Справа № 2а-54/2008
Суддя: Савкевич К.М.
Дата ухвалення: 2008-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-54/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2008
року м.Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області у складі: головуючого-судді Савкевич К.М.

при секретарі Челядник Т.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Красноармійську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Управління праці та
соціального захисту населення
м.Красноармійська Донецької області про
стягнення недоотриманих сум на оздоровлення за 2004-2007 роки, -

В С Т А
Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1. звернувся до Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області з позовом
в якому вказав, що він є інвалідом (3-ої) групи і находиться на обліку в
УПСЗН м. Красноармійська Донецької області.
Відповідно до ст. 48 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян,
потерпілих в слідстві Чорнобильської катастрофи” йому передбачені щорічні
компенсаційні виплати на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних
плат. Розмір мінімальної платні
визначається на момент здійснення виплати, тобто: 2004р.-948 грн., 2005р.-1328
грн; 2006р.-1500 грн.; 2007р.-1840 грн.; Проте УСПЗН м.Красноармійська виплатило йому за 2004р.-21,50 грн., 2005-90 грн., 2006-90
грн., 2007р.-00 грн., за вище перелічені роки і доплати різницю відмовляє. 2004р.- 948 грн.-21,50
грн.; 2005р. - 1328 грн.-90 грн.; 2006р.
-1500 грн. - 90 грн.; 2007р. - 1840 грн.
Всього 5414,50 грн. Оскільки дії відповідача носять неправомірний
характер, він вимушений звернутися до суду для захисту своїх конституційних прав. На підставі
вищевикладеного та керуючись ст. ст. 104, 107, 111 КАС України, ст..48 ЗУ „Про
статус і соціальний захист громадян, потерпілих в слідстві Чорнобильської катастрофи” ст.ст.1,2 Закону України „Про встановлення розміру заробітної платні на 2004-2007
роки”.

Просить, суд,
стягнути з УПСЗН м.Красноармійська
суми, які були йому недоплачені на оздоровлення у розмірі 5414,50 грн.

В судовому
засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник
відповідача позов не визнав.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне:

Позивач
ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом, в
якому вказав, що він є інвалідом 3-ої
групи, згідно посвідчення НОМЕР_1 від 19.03.1993 р. категорія 1 (а.с.2), згідно до ст.48 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян,
потерпілих в слідстві Чорнобильської катастрофи” йому передбачені щорічні
компенсаційні виплати на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних
плат. Розмір мінімальної платні
визначається на момент здійснення виплати, тобто: 2004р. -948 грн.,
2005р.-1328грн; 2006р.-1500 грн.; 2007р.-1840 грн.; Проте УСПЗН м.
Красноармійська виплатило йому за 2004р.-21,50 грн., 2005-90 грн., 2006р. -
90 грн., 2007р.-00 грн., за вище перелічені роки і доплати різницю відмовляє. 2004р.- 948 грн. -21,50
грн.; 2005р. - 1328 грн. -90 грн.;
2006р. -1500 грн. - 90 грн.; 2007р. -
1840 грн. Всього 5414,50 грн. Оскільки
дії відповідача носять
неправомірний характер, він вимушений
звернутися до суду для захисту
своїх конституційних прав.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, при прийнятті
нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Суд, задовольняючи частково позовні вимоги,
звертає увагу на обмеження встановлене процесуальним та спеціальним законом.

Так, ч.2 ст. 99
КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа
дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Поновити
строк позивачу ОСОБА_1. на звернення з
вимогами за 2004 рік, 2005 рік, 2006 рік,
суд, вважає не обґрунтованими. Оскільки зі слів позивача, у
2004 році йому було виплачено допомогу у розмірі 90 грн., відповідно
до ЗУ „Про статус і соціальний
захист громадян, потерпілих в слідстві Чорнобильської катастрофи” він мав
право звернутися за нею та
отримати іі до відповідного року, в якому здійснювалась виплата допомоги.
Відтак з цього моменту він повинен був дізнатися про порушення свого права.
Правила набрання чинності законами визначені ч.5 ст.94 Конституції України, а
тому посилання заявника на ту обставину, що йому раніше не були невідомими
положення Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих в
слідстві Чорнобильської катастрофи” , які гарантують виплати у більших
розмірах, не можуть бути взятими до
уваги, оскільки даний нормативний акт був доведений до відома громадян шляхом
його публікації у засобах масової інформації.

Дійсно, п.30 ст.
71 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» з метою приведення
окремих норм законів у відповідність із цим Законом зупинено на 2007 рік дію абзаців 2-7 частини
4 статті 48 Закон 796-ХІІ в частині виплати, допомоги на оздоровлення у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Поряд з цим,
09.07.2007 року Конституційним Судом України у справі № 1-29/2007 (справа про соціальні гарантії громадян)
ухвалено Рішення № 6-рп/2007, відповідно до
якого, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними), положення, зокрема,
п.30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Конституційний
Суд України відзначив, що положеннями Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» не можуть скасовуватися чи змінюватися обсяги
прав і обов`язків, пільг, компенсацій і гарантій громадян, передбачених
іншими законами України, не можуть
вноситися зміни, зупинятися дія чинних
законів України, а також встановлюватися
інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом
інших законів України.

Враховуючи
вищевикладене, суд вважає, що дії відповідача щодо виплати компенсації на оздоровлення позивачу за 2004, 2005, 2006 роки у розмірах менших від
чотирьох мінімальних заробітних плат є
протиправними.

Таким чином,
позов підлягає частковому задоволенню зі
стягненням з відповідача на користь
позивача грошових сум згідно
наступного розрахунку:

Щорічна допомога на оздоровлення за 2004 рі в сумі
21 грн. 50 коп. була виплачена позивачу.

Щорічна допомога на оздоровлення за 2005р. в сумі 90 грн. була виплачена позивачу.

Щорічна
допомога на оздоровлення за 2007 рік в
сумі 90 грн. була виплачена позивачу. Розмір мінімальної заробітної плати на час виплати
допомоги складав 460 грн., тобто
розмір допомоги за 2007р. повинен складати 1840 грн. З урахуванням
отриманої позивачем допомоги за 2007 р.
у розмірі 90 грн. з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню 1750 грн.

Оскільки відповідач
є державною бюджетною установою,
суд вважає можливим у відповідності до ст.88 КАС України звільнити його від сплати
судових витрат на користь
держави.

На підставі
Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” № 796-XII від 28.02.1991р., Закону
України „Про Державний бюджет України на 2006 рік” № 3235 від 20.12.2005
року, керуючись ст.ст.11, 17-20, 69-72,
86, 94, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т
А Н О В И В:

Позов
ОСОБА_1задовольнити частково.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення в м.Красноармійська на користь ОСОБА_1 недоотриману суму на
оздоровлення у розмірі 1750 грн.

Заяву про
апеляційне оскарження постанови суду
може бути подано протягом десяти днів з
дня складання постанови в повному обсязі до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна
скарга на постанову суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя