Справа № 4-2401/05
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2008-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2008 року м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

суддів: Бутенка В.І.,

Сороки М.О. (доповідача),

Штульмана І.В.,

Лиски Т.О.,

Панченка О.І.,

провівши в порядку касаційного провадження
попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1до Великоком′ятівської
сільської ради, ОСОБА_2про визнання незаконним рішення 7 сесії 23 скликання
Великоком′ятівської сільської ради від 24.12.1999 р.,

встановила:

У серпні 2002 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним
позовом, мотивуючи свої вимог тим, що
рішенням 7 сесії 23 скликання
Великоком′ятівської сільської ради від 24.12.1999 р. «Про розгляд заяви
ОСОБА_2» відмінено рішення 11 сесії 21 скликання цієї ж ради «Про надання
дозволу на перебудову ОСОБА_1» від 30.11.1993 р. Вважала оскаржуване рішення
сільської ради незаконним, тому просила суд його скасувати.

Рішенням Виноградівського районного
суду від 14 листопада 2002 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 23 жовтня
2003 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і процесуального права, просить судові рішення скасувати та постановити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Встановлено, що за заявою ОСОБА_2 Великоком′ятівська сільська рада рішенням 7 сесії 23 скликання від
24.12.1999 р. відмінила своє попереднє рішення 11 сесії 21 скликання від
30.11.1993 р. «Про надання дозволу на перебудову ОСОБА_1».

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідно до
ч 2 ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» спори про
поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті
рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого
самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Висновок суду про те,
що приймаючи оскаржуване рішення Великоком′ятівська
сільська рада вийшла за межі своїх повноважень, відповідає фактичним обставинам
справи.

З таким висновком погодився суд
апеляційної інстанції і доводи касаційної скарги його не спростовують.

Згідно
ч. 3 ст. 211 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України)
підставами касаційного оскарження судового рішення є порушення судом норм
матеріального чи процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 220 КАС України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин
у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані судові
рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права
та відсутні передбачені ст. 227 КАС
України підстави для їх обов'язкового скасування.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 221,
223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2залишити без
задоволення, а
рішення Виноградівського районного суду від 14 листопада 2002 року і ухвалу
апеляційного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2003 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, окрім як з підстав,
у строк та у порядку, визначених статтями 236-239 КАС України.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно,

відповідальний секретар:
Єрко С.М.