Справа № 2-а-28/2007
Суддя: Грубіян Є.О.
Дата ухвалення: 2007-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а-28/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
квітня 2007 року Романівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого
- судді Бабича СВ.,

при
секретарі Папуші Г.С.,

з участю
позивача ОСОБА_1.

представника
позивача ОСОБА_2.

представника
відповідача Хитрич Ф.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
смт. Романів справу за

адміністративним позовом ОСОБА_1
до відділу освіти

Романівської районної державної адміністрації про
стягнення грошової винагороди та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся з позовною заявою до відділу освіти Романівської
районної державної адміністрації про стягнення грошової винагороди та
відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що з 16.01.1981 року він
працював спеціалістом, а з 02.09.2003 року - головним спеціалістом відділу
освіти Романівської районної державної адміністрації Житомирської області і був
звільнений з посади 28.10.2005 року в зв»язку з виходом на пенсію за
інвалідністю як державний службовець 12 рангу. При цьому 01.11.2005 року він
звернувся до начальника відділу освіти Романівської районної державної
адміністрації Житомирської області з проханням виплатити йому грошову
винагороду за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове
виконання трудових обов»язків. В подальшому, неодноразово писав заяви з цього
приводу, але ні відповіді на звернення, ні грошової винагороди не отримав.

Просив зобов»язати відповідача нарахувати та виплатити
йому грошову винагороду в розмірі чотирьох середньомісячних заробітних плат та
моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

В судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги і
просив стягнути на його користь грошову винагороду в розмірі трьох
середньомісячних заробітних плат та моральну шкоду в розмірі 3000 грн. з підстав
наведених у позовній заяві. Крім цього позивач просив стягнути на його користь
витрати понесені ним на надання правової допомоги, надавши довідку завідуючої
юридичною консультацією про те, що ці витрати становлять 300 грн.

Представник позивача просила позов задовольнити в повному
обсязі, стягнувши з відповідача на користь ОСОБА_1. грошову винагороду в
розмірі трьох середньомісячних заробітних плат та моральну шкоду в розмірі 3000
грн., посилаючись на те, що відповідачем у 2003 році не була дотримана процедура
проведення щорічної оцінки виконання покладених на держаного службовця
обов»язків і завдань за 2002 рік, а тому оцінка «задовільно», яку отримав
ОСОБА_1. за результатами оцінювання за вказаний рік, не повинна враховуватись
при нарахуванні та виплаті йому грошової винагороди, на яку позивач мав право
відповідно до «Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за
сумлінну працю в органах державної влади,

зразкове
виконання трудових обов»язків», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів
України № 212 від 24.02.2003 року.

Представник відповідача позов не визнала, в судовому засіданні пояснила, що
за результатами оцінювання за 2002 рік у 2003 році робота позивача була оцінена
на «задовільно», оцінку в установленому порядку він не оскаржив, а тому
позбавлений права на виплату грошової винагороди відповідно до «Порядку видачі
грошової винагороди державним службовцям за сумлінну працю в органах державної
влади, зразкове виконання трудових обов»язків», затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 212 від 24.02.2003 року.

Заслухавши пояснення позивача, його представників, представника
відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про державну службу» за сумлінну
безперервну працю в державних органах, зразкове виконання трудових обов»язків
державним службовцям видається грошова винагорода в розмірі та в порядку, що
встановлюються Кабінетом Міністрів України. За особливі трудові заслуги
державні службовці представляються до державних нагород та присвоєння почесних
звань.

Згідно п. 2 «Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за
сумлінну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових
обов»язків», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 212 від
24.02.2003 року, грошова винагорода видається один раз на п»ять років за умови
зразкового виконання посадових обов»язків та відсутності порушень трудової
дисципліни з урахуванням щорічної оцінки виконання державним службовцем
покладених на нього завдань та обов»язків ( далі - щорічна оцінка). Винагорода
видається, якщо за результатами проведення щорічної оцінки рівень виконання
державним службовцем обов»язків та завдань оцінений як «добрий» і «високий».
При цьому повинні враховуватися результати щорічних оцінок за п»ять років. У
разі відсутності щорічних оцінок за п»ять років, що передують видачі грошової
винагороди, враховується наявність адміністративних, дисциплінарних та інших
порушень за зазначений період.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. працював на посаді державного службовця з
16.01.1981 року - спеціалістом, а з 02.09.2003 року - головним спеціалістом
відділу освіти Романівської районної державної адміністрації Житомирської
області і був звільнений з посади 28.10.2005 року в зв»язку з виходом на пенсію
за інвалідністю як державний службовець 12 рангу. Загальний стаж державного
службовця, згідно записів у трудовій книжці складає 24 роки 9 місяців.
(а.с.7-10).

Згідно атестаційного листа від 22 травня 2001 року, ОСОБА_1. відповідає
займаній посаді (а.с. 79).

За результатами щорічного оцінювання за 2002 рік, рівень
виконання ОСОБА_1. обов»язків і завдань оцінений як «задовільний» (а.с. 50).

За результатами щорічного оцінювання за 2003 рік,
проведеного 12 лютого 2004 року, рівень виконання ОСОБА_1. обов»язків і завдань
оцінений як «добрий» (а.с. 46).

Згідно атестаційного листа від 22 жовтня 2004 року,
ОСОБА_1. відповідає займаній посаді (а.с. 79). Дані про щорічне оцінювання за
2004 рік в матеріалах справи відсутні.

В судовому засіданні ОСОБА_1. та його представники
доводили, що процедура проведення щорічної оцінки виконання покладених на
держаного службовця обов»язків і завдань за 2002 рік дотримана не була, а тому
такий рівень виконання ним обов»язків і
завдань не повинен враховуватись при прийняті рішення про видачу йому грошової
винагороди за сумлінну працю в органах державної влади, зразкове виконання
трудових обов»язків.

В обґрунтування вказаної обставини, позивач та його представники зазначили,
що відповідно до «Загальних методичних рекомендацій щодо проведення щорічної
оцінки виконання державними службовцями покладених на них обов»язків і
завдань», затверджених наказом Головдержслужби від 31.05.2002 року, які були
чинними на час виникнення спірних правовідносин, до початку проведення
оцінювання державний службовець має бути ознайомлений з порядком проведення
щорічного оцінювання та критеріями і показниками якості роботи, а також з
оцінкою, яка повинна бути обґрунтованою та базуватись на конкретних прикладах,
а результати оцінювання мають бути обговореними між безпосереднім керівником та
державним службовцем на співбесіді з підписанням результатів обговорення.

Як ствердив позивач, вказаний порядок його безпосереднім
керівником дотриманий не був. Крім цього не було дотримано процедура щодо
порядку оскарження ним результату такого оцінювання, оскільки про право на
оскарження та про порядок такого оскарження він дізнався випадково, після
спливу встановленого для цього десятиденного терміну.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3. та ОСОБА_4. - працівники
відділу освіти, які працювали разом з позивачем, підтвердили доводи останнього
про те, що про результати щорічної оцінки за 2002 рік вони, як і позивач,
дізналися випадково, після спливу терміну на її оскарження. Безпосередній
керівник не доводив до їх відома результати щорічної оцінки.

Представником
відповідача доводи позивача та показання свідків спростовані не

були.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про порушення порядку
проведення щорічної оцінки виконання ОСОБА_1. покладених на нього обов»язків і
завдань за 2002 рік, а тому не бере їх до уваги при вирішенні питання про
стягнення на користь позивача грошової винагороди за сумлінну безперервну працю
в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов»язків.

При цьому суд враховує, що у 2001, 2004, 2005 роках
позивач не мав адміністративних, дисциплінарних та інших порушень, а за 2003
рік рівень виконання ОСОБА_1. обов»язків і завдань оцінений як «добрий».

За таких обставин суд вважає, що грошова винагорода за сумлінну безперервну
працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов»язків
підлягає стягненню з відповідача.

При визначенні розміру вказаної грошової винагороди, суд
керується п. З «Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за
сумлінну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових
обов»язків», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 212 від
24.02.2003 року, згідно якого, від 20 до 25 років роботи грошова винагорода
видається в розмірі трьох середньомісячних заробітних плат.

Згідно довідки відділу освіти Романівської районної державної
адміністрації, середньомісячний заробіток ОСОБА_1. за останні два місяці
становив 673, 38 грн. (а.с.37).

В обґрунтування заподіяння моральної шкоди позивач
зазначив, що така шкода була заподіяна йому неправомірною відмовою начальника
відділу освіти Романівської районної державної адміністрації у виплаті грошової
винагороди за сумлінну безперервну

працю в органах державної влади, зразкове виконання
трудових обов»язків, в зв»язку з чим він вимушений був звертатися в судові
органи та протягом 14 місяців доводити своє право на вказану винагороду,
переживаючи при цьому моральні страждання, нервові стреси, що негативно
відобразилось на стані його здоров»я. Крім цього він отримує пенсію в меншому
розмірі, ніж ту, яку б отримував з урахуванням невиплаченої винагороди, що
також завдало йому моральних страждань.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди
позивачу, суд виходить з того, що така шкода дійсно була заподіяна з вини
відповідача в особі начальника відділу освіти Романівської районної державної
адміністрації, як наслідок неправомірної відмови у виплаті грошової винагороди
за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання
трудових обов»язків, на яку позивач мав право.

Правовою підставою для відшкодування завданої моральної
шкоди є ст. 1167 Цивільного кодексу України, згідно якої моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розмір такого відшкодування визначається судом з урахуванням характеру
неправомірних діянь відповідача та ступеня його вини, глибини душевних
страждань позивача. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються
вимоги розумності і справедливості. Виходячи з наведеного суд вважає за можливе
стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди, в розмірі 1500 грн.

Стосовно вимоги позивача про стягнення на його користь документально
підтверджених витрат, пов»язаних з наданням йому правової допомоги в розмірі
300 грн., суд, керуючись ст. 94 ч. 1 КАС України, присуджує ці витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст. 34 Закону України «Про державну службу», п. 2 «Порядку видачі
грошової винагороди державним службовцям за сумлінну працю в органах державної
влади, зразкове виконання трудових обов»язків», затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 212 від 24.02.2003 року, ст. 1167 ЦК України,
ст.ст. 160, 161,163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов
ОСОБА_1задовольнити частково.

Стягнути з відділу освіти Романівської районної державної
адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1грошову винагороду за
сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання
трудових обов»язків в розмірі 2020 грн. 14 коп.

Стягнути з відділу освіти Романівської районної державної
адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 1500 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Стягнути за рахунок Державного бюджету України, на
користь ОСОБА_1., витрати, пов»язані з наданням йому правової допомоги в
розмірі 300 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до
Київського апеляційного адміністративного суду через Романівський районний суд
шляхом подачі в 10 - денний строк з дня складення постанови в повному обсязі
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги.