Справа № 22-а-4928/2008
Суддя: Бараненко І.І.
Дата ухвалення: 2008-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П о с т а н о в а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня
2008 року
місто Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі колегія суддів:

головуючого - судді Бараненка І.І.,

суддів: Маслія В.І., Саприкіної І.В.,

при секретарі судового засідання -
Калініній Л.М.,

за участю: представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2 та представника
відповідача - Бензар К.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3на постанову
Дарницького районного суду міста Києва від 13 серпня 2007 року в
адміністративній справі
№2-а-351/07 за позовом ОСОБА_3до Київського міського військового
комісаріату, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат про стягнення заборгованості з виплати щорічної одноразової грошової
допомоги до Дня Перемоги,

в с т а н о в и в :

У березні 2007
року ОСОБА_3 звернувся у Дарницький районний суд міста Києва з позовною заявою,
у якій, посилаючись на порушення відповідачами положень Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інших норм права,
просив стягнути на його користь заборгованість з виплати разової щорічної
допомоги до Дня Перемоги, як інваліду війни 1-ї групи, в сумі 7162,50 грн.

Постановою
Дарницького районного суду міста Києва від 13 серпня 2007 року позов задоволено
частково: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат зобов'язано виплатити ОСОБА_3 недоплачену щорічну разову допомогу за
2004 рік в розмірі 729,50 грн., у задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній
скарзі представник позивача, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм
матеріального права просить скасувати постанову Дарницького районного суду
міста Києва від 13 серпня 2007 року і прийняти нове судове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши
суддю-доповідача про обставини справи, зміст судового рішення, апеляційної
скарги, пояснення представників позивача в підтримку вимог апеляційної скарги,
заперечення представника відповідача та, перевіривши доводи апеляції і
заперечень на неї наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
представника ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з
матеріалів справи, позивач є інвалідом війни 1-ї групи (а.с.а.с.5, 6) і тому
має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни -
інвалідів війни.

Відповідно до
вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни 1-ї групи виплачується разова
грошова допомога у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком.

Згідно
відомостей, які містяться в матеріалах справи (а.с.а.с.32-34), позивачем
отримана щорічна разова допомога: у 2004 році в розмірі 195,00 грн., а у 2005
та 2006 роках - по 400, 00 грн. за кожен рік.

Відповідно до
положень ч.3 ст.2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», нормативні акти органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни,
передбачені цим Законом, є недійсними.

Проте, Законами
України про Державний бюджет України на 2003-2006 роки було зупинено дію
положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги
та встановлений інший розмір такої виплати, виходячи із обсягу видатків,
виділених на цю мету при формуванні показників Державного бюджету.

За змістом ст.9
КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування,
їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд
вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд
застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції
України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має
вищу юридичну силу.

Аналогічні
роз'яснення містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13 червня
2007 року №8 «Про незалежність судової влади», в яких звернуто увагу судів на
те, що відповідно до ст.ст.8, 22 Конституції України не підлягають застосуванню
судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні
права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст
та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод
(абз.1 п.19).

Згідно положень
ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до
чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Окрім того,
встановлений частиною другою статті 95 Конституції України, частиною другою
ст.38 Бюджетного Кодексу перелік правовідносин, які регулюються Законом про
Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи
змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених
іншими законами України, зокрема, Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», та не може будь-яким чином змінювати
визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Таким чином,
колегія суддів не погоджується за висновком суду першої інстанції, про правомірність
виплати разової щорічної допомоги позивачеві у розмірах, яких він отримав у
2005 та 2006 роках.

Відповідно до
ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком
за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу
встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.

Згідно ч.1 ст.62
Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» та Закону України
«Про Державний бюджет України на 2006 рік» затверджено прожитковий мінімум для
осіб, які втратили працездатність, який складав: у 2005 році - 332,00 грн., з 1
квітня 2006 року - 359,00 грн.

Таким чином,
враховуючи положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та суму допомоги, виплаченої відповідачем, сума, яка
підлягає стягненню становить 6110,00 грн.

Згідно положень
ст.ст.99 ч.2, 100 ч.1 КАС України, для звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк…
Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
сторін.

Беручи до уваги,
що відповідачі не наполягали на застосуванні річного строку звернення до
адміністративного суду, підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 за
2005 рік у зв'язку з пропуском строку звернення до суду немає.

Відповідно до
ст.ст.198 ч.1 п.3, 202 ч.1 п.4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право
скасувати її та ухвалити нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те,
що суд першої інстанції порушив зазначені вище норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення справи, постанову Дарницького районного
суду міста Києва від 13 серпня 2007 року належить скасувати частково з
прийняттям у скасованій частині нового судового рішення.

На підставі
викладеного та, керуючись ст.ст.160, 195, 198, 202, 205, 206 КАС України,
Київський апеляційний адміністративний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3задовольнити частково.

Постанову
Дарницького районного суду міста Києва від 13 серпня 2007 року скасувати в
частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання здійснити виплату
щорічної соціальної допомоги за 2005, 2006 роки.

Прийняти в цій
же частині нову постанову.

Зобов'язати
Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
виплатити ОСОБА_3 недоплачену щорічну разову допомогу за 2005, 2006 роки в сумі
6110,00 (шість тисяч сто десять) гривень 00 коп.

В решті
апеляційну скаргу ОСОБА_3залишити без задоволення, а постанову Дарницького
районного суду м. Києва від 13 серпня 2007 року - без змін.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подана
касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з дня складення цієї постанови у повному обсязі.

Головуючий
підпис
І.Бараненко

Судді:
підпис В.Маслій

підпис І.Саприкіна

ДАНУ ПОСТАНОВУ СКЛАДЕНО У ПОВНОМУ
ОБСЯЗІ 23 ЧЕРВНЯ 2008 РОКУ