Справа № 4/69
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2008-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м. Київ

03.04.2008 р.
№ 4/69

За
позовом

ОСОБА_1,ОСОБА_2

до

Уповноваженого
Верховної Ради України з прав людини

про

визнання
протиправною бездіяльність

Суддя Вовк
П.В.,

Секретар судового засідання Камінська Т.О.

Представники:

Від
позивача 1

ОСОБА_1.

Від
позивача 2 Від відповідача

ОСОБА_2
ОСОБА_3

На
підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 03.04.08 проголошено
вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено та
підписано 05.05.08.

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

Позивачі
звернулися до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом про визнання
протиправною бездіяльність Відповідача, яка полягає у нездійсненні розгляду заяви Позивачів від
27.11.07, ненаданні письмового повідомлення щодо задоволення інформаційного
запиту Позивачів щодо надання письмової інформації від 14.12.07 або про відмову
в його задоволені, зобов'язання Відповідача розглянути заяву Позивачів від
27.11.07 та розглянути запит від 14.12.07.

Ухвалою
Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.03.08 відкрито провадження в
адміністративній справі № 4/69.

03.04.08
у судовому засіданні Позивачі позовні вимоги підтримали та просять суд позов
задовольнити.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що замість передбаченої Законом України "Про
звернення громадян" відповіді про задоволення або відмову в задоволенні
заяви Позивачів від 27.11.07, вони отримали від особи, яка, на їхню думку, не
уповноважена підписувати офіційні документи, листа, за змістом якого дійшли
висновку, що їхня заява особисто Уповноваженим не була розглянута. З огляду на
таку відповідь, Позивачі звернулися вдруге із запитом про надання інформації з
питання, чи розглядалася заява Уповноваженим особисто та про результати
прийнятого ним рішення на який також не отримали відповіді у формі та терміни,
передбачені Законом України "Про інформацію".

Представник Відповідача проти позову
заперечує та просить суд відмовити у задоволені позову з підстав викладених у
письмових запереченнях № 2-491/25-618-08-74 від 19.03.08, які залучено до
матеріалів справи.

Дослідивши
матеріали справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

27.11.2007
року Позивачі звернулися до Відповідача з заявою щодо прийняття їх особисто
Уповноваженим з прав людини з приводу порушення прав громадян, спричинених
прийняттям Верховною Радою України Закону України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю та сприяння інвестиційній діяльності у
будівництві" № 1026 від 16 травня 2007 р., який набирає чинності з 1 січня
2008 р. Необхідність в особистому прийомі позивачі обґрунтували тим, що Законом
про зміни звужені права громадян на безпечне для їх життя і здоров'я довкілля,
оскільки всупереч статтям 3, 6, 19, 22,50 Конституції України та ст. 14 Закону
України "Про екологічну експертизу" оспорюваний Закон прийнятий без
обов'язкових позитивних висновків державної екологічної експертизи, що призвело
до необхідності звернення заявників до Уповноваженого з метою направлення ним
до Конституційного Суду України конституційного подання на предмет
неконституційності Закону про зміни.

Ознайомившись
з заявою Позивачів представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав
людини 07.12.07 року надав письмове
доручення завідуючому відділом
ОСОБА_4 у якому доручив повідомити Позивачів про готовність прийняти їх
представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

На
виконання вищевказаного доручення завідуючий відділом ОСОБА_4. листом від 07.12.07
№ 22.2/9-Д097850.07/26-34 повідомив Позивачів про готовність їх прийняти
представником Відповідача та просив Позивачів уточнити зручну їм дату та
час, зателефонувавши по вказаному у
листі номеру телефону.

14.12.07
Позивачі звернулися до Відповідача з
запитом про надання інформації, а саме Позивачі просили надати їм офіційну
інформацію з питань: чи здійснював
Відповідач розгляд заяви Позивачів від 27.11.07, чи ні, якщо здійснював, то яке
саме рішення було прийнято за результатами цього розгляду.

Ознайомившись
з запитом Позивачів від 14.12.07 28.12.07 представником Уповноваженого
Верховної Ради України з прав людини надано доручення завідуючому відділом
ОСОБА_4 повідомити Позивачів, що Відповідач доручив провести попередню зустріч
з Позивачами своєму представнику,ОСОБА_5. за результатами якої Відповідачем
буде прийнято рішення.

На
виконання вищевказаного доручення завідуючий відділом ОСОБА_4. листом від
14.01.08 № 22.2/9-Д009113.0/26-34 повідомив Позивачів про запрошення до
Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України у зручний для Позивачів час
для особистого прийому представником Уповноваженого Верховної Ради України з
прав людини.

Відповідно
до частини 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,
чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів
особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі
прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно
до ст. 101 Конституції України, Закону України "Про Уповноваженого
Верховної Ради України з прав людини" (далі Закон) Уповноважений з прав людини здійснює
парламентський контроль за додержанням прав і свобод людини, керуючись
Конституцією та законами України. За змістом положень статей 1, 2, 3 Закону
відносини, що є сферою застосування Закону, виникають при реалізації прав і
свобод людини і громадянина лише між громадянином України, незалежно від місця
його перебування, іноземцем чи особою без громадянства, які перебувають на
території України, та органами державної влади, органами місцевого
самоврядування та їх посадовими і службовими особами.

Як
вбачається з заяви Позивачів від 27.11.07 їх вимоги пов'язані з організаційними
питаннями, які належать до сфери внутрішніх відносин, що відповідно до Закону
регулюються нормативними актами про організацію діяльності Уповноваженого з
прав людини.

Відповідно
до ст. 10 Закону для забезпечення діяльності Уповноваженого утворюється
секретаріат, який є юридичною особою, має свій рахунок у банку та печатку
встановленого зразка. Структура секретаріату, розподіл обов'язків та інші
питання щодо організації його роботи регулюються Положенням про секретаріат
Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі - Положення). На
працівників секретаріату поширюється дія Закону України "Про державну
службу". Положення та кошторис секретаріату затверджуються Уповноваженим у
межах кошторису витрат, пов'язаних із діяльністю Уповноваженого. Призначення на
посаду та звільнення працівників секретаріату здійснюються Уповноваженим.

Відповідно
до ст. 11 Закону уповноважений має право призначати своїх представників
у межах виділених коштів, затверджених Верховною Радою України. Організація
діяльності та межі повноважень представників Уповноваженого регулюються
Положенням про представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав
людини, яке затверджується Уповноваженим.

Згідно
з Положенням про представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав
людини, затвердженим відповідно до ст. 11 Закону, встановлюються і регулюються
правові підстави діяльності, обсяг і межі повноважень представників
Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі - представник).
Представник Уповноваженого є посадовою особою, вивчає відомості про порушення
прав і свобод людини за зверненнями до Уповноваженого громадян України,
іноземців, осіб без громадянства, народних депутатів України (п.п.1.2, 2.2) та
за дорученням Уповноваженого здійснює провадження. Представник також забезпечує
контроль за підготовкою проектів подань, у тому числі конституційних подань
Уповноваженого до Конституційного Суду України, подань Уповноваженого до органів державної
влади, органів місцевого самоврядування,
об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форми
власності, їх посадових і службових осіб для вжиття відповідних заходів з метою
усунення виявлених порушень прав і свобод людини та здійснює контроль за їх
реалізацією (п.п.2.1).

Відповідно
до Положенням про Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав
людини, затвердженого на підставі ст. 10 Закону, працівники Секретаріату
здійснюють функції щодо реалізації делегованих їм Уповноваженим з прав людини
повноважень для забезпечення парламентського контролю за додержанням прав і
свобод людини та захисту прав кожного на території України і в межах її
юрисдикції та поновлення порушених прав громадян. На виконання цих завдань
Секретаріат Уповноваженого готує, зокрема, пропозиції Уповноваженому з прав
людини щодо відкриття провадження в справах про порушення прав і свобод людини,
здійснює їх реалізацію, забезпечує підготовку проектів подань до органів влади,
їхніх посадових осіб, конституційних подань Уповноваженого до Конституційного
Суду України для вжиття відповідних заходів з метою усунення виявлених порушень
прав і свобод людини та здійснює контроль за їх реалізацією; а також
організовує особистий прийом громадян.

Відповідно до ст. 17 Закону Уповноважений
приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без
громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону
України "Про звернення громадян". Звернення подаються Уповноваженому
в письмовій формі протягом року після виявлення порушення прав і свобод людини
і громадянина. За наявності виняткових обставин цей строк може бути подовжений
Уповноваженим, але не більше ніж до двох років. При розгляді звернення
Уповноважений:

1)
відкриває провадження у справі про порушення прав і свобод людини і
громадянина;

2)
роз'яснює заходи, що їх має вжити особа, яка подала звернення Уповноваженому;

3)
направляє звернення за належністю в орган, до компетенції якого належить
розгляд справи, та контролює розгляд цього звернення;

4)
відмовляє в розгляді звернення.

Уповноважений
не розглядає тих звернень, які розглядаються судами, зупиняє вже розпочатий
розгляд, якщо заінтересована особа подала позов, заяву або скаргу до суду.

Повідомлення
про прийняття звернення до розгляду або відмову у прийнятті звернення до
розгляду надсилається в письмовій формі особі, яка його подала. Відмова у
прийнятті звернення до розгляду повинна бути вмотивованою.

Отже,
вищенаведена норма містить вичерпний перелік рішень, які приймає уповноважений.

Враховуючи
вищенаведене, суд прийшов до висновку, що представник уповноваженого за
посадою, який згідно з Положенням про Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради
України з прав людини, відповідно до Положення про представників Уповноваженого
Верховної Ради України з прав людини, затвердженого відповідно до ст. 11
Закону, надавши доручення про організацію прийому Позивачів завідуючому
загальним відділом Секретаріату з повідомленням Позивачів про готовність
здійснити їх прийом та зазначення номеру засобу зв'язку для погодження зручної
дати та часу для здійснення прийому прийняв рішення, передбачене п. 2 ч. 3 ст.
17 Закону.

Відповідно
до абз. 3 ст. 22 Закону України «Про
звернення громадян»порядок прийому громадян в органах державної влади,
місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно
від форм власності, об'єднаннях громадян визначається їх керівниками.

Враховуючи
вищенаведене, суд прийшов до висновку, що ігноруючи пропозиції працівників
Секретаріату Уповноваженого та незвертаючись до Секретаріату Уповноваженого з
метою уточнення зручної дати та часу для здійснення прийому, Позивачі
самостійно відмовилися реалізувати у визначений їм спосіб своє право на
особистий прийом Уповноваженим або за дорученням Уповноваженого його
представником за посадою, а тому, суд вважає викладені Позивачами обставини
такими, що не відповідають дійсним
обставинам справи, а позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність
Відповідача під час розгляду звернення Позивачів від 27.11.07 та зобов'язання
Відповідача розглянути дане звернення необґрунтованим.

Щодо
позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Відповідача щодо
нерозгляду Відповідачем інформаційного запиту Позивачів від 14.12.07 та
зобов'язання Відповідача розглянути даний запит, суд вважає їх необґрунтованими
виходячи з наступного.

Відповідно
до положень ст. 33 Закону України «Про інформацію»для розгляду запиту про
надання письмової інформації встановлено місячний термін. Також, суд звертає
увагу на те, що Законом України «Про інформацію»не встановлено особливої форми
відповіді на запит про надання письмової інформації.

Як
підтверджується матеріалами справи на запит Позивачів від 14.12.07, якій відповідно до реєстраційно-контрольної
картки (копію якої долучено до матеріалів справи) надійшов до Відповідача 19
грудня 2007 року за письмовим дорученням представника Уповноваженого Верховної
Ради України з прав людиниОСОБА_5. від 28.12.07 направлено відповідь (лист №
22.2/9-Д099113.07/26-34 від 14.01.08) в якій зазначено, що Уповноважений з прав
людини доручив своєму представнику (ОСОБА_5.) провести з Позивачами попередню
зустріч, про що їм вже повідомлялося та повторно запропоновано Позивачам
звернутися до секретаріату Уповноваженого за вказаним у листі номером телефону
для узгодження дати та часу прийому. Отже, інформаційний запити Позивачів від
14.12.07 розглянуто та надано на нього письмову відповідь в порядку та строк
встановлений законом. Таким чином, суд прийшов до висновку про відсутність
протиправної бездіяльності Відповідача щодо
не розгляду та ненадання
відповіді на запит Позивачів від 14.12.07.

Керуючись
ст.ст. 2, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У
задоволені адміністративного позову ОСОБА_1,ОСОБА_2 до Уповноваженого Верховної
Ради України з прав людини відмовити повністю

Постанова
відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом,
якщо таку заяву не було подано.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її
складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС
України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне
оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя П.В.
Вовк