Справа № 22-162ас/2007
Суддя: Алексєєв А.В.
Дата ухвалення: 2007-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-162
ас/2007 р. Головуючий у 1 інстанції Стиран В.В.
Категорія 26 Доповідач Алексеев А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2007 року Апеляційний суд Донецької області

в складі:

Головуючого Черемиської М.Є.,

Суддів Алексеева А.В.,
Лісового О.О.

При секретарі Тума О.В.

З участю позивачаОСОБА_1, Представника відповідача Кириленко С.Ю.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду
України в Калінінському районі міста Горлівки на постанову
Калінінського районного суду міста Горлівки від 16 листопада 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1до управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі міста
Горлівки про визнання рішення протиправним та зобов'язання призначити пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі міста
Горлівки про визнання рішення протиправним та зобов'язання
призначити пенсію. Позивач посилався на те, що з 10 серпня 1972 року по 4 травня 1974 року та з 23 червня 1976 року по 27 липня
1988 року працював водієм великовантажних
автомобілів в Калінінському АТП. 26 січня 2006 року він звернувся до
відповідача із заявою про призначення йому пенсії на підставі пункту „з" статті 13 Закону України „Про пенсійне
забезпечення". Проте, рішенням комісії з призначення пенсій управління Пенсійного фонду України в калінінському
районі міста Горлівки від 4 квітня 2006 року йому
було відмовлено у призначенні пенсій на зазначених підставах. Вважає таку відмову незаконною, оскільки стаж його роботи у
якості водія великовантажних автомобілів
підтверджується крім трудової книжки, уточнюючою довідкою з місця
роботи №64 від 31 липня 2002 року.

Постановою Калінінського районного суду м. Горлівки від 16 листопада 2006
року зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі
міста Горлівки призначитиОСОБА_1. пенсію на
підставі пункту „з" статті 13 Закону України „Про пенсійне
забезпечення".

Суд першої інстанції встановив, що позивач, згідно даних трудової книжки, з
10 серпня 1972 року по 4 травня 1974 року та з 23 червня 1976 року по 27 липня
1988 року працював водієм в Калінінському АТП.
Згідно уточнюючої довідки від 31 липня 2002 року №64, виданою Калінінським АТП-11490, та протоколу засідання
атестаційної комісії з відновлення стажу роботи Калінінського АТП від 6 квітня
1992 року, встановлено, що позивач працював водієм
великовантажного автомобілю КрАЗ - 256Б1 вантажністю
12 тон, зайнятому у технологічному процесі з
транспортування гірничої маси з бункера у

2

відвал на шахтах та збагачувальних
фабриках Калінінського району міста Горлівки з травня 1973 року по травень 1974 року та з травня 1976 року по квітень 1988
року.

26 січня 2006 року позивач звернувся до відповідача із заявою про
призначення пенсії на підставі пункту „З"
статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" та рішенням комісії з призначення пенсій управління
Пенсійного фонду України в Калінінському районі міста Горлівки
від 4 квітня, 2006 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах з тих підстав, що відсутні первинні
документі, які вказані у довідці №64 від 31 липня
2002 року, а також відсутні будь які документи, які підтверджують факт роботи позивача на великовантажних автомобілях, крім
наказу №21 від 1 квітня 1980 року про надання відпустки.

Суд першої інстанції вважає дане рішення протиправним та зобов'язав
відповідача призначити позивачу пенсію на
зазначених підставах, враховуючи дані зазначеної довідки та показання
свідків.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення суду
та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову
відмовити, посилаючись на те, що суд першої інстанції безпідставно
врахував показання свідків, у той час, як підтвердження пільгового характеру
роботи можливо лише на підставі записів у трудовий книжці та уточнюючих довідок
про характер виконуваної роботи та умови праці, а також про безпосередність
зайнятості на роботах, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, протягом не менш 80% встановленої
тривалості робочого часу, виданих на підставі
первинних документів у встановленому порядку. Також відповідач вважає, що суд безпідставно посилається на вимоги пункту 18
постанови Кабінету Міністрів України від
12 серпня 1993 року №637 щодо порядку підтвердження трудового стажу, оскільки дана постанова стосується лише загального
трудового стажу. Підтвердження пільгового стажу роботи можливо лише на підставі пункту 20 цієї постанови. Також
відповідач звертає увагу на те, що
документі на які у довідці посилається підприємство, в його архіві відсутні.
Крім того, протокол, який надано позивачем суду, складений з порушенням обов'язкових вимог щодо таких документів, а саме,
не містить переліку обов'язкових членів
комісії, їх підписів, складений лише у відношенні однієї особи, та не містить відомостей про його затвердження на зборах
трудового колективу.

Заслухавши доповідача, представника відповідача ВАТ
„Донецькобленерго", якій підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи та доводи скарги, апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі, з
таких підстав.

Як встановлено судом, позивач 26 січня 2006 року він звернувся до відповідача
із заявою про призначення йому пенсії на підставі
пункту „з" статті 13 Закону України „Про пенсійне
забезпечення".

Рішенням комісії з призначення пенсій управління Пенсійного фонду України в
калінінському районі міста Горлівки від 4 квітня 2006 року позивачу було
відмовлено у призначенні пенсій з тих підстав,
що у позивача відсутній необхідний стаж для призначення пенсії.

Апеляційним судом встановлено, що згідно записів у трудовий книжці
(а.с.5-10), з 10 серпня 1972 року по 4 травня 1974
року та з 23 червня 1976 року по 27 липня 1988 року працював водієм у Калінінському АТП. Дана спеціальність не дає підстав для
призначення пенсії на підставі пункту „з"
статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення".

Позивачем було
надано відповідачу уточнюючу довідку(а.с.12), яка була видана Калінінським АТП-11490, згідно якої позивач у зазначений
період часу працював водієм великовантажних автомобілів. Згідно даної довідки,
вона була складена на підставі наказів про закріплення
бригад, розрахункових відомостей, особливих рахунків.

Відповідачем, під час розгляду заяви позивача, було перевірено дані наданої
позивачем довідки, про результати якої
складено акт (а.с.13), відповідно до якої встановлено відмінності

3

даних довідки з фактичними
обставинами. За таких умов відповідачем не було прийнято до уваги
надану довідку та відмовлено у призначенні пенсії.

Апеляційний суд вважає таку відмову відповідача обґрунтованою та такою, що
відповідає вимогам закону, та не суперечить положенням пункту 20 постанови КМ
України від 12 серпня 1993 року №637 „Про порядок
затвердження Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних
записів у ній", згідно якої для підтвердження
трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств. Відповідачем було перевірено надану довідку та
встановлено відмінність від наявних в ній даних.

Отже, відповідачем доведено суду правомірність його рішення щодо відмови у призначенні пенсії позивачу на підставі пункту „з"
статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення".

Суд першої інстанції не врахував наведених та обставин та прийшов до
помилкового висновку про задоволення позовних
вимог, ухвалив постанову із порушенням вимог матеріального
права.

Доводи позивача та суду першої інстанції про підтвердження пільгового стажу
показаннями свідків є неспроможними та не
спростовують висновок щодо правомірності дій відповідача.

Відповідно до вимог ст. 202 КАС України, постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню, як ухвалена з порушенням
норм матеріального та процесуального права. За таких підстав та відповідно до вимог ст. 202 КАС України, апеляційний суд ухвалює
нову постанову по справі, якою, за вищенаведених
підстав, відмовляє у задоволенні позовних вимогОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 198,202,205,206
КАС України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі міста
Горлівки задовольнити.

Постанову Калінінського районного
суду м. Горлівки від 16 листопада 2006 року скасувати.

В задоволенні
позову ОСОБА_1до управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі
міста Горлівки про визнання рішення протиправним та зобов'язання
призначити пенсію, відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після складання повного тексту постанови.