Справа № 2-а-4241/2008
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2008-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2008 р. Справа № 2-а-4241/08

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Загороднюк Андрій Григорович,

При секретарі судового засідання: Подолян Наталії Вікторівні

За участю
представників сторін:

прокуратури
Вінницької області -
Олексюка В.І.

позивача :
Пудовкіної Д.П.

відповідача
: ОСОБА_1

розглянувши матеріали справи

за позовом: Жмеринського міжрайонного прокурора
в інтересах держави та урядового органу державного управління, що діє у складі
Мінтрансзв'язку і йому підпорядковується
-Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в особі структурного
підрозділу -територіального управління Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті у Вінницькій
області, м. Вінниця

до: ОСОБА_1, м.
Жмеринка

про:
стягнення 1700 грн. штрафу

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду
звернувся Жмеринський міжрайонний прокурор в інтересах територіального
управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у
Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій у розмірі 1700 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при проведенні
18.10.2007 р. державним інспектором територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області перевірки
встановлено порушення перевізником вимог Закону України “Про автомобільний
транспорт”, а саме: ОСОБА_1надавав послуги з перевезення пасажирів без
оформлення документів, тобто без договору з замовником транспортних послуг,
ліцензійної карти, дорожнього листа, документу, що посвідчує оплату
транспортних послуг.

Представник позивача та представник прокуратури у
судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач проти позову заперечував
та пояснив суду, що відповідач не є суб'єктом підприємницької діяльності, а
18.10.2007 р. разом із знайомими поїхали на приватний відпочинок у Карпати.
Через канцелярію суду за вх. 3768 від 28.05.2008 р. відповідач надав письмові
заперечення на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

При проведенні 18.10.2007 р. державним інспектором
територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті у Вінницькій області перевірки
встановлено порушення перевізником вимог ст. 39 Закону України “Про
автомобільний транспорт”, а саме: ОСОБА_1надавав послуги з перевезення
пасажирів без оформлення належних документів.

За наслідками перевірки складено акт № 052563 від
18.10.2007 р. щодо дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт
під час виконання перевезень пасажирів, у якому зазначено, що на момент перевірки
водій ОСОБА_1надавав послуги з нерегулярних пасажирських перевезень без
оформлення документів, перелік яких визначено ст. 39 Закону України “Про
автомобільний транспорт”, а саме -без договору з замовником транспортних
послуг, дорожнього листа, документа, що засвідчує оплату транспортних
послуг.

24.12.2007 р. відповідно до Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному транспорті загального користування,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 143 від 29.01.2006 р.,
начальником територіального управління Головної автотранспортної інспекції у
Вінницькій області винесена постанова № 000104 про застосування до ОСОБА_1 фінансових санкцій у розмірі 1700
гривень в зв'язку з порушенням останнім законодавства про автомобільний
транспорт, а саме, ст. 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”,
відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 цього Закону.

Про час, дату та місце розгляду справи відповідач
повідомлений автоіспекцією завчасно, що підтвердилось в судовому засіданні, а
при розгляді справи та винесенні постанови про застосування штрафних санкцій
був присутній його батько.

Відповідно до ст. 39 Закону України “Про автомобільний
транспорт”автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти
особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у
сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються
пасажирські перевезення, зокрема, ліцензійну картку.

Абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України “Про автомобільний
транспорт” передбачено, що за надання
послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік
яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, застосовуються санкції у
вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що територіальне
управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у
Вінницькій області діяло на підставі та у межах наданих йому повноважень, а
також у спосіб, передбачений діючим законодавством України щодо проведення перевірки
та накладення фінансових санкцій.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та
об'єктивному дослідженні.

Згідно ч. 3 ст. 72 КАС України
обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватись перед судом, якщо
проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо
достовірності цих обставин та добровільності їх визначення. Ч.4 ст. 70 КАС
України передбачено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть підтвержуватися ніякими іншими засобами
доказування, кірм випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Відповідач був повідомлений про винесення постанови № 000104 від 24.12.2007 р.
про застосування фінансової санкції за порушення законодавства про
автомобільний транспорт листом за вих. 6892 від 25.12.2007 р., проте зазначене
рішення - не оскаржено, що свідчить про визнання ним вини за вчинене порушення.

Враховуючи, що
вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам
справи, переконавшись наявності законних підстав визнання позову, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню.

Керуючись
ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов Жмеринського міжрайонного прокурора в інтересах
держави та урядового органу державного управління, що діє у складі
Мінтрансзв'язку і йому підпорядковується
-Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в особі структурного
підрозділу -територіального управління Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті у Вінницькій
області, м. Вінниця до ОСОБА_1., м. Жмеринка про стягнення штрафу в сумі 1700
грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1(23100, АДРЕСА_1) на користь Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті в дохід Державного бюджету
України (р/р 002, , держбюджет м. Вінниця,
21081100, ГУДКУ у Вінницькій області м. Вінниця МФО 802015) 1700 грн.
фінансових санкцій.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено 30.05.2008
р.:

Суддя (підпис) Загороднюк
Андрій Григорович

З
оригіналом згідно

Суддя Секретар