Справа № 22а-3415/2008
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого-судді - Яворського І.О.,

суддів - Носа С.П., Любашевського В.П.,

при секретарі судового засідання - Петлеваній Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за апеляційною скаргою - Приватного підприємства «Агролідер»

на постанову господарського суду Тернопільської області від 15 жовтня 2007
року у справі № 8а/171-3387

за позовом Приватного підприємства «Агролідер»

до Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області,
Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідачів Приватний підприємець ОСОБА_1, Приватний підприємець ОСОБА_2,
Приватний підприємець ОСОБА_3

про визнання нечинними рішень, визнання бездіяльності протиправною, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2006 року Позивач звернувся до господарського суду
Тернопільської області з позовом до Смиковецької сільської Ради про визнання
нечинними рішень сесії Смиковецької сільської Ради та визнання бездіяльності протиправною. З
адміністративного позову вбачається, що рішеннями сесії Смиковецької сільської
Ради № № 259, 262, 263 від 05.08.2005 року було надано дозволи приватним
підприємцям ОСОБА_3., ОСОБА_2., ОСОБА_1. на збір матеріалів попереднього
погодження земельних ділянок під розташування магазину та кіоску на території
ферми в селі Смиківці Тернопільського району. Приватне підприємство «Агролідер»
є власником приміщення кормокухні-санбойні по АДРЕСА_1 згідно з реєстраційним
посвідченням № 94 від 27.04.2005 року. Крім того, на підставі договору оренди №
3 від 01.08.2006 року між приватним підприємцем Михайловською О.В. та ПП
«Агролідер», позивач використовує приміщення свинарника поАДРЕСА_2, приміщення
телятника поАДРЕСА_3 та водонапірну вежу; на підставі договору оренди № 4 від
01.06.2005 року між ПП ОСОБА_4. та ПП «Агролідер» Позивач використовує
приміщення телятника по АДРЕСА_4. У зв'язку з цим, Позивач звертався до
Відповідача з клопотаннями щодо укладення договору оренди земельної ділянки для
обслуговування даних приміщень. Проте, Відповідач прийняв інше рішення, надавши
іншим особам земельні ділянки на території, на якій розташовані власні та
орендовані ПП «Агролідер» приміщення ферми. Пізніше Позивач уточнив позовні
вимоги, а суд залучив якості другого відповідача - Тернопільську районну державну адміністрацію.

Постановою господарського суду Тернопільської області від 15 жовтня 2007
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено. У мотивувальній частині рішення суд першої інстанції вказав,
що питання про виділення земельної ділянки за клопотанням ПП «Агролідер»
виносилося на розгляд Смиковецької сільської Ради, проте, рішення по суті не
приймалося у зв'язку з необхідністю додаткового вивчення впливу господарської
діяльності Позивача на навколишнє середовище. Суд вказав також, що з прийняттям
оспорюваного рішення, прав і охоронюваних законом інтересів Позивача не
порушено. Позивач не втратив правових підстав для звернення до суду з позовом
про виділення земельної ділянки для обслуговування приміщення, яке належить
йому на праві власності.

Постанова суду першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку ПП
«Агролідер».

Перевіривши у відкритому судовому засіданні повноту встановлення обставин
справи , правильність їх юридичної оцінки в судовому рішенні, колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про
безпідставність апеляційної скарги і
законність постанови суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, згідно яких
ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами
України.

Згідно з ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До
адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи Законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

На підставі ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом
на підставі пояснень, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі,
або з власної ініціативи.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним
і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

На підставі ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в
Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування визнаються
незаконними лише з мотивів їхньої невідповідності Конституції України або
Законам України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування» до
відання виконавчих органів сільських, селищних, міських Рад належать здійснення
контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства,
використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та
місцевого значення, відтворення лісів.

Висновок суду щодо правомірності рішення Смиковецької сільської Ради № 255
від 05.08.2005 року є обґрунтованим і таким, що відповідає чинному
законодавству України. Станом на 05.08.2005 року у Смиковецької сільської Ради
не було підстав для відмови у
задоволенні заяв приватних підприємців ОСОБА_3, ОСОБА_2. та ОСОБА_1. про
надання згоди на збір матеріалів попереднього погодження місця розташування
земельних ділянок для здійснення підприємницької діяльності, оскільки вказані
земельні ділянки були вільними і вищевказаними підприємцями були подані до
Смиковецької сільської Ради всі необхідні документи.

На підставі ч. 1 ст. 124 Земельного Кодексу України передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у державній чи комунальній власності,
здійснюють на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування шляхом укладання договору оренди земельної ділянки,
тобто вирішення вказаних питань є їх винятковою компетенцією.

З врахуванням викладеного вище,
постанова суду першої інстанції є законною, прийнятою з дотриманням норм
як матеріального так і процесуального
права. Підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідно до ст.1 95 КАС України
переглянуте в межах апеляційної скарги, так як судом апеляційної інстанції під
час здійснення апеляційного провадження не встановлено порушень, які призвели
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198 ч. 1 п. 1, 200, 205 ч. 1 п. 1, 206 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Тернопільської області від 15 жовтня 2007
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена до касаційної інстанції - Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня набрання нею законної сили.

Головуючий І.О.Яворський

Суддя
В.П.Любашевський

Суддя С.П.Нос