Справа № 2-а-10/2007
Суддя: Корх О.І.
Дата ухвалення: 2007-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-10/2007 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2007 року Корюківський районний суд
Чернігівської області в складі головуючого - судді Корх О.І., при секретарі
Бурій Г.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Корюківка справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського управління з питань
надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи, Корюківської районної державної адміністрації ,
Корюківського районного управління праці та соціального захисту населення,
виконкому Корюківської міської ради про визнання незаконними дій та
бездіяльність неправомірною та зобов»язання придбати житло або виділення коштів
на його придбання, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2006 року позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись
на те, що у квітні 1986 року, після аварії на ЧАЄС , на населений пункт
позивачки впала радіоактивна пляма. Відповідно до постанови Уряду України село
позивачки Озереди Корюківського району ввійшло в зону гарантованого
добровільного відселення.

Позивачка в позові стверджує, що на протязі багатьох років вона з
чоловіком, інвалідом Чорнобиля, ОСОБА_2 звертались до органів влади
Корюківського району, щоб їм відповідно до ст.4 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» ( надалі Закону) надали впорядковане житло в місті Корюківка, чи
виділили кошти на його придбання, але місцева влада, а потім і обласна весь час
годувала їх обіцянками, посилаючись на різні обставини. Через тривале
проживання в радіоактивній зоні у чоловіка позивачки з»явились хвороби, він
став інвалідом 2 групи потерпілим першої категорії, а у позивачки також виникли
розлади здоров»я. Потім на звернення до області позивачці видали направлення на
переселення - ЧН №1549 від 14.04.1999 року, і рішенням виконкому Корюківської
міської ради №87 від 9.04.1999 року їх поставили на квартирний облік. З того
часу було безліч можливостей у влади надати їм житло, але місцева влада, як
вважає позивачка, весь час ігнорує їх права, безпідставно не вирішують їх
питання.

Громадяни, які прийняли рішення про виїзд із зони гарантованого
добровільного відселення, створюються умови для відселення. Громадяни, які
відселяються, або самостійно переселяються, користуються повноваженнями
передбаченими Законом ст.4.

Позивачка в позові стверджує, що її чоловік, інвалід Чорнобиля 1-ї
категорії, ОСОБА_2, має пільги, в тому числі на забезпечення впорядкованим
житлом на протязі року. Особам віднесеним до категорії 1 ( пункт 1 статті 14),
надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги:

П-10 позачергове забезпечення житловою площею осіб, які
потребують поліпшення житлових умов (включаючи сім»ї загиблих або померлих
громадян). Особи зазначені в даному пункті, забезпечуються житловою площею
протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві Ради щорічно виділяють 15
відсотків усього збудованого житла ( в тому числі підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форми власності). Позивачка в позові зазначає, що
Кабінет Міністрів України щорічно виділяє обласним держадміністраціям цільовим
призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують
поліпшення житлових умов. Фінансування будівництва здійснюється з Держбюджету
України.

Особам, які
перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами внаслідок

Чорнобильської
катастрофи, які потребують поліпшення житлових умов, надається додаткова жила
площа у вигляді окремої кімнати.

Позивачка в позові стверджує, що на протязі шести років їй з чоловіком,
безпроблемно могли надати житло, адже збудовані нові будинки, звільняються
квартири міської комунальної власності, квартири, які залишили громадяни в
зв»язку з виїздом за межі району та переїздом у нові. Позивачка вважає, що вона
та її чоловік вже давно б отримали житло, якби розподілення відбувалось по
закону і згідно черги. В позові позивачка стверджує, що для їх запрашувались
владою району і виділялись кошти, але квартиру, яку придбали віддали без
будь-яких підстав сім»ї ОСОБА_3.

Позивачка просить суд визнати незаконними дії та бездіяльність відповідачів
щодо незабезпечення вчасно їх житлом, як переселенців на протязі року, тобто з
1999 року, часу отримання направлення на взяття на квартирний облік винісши з
цього питання постанову суду. Просить суд винести постанову, якою зобов»язати
відповідачів управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту
населення від наслідків Чорнобильської катастрофи , Корюківську міську раду,
Корюківську райдержадміністрацію, Корюківське районне управління праці та
соціального захисту населення, вчинити певні дії, терміново надати їм
впорядковане житло, чи виділити кошти на його придбання на ринку житла в сумі
75 тисяч гривень. Просить суд стягнути з відповідачів солідарно на їх користь
моральне відшкодування за муки, які вони перенесли доказуючи своє право на
протязі багатьох років, втрачене здоров»я, експерименти на ними за виживання,
відволікання від основних занять, судову тяганину, поїздки та листування,
витрати на ліки, загалом в сумі 25 тисяч гривень.

Представники позивачки ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 в судовому засіданні 29.03.2006 року позовні вимоги позивачки збільшили
і окрім раніше заявлених позивачкою позовних вимог просять ще стягнути з
відповідачів додатково 10 тисяч гривень моральної шкоди. Всього моральну шкоду
просять суд стягнути в сумі 35 тисяч гривень. Остаточні свої позовні вимоги
підтримали повністю та наполягають на задоволенні позову. В судовому засіданні
пояснили, що сім»я Оспапенко кошти на придбання житла отримала незаконно,
вказані кошти повинні були бути направлені на придбання житла сім»ї позивачки.

Прокурор в
судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримав повністю .

Представник відповідача Чернігівського управління з питань надзвичайних
ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи
Юрок О.П. в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав , але зазначив
що сім»я позивачки згідно законодавства має право на отримання житла чи коштів
на його придбання . Також в судовому засіданні пояснив, що підтримує письмові
заперечення на позовну заяву викладені письмово. Управління з питань
надзвичайних ситуацій таї у справах захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи облдержадміністрації не є розпорядником коштів,
передбачених в державному бюджеті для забезпечення житлом постраждалих від
аварії на ЧАЄС, не здійснює згідно покладених на нього функціональних
повноважень, квартиро облік та розподіл житла постраждалим на місцях, тому не
може бути відповідачем по справі. Безпосередньо квартиро обліком та розподілом
житла постраждалих на місцях займається виконком міських, селищних та сільських
Рад народних депутатів. Також пояснив, що з боку Чернігівського управління з
питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи не було допущено незаконних дій та бездіяльності щодо
незабезпечення вчасно житлом позивачку та її чоловіка.

Представник
відповідача Корюківської РДА - Кушнір О.П. в судовому засіданні позовні вимоги
позивача не визнала. Також пояснила, що з боку Корюківської РДА не було
допущено незаконних дій та бездіяльності щодо незабезпечення вчасно житлом
позивачку та її чоловіка. Також в судовому засіданні пояснила, що за весь час
кошти на придбання житла потерпілим від Чорнобильської катастрофи в м.Корюківка
було виділено тільки в 2005 році в сумі біля 75 тисяч гривень. Вказані кошти
було витрачено на придбання житла сім»ї дитини інваліда від Чорнобиля ОСОБА_3. Вказана дитина
інвалід від Чорнобильської катастрофи була такою єдина в районі. Житла сім»ї ОСОБА_3 було придбано
через тендер з законних підстав.. Вільного житла для виділення його сім»ї
ОСОБА_2, яке могла б виділити Корюківська РДА в м.Корюківка на даний час не
має. Не заперечує в тому, що сім»я ОСОБА_2 має право на отримання житла в м.
Корюківка.

Представники відповідача Корюківського районного
управління праці та соціального захисту населення від наслідків Чорнобильської
катастрофи - Ніколаєнко О.І. та Пичик С.С. в судовому засіданні позовні вимоги
позивача не визнали, пояснили, що з боку управління праці та соціального
захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи не було допущено
незаконних дій та бездіяльності щодо незабезпечення вчасно житлом позивачку та
її чоловіка. Також пояснювали, що управління праці не є і не було розпорядником
коштів на придбання житла потерпілим від Чорнобильської катастрофи. Управлінням
праці подавались клопотання про виділення коштів на придбання житла потерпілим
від Чорнобильської катастрофи, в тому числі і на сім»ю ОСОБА_2, однак кошти
було виділено тільки для придбання житла сім»ї дитини інваліда від
Чорнобильської катастрофи ОСОБА_3.

Представник відповідача - виконкому Корюківської міської ради в судовому
засіданні позовні вимоги позивача не визнав. Також пояснив, що з боку виконкому
Корюківської міської ради не було допущено незаконних дій та бездіяльності щодо
незабезпечення вчасно житлом позивачку та її чоловіка, зараз чоловік позивачки
перебуває на черзі під номером 23. Також в судовому засіданні представник
відповідача - виконкому Корюківської міської ради пояснив, що дійсно сім»я
позивачки відповідно до законодавства має право на отримання житла протягом
одного року . Перебуває на черзі в міськвиконкомі серед поза черговиків на
отримання житла за номером 23. З 1987 року в м.Корюківка нічого не будувалось
для житла. Добудовувались два будинки один «пятиповерхівка» , другий
«семиповерхівка», власником яких була Корюківська РДА, яка і розподіляла
квартири в них відповідно черги. Міськвиконком отримував від Корюківської РДА
відповідні рішення про надання ордерів на житло конкретним особам, зазначеним
РДА. Видачу ордерів на житло міськвиконкомом здійснювалось весь час на підставі
закону. Проведеними перевірками прокуратури будь-яких порушень при видачі
ордерів на житло особам, які перебували в черзі на отримання житла в
м.Корюківка не було виявлено. На даний час підстав для надання житла сім»ї
ОСОБА_2 не має, так як останній повинен отримати житло за його наявності
відповідно черги поза черговиків 23-тіми. При постановці на квартирний облік
ОСОБА_2 ввів міськвиконком в оману. Рішення міськвиконкому на постановку
ОСОБА_2 на квартирний облік було прийнято раніше, ніж подана ним заява до
виконкому з цього приводу. На даний час в виконкомі міської ради не має вільного
житла для надання його ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що з 18
вересня 2000 року по 23 жовтня 2006 року вона працювала керівником
Корюківського районного управляння праці та соціального захисту населення. Десь
на другий рік її роботи до неї звернувся ОСОБА_2 про сприяння в наданні йому з
дружиною, як інваліду Чорнобиля упорядкованого житла. Вона розповіла ОСОБА_2,
які документи йому необхідно було подати до управління. Вона робила запити до
міськради про наявність сім»ї ОСОБА_2 в черзі на позачергове отримання житла.
Також вона подавала письмово лист - клопотання від 31.03.05 року до органів
влади, щодо надання коштів в сумі біля 30 тисяч гривень на придбання житла
сім»ї ОСОБА_2 в м. Корюківка. З вказаного приводу вона також подавала письмово
лист - клопотання від 31.03.05 року до органів влади, щодо надання коштів в
сумі біля 30 тисяч гривень на придбання житла сім»ї дитини інваліда від
Чорнобиля ОСОБА_3. Вказана дитина інвалід від Чорнобильської катастрофи ОСОБА_3
була одна єдина в районі, тому саме сім»ї ОСОБА_3, а не ОСОБА_2 було надано
кошти на придбання житла в м.Корюківка. Придбання житла сім»ї ОСОБА_3 було
проведено законно на підставі тендеру. Більше коштів на придбання житла
потерпілим від Чорнобиля в м.Корюківка органами влади не надавалось і тому
житла ОСОБА_2 не було придбано. Управління праці не було розпорядником коштів
на придбання житла для потерпілих від Чорнобильської катастрофи, і не мало
повноважень розподіляти житло для даної категорії населення, а тільки клопотало
перед органами влади про виділення коштів на придбання житла потерпілим від
Чорнобильської катастрофи. Вважає, що представники позивачки безпідставно
стверджують про не законність надання коштів на придбання житла для сім»ї
дитини інваліда від Чорнобильської катастрофи ОСОБА_3.

Суд, вислухавши
сторони, прокурора, свідка вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне
відмовити в задоволенні позовної заяви за слідуючих підстав. Позовні вимоги
ОСОБА_1 полягають у визнанні незаконними дій та бездіяльності відповідачів, які
в порушення вимог Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської

катастрофи»
з 1999 року не забезпечують її з чоловіком житлом як переселенців, зобов»язати
відповідачів надати їм житло або виділити кошти на його придбання, а також
стягнути моральну шкоду в сумі 35 тис. гривень. По справі установлено, що сім»я
ОСОБА_1 поставлена на квартирний облік Корюківською міською радою згідно
рішення виконкому №87 від 9.04.1999 року. ОСОБА_2 занесений під №695 до
загально обласного реєстру переселенців, які потребують забезпечення житлом та
перебувають на квартирному обліку в області. Чоловік позивачки відповідно
матеріалів справи, неодноразово звертався з питаннями щодо забезпечення житлом,
як переселенця та інваліда 2 групи внаслідок аварії на ЧАЄС до Корюківського
УПСЗН, Корюківської РДА. На всі звернення було надано письмові відповіді в яких
зазначалось, що кошти для забезпечення житлом переселенців в радіоактивно
забруднених внаслідок чорнобильської катастрофи територій, виділяються згідно з
чергою загально обласного реєстру переселенців, які потребують забезпеченням
житлом та перебувають на квартирному обліку в області та у відповідності з
вимогами постанови Кабінету Міністрів України № 1589 від 31.12.1996 року.
Питання забезпечення житлом переселенців вирішуватиметься в порядку черги
загально обласного реєстру по мірі надходження коштів з МНС України.

Суд при розгляді справи не виявив з боку відповідачів по справі
незаконність дій та бездіяльності щодо незабезпечення вчасно позивачки та її
чоловіка житлом, як переселенців.

Згідно до п.4 ст.85 Конституції України до повноважень Верховної Ради
України належать функції затвердження Державного бюджету України та контролю за
його виконанням і саме Верховною Радою України при затвердженні Законів
України»Про Державний бюджет» на відповідні роки визначаються відповідні
видатки на реалізацію заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи.

Механізм забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи за минулі роки визначався Постановами Кабінету Міністрів України №
987 від 20.06.00 року та №931 від 16.09.05 року. Відповідно до зазначених
постанов Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи є головним
розпорядником бюджетних коштів передбачених для забезпечення житлом
постраждалих. В 2004 році головним розпорядником бюджетних коштів для
забезпечення житлом чорнобильців виступало Міністерство праці та соціальної
політики України. До 2006 року розпорядником коштів для забезпечення громадян
житлом, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в області була
обласна державна адміністрація. В минулі роки загально обласні реєстри
постраждалих віднесених до категорії І та переселенців з радіоактивно
забруднених територій, які потребували поліпшення житлових умов та забезпечення
житлом та перебували на квартирному обліку в області вело управління у справах
захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи обладміністрації, з 1
жовтня 2005 року дане управління було ліквідоване з передачею частини його
функцій щодо соціального захисту населення головному управлінню праці та
соціального захисту населення облдержадміністрації і управлінню з питань надзвичайних
ситуацій облдержадміністрації.

Твердження позивачки про те, що відповідачі допустили бездіяльність у
належному забезпеченні житлом сім»ї позивачки, оскільки не виділили необхідні
кошти, суперечить вимогам законодавства та фактичним обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи сім»я ОСОБА_1 поставлена на квартирний
облік Корюківською міською радою згідно рішення виконкому №87 від 9.04.1999
року. ОСОБА_2 занесений під №695 до загально обласного реєстру переселенців,
які потребують забезпечення житлом та перебувають на квартирному обліку в
області.

Ні Законом
України» Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ні Постановою КМ України № 931 від 16.09.2005 року
не передбачено можливості стягнення грошової компенсації за не отримане житло.
За правилами ст.43 Житлового Кодексу України особам, що перебувають на обліку,
як такі, що потребують поліпшення житлових

умов,
житлові приміщення надаються в порядку черговості, а тому беручи до уваги, що
чоловік позивачки на черзі перебуває під №23, за відсутності підстав вважати що
відповідачі проявили бездіяльність , суд приходить до висновку, що підстави для
задоволення даного позову відсутні. Так як підлягає відмові в задоволенні
поданий позов щодо відповідачів про визнання незаконними їх дій та визнання їх
бездіяльність неправомірною та зобов»язання придбати житло або виділення коштів
на його придбання, то підлягають відмові в задоволенні і позовні вимоги щодо
відшкодування моральної шкоди з відповідачів.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. 85 Конституції України, ст. 20
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 4,6,7,10,11,12,70,71,159-163 Кодексу адміністративного судочинства
України; -

ПОСТАНОВИВ:

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернігівського управління з питань надзвичайних
ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської
катастрофи, Корюківської районної державної адміністрації , Корюківського районного
управління праці та соціального захисту населення, виконкому Корюківської
міської ради про визнання незаконними дій та бездіяльність неправомірною та
зобов»язання придбати житло або виділення коштів на його придбання,
відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Постанову може
бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження до Корюківського_вайонного суду Чернігівської
області протягом десяти днів з дня проголошення постанови та шляхом подачі
апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження/