Справа № 22-а-913/2008
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2008-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22-а-913/2008(22-а-3285/07) Головуючий 1 інстанції: Моїсеєнко В.М.
Категорія: 69 Доповідач: Шевцова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2008 року

м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Філатова Ю.М.

Суддів Шевцової Н.В.,
Водолажської Н.С.

за
участю секретаря Житєньової Н.М.

представника позивача: Почтарьова Ю.І.

представника
відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду в м.
Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного
підприємця ОСОБА_2 на постанову
господарського суду Сумської області від
13.09.2007 року по справі № АС 16/457-07

за позовом Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області

до
Приватного підприємця ОСОБА_2

про визнання недійсними господарських
зобов'язань та правочину на загальну суму 11583 грн. 20 коп.-

ВСТАНОВИЛА:

Конотопська
міжрайонна державна податкова інспекція Сумської області (надалі по тексту
позивач, Конотопська МДПІ) звернулася до суду з позовом до Приватного
підприємця ОСОБА_2 (надалі по тесту відповідач, ПП ОСОБА_2), в якому просила
суд визнати:

- недійсним
правочин між ПП ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою діяльністю «Фініст» на
загальну суму 11583,20 грн.;

- недійсними
господарські зобов'язання по податковим накладним №176 від 01.04.2005 року на
загальну суму 3409,20грн.(в тому числі ПДВ 568,20грн.) та №218 від 04.05.2005
року на загальну суму 8174 грн. ( в тому числі ПДВ 1362,33грн.), які виникли з
усних угод, укладених між ПП ОСОБА_2 Товариством з обмеженою діяльністю
«Фініст», застосувавши наслідки, передбачені ст. 208 Господарського кодексу
України.

Постановою господарського суду Сумської
області від 13.09.2007 року позов задоволено частково. Визнано господарські
зобов'язання Приватного підприємця ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою
діяльністю «Фініст» за укладеними між сторонами усними угодами на загальну суму
11583,20грн. недійсними, відповідно до податкової накладної № 176 від
01.04.2005 року на загальну суму 3409,20грн (в тому числі ПДВ 568,20грн.) та
податкової накладної № 218 від 04.05.2005 року на загальну суму 8174 грн. ( в
тому числі ПДВ 1362,33грн.). В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач не погодившись із постановою
суду першої інстанції подав апеляційну скаргу про часткове оскарження постанови
суду першої інстанції, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати першу та другу частини оскаржуваної
постанови, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог
позивача про визнання недійсними господарський зобов'язань відповідача та
Товариства з обмеженою діяльністю «Фініст», частину третю оскаржуваної
постанови просить залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на неповне дослідження судом доказів та
встановлених обставин у справі, а також неправильному застосуванні норм права,
а саме ч. 1 ст.173 та ст. 55 Господарського кодексу України.

Конотопською
міжрайонною державною податковою інспекцією було надано заперечення на
апеляційну скаргу, в якому зазначається, що постанова суду першої інстанції
винесена відповідно до норм матеріального та процесуального права та при
повному, всебічному дослідженні обставин справи, а тому просить в задоволенні
вимог апеляційної скарги відповідача відмовити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої
інстанції, в порядку ч.1 ст.195 КАС України, та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлена
наявність господарських відносин відповідача з Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фініст», яке було зареєстроване Харківським міськвиконкомом
10.07.2001року та взято на податковий облік у ДПІ Червонозаводського району м.
Харкова 20.07.2001року.

Згідно довідки № 7705 Харківського
обласного управління статистики, дане ТОВ „Фініст” було включене до Єдиного
державного реєстру підприємств та організацій України, зареєстроване платником
податку на додану вартість відповідно до свідоцтва НОМЕР_1.

Також судом встановлено, що
державна реєстрація ТОВ «Фініст» була скасована на підставі заяви власника.
Актом від 25.09.2002 року було анульовано свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість НОМЕР_1.

Крім того, суд встановив, що між відповідачем - ПП ОСОБА_2 О.В. та ТОВ
«Фініст» були укладені усні угоди на поставку товарно-матеріальних цінностей на
загальну суму 11583,2 грн.

На виконання цих угод були видані наступні документи: податкова накладна
№ 176 від 01.04.2005 року на загальну суму 3409,20 грн.( в т.ч. ПДВ 568,20
грн.); податкова накладна № 218 від 04.05.2005року на загальну суму 8174 грн.
(в т.ч. ПДВ 1362,33 грн.); накладна № 218 від 04.05.2005року та касовий чек.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з
того, що оскільки на момент виникнення зобов'язань, тобто квітень-травень
2005року, ТОВ „Фініст” вже майже три роки, як виключене з Державного реєстру
підприємств та організацій України, на податковому обліку не знаходиться,
податків та зборів не сплачує є всі підстави вважати, що він мав на меті
приховувати доходи від оподаткування при здійсненні підприємницької діяльності,
а тому задовольнив позов в частині визнання господарських зобов'язань недійсними.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої
інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до
ст.ст. 55, 58, 59 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання
повинні мати певні ознаки, серед яких обов'язковою є його державна реєстрація. Скасування державної реєстрації позбавляє суб'єкта господарювання статусу юридичної особи і є
підставою для вилучення його з державного
реєстру. Суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до
державного реєстру запису про припинення його діяльності.

Згідно ст. 207 Господарського кодексу України, господарське
зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави і суспільства може бути на вимогу однієї
із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним
повністю або в частині.

Як випливає зі ст. 208 Господарського кодексу України, якщо господарське
зобов'язання визнано недійсним, як таке, що вчинено з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру лише у
однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а
одержане останньою або належне їй, на відшкодування виконаного стягується за
рішенням суду в доход держави.

В своєму
рішенні суд зазначив, що не маючи права здійснювати господарську діяльність та
свідомо порушуючи встановлені чинним законодавством
умови здійснення господарської діяльності, відповідач уклав усні угоди,
одержав по ним кошти, що дає підстави вважати, що він мав на меті приховування доходів від оподаткування при
здійсненні підприємницької діяльності.

Проте, судом
не вмотивовано на яких обставинах, встановлених при розгляді справи ґрунтуються
такі висновки суду.

При цьому, як
вбачається з матеріалів справи спірні господарські зобов'язання були виконані
відповідачем, що підтверджено, отриманими накладними, податковими накладними та
квитанціями про сплату коштів.

Позивачем не
надано до суду жодного доказу, в обґрунтування наявності у відповідача умислу
на укладання угоди, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільству.

Наявність у
іншої сторони зобов'язань, ТОВ „Фініст”, протиправного умислу має мати негативні наслідки саме для цієї
сторони.

З позовної
заяви Конотопської МДПІ вбачається, що підставою для визнання господарських
зобов'язань недійсними є їх укладання з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави та суспільства.

В обґрунтування
позовних вимог позивач посилається на відсутність у ТОВ „Фініст”
цивільно-процесуальної дієздатності на момент виникнення господарських
зобов'язань.

При цьому,
позивач не наводить жодного доказу наявності у відповідача по справі умислу
укласти господарське зобов'язання з особою, яка не має цивільно-процесуальної
дієздатності та мети, яка суперечить інтересам держави та суспільству.

Таким чином,
колегія суддів вважає, що позивачем по справі не доведено наявності у
відповідача, при здісненні спірних господарських зобов'язань, умислу, на їх
вчинення з метою, яка суперечить інтересам держави та суспільству.

Проте,
відповідачем доведено реальність здійснення з його боку цих господарських
операцій.

Згідно ст. 61 Конституції України, норми якої є нормами
прямої дії, юридична відповідальність
особи має індивідуальний характер. Тому наявність у ТОВ „Фініст” умислу укласти
господарські зобов'язання, з метою яка суперечить інтересам держави та
суспільства не може
впливати на результати господарської діяльності
позивача.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що висновки суду щодо наявності у
відповідача умислу на укладання господарських зобов'язань, з метою, що
суперечить інтересам держави та суспільства не ґрунтуються на встановлених
судом обставинах справи, а тому постанова суду в частині задоволення позовних
вимог підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Приватного
підприємця ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову господарського суду Сумської області від 13.09.2007 року
по справі № АС 16/457-07 - в частині задоволення позову та визнання
господарських зобов'язань приватного підприємця ОСОБА_2 та Товариством з
обмеженою діяльністю «Фініст» за укладеними між сторонами усними угодами на
загальну суму 11583,20грн. недійсними, відповідно до податкової накладної № 176
від 01.04.2005 року на загальну суму 3409,20грн (в тому числі ПДВ 568,20грн.)
та податкової накладної № 218 від 04.05.2005 року на загальну суму 8174 грн. (
в тому числі ПДВ 1362,33грн.) - скасувати.

Прийняти в цій
частині нову постанову, якою в задоволенні позову Конотопської МДПІ Сумської
області до приватного підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсними господарських
зобов'язань по податковим накладним №176 від 01.04.2005 року на загальну суму
3409,20грн.(в тому числі ПДВ 568,20грн.) та №218 від 04.05.2005 року на
загальну суму 8174 грн. ( в тому числі ПДВ 1362,33грн.), які виникли з усних
угод, укладених між ПП ОСОБА_2 Товариством з обмеженою діяльністю «Фініст» -
відмовити.

В іншій частині
постанову господарського суду Сумської області від
13.09.2007 року по справі № АС 16/457-07 - залишити без змін.

Постанова набирає
чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку
протягом місяця з дня складання постанови у повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий (підпис) Ю.М.Філатов

Судді: (підпис) Н.В. Шевцова

(підпис)
Н.С.Водолажська

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного суду Н.В.Шевцова