Справа № К-34335/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
березня 2008 року м. Київ

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду
України у складі :

Суддів: Бутенка В. І.,

Лиски Т. О. (доповідач),

Панченка О. І.,

Сороки М. О.,

Штульмана І. В.,

провівши
в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи
за позовом ОСОБА_1до судді Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2, треті особи -
Президент України - ОСОБА_3, Верховний Суд України, Вищий адміністративний суд
України, про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії та інше,
касаційне провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_1на
ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 серпня 2006 року та
ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 10 жовтня 2006 року, -

В С
Т А Н
О В И
Л А:

У серпні 2006 року ОСОБА_1. звернулася до Шевченківського районного суду м.
Києва з позовом до судді Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2, треті особи -
Президент України - ОСОБА_3, Верховний Суд України, Вищий адміністративний суд
України, в якому просила визнати її право на своєчасний апеляційний розгляд
справи порушеним; визнати дії судді ОСОБА_2. неправомірними і злочинними,
корупційними, вчиненими з корисливих мотивів та із зловживанням службовим
становищем; визнати, що суддя ОСОБА_2. не дотримується Конституції України (ст.
40), порушує норми Кодексу адміністративного судочинства України (ст. 189) та
Наказ № 1 від 06.01.06 Державної судової адміністрації України; встановити
причини, з яких відбувається несумлінне виконання суддею ОСОБА_2. законодавства
України; зобов'язати суддю ОСОБА_2., винного у зволіканні та тяганині, негайно
відновити порушене право ОСОБА_1. на своєчасний апеляційний розгляд справи за
адміністративним позовом ОСОБА_1. на неправомірні дії Генеральної прокуратури
України.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 серпня 2006
року, залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 10 жовтня 2006 року, позовна заява повернута на підставі п.6 ч. 3
ст. 108 КАС України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. ставить питання про скасування ухвали суду
апеляційної інстанції як постановленої неповноважним складом суду, визначення
підсудності іншому апеляційному суду та направлення до нього справи для
розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1. на ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 16 серпня 2006 року.

В обґрунтування доводів касаційної скарги позивач посилається на те, що
вважає ухвалу від 16 серпня 2006 року безпідставною та такою, що не відповідає
Конституції України, Закону України «Про статус суддів», Закону України «Про
судоустрій України», Рішенню Конституційного Суду України від 07.05.02 №
8-рп/2002, оскільки за позивачем збережено право альтернативної підсудності як
територіальної, так предметної та інстанційної; місцезнаходження відповідача -
судді Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2. - виключно м. Київ; юрисдикція
Апеляційного суду м. Києва не поширюється на Дніпропетровську область. Крім
того, вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції від 10 жовтня 2006 року
підлягає безспірному скасуванню в зв'язку з тим, що справу розглядав
неповноважний склад суду, оскільки КАС України не містить норм, що встановлюють
порядок визначення підсудності справ, у яких однією із сторін є суд або суддя,
проте суд не може розглядати справу, стороною у якій є він або суддя цього
суду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Повертаючи позовну заяву на підставі п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України, суддя
обґрунтовано виходив з того, що справа не підсудна цьому адміністративному
суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України адміністративні справи з приводу
оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи,
вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування,
находження) позивача.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дії
відповідача стосуються інтересів ОСОБА_1., тому постановив обґрунтовану ухвалу
від 16 серпня 2006 року, якою повернув адміністративний позов в зв'язку з
непідсудністю.

Суд апеляційної інстанції вірно зазначив, що дана ухвала відповідає вимогам
процесуального закону та обґрунтовано залишив її без змін.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 108 КАС України повернення позовної заяви
не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку,
встановленому законом. Тому позивач, дотримуючись вимог закону, має право
звернутися з даним позовом до відповідного суду.

Згідно з ч.3 ст. 2201 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на вищевикладене, та беручи до уваги, що в
касаційній скарзі ставиться питання про скасування лише ухвали суду апеляційної
інстанції від 10 жовтня 2006 року, суд
касаційної інстанції, враховуючи положення ст. ст. 220, 223 КАС України, вважає за необхідне
залишити без змін і ухвалу судді від 16 серпня 2006 року, оскільки висновки,
викладені в ній, є законними і обґрунтованими, а суд апеляційної інстанції їх
підтримав.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки ухвали судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм процесуального права, а
доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись ст.ст.
2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного
судочинства України, колегія
суддів ,-

У Х
В А Л
И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити, а ухвалу судді Шевченківського районного
суду м. Києва від 16 серпня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від
10 жовтня 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст. 237 КАС України.

Судді :

В.
І. Бутенко

Т.
О. Лиска

О.
І. Панченко

М.
О. Сорока

І.
В. Штульман