Справа № 2а-19/2007
Суддя: Турченко Т.В.
Дата ухвалення: 2007-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-359/06р. Справа №2а-19/07р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23
березня 2007 року
Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого
судді - Турченко
Т.В.

При
секретарі - Барило О.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного військового комісаріату щодо
неправомірності дій посадових осіб Полтавського обласного військового
комісаріату, -

ВСТАНОВИВ:

ЗО червня 2006
року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Полтавського
обласного військового комісаріату щодо неправомірності дій посадових осіб
Полтавського обласного військового комісаріату. Просив суд зобов»язати
Полтавський обласний військовий комісаріат внести запис в розподіл 9 особової
справи (проходження дійсної військової служби у Збройних Силах України) період
навчання у Київському військовому ліцеї з посиленою військово-фізичною
підготовкою з 24.08.1994 року по 14.06.1997 року. Зобов»язати Полтавський
обласний військовий комісаріат провести перерахунок надбавки до окладів
грошового утримання за вислугу років, передбаченої наказом Міністра оборони
України від 5.03.2001 року №75 п.13.3, вважаючи початком військової служби
24.08.1994 року. Зобов»язати Полтавський обласний військовий комісаріат
провести перерахунок надбавки за безперервну службу в Збройних Силах України,
передбаченої наказом Міністра оборони України від 5.05.2003 року №149 п.3.1.4,
вважаючи початком військової служби 24.08.1994 року. Зобов»язати Полтавський
обласний військовий комісаріат зарахувати строк навчання у Київському
військовому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою в строк військової
служби в Збройних Силах України, для врахування цього строку при призначенні
пенсії, передбачений постановою Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992
року. Судові витрати в сумі 34 грн. просив стягнути на його користь з
відповідача. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в період з 24.08.1994 року по 14.06.1997 року він
навчався в Київському військовому ліцеї з посиленою військово-фізичною
підготовкою. Закінчивши ліцей згідно розподілу був направлений для здачі
вступних іспитів до військової кафедри Національної аграрної академії України
спеціалізація фінанси і військова економіка, де після успішної здачі іспитів,
навчався до 1997 року. В зв»язку реформуванням системи підготовки військових
фінансистів в 1997 році був
переведений до військового інститут при Київському Національному університеті
імені Т.Г.Шевченка, де навчався до 2002
року. Наказом Міністра оборони України від 21.06.2002 року №292 йому було
присвоєно військове звання «лейтенант» і він був призначений на посаду
помічника начальника складу - начальник фінансово-економічного відділення
військової частини А 3972 м.Полтава. Позивач вважає, що на час навчання у ліцеї
відповідно до абзацу 4 пункту 1 статті 24 Закону України «Про загальний
військовий обов»язок і військову службу» початком перебування на військовій
службі вважався день прибуття на навчання до військово-навчального закладу
(військовий ліцей), вказаний у приписі, виданий військовим комісаром для
допризовників, призовників, військовозобов»язаних. Ця норма була чинною - мала дію в часі
до 18 червня 1999 року. Така ж
норма містилась у абзаці четвертому пункту четвертого розділу першого
«Тимчасового положення про проходження військової служби солдатами, матросами,
сержантами, старшинами», затвердженого Указом Президента України від 13.05.1993 року №174/93, чинного в період
здійснення правовідносин щодо навчання в ліцеї. Однак при оформленні відповідних
документів (особової справи) кадровим органом Інституту безпосередньо перед

2

його
закінченням, позивачу було зроблено помилковий запис стосовно початку
військової служби та зараховано до вислуги років на військовій службі тільки
період навчання п»ять років в даному Інституті. Відповідно до цього запису
початком військової служби є день зарахування до Інституту серпень 1997 року.
Встановлення такої дати початку військової служби співробітниками кадрового
органу Інституту пояснювалась вимогами законодавства, чинного на момент
оформлення особової справи. При цьому позивач вважає, що порядок розрахунку
вислуги років, здійснений кадровим органом Інституту є неправомірним, оскільки
в порушення вимог статті 58 Конституції України була застосована зворотня (ретроактивна)
дія в часі статті 24 Закону України «Про загальний військовий обов»язок і
військову службу» від 25.03.1992 року, яка викладена відповідно до Закону
України «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий
обов»язок і військову службу» від 18.06.1999 року, що призвело до значного
звуження прав у сфері проходження військової служби, а саме до не нарахування
йому до вислуги років строку навчання в ліцеї три роки. 1.06.2006 року позивачем
було подано рапорт в Полтавський обласний військовий комісаріат, в якому він
просив виправити помилку кадрового органу Інституту, а саме зарахувати строк
навчання в Київському військовому ліцеї з посиленою військово-фізичною
підготовкою в строк військової служби в Збройних Силах України та провести перерахунок
надбавки до окладів грошового утримання за вислугу років та надбавки за
безперервну службу в Збройних Силах України, вважаючи початком військової
служби 24 серпня 1994 року, але
отримав відмову. Тому змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, просить його
задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача з позовними вимогами не згоден, вважає їх
безпідставними, необгрунтованими і такими, що не відповідають вимогам чинного
законодавства України. Просив суд в задоволенні позову відмовити в повному
обсязі за безпідставністю.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 27.10.2006 року до участі у
справі в якості співвідповідачів були залучені військовий інститут при
Київському Національному університеті імені Т.Г.Шевченка та Київський
військовий ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою імені І.Богуна.

В судове засідання представник військового інституту при Київському
Національному університеті імені Т.Г.Шевченка не з»явився, хоча був належним
чином повідомлений про час, день та місце слухання справи.

В судове засідання представник Київського військового ліцею з посиленою
військово-фізичною підготовкою імені І.Богуна не з»явився, хоча був належним
чином повідомлений про час, день та місце слухання справи.

Суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника військового
інституту при Київському Національному університеті імені Т.Г.Шевченка та
представника Київського військового ліцею з посиленою військово-фізичною
підготовкою імені І.Богуна.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1., представника відповідача Нефьодова І.В.,
вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 24.08.1994 року по 14.06.1997 року навчався в
Київському військовому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою, що
підтверджується архівною довідкою від 22.05.2006
року №5632 (а.с.6).
Даний ліцей був утворений відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України
від 19.08.1992 року №490 «Про реформу системи військової освіти», відносився до
системи військової освіти та знаходився в оперативному управлінні Міністерства
оборони України, тобто мав статус військово-навчального закладу.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи
виконавчої влади, їх посадові особи зобов»язані діяти тільки на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами
України.

3

Статтею 22 Конституції
України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод в
Україні.

Згідно з вимогами статті 58
Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом»якшують або скасовують
відповідальність особи. Відповідно до практики тлумачення Конституційним Судом
України принципу незворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових
актів (Рішення від 5.04.2001 року у справі №1-16/2001р. та рішення від
2.07.2002 року у справі №1-8/2002р. тощо), згідно з якою закони та інші
нормативно-правові акти України не поширюються на правовідносини, які виникли і
не закінчилися до набуття чинності таких законів та інших нормативно-правових
актів.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальний
військовий обов»язок і військову службу» та згідно з пунктом 4 розділу 1
«Тимчасового положення про проходження військової служби солдатами, матросами,
сержантами і старшинами», затвердженого Указом Президента України від
13.05.1993 року №174/93р. чинних в період здійснення правовідносин щодо
навчання в вищевказаному ліцеї, початком перебування на військовій службі
вважався день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового
ліцею), вказаний в приписі, виданому військовим комісаріатом для допризовників,
призовників і військовозобов»язаних.

В даному випадку правовідносини щодо проходження військової служби в
Збройних Силах України у ОСОБА_1. виникли 24 серпня 1994 року, тобто під час
дії Закону України «Про загальний військовий обов»язок і військову службу». Ця
норма була чинною - мала дію
в часі до 18 червня 1999 року. Така ж
норма містилась у абзаці четвертому пункту четвертого розділу першого
«Тимчасового положення про проходження військової служби солдатами, матросами,
сержантами, старшинами», затвердженого Указом Президента України від 13.05.1993 року №174/93, чинного в період
здійснення правовідносин щодо навчання в ліцеї.

З огляду на викладене, суд вважає, що застосування кадровим органом
Інституту зворотної (ретроактивної) дії в часі статті 24 Закону України
«Про загальний військовий обов»язок і військову службу» від 25.03.1992 року, викладеної
відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про
загальний військовий обов»язок і військову службу» від 18.06.1999 року, відмова
Полтавського обласного військового комісаріату внести відповідні зміни в
особову справу позивача є неправомірним і призвело до звуження обсягу прав
позивача у сфері проходження військової служби, що виявилось у не зарахуванні
йому до вислуги строку навчання у військовому ліцеї.

Суд вважає слушним твердження позивача, що з 24.08.1994 року він набув
права на отримання щомісячної надбавки за вислугу років на військовій службі до
окладів за військовим званням за основною чи тимчасово займаною посадою в
розмірі 25%, встановленої
пунктом 13.1 Положення
про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил
України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 5.03.2001 року №75, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 20
березня 2001 року за №251/5442, і щомісячної
надбавки за безперервну військову службу у відсотках до грошового забезпечення
залежно від стажу служби в розмірі 30%
грошового забезпечення, встановленого пунктом 1.2 Інструкції про
порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в
Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 26.05.2003 року №149, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 28.05.2003
року за №411/7732.

Аналізуючи та оцінюючи надані у матеріали справи докази,
суд вважає відмову посадових осіб Полтавського обласного військового
комісаріату зарахувати позивачу строк навчання в Київському військовому ліцеї з
посиленою військово-фізичною підготовкою неправомірною.

4

Щодо вимоги позивача зобов»язати відповідача зарахувати строк навчання у
Київському військовому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою в строк
військової служби в Збройних Силах України, для врахування цього строку при
призначенні пенсії, передбачений Постановою Кабінету Міністрів України №393 від
17.07.1992 року, то вона є передчасною, оскільки нарахування пенсії не
проводилось ОСОБА_1. Крім того, нарахування пенсії не проводиться Полтавським
обласним військовим комісаріатом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3, 8, 19,
22, 58 Конституції України, ст.24 Закону України «Про загальний військовий
обов»язок і військову службу», п.4 розділом 1 «Тимчасового положення про
проходження військової служби солдатами, матросами, сержантами і старшинами»,
затвердженого Указом Президента України від 13.05.1993 року №174/93, Постановою
Пленуму Верховного Суду України від 1.11.1996
року №9 «Про
застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», ст.ст.2, 4-14, 17, 104,105,121,158-162 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії посадових осіб Полтавського обласного
військового комісаріату щодо відмови зарахувати ОСОБА_1 строк навчання в
Київському військовому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою у
загальний строк військової служби та у строк безперервної служби в Збройних
Силах України.

Зобов»язати Полтавський обласний військовий комісаріат встановити ОСОБА_1
початком військової служби день зарахування в Київський військовий ліцей з
посиленою військово-фізичною підготовкою -
24 серпня 1994 року.

Зобов»язати Полтавський обласний військовий комісаріат зарахувати ОСОБА_1
строк навчання в Київському військовому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою
у загальний строк військової служби та у строк безперервної служби, внести
зміни в усі відповідні документи, провести перерахунок вислуги років, вважаючи
початком військової служби день до зарахування до ліцею - 24 серпня 1994 року.

Зобов»язати Полтавський обласний військовий комісаріат
провести ОСОБА_1 перерахунок розміру щомісячної надбавки до окладів грошового
утримання за вислугу років на військовій службі до окладів за військовим
званням і основною чи тимчасовою займаною посадою, встановленої пунктом 13.1 Положення про
порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил
України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 5.03.2001 року №75, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 20.03.2001
року за №251/5442.

Зобов»язати Полтавський обласний військовий комісаріат
провести ОСОБА_1 перерахунок розміру щомісячної надбавки за безперервну
військову службу в Збройних Силах України, передбаченої пунктом 1.2 Інструкції про
порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в
Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 26.05.2003 року №149, зареєстровану в
Міністерстві юстиції України 28.05.2003
року за №411/7732.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна
скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.