Справа № к-35476/06
Суддя: Панченко О.Н.
Дата ухвалення: 2008-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 лютого 2008 року
м. Київ

Суддя Вищого адміністративного суду України Панченко
О.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1на постанову Біляївського районного
суду Одеської області від 13 грудня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 18 жовтня 2006 року
у справі за позовом ОСОБА_1до Дачнянської сільської ради Біляївського району
Одеської області про визнання незаконним рішення сільської ради №154-ХХІV від
23.10.2003 року, -

встановив:

Із касаційної скарги вбачається, що постановою
Біляївського районного суду від 13 грудня 2005 року, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 18 жовтня 2006 року, в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. було відмовлено.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення
судами обох інстанцій норм матеріального і процесуального права, просив
постановлені по справі судові рішення скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 12 січня 2008 року зазначену касаційну
скаргу було залишено без руху на підставі невиконання заявником вимог п.2 ч.2
ст. 213, ч.5 ст. 213 КАС України та
надано строк для усунення недоліків.

У встановлений строк заявник подав уточнення до
касаційної скарги, де зазначив адресу відповідача, проте не виконав вимогу ч.5
ст. 213 КАС України щодо сплати
державного мита.

Помилково вважаючи, що він має пільги по сплаті державного
мита, заявник в підтвердження надав копію пенсійного посвідчення з відміткою
про присвоєння йому статусу дитини війни.

Проте, статтею 4 Декрету Кабінету Міністрів України
"Про державне мито" від 21.01.1993 р. вказану категорію громадян не
віднесено до числа осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Так само відсутні відповідні положення у Законі України
"Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 р., де в п.2
Прикінцевих положень зазначено, що особам, які мають право на пільги відповідно
до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", пільги надаються за їх вибором згідно з одним із
зазначених законів.

Відповідно до ч.2 ст. 22 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 р., ветерани війни та особи, на яких поширюється
чинність цього Закону, звільняються від плати за оформлення документів,
юридичні консультації, а також від судових витрат, пов'язаних з розглядом
питань щодо їх соціального захисту.

Оскільки предмет позову в даному випадку не пов'язаний з
розглядом питань щодо соціального захисту заявника, то й дія ст. 22 Закону
України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
на нього не поширюється.

У відповідності з положеннями ст.ст. 108, 214 КАС
України, залишена без руху касаційна скарга, у разі неусунення недоліків,
підлягає поверненню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 108, 213, 214
КАС України,-

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1на постанову Біляївського
районного суду Одеської області від 13 грудня 2005 року та ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 18 жовтня 2006
року - повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого

адміністративного суду України О.І. Панченко