Справа № 22а-2574/2008
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2008-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький апеляційний
АДМІНІСТРАТИВНИЙ суд
П О С Т А Н О В А

Іменем України

« 23 »
травня 2008 року
справа № 22а-2574/08

м. Донецьк, бул.Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Геращенка І.В.

суддів Арабей
Т.Г., Міронової Г.М.

при секретарі судового засідання Безрукової В.М.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явились

від відповідача - не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька

на постанову Донецького
окружного адміністративного суду

від 28.12.2007
року

у справі № 2а-5281/07

за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька

до відповідача ОСОБА_1

про стягнення
податкового боргу в сумі 413 грн. 44 коп.

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Київському районі м.
Донецька звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною
заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по податку з доходів фізичних
осіб в сумі 413 грн. 44 коп.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду
від 28.12.2007 року у справі № 2а-5281/08 (суддя Шальєва В.А.) в задоволенні
позовної заяви відмовлено.

Приймаючи постанову суд першої інстанції виходив з того,
що фактично відповідач одержав у спадщину не грошові вклади, а право на
отримання таких вкладів, та зобов'язання сплатити податок у нього виникне
тільки після отримання грошових коштів.

Позивачем подана апеляційна скарга, в якій він просить
скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким позовну заяву
задовольнити.

Доводи
апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає,
що відповідач у справі отримав майнові права в розумінні ст. 1216 ЦК України,
тому у нього виник обов'язок щодо сплати податку з доходів фізичних осіб відповідно
до ст. 13 Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб”.

Дослідивши
матеріали справи колегія суддів встановила.

Згідно
свідоцтва про право на спадщину за заповідальним розпорядженням ОСОБА_1 стала
спадкоємцем зазначених у заповідальних розпорядженнях грошових вкладів її
померлою матері ОСОБА_2, які складаються з грошових внесків з відповідними
процентами та компенсаціями, що зберігаються у відділеннях ощадбанку (а.с. 6).

Згідно
витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 19.01.2006 року № 3156993
ОСОБА_1 - спадкоємець, спадкове майно - кошти, грошові внески в сумі 6523 грн.
83 коп.

ОСОБА_1
надала до ДПІ в Київському районі м. Донецька декларацію про доходи, одержані у
2006 року, в якій визначила суму доходів, одержаних не за місцем основної
роботи, в сумі 8268 грн. 75 коп. - спадщина (грошові вклади) від мами (а.с.2 -
3).

На
підставі даних, відображених в декларації, податкова інспекція нарахувала їй
податок з доходів фізичних осіб, в сумі 413 грн. 44 коп. та направила на її
адресу першу та другу податкову вимогу (а.с. 25, 26).

Сума
податкового боргу у добровільному порядку відповідачем до бюджету не сплачена,
у зв'язку з чим податкова інспекція на підставі п.п.3.1.1 п.3.1 ст. 3акону
України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами” звернулась до суду з заявою про стягнення
податкового боргу.

Між
сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом першої
інстанції та апеляційним судом, в апеляційній скарзі вказується на порушення
норм матеріального права.

Колегія
суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно
до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах
щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Статтею19 Конституції України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження податкових органів
визначені Законом України “Про державну податкову службу в Україні”, ст. 10
визначені функції державних податкових інспекцій у тому числі щодо
забезпечення обліку платників
податків, інших платежів, правильність
обчислення і своєчасність надходження
податків, платежів.

Відповідно до ст. 11 Закону України “Про систему
оподаткування” платники податку несуть відповідальність за
правильність обчислення, своєчасність сплати податків
і зборів (обов'язкових
платежів) і додержання законів
про оподаткування відповідно до
законів України.

Правила оподаткування доходів фізичних осіб встановлені Законом України
“Про податок з доходів фізичних осіб”, який набрав чинності з 1 січня 2004 року.

Відповідно до п.1.2 ст. 1 цього Закону дохід - сума будь-яких коштів, вартість
матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому
числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність
або нарахованих на його користь, чи набутих незаконним шляхом у випадках,
визначених підпунктом 4.2.16 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, протягом
відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території
України, так і за її межами.

До складу загального місячного оподатковуваного доходу в
розумінні п.п. 4.2.14 п.4.2 ст.4 Закону,
включається дохід у вигляді вартості успадкованого майна, у межах, що
підлягає оподаткуванню цим податком згідно з нормами статті 13 цього Закону.

Оподаткування доходу, отриманого платником податку внаслідок прийняття ним
у спадщину коштів, майна, майнових чи немайнових прав, регламентується статтею
13 Закону.

Згідно п.13.4 зазначеної норми особами, відповідальними за сплату
(перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину.

Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти,
майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню,
включається до складу загального річного доходу платника податку і
відображається ним у річній податковій декларації про майновий стан і доходи
(податковій декларації).

Подання податкової декларації та сплата податку із
зазначеного доходу здійснюються згідно із законодавством.

Нотаріус зобов'язаний надіслати інформацію про видачу
свідоцтв про право на спадщину податковому органу у строки, встановлені для
податкового кварталу.

Згідно підпункту 1.20.4 пункту 1.20 статті 1 Закону для цілей цього Закону
членами сім'ї фізичної особи є її дружина або чоловік, діти як фізичної особи, так і її дружини або чоловіка (у тому числі
усиновлені), батьки, баба або дід як
фізичної особи, так і її дружини або
чоловіка, брати чи сестри як фізичної особи,
так і її дружини або чоловіка, онуки як фізичної особи, так і її
дружини або чоловіка,
інші утриманці такої фізичної
особи або її опікуни, визнані такими згідно із законом. Членами сім'ї фізичної
особи першого ступеня
споріднення вважаються її батьки та батьки її чоловіка або дружини, її
чоловік або дружина, діти як такої фізичної особи, так і її чоловіка або дружини, у тому числі
усиновлені ними діти.
Інші члени сім'ї фізичної особи
вважаються такими, що
мають другий ступінь споріднення.

Як свідчать матеріали справи, відповідач надав до податкового органу
декларацію про доходи, одержані у 2006 році, в якій визначив суму доходів,
одержаних в результаті отримання спадщини першого ступеню споріднення.

Відповідно до абз. “д” п.13.1 ст.13 Закону України “Про податок з доходів
фізичних осіб” Об'єкти спадщини платника податку поділяються з метою
оподаткування на кошти, а саме готівкові
кошти або кошти, що зберігаються на рахунках спадкодавця, відкритих у банках та
небанківських фінансових установах, у тому числі депозитні (ощадні), іпотечні
сертифікати, сертифікати фонду операцій з нерухомістю.

Зі свідоцтва про право на спадщину та витягу вбачається, що відповідач
отримав у спадщину грошові кошти по вкладах в установах ощадбанку.

Згідно абз. 4 п. “б” п.п. 13.2.1 п.
13.2 ст. 13 Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб” б) за ставкою,
визначеною пунктом 7.2 статті 7 цього Закону - 5%, оподатковуються суми коштів,
яка не перевищує суму, що дорівнює стократному розміру мінімальної заробітної
плати, встановленої законом на початок року, в якому така спадщина
успадковується членом сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення, що не є
членом його подружжя.

Таким чином, податкова інспекція дійшла правомірного висновку, що доход,
який отримав відповідач у 2006 році внаслідок одержання спадщини,
оподатковується за ставкою 5%.

Відповідно до п. 18.1, п.18.3 ст. 18 Закону річна декларація про майновий
стан і доходи (податкова декларація) (далі - декларація) подається платником
податку, який зобов'язаний подавати таку декларацію згідно з нормами цього
Закону або інших законів.

Податковий орган зобов'язаний протягом 30 календарних
днів від дня отримання такої декларації визначити податкове зобов'язання та
надіслати податкове повідомлення платнику податку, який зобов'язаний сплатити
належну суму податку та отримати довідку про таку сплату або про відсутність
податкових зобов'язань з цього податку, яка здається органам митного контролю
під час перетину митного кордону та є підставою для проведення митних процедур.

Таким чином, на позивача у справі покладені обов'язки
щодо визначення суми податкового зобов'язання по податку з доходів з фізичних
осіб, у зв'язку з чим податковою інспекцією на підставі наданій відповідачем
декларації про доходи визначена така сума.

Відповідач зазначені суми до бюджету у добровільному порядку не сплатив.

Відповідно до п.1.3 ст. 1 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами” податковий
борг - податкове зобов'язання, самостійно узгоджене платником податків або
узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому
порядку, але не сплачене у встановлений строк.

Згідно п.п. 16.3.4 п.16.3 ст.16 цього Закону контроль за правильністю та
своєчасністю сплати податку здійснює податковий орган за місцезнаходженням
юридичної особи або її уповноваженого підрозділу.

Згідно п.п.6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання
в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків
податкові вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем направлені на адресу
відповідача перша та друга податкова вимога.

Оскільки відповідач суму боргу до відповідного бюджету не
сплатив, ДПІ згідно з п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” звернулась до суду з позовною заявою про стягнення таких
сум.

За таких
підстав апеляційний адміністративний суд вважає, що постанова суду першої
інстанції прийнята при невірному застосуванні норм процесуального та
матеріального права, та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ст. 10 Закону України “Про державну податкову службу в
Україні”, ст. 11 Закону України “Про систему оподаткування”, Законом України
“Про податок з доходів фізичних осіб”, ст. 2, ст. 9, ст. 70, ст. 160, ст. 167,
ст. 195, ст. 196, п.3 ст. 198, п. 3, 4 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст. 211,
ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С
Т А Н О В И В :

Апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Донецька на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 28.12.2007 року у справі № 2а-5281/07 -
задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від
28.12.2007 року у справі № 2а-5281/07 за позовом Державної податкової інспекції
у Київському районі м. Донецька до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі
413 грн. 44 коп. - скасувати.

Позовну заяву Державної податкової інспекції у Київському
районі м. Донецька до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 413 грн. 44
коп. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету суму
податку з доходів фізичних осіб в розмірі 413 грн. 44 коп.

Постанова Донецького апеляційного адміністративного суду набирає законної
сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в
разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

У судовому засіданні 23.05.2008 року проголошений повний текст постанови.

Головуючий суддя І.В.Геращенко

Судді апеляційного суду Т.Г.Арабей

Г.М.Міронова

З оригіналом згідно

головуючий суддя І.В.Геращенко