Справа № 2-а-1618/2008
Суддя: Верба І.О.
Дата ухвалення: 2008-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Категорія статобліку 32 Справа
№ 2-а-1618/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2008
року 14-38 м.
Дніпропетровськ

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Верба І.О.

при секретарі Ромасько
Є.В.

за участю

позивача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2, довіреність від 08.04.08 р.
реєстровий №667

ОСОБА_3,
довіреність від 09.01.08 р. реєстровий №122

відповідача подав заяву про розгляд справи без його
участі

третя особа Начальник Майдан А.Д., подала заяву про
розгляд справи без її участі

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

до Відділу у справах
громадянства, міграційної служби та реєстрації фізичних осіб
Амур-Нижньодніпровського районного відділу Дніпропетровського міського
управління Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській
області, м. Дніпропетровськ

третя особа Комунальне
житлово-експлуатаційне підприємство №39, м. Дніпропетровськ

про визнання протиправними
дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

13 березня 2008 року ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до
Відділу у справах громадянства, міграційної служби та реєстрації фізичних осіб
Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, третя
особа Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство №39 про:

- визнання протиправними дій Відділу у справах громадянства, міграційної
служби та реєстрації фізичних осіб Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ УМВС України
в Дніпропетровській області та паспортного відділу комунального
житлово-експлуатаційного підприємства №39 щодо відмови у реєстрації місця
проживання ОСОБА_1 згідно ордеру НОМЕР_1, виданого 08.02.1995 року;

- зобов'язання Відділу у справах громадянства, міграційної служби та
реєстрації фізичних осіб Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_1, м. Дніпропетровськ, 49000;

- стягнення з Відділу у справах громадянства, міграційної служби та
реєстрації фізичних осіб Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 компенсацію за нанесену моральну
шкоду 10000 (десять тисяч) гривень.

13 червня 2008 року позивач подав уточнений в порядку статті 51Кодексу
адміністративного судочинства України адміністративний позов, у якому заявив позовні вимоги про:

- визнання протиправними дій Відділу у справах громадянства, міграційної
служби та реєстрації фізичних осіб Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ УМВС України
в Дніпропетровській області та паспортного відділу комунального
житлово-експлуатаційного підприємства №39 щодо відмови у реєстрації місця
проживання ОСОБА_1 згідно ордеру НОМЕР_1, виданого 08.02.1995 року;

- зобов'язання Відділу у справах громадянства, міграційної служби та
реєстрації фізичних осіб Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_1, м. Дніпропетровськ, 49000.

У судовому засіданні позивач та його представник пояснили, що ними змінено
адміністративний позов шляхом зменшення позовних вимоги.

Представник позивача заявив клопотання про виклик свідків, яке було
задоволено судом.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач безпідставно відмовляє йому
в реєстрації за місцем проживання, а саме в квартиріАДРЕСА_1, м.
Дніпропетровська, оскільки ордер є дійсним, а вимога відповідача щодо продовження
позивачем строку його дії у судовому порядку як підстава для відмови в
реєстрації міста проживання є неправомірною. Не проведення реєстрації позбавляє
можливості отримати пільги, які забезпечує держава позивачу як учаснику
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, інваліда 2 групи по
захворюванню, пов'язаному із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС.

Відповідач подав до суду письмову заяви про розгляд справи без його участі,
процесуальним правом на подання заперечень не скористався.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти позову заперечила,
пояснила що доказів здачі ордеру до іншої експлуатаційної контори, на балансі
якої до 1996 року був будинок не має,
подала заяву про подальший розгляд справи без її участі.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна
заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 1951 року
народження є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС I категорії,
інвалідом 2-ї групи (захворювання пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на
ЧАЕС).

Згідно ордеру на житлове приміщення НОМЕР_1 від 08.02.1995 року позивачу та
членам його родини ОСОБА_4 (дружина), ОСОБА_5 (син) та ОСОБА_6(мати) було надано
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську. Зазначена квартира була
надана в зв'язку із знесенням їхнього приватного будинку АДРЕСА_2, в м.
Дніпропетровську, котрий належав матері позивача.

Проте після виписки з попереднього місця проживання, у позивача було
викрадено весь пакет документів своєї родини - паспорти, коди, посвідчення
учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, листи вибуття. Сторони проти
такого факту не заперечували.

01 лютого 2008 року позивач отримав паспорт НОМЕР_2, виданий
Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області.

01 лютого 2008 року позивач через КЖЄП - 39 подав до відділу у справах громадянства, міграційної служби та
реєстрації фізичних осіб Амур-Нижньодніпровського районного відділу Дніпропетровського
міського управління Управління Міністерства внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області заяву про реєстрацію за місцем мешкання, у якій
зазначив, що він бажає зареєструватися за місцем проживання за адресою
АДРЕСА_1. Підставою для вселення зазначив ордер НОМЕР_1 від 08.02.95 р.

Вказана заява була повернута позивачу без проведення реєстрації місто
проживання із відміткою відповідача від 21.02.08 року зробленою ОСОБА_7.
наступного змісту «наказ МВС Укр. №96 не завірено у житлово-експлуатаційній
конторі».

КЖЕП № 39 видало довідку №102 від 25.02.08 р. в якій зазначило, що на
теперішній час згідно закону, вказаного у ордері, сім'я не може бути зареєстрована без продовження
ордеру через райвиконком або по рішенню суду.

Судом задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків, а
саме ОСОБА_8 та ОСОБА_4. ОСОБА_8 пояснив
що родина з 1995 року проживає в квартирі, позивач намагається прописатись але
йому вчиняють перепони. ОСОБА_4, жінка позивача, пояснила, що вони після отримання
ордеру одразу ж вселились у квартиру, де й зараз проживають, відповідач не
здійснює реєстрацію оскільки КЖЕП не бажає проставити відмітку на заяві.

За поясненнями позивача, свідків, позивач та його родина одразу вселились у
надане за ордером приміщення, де й проживають на теперішній час. Згідно довідки
виданою КЖЄП- 39 станом на 01.07.08 року заборгованості по квартирній платі не
має.

У судовому засіданні встановлено, що позивач у супроводі представників,
жінки, представників неодноразово звертався з метою реєстрації міста проживання
до безпосередньо до відповідача та до третьої особи, пред'являв всі документи,
передбачені для реєстрації, однак отримував усні відмови в отриманні документів
та проведенні реєстрації, та рекомендації звернутись до суду.

Згідно довідки КЖЄП - 39 від 02.09.05 року №396, на баланс КЖЄП - 39
будинок АДРЕСА_1 був прийнятий у жовтні 1996 року, на квартируНОМЕР_3 вже було
відкрито особовий рахунок на ім'я
ОСОБА_1.

Відповідно до статті Житлового
кодексу України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку
державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної,
міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає
громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле
приміщення. Стаття 59 кодексу передбачає, що ордер на жиле приміщення може бути
визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не
відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов,
порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле
приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання
жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання
жилих приміщень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено
протягом трьох років з дня його видачі. Ордер від 08.02.1995 року НОМЕР_1 у
судовому порядку недійсним не визнаний.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні» місце проживання -
адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком
понад шість місяців на рік; реєстрація - внесення відомостей до паспортного
документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси
житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу
спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань
реєстрації.

Стаття 6 вказаного закону встановлено, що громадянин України, а також
іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних
підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце проживання. Для реєстрації особа подає

- письмову заяву;

- паспортний документ;

- квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його
сплати;

- два примірники талона зняття з реєстрації.

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших
документів.

Заява особи про реєстрацію місця проживання є єдиною підставою для
реєстрації місця проживання особи.

При зміні місця проживання в межах адміністративно-територіальної одиниці,
на яку поширюється повноваження органу реєстрації, особа, яка зареєструвала
місце проживання, або її законний представник повинні письмово повідомити про
це відповідний орган реєстрації протягом семи днів.

Зразки заяви та інших документів, необхідних для реєстрації місця
проживання особи, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, наведений закон не ставить проведення реєстрації місця
проживання у залежність від наявності
відмітки КЖЕП.

Реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється
відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої
влади з питань реєстрації в Автономній
Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах
Києві та Севастополі.

Наказом МВС України від 03 лютого 2006 р. N 96 затверджено «Примірний
регламент з оформлення документів та контролю з питань реєстрації і зняття з
реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні» розділом 2 « Оформлення реєстрації/зняття з
реєстрації місця проживання» якого передбачено, що подані житлово-комунальними
підприємствами органів місцевого самоврядування, Київської та Севастопольської
міських держадміністрацій, житлово-будівельними кооперативами, об'єднаннями
співвласників багатоквартирного будинку та молодіжними житловими комплексами,
що самостійно здійснюють обслуговування будинків, уповноваженими особами в
сільських, селищних радах, житлово-комунальними органами, які обслуговують
відомчий житловий фонд, у тому числі військові містечка, інші об'єкти і
території, документи реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання
оформляються і повертаються не пізніше ніж у 2-денний термін.

На підставі поданих для реєстрації місця проживання документів
уповноваженою особою органу реєстрації заповнюється 2 примірники талона
реєстрації місця проживання та зносяться відповідні відомості із зазначенням
адреси житла особи до паспортного документа шляхом проставляння штампа
відповідного зразка.

Відповідач, не провів реєстрації із посиланням на вказаний наказ МВС №96,
порядок з цим такий наказ є примірним регламентом, він не можу змінювати закон,
та такий наказ взагалі не містить такої
умови для реєстрації міста поживання як відмітка КЖЕП.

На виконання статті 6 Закону України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в Україні" Кабінет Міністрів України
постановою від 28 липня 2004 р. N 985 «Про затвердження зразків документів,
необхідних для реєстрації місця проживання в Україні», затвердив зразок заяви
про реєстрацію місця проживання в Україні. Вказаний зразок не містить умов щодо
печатки КЖЕП.

Більш того, з тексту поданої позивачем заяви, виходить, що КЖЕП повинен
проставити печатку на у розділі 4 заяви як особа, яка прийняла та облікувала
заяву.

КЖЕП взагалі не надано можливості оцінки чи має право позивач на
реєстрацію. Згідно примірного
регламенту, КЖЕП лише отримує заяви, їх обліковує та їх передає відповідачу.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових та
службових осіб з питань свободи пересування, вільного вибору місця проживання,
реєстрації місця проживання чи місця перебування особи можуть бути оскаржені в
установленому законом порядку.

Суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню,
відзначаючи, що позивач у судовому порядку виконує власний встановлений законом
обов'язок щодо реєстрації місця проживання. Обґрунтування нездійснення
реєстрації місця проживання позивача тим, що
ордер не був зданий або пред'явлений,
та висновок про неможливість такої реєстрації без продовження ордеру
через райвиконком або по рішенню суду є незаконним, таким що порушують права,
свободи та законні інтереси позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Відділу у справах громадянства, міграційної
служби та реєстрації фізичних осіб Амур-Нижньодніпровського районного відділу
Дніпропетровського міського управління Управління Міністерства внутрішніх справ
України в Дніпропетровській області по відмові у реєстрації місця проживання
ОСОБА_1 згідно ордеру НОМЕР_1 виданого 08.02.95 року за адресою м.
Дніпропетровськ АДРЕСА_1.

Зобов'язати Відділ у справах громадянства, міграційної служби та реєстрації
фізичних осіб Амур-Нижньодніпровського районного відділу Дніпропетровського
міського управління Управління Міністерства внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області зареєструвати
місце проживання ОСОБА_1 за адресою м. Дніпропетровськ АДРЕСА_1 в
порядку встановленому чинним законодавством.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне
оскарження відповідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному
обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України -
з дня складення в повному обсязі, та подальшої подачі апеляційної скарги
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне
оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в
порядку статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
(підпис) І.О.
Верба

Постанову складено у повному обсязі 27.06.08 р.

З оригіналом згідно
Суддя І.О.Верба

Постанова не набрала законної сили станом на 27.06.08 р. Суддя І.О. Верба