Справа № 22а-493/2007
Суддя: Довжук Т.С.
Дата ухвалення: 2007-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №22а-493/07 р. Головуюча
по 1-й інстанції Старжинська О. Є.
Категорія 29 Доповідач апеляційного суду Довжук Т. С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Козаченка
В. І.,

суддів:
Лівійського І. В., Довжук Т. С,

при секретарі
судового засідання Гапєєвій Т. В.,

без участі
сторін

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну справу за
апеляційною скаргою Вознесенської об'єднаної державної податкової інспекції у
Миколаївській області (далі - Вознесенська ДПІ) на постанову Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської області від 09 січня 2007 року за позовом
ОСОБА_1 до Вознесенської ДПІ про визнання нечинним податкового повідомлення,

ВСТАНОВИЛА:

23 листопада
2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Вознесенської ДПІ про
визнання нечинним податкового повідомлення від 30 травня 2006 року щодо
нарахування та покладення на неї обов'язку сплатити податок в сумі 842 грн. 03
коп. на дохід зі спадщини, яка складається із грошових внесків, що зберігаються
у Ощадбанку.

Позивачка
зазначила, що 28 жовтня 2005 року отримала свідоцтво про право власності на
зазначену спадщину. Проте отриманою спадщиною вона не може вільно користуватися
та розпоряджатися через обмеження, встановлені державою, в тому числі і для
сплати податку.

Посилаючись на
викладене, позивачка просила позов задовольнити.

Постановою
Вознесенського міськрайонного суду від 09 січня 2007 року позов задоволено.
Постановлено визнати податкове повідомлення Вознесенської ДПІ від 30 травня
2006 року про нарахування податку протиправним.

В апеляційній
скарзі начальник Вознесенської ДПІ просить постанову суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову. На думку
апелянта, судом порушені норми матеріального права.

2

Заслухавши
доповідь судді, дослідивши докази та перевіривши законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених позивачем в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої
інстанції, в межах заявлених позовних вимог, повно та всебічно дослідив
обставини справи, дав їм належну оцінку, перевірив їх доказами, які надали
сторони, і прийшов до обґрунтованого висновку, що право на отримання коштів з
компенсаційного рахунку є борговим зобов'язанням держави, яке підлягає
погашенню за рахунок Державного бюджету, та позивачка позбавлена можливості
реалізувати своє право на розпорядження отриманою спадщиною. Тому суд
обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1

Доводи
апеляційної скарги, про те що такі об'єкти спадщини як кошти, а саме -готівкові
кошти або кошти, що зберігаються на рахунках спадкодавця, відкритих у банках та
небанківських фінансових установах, за нульовою ставкою успадковуються тільки
іншим членом подружжя спадкодавця, є безпідставними.

Так, підпунктом
«а» п. 13. 2. 1. ст. 13 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»
від 22 травня 2003 року (з наступними змінами і доповненнями) (далі - Закон)
дійсно передбачено, що за нульовою ставкою до вартості власності, визначеної у
підпункті «д» п. 13. 1 ст. 13 Закону, кошти, а саме - готівкові кошти або
кошти, що зберігаються на рахунках спадкодавця, відкритих у банках та
небанківських фінансових установах, у тому числі депозитні (ощадні) сертифікати
оподатковуються, якщо, успадковуються іншим членом подружжя спадкодавця.

Між тим, в
підпункті «д» п. 13. 1 ст. 13 Закону не зазначені кошті, що зберігаються на
компенсаційних рахунках. Право же позивачки на отримання коштів з цих рахунків
визначено Законом України «Про державні гарантії про відновлення заощаджень
громадян України» як боргове зобов'язання держави, а тому позивачка позбавлена
можливості реалізувати своє право на розпорядження отриманою спадщиною у
вигляді коштів, що зберігаються на компенсаційних рахунках.

Крім того, в ст.
13. 2. 1 Закону внесені зміни, згідно яких при отриманні об'єкта спадщини у
вигляді коштів, що зберігаються на рахунках спадкодавця, членом сім'ї першого
ступеня споріднення об'єкт спадщини оподатковується за нульовою ставкою. Цей
Закон набрав чинності з 01 січня 2007 року.

В зв'язку з цим
на підставі п. 1. ч. 2 ст. 162 КАС України суд першої інстанції, виходячи з
принципів верховенства права та справедливості, обґрунтовано задовольнив позов
ОСОБА_1 про визнання незаконним податкового повідомлення про зобов'язання
сплатити податок на дохід від спадщини у вигляді грошових внесків з належними
процентами, що зберігаються у Державному Ощадному банку України.

За таких
обставин колегія суддів вважає, що оскаржена постанова суду ухвалена з
дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому підстав для її
скасування не вбачається.

Керуючись ст.
ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Вознесенської ДПІ залишити без задоволення, а постанову Вознесенського
міськрайонного суду від 09 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного
суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо

до Вищого
Адміністративного Суду України протягом одного місяця з дня її

проголошення.