Справа № 22а-64/2008
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2008-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22а - 64/08 ( 22а-973/07) Головуючий
суддя у 1-ій
статобліку - 48 інстанції - Бишевська Н.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26
лютого 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді -
Туркіної Л.П. (доповідач),

суддів - Проценко О.А., Коршуна А.О.,

при секретарі
- Піцик Р.Л.

за участю представників сторін:

позивача - Казанцева В.Л. ( довіреність № 2-10 від
08.01.2008 р. )

відповідача -
не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу
Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Нікополь

на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2006 року по справі
№ А 38/368-06

за
позовом: Нікопольської
об'єднаної державної податкової інспекції, м. Нікополь

до: Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1,
м. Нікополь

про стягнення заборгованості у сумі 5632, 17
грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2006 р. відмовлено у
задоволенні позову Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції, м.
Нікополь до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м.
Нікополь про стягнення заборгованості у сумі 5632, 17 грн., що складається із
несплачених сум фінансових санкцій, застосованих податковою за порушення
відповідачем законодавства у сфері РРО та патентування.

Рішення
суду обґрунтовано тим, що застосування податковою штрафних санкцій у сумі 5628,
5 грн. за порушення законодавства про застосування РРО не є обґрунтованим, а
застосування штрафних санкцій у сумі 32 грн. 67 коп. за порушення законодавства
у сфері патентування не відповідає нормам п. 6 Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва».

Не
погоджуючись з постановою суду, податкова подала апеляційну скаргу, у якій
просить постанову суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.

Вимоги
апеляційної скарги обґрунтовано тим, що рішення Нікопольської об'єднаної
державної податкової інспекції, м. Нікополь, щодо винесення штрафних санкцій в
сумі 5632, 17 грн. не були оскаржені в судовому засіданні і на теперішній час
залишаються чинними, вищезазначена сума є заборгованістю відповідача на законних
підставах.

У
судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги,
просив скасувати постанову господарського суду від 19.12.2006 р. та
задовольнити позовні вимоги.

Представник
відповідача у судове засідання не з'явився,
про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Заслухавши
представника позивача та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду -
скасуванню з наступних підстав.

Як
свідчать матеріали справи, 23.06.2006 р. Нікопольська ОДПІ здійснила перевірку
Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу.
За результатами перевірки (акт № 04070167/2303 від 23.06.2006 р.) винесені
рішення про застосування штрафних санкцій № /0/26494 від 01.07.2006
р. та № /0/26495 від 03.07.2006 р.

Перевіркою
встановлено, що під час придбання моторного мастила «Лікві Молі» на суму 160,
00 грн. розрахунковий документ не видавався, сума готівкових коштів на місці
проведення розрахунку склала 1125, 70 грн. Також встановлена відсутність
торгового патенту.

Виявлені порушення стали підставою для застосування
до відповідача штрафних (фінансових) санкцій.

Рішення Нікопольської ОДПІ щодо винесення штрафних
санкцій в сумі 5 632, 17 грн. не були оскаржені в судовому порядку, а сума
штрафних санкцій залишилась несплаченою, у зв'язку з чим податкова звернулась
до суду про стягнення вказаної суми в судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції відносно того, що податкова винесла рішення, які не
відповідають вимогам законодавства, виходячи з наступного.

При винесенні рішення № /0/26495 не
враховано факту, що Суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1
діє на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку серії Г№376840, виданого
позивачем.

Отже посилання податкової на відсутність у
відповідача патенту, як на підставу застосування штрафних санкцій, не можуть
бути прийняті судом до уваги, оскільки відповідно до п. 6 Указу Президента
України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва», суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний
податок, не є платником такого виду податків і зборів (обов'язкових платежів)
як плата за патенти згідно із Законом України «Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності».

Як платник єдиного податку позивач має право не
застосовувати РРО при продажу товарів (наданні послуг) суб'єктами
підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких
здійснюється відповідно до законодавства з питань оподаткування суб'єктів
малого підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату
єдиного податку), якщо такі суб'єкти не здійснюють продаж підакцизних товарів
(крім пива на розлив), за умови ведення такими особами книг обліку доходів і
витрат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за поданням
державного органу, уповноваженого провадити державну регуляторну політику, крім
випадків реалізації товарів, до яких відносяться, зокрема паливно-мастильні
матеріали.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням
платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні
послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані
проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через
зареєстровані опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний
режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій,
або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у
встановленому порядку розрахункових книжок.

При розрахунку суми штрафних (фінансових) санкцій
позивачем порушено п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»,
який у разі не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових
операцій встановлює відповідальність у вигляді фінансової санкції у
п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг) та застосовано
штрафні санкції у п'ятикратному розмірі суми грошових коштів, що була виявлена
на місці здійснення розрахунків.

Однак, в даному випадку під час перевірки
господарської одиниці позивача згідно акту № 04070167/2303 встановлений факт
продажу товару, який відноситься до паливно-мастильних матеріалів, на загальну
суму 160, 00 грн. Наявність на території шиномонтажу інших паливно-мастильних
матеріалів перевіряючими не виявлена. Також не встановлено, яка саме сума з
виявленої на місці проведення розрахунків, відноситься до такої, що отримана з
порушенням п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Таким чином, суд вважає неправомірним застосування
позивачем фінансової санкції, виходячи з загальної суми готівкових коштів, які
знаходились на місці проведення розрахунків, оскільки такі дії ґрунтуються на
припущенні та не відповідає нормам ст. 17 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг».

Доводи апеляційної скарги відносно того, що
протиправне та необґрунтоване рішення про застосування
адміністративно-господарських санкцій може бути підставою для стягнення судом
сум зазначених санкцій, у разі, коли таке рішення не є скасованим у
встановленому порядку, не можуть бути прийняті до уваги, як такі що не відповідають
принципу законності, передбаченому у ст. 9 КАС України, та нормам ст. 159 КАС
України, яка передбачає, що судове рішення повинно бути обґрунтованим, тобто
відповідати фактичним обставинам, що мали місце у правовідносинах сторін.

Посилання податкової, надані у засіданні відносно
того, що ОСОБА_1 на підставі протоколу, складеного Нікопольською об'єднаною
державною податковою інспекцією, Нікополь, було притягнуто до адміністративної
відповідальності, не приймаються до уваги, оскільки докази такого притягнення
до суду першої інстанції не надавались. Та обставина, що про факт притягнення
відповідача до адміністративної відповідальності податкова довідалась після
винесення рішення у справі № А 38/368-06 може свідчити лише про наявність
обставин, передбачених ст. 245 КАС України, але не є підставою для скасування
судового рішення апеляційною інстанцією.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову господарського суду Дніпропетровської
області від 19.12.2006 р. - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206

Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Залишити апеляційну скаргу Нікопольської об'єднаної
державної податкової інспекції, м. Нікополь без задоволення.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області
від 19 грудня 2006 року - без змін.

Ухвала
набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Ухвала
може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Ухвалу виготовлено у повному обсязі
14.05.2008 р.

Головуючий суддя:
Туркіна Л.П.

Судді: Коршун А.О.

Проценко О.А.