Справа № 22а-599/2007
Суддя: Кутова Т.З.
Дата ухвалення: 2007-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 22а-599/2007 року Головуючий 1-інстанції: Алейников В.О.
Категорія 22 Суддя-доповідач
апеляційного суду: Кутова Т.З.
УХВАЛА

Іменем України

2007 року квітня
місяця 23 дня судова колегія судової палати по цивільним

справам
апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого: Лисенка
П.П.,

суддів: Шолох З.Л., Кутової Т.З.,

при секретарі:
Варміш О.С,

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2 на постанову
місцевого Центрального
районного суду м. Миколаєва від 7 лютого 2006 року за позовом ОСОБА_2 до
Миколаївського обласного військового
комісаріату про захист права на пенсійне забезпечення

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2007
року ОСОБА_2
звернувся до суду із позовом до Миколаївського обласного військового
комісаріату про захист права на пенсійне забезпечення.

Позивач
зазначав, що він є військовим пенсіонером, але в зв'язку з виїздом його на
постійне місце проживання в іншу державу, а саме в Германію , з 1 січня 2001
року пенсія йому не виплачується.

Посилаючись на
те, що такі дії відповідача порушують його конституційні права, а тому є
протиправними, позивач просив здійснити перерахунок невиплачених сум за минулий
час та поновити виплату пенсії.

Рішенням
Центрального районного суду м. Миколаєва від 7 лютого 2006 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивач просить вказане рішення суду скасувати, а по справі ухвалити
нове рішення, яким задовольнити його вимоги, посилаючись на те, що суд ухвалив
рішення в порушення норм Конституції України.

Заслухавши
доповідь судді, дослідивши докази по справі, судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи і таке встановлено судом, ОСОБА_2 призначена пенсія, як
військовослужбовцю, по інвалідності з
1992 року (а.с. 5).

В червні 2000
року позивач виїхав на постійне місце проживання в Германію, а з 1 січня 2001
року виплата пенсії йому була припинена
(а.с. 6, 8).

Суд в межах
заявлених вимог, повно та всебічно дослідив обставини справи та вірно виходив з
положень ст. 62 закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби , та деяких інших осіб", ст. 51 Закону України
"Про загально­обов'язкове
державне пенсійне страхування" у разі виїзду
пенсіонера на постійне місце

2

проживання за кордон, пенсія
сплачується за шість
місяців вперед, після чого виплата призначеної пенсії припиняється. Зазначені
правові норми визначають порядок виплат пенсії, а тому вони не суперечать
вимогам ст. 46 Конституції України, яка визначає право громадянина на
соціальний захист, гарантоване загальнообов'язковим державним соціальним
страхуванням. Міжнародної угоди щодо соціального забезпечення громадян України,
які постійно мешкають на території
Германії, не укладено.

Також суд вірно
вказав, що саме встановлення судовим рішенням іншого порядку виплати пенсії, на
чому наполягає позивач , створить йому привілеї, що і буде дійсним порушенням
ст. 24 Конституції України щодо
рівності усіх перед законом.

Інших доводів,
які би спростовували висновки суду чи доводили би порушення ним вимог
матеріального та процесуального права, апелянт не наводить. За такого судова колегія
не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст.
ст. 198, 200 КАС України, судова
колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1представника позивача ОСОБА_2
- відхилити.

Постанову
Центрального районного суду м. Миколаєва від 7 лютого 2006 року - залишити без
змін.

Постанова
апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного
Суду України в касаційному порядку на протязі одного місяця з дня складення
постанови в повному обсязі.