Фадєєва Н.М.
Дата ухвалення: 2008-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВН
ИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2008 року
м.Київ

Колегія суддів Вищого ад
міністративного суду Украї
нив складі суддів:
Фадєєвої Н.М., Бим М.Є., Леонто
вич К.Г., Харченка В.В., Чалого С.
Я.

розглянувши в попереднь
ому розгляді справу за касац
ійною скаргою Луганського об
ласного відділення Фонду соц
іального захисту інвалідів н
а постанову господарського с
уду Луганської області від 19 ж
овтня 2006 року та ухвалу Луганс
ького апеляційного господар
ського суду від 28 листопада 2006
року у справі №3/393ад за позовом
Луганського обласного відді
лення Фонду соціального захи
сту інвалідів до приватного
багатопрофільного підприєм
ства «Хімреммонтаж» про стяг
нення штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2006 року Луганське о
бласне відділення Фонду соці
ального захисту інвалідівзв
ернулось до суду з позовом до
ПБПП «Хімреммонтаж» про стя
гнення штрафних санкцій в су
мі 9902,56грн. за нестворення робо
чих місць для працевлаштуван
ня інвалідів у 2004 році.
Постановою господарського
суду Луганської області від
19 жовтня 2006 року, яка залишена б
ез змін ухвалою Луганського
апеляційного господарськог
о суду від 28 листопада 2006 року, в
задоволенні позову відмовле
но.
В касаційній скарзі Луганс
ьке обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалід
івпросить суд скасувати ріше
ння судів попередніх інстанц
ій та ухвалити нове рішення п
ро задоволення позовних вимо
г, посилаючись на порушення с
удами норм матеріального та
процесуального права.
Перевіривши матеріали спр
ави, правильність застосуван
ня судами попередніх інстанц
ій норм матеріального і проц
есуального права, правової о
цінки обставин у справі, обго
воривши доводи касаційної ск
арги, колегія суддів вважає, щ
о касаційна скарга задоволен
ню не підлягає виходячи з нас
тупного.
Згідноч.ч.1,2 ст. 19 Закону Украї
ни "Про основи соціальної зах
ищеності інвалідів вУкраїні
" для підприємств, установ, ор
ганізацій, у тому числі підпр
иємств, організацій громадсь
ких організацій інвалідів, ф
ізичних осіб, які використов
ують найману працю, установл
юється норматив робочих місц
ь для працевлаштування інвал
ідів у розмірі чотирьох відс
отків середньооблікової чис
ельності штатних працівникі
в облікового складу за рік, а я
кщо працює від 8 до 25 осіб, - у кіл
ькості одного робочого місця
. Підприємства, установи, орга
нізації, у тому числі підприє
мства, організації громадськ
их організацій інвалідів, фі
зичні особи, які використову
ють найману працю, самостійн
о розраховують кількість роб
очих місць для працевлаштува
ння інвалідів відповідно до
нормативу, встановленого час
тиною першою цієї статті, і за
безпечують працевлаштуванн
я інвалідів. При розрахунках
кількість робочих місць окр
углюється до цілого значення
.
Статтею 20 вказаного Закону
передбачено, що підприємства
, установи, організації, у тому
числі підприємства, організ
ації громадських організаці
й інвалідів, фізичні особи, як
і використовують найману пра
цю, де середньооблікова чисе
льність працюючих інвалідів
менша, ніж установлено норма
тивом, передбаченим статтею
19 цього Закону, щороку сплачую
ть відповідним відділенням Ф
онду соціального захисту інв
алідів адміністративно-госп
одарські санкції, сума яких в
изначається в розмірі середн
ьої річної заробітної плати
на відповідному підприємств
і, установі, організації, у том
у числі підприємстві, органі
зації громадських організац
ій інвалідів, фізичної особи
, яка використовує найману пр
ацю, за кожне робоче місце, при
значене для працевлаштуванн
я інваліда і не зайняте інвал
ідом.
Відповідно до ст. 18 Закону (в
редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовід
носин) працевлаштування інва
лідів здійснюється органами
центральним органом виконав
чої влади з питань праці та со
ціальної політики, органами
місцевого самоврядування, гр
омадськими організаціями ін
валідів. Підбір робочого міс
ця здійснюється переважно на
підприємстві, де настала інв
алідність, з урахуванням поб
ажань інваліда, наявних у ньо
го професійних навичок і зна
нь, а також рекомендацій меди
ко-соціальної експертизи. Пі
дприємства (об'єднання), устан
ови і організації (незалежно
від форм власності і господа
рювання), які використовують
працю інвалідів, зобов'язані
створювати для них умови пра
ці з урахуванням індивідуаль
них програм реабілітації і з
абезпечувати інші соціально
-економічні гарантії, передб
ачені чинним законодавством
.
Як встановлено судами т
а вбачається зматеріалів спр
ави, а саме зі «Звіту про зайн
ятість та працевлаштування і
нвалідів за 2004 рік» за формою 10
-ПІ, середньооблікова чисель
ність штатних працівників об
лікового складу 39 особи, фо
нд оплати праці 263,3тис.грн., ф
актично на підприємстві не п
рацювало жодного інваліда, х
оча повинно було бути працев
лаштовано 2 інваліда.
Крім того, згідно довідки Ал
чевського міського центру за
йнятості від 03.10.2006р. за №02/7-1461 відп
овідач протягом 2004 року не зве
ртався до центру зайнятості
з приводу направлення на йог
о підприємство інвалідів для
працевлаштування.
Пунктами 5, 14 Положення про ро
боче місце інваліда і про пор
ядок працевлаштування інвал
ідів, затвердженого постанов
ою Кабінету Міністрів Україн
и №314 від 03.05.2002 р., зазначено, що під
приємства у межах доведеного
нормативу створюють за влас
ні кошти робочі місця для пра
цевлаштування інвалідів та і
нформують державну службу за
йнятості та місцеві органи с
оціального захисту населенн
я про вільні робочі місця та в
акантні посади, на яких може в
икористовуватися праця інва
лідів.
Тобто, відповідно до чинног
о законодавства обовязок в
ідповідача створити робочі м
ісця для інвалідів не супров
оджується його обовязком ї
х працевлаштувати.
Разом з тим, суди дійшли пра
вильного висновку про те, що д
ана штрафна санкція, яка була
застосована уповноваженим о
рганом державної влади до су
бєкта господарювання, відп
овідно до ст.ст. 238, 239 ГК України
є адміністративно-господарс
ькою санкцією.
Відповідно до ст. 250 Господар
ського кодексу України адмін
істративно-господарські сан
кції можуть бути застосовані
до суб'єкта господарювання п
ротягом шести місяців з дня в
иявлення порушення, але не пі
зніш як через один рік з дня по
рушення цим суб'єктом встано
влених законодавчими актами
правил здійснення господарс
ької діяльності, крім випадк
ів, передбачених законом.
Таким чином, з дня отримання
звіту позивач протягом шест
и місяців мав застосувати до
відповідача штрафні санкції
шляхом звернення до суду, поз
ивач же звернувся до суду лиш
е в серпні 2006 року.
За таких обставин суди поп
ередніх інстанцій дійшли пра
вильного висновку про те, що о
скільки позов заявлений післ
я закінчення вказаного строк
у, право на стягнення суми штр
афних санкцій у позивача від
сутнє.
Доводи касаційної скарги з
азначених висновків суду не
спростовують і не дають підс
тав для висновку, що судами по
передніх інстанцій при розгл
яді справи порушено норми ма
теріального права, які регул
юють спірні правовідносини,
а також допущені порушення н
орм процесуального права.
Згідно ч.3 ст.220-1 Кодексу адмін
істративного судочинства Ук
раїни суд касаційної інстанц
ії відхиляє касаційну скаргу
і залишає рішення без змін, як
що відсутні підстави для ска
сування судового рішення.
Керуючись ст.ст.220-1, 223, 224, 231 Кодек
су адміністративного судочи
нства України, колегія судді
в, -

УХВАЛИ
ЛА:
Касаційну скаргу Луганськ
ого обласного відділення Фон
ду соціального захисту інвал
ідів відхилити, а постанову г
осподарського суду Луганськ
ої області від 19 жовтня 2006 року
та ухвалу Луганського апеля
ційного господарського суду
від 28 листопада 2006 рокузалишит
и без змін.
Ухвала набирає законної си
ли з моменту проголошення і о
скарженню не підлягає.

Судді: