Справа № К-29584/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2008-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ С

У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду Укра
їни в складі:
головуючого - Смоковича М.І.
,
суддів: Весельської Т.Ф., Гор
батюка С.А., Мироненка О.В., Штул
ьмана І.В.,
при секретарі судового зас
ідання Семяністій С.Л.,
за участі представника поз
ивача Ципкова А.Ф.,
розглянувши у судовому зас
іданні в касаційній інстанці
ї адміністративну справу
за позовом прокурора Ле
нінського району міста Микол
аєва в інтересах держави в ос
обі Ленінської міжрайонної д
ержавної податкової інспекц
ії у місті Миколаєві, правона
ступником якої є Державна по
даткова інспекція у Ленінськ
ому районі міста Миколаєва, д
о Приватного підприємства фі
рми «Інтерсервіс» про стягне
ння податкового боргу, прова
дження по якій відкрито
за касаційною скаргоюДе
ржавної податкової інспекці
ї у Ленінському районі міста
Миколаєва на постанову Одес
ького апеляційного господар
ського суду від 1 серпня 2006 року
,

в с т а н о в и л а :

У травні 2006 року прокурор Л
енінського району міста Мико
лаєва в інтересах держави в о
собі Ленінської міжрайонної
державної податкової інспек
ції у місті Миколаєві зверну
вся до Господарського суду М
иколаївської області з позов
ом до ППФ «Інтерсервіс» про с
тягнення податкового боргу в
сумі 44088 гривень 10 копійок, який
полягає у несвоєчасній спла
ті заборгованості податків,
зокрема плати за землю, в розм
ірі 41161 гривня 34 копійки та пені
в розмірі 2926 гривень 76 копійок
.
Просив задовольнити позов
ні вимоги.
Постановою Господарського
суду Миколаївської області
від 15 травня 2006 року позов задо
волено повністю.
Постановою Одеського апел
яційного господарського суд
у рішення суду першої інстан
ції скасовано та в задоволен
ні позову відмовлено.
У касаційній скарзі ДПІ у Ле
нінському районі, посилаючис
ь на порушення судом апеляці
йної інстанції норм матеріал
ьного права, просила скасува
ти рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі
рішення суду першої інстанц
ії.
Касаційна скарга підлягає
до часткового задоволення з
таких підстав.
Відмовляючи в позові апеля
ційний суд виходив з того, що П
ПФ «Інтерсервіс» є землекори
стувачем на підставі договор
у оренди земельної ділянки в
ід 12 грудня 2003 року №2304, за яким з
нього по іншій судовій справ
і стягується орендна плата, т
а з того, що до орендної плати
за земельні ділянки державно
ї і комунальної власності не
можуть застосовуватися захо
ди, передбачені Законом Укра
їни «Про погашення зобовяз
ань платника податків перед
бюджетами і державними цільо
вими фондами».
Такий висновок зроблений а
пеляційним судом на неповно
зясованих обставинах, що м
ають значення для справи, та н
еправильним застосуванням н
орм матеріального права.
Частиною другою статті 159 Ко
дексу адміністративного суд
очинства України встановлен
о, що законним є рішення, ухвал
ене судом відповідно до норм
матеріального права при дот
риманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішен
ня, ухвалене судом на підстав
і повно і всебічно зясован
их обставин в адміністративн
ій справі, підтверджених тим
и доказами, які були дослідже
ні в судовому засіданні.
З матеріалів справи видно, щ
о в ній відсутні докази про на
явність іншої судової справи
, в якій суд вирішує питання пр
о стягнення податкового борг
у за той же період, що й у даній
справі. Отже, рішення апеляці
йного суду в цій частині є нео
бґрунтованим. Крім того, за на
явності або встановлення нав
едених обставин суду слідува
ло б відповідно до пункту 3 час
тини першої статті 155 Кодексу
адміністративного судочинс
тва України залишити позовну
заяву без розгляду.
Також є передчасним та без н
алежної правової оцінки ріше
ння апеляційного суду щодо н
е можливості застосування за
ходів, передбачених Законом
України «Про погашення зобов
язань платника податків пе
ред бюджетами і державними ц
ільовими фондами», до платни
ка податків у випадку неспла
ти орендної плати.
Згідно до частини першої ст
атті 2 Закону України «Про сис
тему оподаткування» під пода
тком і збором (обовязковим
платежем) до бюджетів та до де
ржавних цільових фондів слід
розуміти обовязковий в
несок до бюджету відповідног
о рівня або державного цільо
вого фонду, здійснюваний пла
тниками у порядку і на умовах
, що визначаються законами Ук
раїни про оподаткування.
Пунктом 8 частини першої ст
атті 14 зазначеного вище Закон
у до загальнодержавних подат
ків також віднесено плату за
землю (земельний податок, а та
кож орендна плата за земельн
і ділянки державної і комуна
льної власності).
Виходячи з наведених норм м
атеріального права орендна п
лата за земельні ділянки дер
жавної і комунальної власнос
ті є одним із загальнодержав
них податків.
Крім того, частинами першою
та другою статті 17 Закону Укр
аїни «Про плату за землю» вст
ановлено, що орендна плата за
землі державної та комуналь
ної власності відноситься до
податкового зобовязання.
Відповідно до статті 27 цього
Закону контроль за правиль
ністю обчислення і справлянн
я орендної плати за земельні
ділянки державної та комуна
льної власності здійснюєтьс
я органами державної податко
вої служби. З метою належного
здійснення цього контролю
згідно до частини третьої ст
атті 24 Закону України «Про оре
нду землі» органи виконавчої
влади та органи місцевого са
моврядування, які укладають
договори оренди землі, повин
ні до 1 лютого надавати органу
державної податкової служби
за місцезнаходженням земель
ної ділянки переліки орендар
ів, з якими укладено договори
оренди землі на поточний рік
, та інформувати відповідний
орган державної податкової
служби про укладення нових, в
несення змін до існуючих дог
оворів оренди землі та їх роз
ірвання до 1 числа місяця, що н
астає за місяцем, у якому відб
улися зазначені зміни.
Отже, висновки апеляці
йного суду про те, що до орендн
ої плати за земельні ділянки
державної та комунальної вл
асності не можуть застосовув
атися заходи, встановлені З
аконом України «Про погашенн
я зобовязань платника пода
тків перед бюджетами і держа
вними цільовими фондами», є п
ередчасними та зробленими бе
з урахування положень зазнач
ених вище законів.
Крім того, в ході розгл
яду цієї справи відповідач з
аявляв, що є платником фіксов
аного сільськогосподарсько
го податку, а тому вважав, що з
гідно Закону України «Про фі
ксований сільськогосподарс
ький податок» від 17 грудня 1998 р
оку №320-ХІУ він звільнений від
плати за землю, тобто від орен
дної плати. Однак, зазначеним
доводам суди попередніх інс
танцій не дали будь-якої прав
ової оцінки у своїх рішеннях
та не встановили відповідни
х обставин для цього.
За таких порушень норм
матеріального та процесуаль
ного права рішення судів поп
ередніх інстанцій підлягают
ь скасуванню з направленням
справи на новий судовий розг
ляд у суд першої інстанції, ос
кільки відповідно до частини
першої статті 220 Кодексу адмі
ністративного судочинства У
країни суд касаційної інстан
ції позбавлений можливості в
становлювати обставини у спр
аві.
З огляду на викладене р
ішення судів попередніх інст
анцій не можуть вважатися об
ґрунтованими та законними, в
они підлягають скасуванню.

Оскільки для вирішення цьо
го спору необхідно встановлю
вати нові обставини, які відп
овідно до частини першої ста
тті 220 Кодексу адміністративн
ого судочинства України не м
оже встановлювати суд касаці
йної інстанції, тому справу н
еобхідно направити на новий
розгляд до суду першої інста
нції.
Керуючись статтями 223, 227, 231 Код
ексу адміністративного судо
чинства України, колегія суд
дів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державн
ої податкової інспекції у Ле
нінському районі міста Микол
аєва задовольнити частково.

Постанову Господарського
суду Миколаївської області в
ід 15 травня 2006 року та постанов
у Одеського апеляційного го
сподарського суду від 1 серпн
я 2006 року в цій справі скасуват
и з направленням справи на но
вий розгляд до суду першої ін
станції.
Ухвала набирає законн
ої сили з моменту проголошен
ня, але може бути оскаржена за
винятковими обставинами до
Верховного Суду України прот
ягом одного місяця з дня відк
риття таких обставин.

Головуючий
М.І. Смокови
ч
судді
Т.Ф. Весель
ська

С.А. Горбатюк

О.В. Мирон
енко

І.В. Штуль
ман