Справа № 2-а-170/08
Суддя: Карапута Л.В.
Дата ухвалення: 2008-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-170/08
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Деснянський районний суд міста Чернігова у
- судді Карапута Л.В.,
секретарях - Антоненко Л.А., Товстенко Н.М.,
участю представника позивача,
представників відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в
Чернігівській області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства України
з питань надзвичайних ситуацій в
Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в
Чернігівській області про визнання незаконних дій та зобов"язання здійснити перерахунок пенсії,
13 грудня 2007 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконних дій Головного
управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій в Київській області щодо підготовки
та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії
документів та зобов"язати надати до
ПФУ в Чернігівській області розрахунок складових, з яких призначається пенсія,
включивши до нього доплату за виконання службових обов"язків у зоні
відчуження, визнати незаконними дії Головного управління Міністерства України з
питань надзвичайних ситуацій в Київській
області щодо формулювання причин звільнення
зі служби та зобов"язати внести
зміни до наказу № 69 о/с від 06 листопада 2006 року виклавши його в
наступній редакції: "Звільнити за ст. 65 п. "б" ( через хворобу
) з зняттям з військового обліку ( у відставку ) капітана внутрішньої служби ОСОБА_1, начальника
караулу 2-ДПЧ по охороні ДПС "Чорнобильська АЕС", з 01 листопада 2006
року", зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в
Чернігівській області здійснити з 02.11.2006 року перерахунок пенсії, включивши до розрахунку грошового
забезпечення, з якого призначається пенсія, доплати і надбавки ( надбавка за
вислугу років, надбавка 100%; 50% за особливі умови служби; 50% за
безперервну службу; доплата від
належної суми пенсії 50% ) у підвищеному
розмірі - обраховані до окладу грошового утримання, з урахуванням доплати 118 грн. 80 коп. ( середній показник за останні два
роки перед звільненням ) та призначити основний розмір пенсії - 2698 грн. 24
коп. та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в
Чернігівській області недоплачену суму пенсії за період з листопада 2006 року
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і
наполягав на його задоволенні.
Представники відповідача Головного
управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області просили відмовити в
Відповідач Головне управління
Міністерства України з питань надзвичайних
ситуацій в Київській області в судове засідання не з"явився та
надіслав до суду заперечення і просив відмовити в задоволенні позову,
оскільки позивач пропустив річний строк звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів, тому пропущення строку звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.
Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд
дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач
проходив службу в Головному управлінні Міністерства України з питань
надзвичайних ситуацій в Київській
області і був звільнений за ст. 65 п.
"б" Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114
"Через хворобу - у разі визнання їх
непридатними до військової служби в
мирний час ( у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня ) за рішенням
військово-лікарської комісії. Проте в
зв"язку з технічною опискою відповідачем було внесено виправлення до вказаного наказу і наказ про звільнення існує в редакції:
звільнити ОСОБА_1. за ст. 64 п. "Б".
Відповідно до ст. 43 Закону України
"Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" від
09.04.1992 року № 2262-ХП пенсії особам офіцерського складу,
військовослужбовцям обчислюються з розміру
грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою військовим
званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення
та премії в розмірах, встановлених законодавством. Тобто розмір пенсії
визначається виходячи з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням
незалежно від фактично відпрацьованого в
місяці звільнення часу.
Згідно постанови КМУ від 29.01.2003
року № 137 "Про доплати і компенсації особам, які працюють у зоні
відчуження і зоні безумовного
( обов"язкового ) відселення після повного відселення жителів"
- особам начальницького і рядового
складу ОВС, військовослужбовцям внутрішніх військ МВС, які постійно виконують службові обов"язки у зоні відчуження,
проводиться доплата у 9-кратному розмірі
доплати, встановленої для громадян, які працюють в зоні безумовного (
обов"язкового ) відселення. Ця доплата проводиться пропорційно
відпрацьованого часу, але не більше від зазначеного розміру.
Отже, розмір доплати за роботу в
зоні відчуження можна визначити
тільки за певний календарний період
перед звільненням, тоді як пенсія позивачеві призначається з грошового
забезпечення, яке виплачувалося на день
звільнення. Пенсія позивачу була обчислена з грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою
перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою, військовим
( спеціальним ) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні
додаткові види грошового забезпечення (
надбавки, доплати, підвищення ) та премію в розмірі встановленому
законодавством - 33,3 %. Вищевикладене означає, що позивачу не можуть бути
враховані до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія згідно Закону
№ 2262, доплати за роботу у зоні відчуження ЧАЕС.
Крім того, судом встановлено, що
позивач щомісячно не працював на ДСП "Чорнобильська
АЕС", і у зв"язку з цим не мав можливості отримувати будь-які доплати за роботу в зоні
відчуження, щомісячно.
Виходячи з вищевикладеного,
правових підстав для обчислення пенсії з урахуванням оплати праці за
роботу в зоні відчуження немає, оскільки
цей вид оплати праці є тимчасовим і
періодичним ( в залежності від часу
перебування в зоні відчуження ), і тому не відноситься до
додаткових видів грошового забезпечення,
які виплачуються щомісячно.
Відповідно до п. 7 постанови КМУ від 17.07.1992 року № 393
"Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби
та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам їх сімей визначено: "пенсії
обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою,
військовим ( спеціальним )
званням ( для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту
щомісячної надбавки за спеціальне звання ) та відсоткової надбавки за вислугу
років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед
звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ( надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок ( доплат
), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із
законодавством і залишені за їх згодою
та в інтересах справи на службі ) та премії. Розмір щомісячних додаткових
видів грошового забезпечення та премії
визначається за 24 останні календарні
місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових
видів грошового забезпечення та
премії визначається шляхом ділення на 24
загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці
підряд перед звільненням".
Аналогічна норма закріплена в ст.
40 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік", яка
застосовувалася до позивача, оскільки останній був звільнений в листопаді 2006
При цьому, посилання позивача на ч. 3
ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших осіб" є безпідставним, оскільки дію ч. 3
ст. 43 зупинено на 2006 рік згідно із Законом № 3235.
Одночасно позивач посилається на
постанову КМУ від 29 січня 2003 року № 137 "Про доплати і компенсації
особам, які працюють у зоні відчуження і зоні безумовного ( обов"язкового ) відселення після
повного відселення жителів", яка
втратила чинність з 01.01.2006 року. Позивач
звільнився зі служби в листопаді 2006 року і з
01.01.2006 року не міг отримувати виплати визначені даною постановою, які мають тимчасовий характер, оскільки в тексті
зазначеної постанови установлюється
період з якого і по який встановлюються доплати і компенсації ( з 01 січня 2003
року до 01 січня 2006 року). Крім того виплачується вона не щомісячно, а
пропорційно відпрацьованому часу.
Отже враховуючи, що позивачу не
можна включити до розрахунку грошового забезпечення доплату 118 грн. 80 коп.,
відсутні підстави для включення до цього розрахунку доплати і надбавки у підвищеному розмірі - обраховані до окладу
грошового утримання, з врахуванням доплати 118 грн. 80 коп..
Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС
України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 цієї статті
встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом
та іншими законами можуть встановлюватися
інші строки для звернення до
суду. Зокрема, при розгляді справ про
звільнення з публічної служби застосовуються
строки звернення до суду, встановлені спеціальним законом, а саме місячний строк із дня вручення копії наказу
про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
Будь-яких поважних причин пропуску
зазначеного строку представник позивача в судовому засіданні не навів, а тому
суд не знаходить підстав для його поновлення.
Відповідно до ст. 100 КАС України
пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
З врахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача щодо визнання
незаконних дій Головного управління Міністерства України з питань
надзвичайних ситуацій в Київській
області щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії,
необхідних для призначення пенсії документів,
зобов"язання надати до ПФУ в Чернігівській області розрахунок
складових, з яких призначається пенсія, включивши до нього доплату за виконання
службових обов"язків у зоні відчуження, визнання незаконними дії Головного
управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій в Київській області щодо
формулювання причин звільнення зі служби
та зобов"язання внести зміни до
наказу № 69 о/с від 06 листопада 2006 року, зобов"язання Головного управління Пенсійного фонду України в
Чернігівській області здійснити з 02.11.2006 року перерахунок пенсії, включивши до розрахунку грошового
забезпечення, з якого призначається пенсія, доплати і надбавки ( надбавка за
вислугу років, надбавка 100%; 50% за особливі умови служби; 50% за безперервну службу; доплата від належної суми пенсії 50% ) у підвищеному розмірі -
обраховані до окладу грошового утримання, з урахуванням доплати 118 грн. 80 коп. ( середній показник за останні два роки
перед звільненням ) та призначити основний розмір пенсії - 2698 грн. 24 коп. та
стягнення з Головного управління
Пенсійного фонду України в Чернігівській області недоплачену суму пенсії за
коп. слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 17 - 20, 99, 100, 158 - 163, 186 КАС України, Закону України "Про державний
бюджет України на 2006 рік", Закону
України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб", постанови КМУ
від 29.01.2003 року № 137 "Про доплати і компенсації особам, які працюють
у зоні відчуження і зоні безумовного (
обов"язкового ) відселення після повного відселення жителів" суд,
п о с т а н о в и в :
в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до Київського апеляційного адміністративного суду через суд
першої інстанції. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з
дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Суддя: