Справа № К-26017/06
Суддя: Фадєєва Н.М.
Дата ухвалення: 2008-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 лютого 2008 року м.Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого: судді Фадєєвої Н.М.

суддів: Бим М.Є., Гордійчук М.П., Маринчак Н.Є.,
Харченка В.В.

при секретарі: Капустинському М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Приватного підприємства «Анахіта» на ухвалу Севастопольського апеляційного
господарського суду від 04 липня 2006 року у справі №2-27/6902-2006А за позовом
ПП «Анахіта» до Ялтинської міської ради, треті особи - об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Лазурь», ОСОБА_1, про визнання нечинним рішення та
спонукання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2006 року ПП «Анахіта» звернулось до суду з позовом до Ялтинської
міської ради про визнання нечинним рішення 39-ї сесії 4-го скликання від 13
лютого 2006 року №358 «Про відмову ПП
«Анахіта» в передачі земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 0,0090га в
доповнення до орендованої земельної ділянки для реконструкції оглядової
площадки з прибудовою клімато-павільону за адресою: м. Ялта, вул. Дражинського,
7-а, на землях Ялтинської міської ради» та зобов'язання відповідача надати позивачеві
дозвіл на розробку проекту відведення вказаної вище земельної ділянки.

В процесі розгляду справи апеляційним судом
притягнуто до участі в справі в якості третіх осіб об'єднання
співвласників багатоквартирного будинку «Лазур» та ОСОБА_1.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим
від 12 квітня 2006 року позов задоволено.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського
суду від 14 липня 2006 року рішення господарського суду АРК від 12.04. 2006 р.
скасовано, а в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі ПП «Анахіта» просить скасувати ухвалу суду
апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального права, та залишити в силі рішення суду
першої інстанції, як законне та обґрунтоване.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової
оцінки обставин у справі, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Згідно ст.6 Конституції України органи виконавчої влади
здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до
законів України.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України до
повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на
території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних
громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу.

Порядок передачі земельних ділянок в оренду
регулюється ст.124 Земельного кодексу України, якою встановлено, що
передача в оренду земельних ділянок, що перебувають в державній або комунальній
власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої
влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Пунктом 16 ст. 151 Земельного кодексу України передбачено, що у разі відмови власника землі або землекористувача,
сільської, селищної, міської ради, органів державної влади у погодженні місця
розташування об'єкта ці питання вирішуються у судовому порядку

З матеріалів справи вбачається, що між Ялтинською міською
радою та позивачем було укладено 07.06.2002р. договір оренди земельної ділянки
площею 26 кв.м. із земель комунальної власності Ялтинської міської ради строком
на три роки за адресою: АРК, м. Ялта, вул. Дражинського, 7а, для розміщення та
обслуговування літньої площадки бару «Наталі».

Рішенням 35-ої сесії 4-го скликання Ялтинської міської
ради від 28 вересня 2005 року за №107 поновлено строк дії договорів оренди
земельної ділянки площею 0,0053га, укладеного між Ялтинської міською радою та
ПП «Анахіта» за №183 від 06.08.2002р. та договору оренди земельної ділянки
площею 0,0026га за №191 від 22.08.2002р.

Позивач звернувся із заявою від 19.05.2004
р. до Ялтинської міської ради про надання йому в оренду строком на 50 років
земельної ділянки орієнтовною площею 0,0090га в доповнення до земельної
ділянки, яку від орендує по вул. Дражинського, 7а, для
проведення ним реконструкції оглядової площадки з прибудовою
клімато-павільону.

Рішенням виконкому Ялтинської міської ради від 29 квітня
2004 року за №589 ПП «Анахіта» було
дозволено протягом року виготовлення проектно-дозвільних робіт з реконструкції
нежитлового майна (літня площадка) під оглядову
площадку з прибудовою літнього клімато-павільону за адресою: м. Ялта, вул.
Дражинського, 7а. Також зазначеним рішенням зобов'язано позивача розробити
проект та узгодити його з Управлінням головного архітектора та всіма
зацікавленими службами міста, а також отримати дозвіл на виконання робіт у
встановленому порядку.

На виконання зазначеного рішення позивачем було виготовлено ескізний
проект, отримано висновок Управління головного архітектора, а також отримано
іншу дозвільну документацію.

Листом Ялтинської міської ради від 13 серпня 2005 року
№2038/05 (а.с.10) позивача було повідомлено про те, що постійною депутатською
комісією з архітектури, будівництва, землекористування та екології було надано
згоду на збір матеріалів попереднього погодження висновків служб міста:
Управління головного архітектора, Управління держекоінспекції
Південно-Кримського регіону, Рескомітету з охорони культурної спадщини, СЕС,
Ялтинського управління земельних ресурсів.

Позивачем була виготовлена проектно-будівельна
документація і ним було отримано дозволи відповідних служб на проведення
реконструкції оглядової площадки з прибудовою літнього клімато-павільону.

Рішенням 39-ї сесії
4-го скликання Ялтинської міської ради від 13 лютого 2006 року №358 ПП
«Анахіта» відмовлено в передачі в оренду земельної ділянки орієнтовною площею
0,0090га в доповнення до орендованої земельної ділянки для реконструкції
оглядової площадки з прибудовою клімато-павільону за адресою: м. Ялта, вул.
Дражинського, 7а, по мотиву, що вказана
земельна ділянка являється прибудинковою територією домоволодіння №7 по вул.
Дражинського.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що спірна земельна
ділянка відноситься до земель загального користування і не являється прибудинковою територією і на
цій земельній ділянці відсутні будь-які будівлі чи майно, належні членам ОСББ
«Лазур», що позивачем було надано всі
необхідні висновки і дозволи на проведення
реконструкції, тому оспорюване рішення
Ялтинської міської ради
суперечить нормам чинного законодавства.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову суд апеляційної інстанції послався на те, що спірна земельна ділянка є
прибудинковою територією, позивач не являється
співвласником ОСББ «Лазурь», що виключає його право на частку земельної
ділянки, на якій розташований житловий будинок.

Однак, такі висновки судами обох інстанцій зроблено при неповно з'ясованих
обставинах щодо статусу спірної земельної ділянки

Рішенням виконкому Ялтинської міської ради за №1888 від 21 грудня 2005
року зареєстровано Об'єднання
співвласників багатоквартирного будинку «Лазурь».

Відповідно до ч.2 ст.42 Земельного кодексу України у разі
приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна
ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування
об'єднанню власників.

Згідно ст.1 Закону України «Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» прибудинкова територія - територія навколо
багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування
земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

Згідно ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та
юридичні особи набувають права власності та права користування земельними
ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо правового статусу спірної
земельної ділянки.

Однак, судами попередніх інстанцій
не з'ясовано, чи відповідно до даних Державного земельного кадастру земельна ділянка, стосовно якої міською радою
було прийнято спірне рішення, значилася
закріпленою за жилим будинком № 7а, розташованим в м. Ялта по вул. Дражинського, співвласниками якого є ОСББ «Лазур», та належить на праві власності
чи на праві постійного користування ОСББ «Лазур», або ця земля відноситься до земель загального користування міста Ялта.

Відповідно до ст.195 Земельного кодексу України основними завданнями
ведення Державного земельного кадастру є, зокрема, забезпечення повноти
відомостей про всі земельні ділянки.

Згідно вимог ст.220 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може
досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Оскільки допущена судами попередніх
інстанцій неповнота в дослідженні
доказів у справі не може бути усунена
судом касаційної інстанції, тому ця обставина
відповідно до ст.227 КАС України є підставою для скасування ухвалених
судових рішень з направленням справи на новий
розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 221, 223, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства «Анахіта» задовольнити частково.

Постанову господарського
суду Автономної Республіки Крим від 12 квітня 2006 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного господарського суду від 04 липня 2006 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до
господарського суду Автономної Республіки Крим.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: