Справа № 22а-4746/2008
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2008-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22а-4746/08
Головуючий суддя у суді
категорія статобліку - 49
1-ої інстанції - Кучеренко В.В.
(справа
№ 2а-100/08)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2008
року
м. Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
- судді Мартиненка О.В.,
(доповідач),

суддів
- Поплавського В.Ю., Сафронової
С.В.

при секретарі судового засідання - Фірсік
Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_1
на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 лютого 2008 року у справі № 2а-100/08
за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю
«Інженерно-комерційний центр «Злата Таврида» до Комунального підприємства
«Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» та ОСОБА_1 про
зобов'язання виконати певні дії та визнання нечинним й скасування рішення, -

в с т а н о в и л а:

ТОВ
«Інженерно-комерційний центр «Злата Таврида» звернулося з адміністративним
позовом до суду, в якому просить визнати нечинним та скасувати рішення
Комунального підприємства
«Мелітопольське міжміське бюро технічної
інвентаризації» від 10 січня 2008 року, зобов'язати Комунальне підприємство
«Мелітопольське міжміське бюро технічної
інвентаризації» скасувати державну реєстрацію 16/25 частин комплексу будівель
та споруд, розташованих в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.,
зобов'язати Комунальне підприємство «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації»
відновити державну реєстрацію ТОВ «Інженерно-комерційний центр «Злата Таврида»
на 16/25 частин комплексу будівель та
споруд, розташованих в АДРЕСА_1, у складі нерухомого майна будівель та споруд:
А-1 площею 129,7 кв. м., прибудови а-1 площею 32, 5 кв.м., підвал площею 11
кв.м., прибудови площею 7,6 кв.м., частини будівлі Б-1 площею 100,2 кв.м.,
частини будівлі Б1-1 площею 38,8 кв.м., прибудови Б2-1 площею 38,8 кв.м.,
прибудови Б2-1 площею 11,4 кв.м., прибудови Б3-1 площею 2,1 кв.м., будівлі В-1
площею 164,6 кв.м., навіси Ж-1, В-1, К-1, огорожі із залізобетонних плит, воріт
металевих, туалету цегляного № 2, пожежного водойма (фонтану) № 3, водомірного
колодязя № 4.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі
заочного рішення Мелітопольського районного суду від 28.07.2006 року КП
«Мелітопольське міжміське бюро технічної
інвентаризації» зареєструвало за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно, яке
раніше належало відповідачу. Оскільки ухвалою Верховного Суду України від
21.11.2007 року вказане судове рішення скасовано, то, на думку позивача,
відпала правова підстава для реєстрації права власності на нерухоме майно за
відповідачем.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 13 лютого 2008
року адміністративний позов
було задоволено.

ОСОБА_1, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову суду першої інстанції та залишити позов ТОВ
«Інженерно-комерційний центр «Злата Таврида» без розгляду. Апеляційна скарга
мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
справи, перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню наступних підстав.

У відповідності зі ст. 2 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і
підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно п. 5 Розділу V «Прикінцеві положення» вказаного
закону до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до
формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація
об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної
інвентаризації.

Статтею 3 КАС України визначено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, БТІ при здійсненні ним державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно є суб'єктом владних повноважень, делегованих
державою.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 липня 2006 року
заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 17 січня
2007 року, визнано за ОСОБА_1 право
власності на майновий комплекс, розташований по АДРЕСА_1

Згідно довідки КП «Мелітопольське
міжміське бюро технічної інвентаризації» від 25.12.2007 року, на
підставі заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 28.07.2006
року право власності на майновий комплекс, розташований поАДРЕСА_1, 29.08.2007 року зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с. 24).

21 листопада 2007 року ухвалою Верховного Суду України
заочне рішення Мелітопольського
міськрайонного суду від 28.07.2006 року та ухвала апеляційного суду Запорізької
області від 17 січня 2007 року скасовані, справа передана на новий розгляд до
суду першої інстанції.

10 січня 2008 року державний реєстратор прав КП «Мелітопольське
міжміське бюро технічної інвентаризації» Ткаченко Л.М. відмовила позивачу у скасуванні реєстрації права власності
ОСОБА_1 на об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та реєстрації права власності на вказаний
об'єкт за позивачем (а.с. 31).

Відмова державного реєстратора прав мотивована тим, що
після скасування рішення
Мелітопольського міськрайонного суду від 28.07.2006 року питання про
поворот виконання вирішує суд, який заново розглядає справу. Документи про
поворот виконання рішення не надано.

Ухвалою суду від 17 січня 2008 року вжито заходів для забезпечення
адміністративного позову у вигляді заборони відповідачам вчиняти певні дії.

Згідно
частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,
чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У зв'язку з цим судова колегія зазначає, що у
відповідності зі статтею 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень» державний реєстратор прав у межах своїх
повноважень, зокрема, здійснює державну реєстрацію прав власності, інших
речових прав на нерухомість, їх обмежень, правочинів щодо нерухомого майна або
відмовляє в такій реєстрації.

Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» визначено перелік документів для
державної реєстрації прав на нерухоме майно. Цей перелік є вичерпним і не
містить такого документу як рішення суду касаційної інстанції про
скасування рішення суду першої інстанції
про визнання за певною особою права власності на нерухоме майно. В той же час
вказаним переліком визначено, що такими
документами є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень
цих прав, що набрали законної сили.

Судова колегія також вважає за необхідне зазначити, що за
змістом частини другої ст. 380 ЦПК України у разі скасування рішення суду після
його виконання і повернення справи на новий розгляд, питання про поворот
виконання такого судового рішення
вирішується у разі, якщо при новому розгляді справи в позові відмовлено
або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі
закрито чи заяву залишено без розгляду.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що державний
реєстратор прав КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації»
Ткаченко Л.М., відмовляючи позивачу у реєстрації права власності на нерухоме майно діяла на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Колегія суддів також зауважує, що згідно частини
четвертої статті 50 КАС України у
адміністративному процесі громадяни України,
які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише
за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень.

У відповідності з частиною третьою статті 163 КАС України
постанова суду складається, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням:
встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів
неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при прийнятті
постанови, і положення закону, яким він керувався.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, суд
першої інстанції в порушення норм процесуального права не зазначив положення
закону, яким він керувався при винесенні постанови, а також при залученні у
якості відповідача ОСОБА_1 та при застосуванні щодо останнього заходів
забезпечення позову.

У відповідності зі ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зважаючи на обсяг порушень норм матеріального та
процесуального права, допущених судом першої інстанції, оскаржуване рішення не
є законним та обґрунтованим.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна підлягає частковому задоволенню,
постанова Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 13 лютого 2008
року підлягає скасуванню, а у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись
ч.3 ст. 160, ст. ст. 196, 198,
202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької області
від 13 лютого 2008 року у справі № 2а-100/08 скасувати.

Товариству з обмеженою відповідальністю «Інженерно-комерційний
центр «Злата Таврида» у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення
повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 27.06. 2008 року.

Головуючий:

Судді: