Справа № К-10936/06
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2008-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.07.2008 Вищий адміністративн
ий суд України в складі колег
ії суддів:
головуючого Л
анченко Л.В.
суддів Би
вшевої Л.І.
Пилип
чук Н.Г.
Серге
йчука О.А.
Степа
шка О.І.
розглянувши у письмовому
провадженні касаційну скарг
у
Державної податкової інсп
екції у Соломянському райо
ні м.Києва
на рішення господарськ
ого суду м.Києва від 28.12.2004 та пос
танову Київського апеляційн
ого господарського суду від
18.05.2005
у справі№33/754-28/462
за позовомТовариства з о
бмеженою відповідальністю «
Агат-Дельта»
до Державної податково
ї інспекції у Соломянськом
у районі м.Києва
про визнання недійсним
податкового повідомлення-рі
шення, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського
суду м.Києва від 28.12.2004, залишени
м без змін постановою Київсь
кого апеляційного господарс
ького суду від 18.05.2005, позов задо
волено повністю. Визнано нед
ійсним податкове повідомлен
ня-рішення ДПІ у Соломянсь
кому районі м.Києва №/0 від 02
.06.2003 та стягнуто на користь поз
ивача судові витрати.

У справі відкрито ка
саційне провадження за каса
ційною скаргою відповідача,
у якій ставиться питання про
скасування судових рішень т
а прийняття нового про відмо
ву в позові, з підстав неправи
льного застосування судом но
рм матеріального та процесуа
льного права.

Розгляд касаційної с
карги призначено в порядку п
исьмового провадження, у від
повідності з вимогами ч.1 ст.222
КАС України, у звязку з чим
клопотання відповідача про
розгляд справи за участю пре
дставників сторін, надіслане
після вирішення даного пита
ння, не підлягає задоволенню
.

Перевіривши під час письм
ового провадження повноту вс
тановлення обставин справи т
а правильність їх юридичної
оцінки в судових рішеннях, ко
легія суддів дійшла висновку
, що касаційна скарга підляга
є частковому задоволенню, ви
ходячи з такого.

Відповідачем проведено по
запланову перевірку позива
ча з питань відшкодування із
бюджету податку на додану ва
ртість за листопад 2002 року, за
результатами якої складено
акт №119/23-711/32041472 від 29.05.2003.

Перевіркою встановлено, що
між позивачем та ВАТ «Козяти
нський птахокомбінат» уклад
ено договір №79 від 21.11.2002, на підст
аві якого та відповідно до в
идаткових накладних позивач
ем отримано мясо яловичини
1 категорії та мясо яловичи
ни блочної в кількості 40000 кг на
загальну суму 327000,00 грн., у т.ч. ПД
В 54500,00 грн. Оплата придбаного т
овару здійснена позивачем в
повному обсязі.

14.11.2002 позивачем укладено угод
у №14/11/02 з ВАТ «Тростянецький м
ясокомбінат», на підставі як
ої та відповідно до видатков
их накладних позивачем отрим
ано мясо яловичини 1 катего
рії замороженої в напівтушах
та мясо яловичини заморож
еної у блоках у кількості 130000 к
г на загальну суму 1000546,80 грн. у т.ч
. ПДВ 166757,80 грн. Оплату отриманог
о товару позивачем проведено
в повному обсязі.

Дані книги обліку придбанн
я товарів (робіт, послуг) підтв
ерджуються податковими накл
адними, які відповідають вим
огам п.7.2 ст.7 Закону України «Пр
о податок на додану вартість
».

Згідно контракту №10/09 від 10.09.200
2 укладеного між позивачем та
ТОВ «Продмаркет-2000» позивач е
кспортував товар (мясо яло
вичини) в кількості 170000 кг на су
му 1154854,00 грн.

Провівши аналіз цін придба
ння та продажу за здійсненим
и позивачем операціями у зві
тному періоді, відповідачем
встановлено, що окремі позиц
ії товарного асортименту реа
лізовані позивачем за цінами
, нижчими від цін придбання, рі
зниця складає 12942,00 грн. (без ПДВ)
. При цьому акти уцінки підпри
ємством не складені, в бухгал
терському та податковому обл
іку операції по уцінці не від
ображені.

Оскільки позивач не відобр
азив різницю між ціною придб
ання та ціною продажу товару
, яка виникла у звязку з про
дажем позивачем товару за ці
ною, нижчою від ціни придбанн
я, як уцінку в рядку 12.2 Декларац
ії про прибуток підприємства
(як убуток балансової вартос
ті інвентарних запасів покуп
них товарів, матеріалів на ск
ладах), за результатами перев
ірки сума валових витрат поз
ивача зменшена на суму уцінк
и та, відповідно, збільшено оп
одатковуваний прибуток. У зв
язку з чим відповідачем зр
облено висновок про необхідн
ість коригування суми податк
ового кредиту звітного періо
ду на суму зменшених валових
витрат.

На підставі акту перевірки
прийнято податкове повідомл
ення-рішення №/0 від 02.06.2003, яки
м позивачу зменшено суму бюд
жетного відшкодування з ПДВ
за листопад 2002 року в розмірі 25
88,00 грн.

Суди попередніх інстанцій
, задовольняючи позов, виходи
ли з того, що факт правомірнос
ті здійснення позивачем реал
ізації окремих партій товару
за ціною, нижчою від ціни прид
бання, та віднесення позивач
ем до валових витрат витрат, п
онесених у звязку з придба
нням такого товару, встановл
ений рішенням Господарськог
о суду м.Києва по справі №33/753, як
е набрало законної сили. У зв
язку з чим витрати, понесені п
озивачем у звязку з оплато
ю вартості товару, який у наст
упному реалізований ним за ц
іною, нижчою від ціни придбан
ня, підлягають включенню до в
алових витрат позивача в пов
ному обсязі відповідно до пр
иписів пункту 5.1 статті 5 Закон
у України «Про оподаткування
прибутку підприємств». Отже
, всі суми сплачені (нарахован
і) у звязку з придбанням тов
арів, вартість яких віднесен
а до складу валових витрат, зг
ідно підпункту 7.4.1 пункту 7.4 ста
тті 7 Закону України «Про пода
ток на додану вартість» відн
осяться до податкового креди
ту.

А також, що за контрактом №10
/09 від 10.09.2002, позивачем здійснено
реалізацію товару за ціною, н
е нижчою від середньої ціни н
а мясо за ІУ квартал 2002 року.

Однак, з такими висновками
судів попередніх інстанцій
не можна погодитись, оскільк
и вони є наслідком незастосу
вання системного аналізу нор
м чинного законодавства, без
всебічного і повного зясу
вання всіх фактичних обстави
н справи.

Відповідно до підпункту 1
.20.1 пункту 1.20 статті 1 Закону Укр
аїни «Про оподаткування приб
утку підприємств» звичайною
вважається ціна товарів (роб
іт, послуг), визначена сторона
ми договору, якщо цим пунктом
не встановлено інше. Якщо не д
оведено зворотне, вважається
, що така звичайна ціна відпов
ідає рівню справедливих ринк
ових цін.

Обовязок доведення того
, що ціна договору не відповід
ає рівню звичайної ціни у вип
адках, визначених цим Законо
м, покладається на податкови
й орган у порядку, встановлен
ому законом. При проведенні п
еревірки платника податку по
датковий орган має право над
ати запит, а платник податку з
обовязаний обґрунтувати р
івень договірних цін або пос
латися на норми абзацу першо
го підпункту 1.20.1 цього пункту (
підпункт 1.20.8 пункту 1.20 статті 1 З
акону).

Підпунктом 1.20.10 пункту 1.20 стат
ті 1 цього Закону передбачено
, що донарахування податкови
х зобовязань платника пода
тку податковим органом внасл
ідок визначення звичайних ці
н здійснюється за процедурою
, встановленою законом для на
рахування податкових зобов
язань за непрямими методами,
а для платників податку, визн
аних природними монополіста
ми згідно із законом, також
відповідно до принципів рег
улювання цін, встановлених т
аким законом.

Згідно з частиною першою ст
атті 67 Конституції України ко
жен зобовязаний сплачуват
и податки і збори в порядку і р
озмірах, встановлених законо
м.

Відповідно до пункту 5.1 стат
ті 5 Закону України «Про опода
ткування прибутку підприємс
тв» валові витрати виробниц
тва та обігу це сума будь-як
их витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або н
ематеріальній формах, здійсн
юваних як компенсація вартос
ті товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляють
ся) таким платником податку д
ля їх подальшого використанн
я у власній господарській ді
яльності.

До складу валових витрат вк
лючаються суми будь-яких вит
рат, сплачених (нарахованих) п
ротягом звітного періоду у з
вязку з підготовкою, орган
ізацією, веденням виробництв
а, продажем продукції (робіт, п
ослуг) і охороною праці, у тому
числі витрати з придбання ел
ектричної енергії (включаючи
реактивну), з урахуванням обм
ежень, установлених пунктами
5.3 5.7 цієї статті (підпункт 5.2.1
пункту 5.2 статті 5 Закону).

Із системного аналізу чинн
ого податкового законодавст
ва та визначення господарськ
ої діяльності, наведеного у п
ункті 1.32 статті 1 Закону виплив
ає, що особа, яка здійснює діял
ьність, направлену на отрима
ння доходу (зокрема, придбанн
я товару з метою його наступн
ого продажу), має сплачувати в
ідповідні податки.

Валові витрати на придбанн
я товару не можуть перевищув
ати валові доходи від його ре
алізації, коли така різниця є
економічно та юридично необ
ґрунтованою.

Внаслідок укладених догов
орів та здійснених операцій
з відчуження товару за цінам
и, нижчими за ціни придбання у
позивача не виникла база опо
даткування прибуток. Тобт
о позивач не сплачував подат
ок на прибуток з таких операц
ій і заявляв до відшкодуванн
я з державного бюджету суми п
одатку на додану вартість, ви
ходячи з того, що нарахований
ним податок при придбанні то
вару є більшим за одержаний у
ціні товару при продажу.

Таким чином у справі підляг
ає встановленню, чи не були
дії позивача спрямовані на б
езпідставне одержання кошті
в із державного бюджету. Прот
е цю обставину суди не дослід
жували, хоча вона має правове
значення.

Суди також не встановили й н
е обґрунтували наявність роз
умних економічних або інших
причин (ділової мети) продажу
позивачем товару за цінами, з
начно нижчими від цін придба
ння, та одержання внаслідок т
аких операцій збитків. Такі п
ричини можуть бути наявними
лише за умови, що платник пода
тку має намір одержати еконо
мічний ефект у результаті пі
дприємницької або іншої екон
омічної діяльності, а не викл
ючно чи переважно за рахунок
відшкодування з державного
бюджету податку на додану ва
ртість. Намір платника подат
ку одержати дохід лише в таки
й спосіб без здійснення реал
ьної господарської діяльнос
ті не можна розглядати як сам
остійну ділову мету, і встано
влення цих обставин дає підс
таву для відмови заявленого
до відшкодування з державног
о бюджету податку на додану в
артість.

Крім того, наявність у позив
ача належно оформлених подат
кових накладних, виданих йом
у контрагентами з операцій і
з відчуження товару, необхід
них відповідно до Закону Укр
аїни «Про податок на додану в
артість» для віднесення пев
них сум до податкового креди
ту, не є безумовною підставою
для відшкодування податку н
а додану вартість, якщо подат
ковий орган доведе, зокрема, щ
о відомості, які містяться в т
аких документах, не відповід
ають дійсності.

У разі встановлення факту п
ротиправних дій позивача, не
визнання судами в інших спра
вах недійсними договорів, не
є перешкодою для відмови у за
доволенні позову.

За змістом частини першої с
татті 228 Цивільного кодексу Ук
раїни правочин, спрямований,
зокрема, на незаконне заволо
діння майном держави, вважає
ться таким, що порушує публіч
ний порядок, а отже, згідно з ч
астиною другою згаданої стат
ті, є нікчемним.

Визнання судами нікчемних
правочинів недійсними не ви
магається (частина друга ста
тті 215 ЦК України).

Відповідно до частини перш
ої статті 216 ЦК України недійс
ний правочин не створює юрид
ичних наслідків, крім тих, що п
овязані з його недійсністю
.

Оскільки вищезазначеним
обставинам не була надана оц
інка ні судом першої, ні апеля
ційної інстанції, судова кол
егія приходить до висновку п
ро необхідність скасування п
рийнятих у справі судових рі
шень та направлення справи н
а новий розгляд до суду першо
ї інстанції.

Під час нового розгляду спр
ави необхідно врахувати викл
адене, всебічно і повно зяс
увати і перевірити всі факти
чні обставини справи, обєк
тивно оцінити докази, що мают
ь юридичне значення для її ро
згляду та вирішення спору по
суті і, в залежності від встан
овленого, правильно визначит
и норми матеріального права,
що підлягають застосуванню
до спірних правовідносин та
прийняти обґрунтоване і зако
нне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 220
, 222, 227, 230 Кодексу адміністративн
ого судочинства України, суд
-

УХВАЛИВ:

Касаційну скарг
у Державної податкової інспе
кції у Соломянському район
і м.Києва задовольнити частк
ово.
Рішення господарського
суду м.Києва від 28.12.2004 та постан
ову Київського апеляційного
господарського суду від 18.05.2005 с
касувати.
Справу направити на
новий розгляд до суду першої
інстанції.
Ухвала вступає в законн
у силу з моменту проголошенн
я і може бути оскаржена до Вер
ховного Суду України за виня
тковими обставинами протяго
м одного місяця з дня відкрит
тя таких обставин.

Головуючий

Л.В.Ланченко
Судді

Л.І.Бившева

Н.Г.Пилипчук

О.А.Сергейчук

О.І.Степашко