Справа № 22-а-1757/2007
Суддя: Синельщікова О.В.
Дата ухвалення: 2007-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року березня
місяця 05 дня колегія судців судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді Куриленка О.С.

суддів Синельщікової О.В. Яковенко Л.Г. при
секретарі Галіч Ю.Є.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Кримської митниці, Головного Управління державного
казначейства України в Автономній Республіці Крим про оскарження бездіяльності
суб'єкта владних повноважень і стягнення моральної шкоди,

за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 на постанову Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим від 07 грудня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною постановою від 07 грудня 2006 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Кримської митниці, Головного Управління
державного казначейства України в Автономній Республіці Крим про оскарження
бездіяльності суб'єкта владних повноважень і стягнення моральної шкоди
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ставить питання
про скасування постанови суду і просить ухвалити нову постанову про часткове
задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що постанова суду незаконна і
необгрунтована, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального
права. Вважає, що судом не взято до уваги, що Митним кодексом України не
передбачено, що видача транспортного засобу, вилученого у позивача у зв'язку з
порушенням митних правил, здійснюється тільки після сплати митних зборів і
платежів. Також вказує, що згідно з частиною 2 статті 14
Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України. Постановою Залізничного районного суду
міста Сімферополя від 12 травня 2006 року Кримську митницю зобов'язано
повернути автомобіль марки BMW 520i позивачу, однак відповідач ухиляється від виконання
вказаної постанови. Що стосується виплати позивачем митного збору за зберігання
транспортного засобу, вважає, що відповідач має право подати позовну заяву про
стягнення з позивача витрат за зберігання в порядку, передбаченим Цивільним
процесуальним кодексом України, тільки після видачі автомобіля.

Справа № 22-а-1757/2007 р. Головуючий в першій

інстанції
Корогодіна О.Е.

Доповідач
Синельщікова О.В.

2

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача,
перевіривши доводи скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга є необгрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

При розгляді справи встановлено, що постановою
Залізничного районного суду міста Сімферополя від 12 травня 2006 року ОСОБА_1 був
притягнутий до адміністративної відповідальності за статтею 336 Митного кодексу
України за неправомірну операцію з транспортними засобом, що перебував під
митним контролем, та позивача піддано адміністративному штрафу у розмірі 850 грн. За
постановою суду предмет правопорушення -автомобіль
марки BMW 520і 1991
року випуску реєстраційний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2,
який знаходився на зберіганні на складі Кримської митниці, повернутий
правопорушнику.

Згідно вказаної постанови суду про накладення адміністративного стягнення
позивач 12 квітня 2006 року через пункт
пропуску «Успенка» ввіз на митну територію України належний йому автомобіль
марки BMW 520i 1991
року випуску. 20 квітня 2006 року автомобіль
позивача був зупинений на посту «Чонгар» під керуванням ОСОБА_3, якому ОСОБА_1
видав довіреність без дозволу митниці. В такий спосіб позивач порушив статтю 336 Митного кодексу
України, а саме розпорядився (передав у користування громадянину України)
транспортний засіб, який знаходився під митним контролем, без дозволу митного
органу.

Відмовляючи ОСОБА_1 у позові про повернення автомобілю
без сплати витрат на його зберігання та відшкодування моральної шкоди, суд
першої інстанції виходив з того, що притягнення позивача до адміністративної
відповідальності і сплата ним штрафу не звільняє його від оплати мита та інших
податків та зборів, а тому відмова Кримської митниці видати автомобіль позивачу
без сплати митного збору за зберігання товару на складі митниці є відповідною
положенням статті 77 глави 2 розділу V Митного
кодексу України від 12 грудня 1991 року, дію якої
до набуття Україною членства в Світовій організації торгівлі було продовжено
Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік». Знаходження вилученого автомобілю на збереженні на
складі Кримської митниці до сплати відповідного збору є правомірним і не може
порушувати прав власності позивача на предмет правопорушення.

З таким рішенням суду погоджується суд апеляційної інстанції, як
відповідним обставинам справи, вимогам матеріального і процесуального закону.

Встановлено, що належний позивачеві автомобіль був вилучений митним органом
відповідно до статті 377
Митного кодексу України у зв'язку з порушенням ОСОБА_1 митних правил і
зберігався на складі митниці згідно з п. 8
статей 166, 167 Митного
кодексу України.

Позивач повинен сплатити митний збір за зберігання автомобіля, який може
бути йому виданий лише після митного оформлення, а саме справляння митного
збору.

Доводи апеляційної скарги представника позивача засновані на помилковому
тлумаченні митного законодавства, а тому не є прийнятними до уваги апеляційного
суду.

За таких
обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи та
ухвалив судове рішення
з

3

додержанням норм
матеріального і процесуального права,
підстав для скасування рішення
немає.

На підставі вказаного і керуючись статтями 195, 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів судової палати у
цивільних справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Залізничного районного суду міста Сімферополя Автономної
Республіки Крим від 07 грудня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом одного
місяця.