Справа № 22-а-1484/2007
Суддя: Курська А.Г.
Дата ухвалення: 2007-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді
Курської А.Г.

суддів Горбань
В.В., Шаповалової О. А.

при секретарі Галіч
Ю.Є.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м.Євпаторія АР Крим
про визнання незаконним та скасування розпорядження про відмову у призначенні пенсії
за вислугою років за апеляційною скаргою начальника Управління Пенсійного Фонду
України в м.Євпаторія АР Крим ОСОБА_2 на постанову Євпаторійського міського
суду АР Крим АР Крим від 06.11.2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

25.09.2006 року
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в
м.Євпаторія АР Крим про визнання незаконним та скасування розпорядження про
відмову у призначенні пенсії за вислугою років.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що на підставі ст.55 Закону України „Про пенсійне
забезпечення" вона, як робітник охорони здоров'я зі стажем роботи в цій
галузі понад 25 років, має право на пенсію за вислугу років незалежно від віку.
Проте розпорядженням Управління Пенсійного Фонду України в м.Євпаторія АР Крим
№113594 від 22.07.2006 року їй у призначенні такої пенсії відмовлено у зв'язку
з відсутністю необхідного стажу роботи по спеціальності. При цьому відповідач
посилався на те, що період роботи позивачки в Санаторно-курортному лікувальному
центрі „Феміда" не може бути зарахований як такий, що дає право на пенсію
за вислугу років, оскільки вказаний санаторно-курортний лікувальний центр не
передбачений Переліком закладів та установ освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення та посад, робота на яких дає право на пенсію за
вислугу років, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від
04.11.1993 року №909 зі змінами та доповненнями від 26.09.2005 року №1436.
Позивачка вважала відмову у призначенні їй пенсії необгрунтованою, оскільки ДП
„Санаторно-курортний лікувальний центр „Феміда" має ліцензію на здійснення
медичної діяльності, свідоцтво про державну реєстрацію та вищу категорію
акредитації. Крім того, до вищевказаного Переліку включено лікарів та середній
медичний персонал санаторно-курортних закладів та діагностичних центрів, а
також відповідно до п.2 Додатку до постанови №909 робота в закладах,
організаціях та на посадах, передбачених даним Переліком, дає право на пенсію
за вислугу років незалежно від форм власності та відомчої приналежності
закладів та організацій. Позивачка просила визнати незаконним та скасувати
розпорядження Управління Пенсійного Фонду України в м.Євпаторія про відмову їй
у призначенні пенсії за вислугу років та зобов'язати відповідача призначити їй
пенсію даного виду, зарахувавши у спеціальний стаж її роботу на посаді медичної
палатної і старшої медичної сестри з 21.10.2003 року до 18.01.2006 року в ДП
„Санаторно-курортному лікувальному центрі „Феміда".

Справа №22-а-1484/2007 Головуючий
у першії

інстанції Захарова І.О.

Доповідач Курська А.Г.

Постановою суду
позов задоволено, визнано неправомірним та скасовано розпорядження
Євпаторійського управління Пенсійного Фонду України в АР Крим №113594 від
22.07.2006 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років.
Зобов'язано Євпаторійське управління Пенсійного Фонду України в АР Крим
призначити пенсію ОСОБА_1 за вислугу років, зарахувавши у спеціальний стаж
роботи період її роботи з 21.10.2003 року на посаді палатної медсестри вищої
категорії у третьому медичному відділенні та з 01.01.2004 року - старшої
медичної сестри по 18.01.2006 року у ДП санаторно-курортному лікувальному
центрі „Феміда" санаторії „Феміда".

В апеляційній
скарзі на постанову суду начальник Управління Пенсійного Фонду України в
М.Євпаторія АР Крим Броннікова Л.М. просить її скасувати, як незаконну і
необгрунтовану, та ухвалити нову постанову, якою визнати рішення та дії
відповідача правомірними. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що
відмова позивачці у призначенні пенсії за вислугу років обумовлена тим, що ДП
санаторно-курортний лікувальний центр „Феміда" відповідно до п.1.4 Наказу
Міністерства охорони здоров'я №385 від 28.10.2002 року про затвердження
переліків закладів охорони здоров'я не належить до санаторно-курортних
закладів, тому робота позивачки у цій установі не може бути зарахована до
спеціального стажу. Міністерство охорони здоров'я України, хоча і видало
відповідний акредиційний сертифікат санаторно-курортному лікувальному центру
„Феміда", але у своєму наказі №385 від 28.10.2002 року не внесло змін до
переліку установ, що відносяться до санаторно-курортних закладів, тобто назва
СКЛЦ „Феміда" не відповідає назві закладу охорони здоров'я відповідно до
вказаного наказу. Лист Міністра Міністерства охорони здоров'я України від
23.03.2005 року, в якому зазначено, що дія постанови Кабінету Міністрів України
№909 від 01.11.93 року поширюється на медичних робітників ДП СКЛЦ
„Феміда", не є нормативно-правовим актом, тому Управління Пенсійного Фонду
України в М.Євпаторія АР Крим не може ним керуватися у своєї діяльності.

Судова колегія,
заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, розглянувши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, визнає їх
обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки суд першої інстанції
допустив неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що діями відповідача порушено право позивачки
на призначення і отримання пенсії за вислугу років, при цьому суд виходив з
того, що термін її роботи у ДП СКЛЦ „Феміда" санаторію „Феміда" має
бути зарахований до спеціального стажу, оскільки цей заклад за своїм статусом
відноситься до встановленого переліку санаторно-курортних закладів,
передбачених постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993 року.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду не
відповідають вимогам закону.

Згідно з ч.2,
ч.3 ст.9 КАС України суд вирішує справи на підставі Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняти
відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

За змістом
вищенаведених положень закону дотримання законності при здійсненні правосуддя
означає, що суд при розгляді та вирішенні справи повинен дотримуватися
встановленого порядку судочинства та приймати рішення у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають застосуванню в кожному конкретному випадку.

Як вбачається з
матеріалів справи, позивачка вважала, що незаконною відмовою відповідача у
призначенні їй пенсії за вислугу років порушено її право, передбачене ст.55
Закону України „Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до
п."е" ст.55 вищеназваного закону право на пенсію за вислугу років
мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно
від віку.

Згідно з
Переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993
року №909, санаторно-курортні заклади відносяться до закладів і установ охорони
здоров'я, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Пункт 1.4 Наказу
Міністерства охорони здоров'я №385 від 28.10.2002 року визначає, що до
санаторно-курортних закладів відносяться: бальнеологічна лікарня (у т.ч.
дитяча), грязелікарня ( у т.ч. дитяча), дитячий оздоровчий центр, курортна
поліклініка, міжнародний дитячий медичний центр, санаторій ( у т.ч. дитячий,
однопрофільний, багатопрофільний, спеціалізований), санаторій для дітей з
батьками, санаторій-профілакторій.

Таким чином,
нормами нормативно-правових актів, прийнятих на виконання Закону „Про пенсійне
забезпечення", не передбачено, що лікарі та середній медичний персонал
(незалежно від найменування посад) санаторно-курортного лікувального центру ( в
даному випадку ДП „СКЛЦ Феміда" санаторію Феміда") мають право на
призначення пенсії за вислугу років.

Суд першої
інстанції при вирішенні спору прийняв до уваги те, що Державне підприємство
„Санаторно-курортний лікувальний центр „Феміда" отримало у встановленому
порядку свідоцтво про державну реєстрацію, має вищу категорію акредитації, а,
крім того, згідно з роз'ясненнями Міністра Міністерства охорони здоров'я
України, викладеними у листі від 23.03.2005 року, має статус закладу, на
медичних працівників якого повинна поширюватися .дія постанови Кабінету
Міністрів України від 04.11.93 року №909.

Проте такі
посилання суду колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки роз'яснення
Міністра МОЗ України не можуть замінювати Закону.

За таких
обставин, оскільки на даний час нормами діючого пенсійного законодавства не
передбачено право медичних працівників ДП санаторно-курортного лікувального
центру „Феміда" на отримання пенсії за вислугу років, то позовні вимоги
ОСОБА_1 є безпідставними.

З урахуванням
того, що суд повно з'ясував обставини по справі, але неправильно застосував
норми матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати
постанову суду та ухвалити нове судове рішення.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207 КАС України,
колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу начальника Управління Пенсійного Фонду України в м.Євпаторія АР Крим
ОСОБА_2 задовольнити, постанову Євпаторійського міського суду АР Крим АР Крим
від 06.11.2006 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні її позову до Управління Пенсійного Фонду України в
м.Євпаторія АР Крим про визнання незаконним та скасування розпорядження про
відмову у призначенні пенсії за вислугу років.

Постанова
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця з дня
набрання законної сили до Вищого адміністративного суду України.