Справа № 2-а-67/2008
Суддя: Безсмолий Є.Б.
Дата ухвалення: 2008-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а-67/08р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
червня 2008року Світловолський
міськрайоний суд Кіровградської області

в складі головуючого судді Безсмолого Є.Б.

при секретарі Сулимі І.І., Завяловій
Н.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління праці і
соціального захисту населення
виконавчого комітету Світловодської міської ради,
третя особа Світловодсько-Онуфріївський об»єднаний райвійськомат про визнання
неправомірними дії, стягнення недоплаченої
одноразової грошової допомоги та моральної шкоди, суд-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернувся
до суду з адміністративним позовом
до управління
праці і соціального захисту населення виконавчого комітету
Світловодської міської ради про визнання
дій неправомірними щодо недовиплати
одноразової щорічної грошової допомоги учаснику бойових дій та стягнення на
його користь за 1999-2007роки 5562,50 грн. недосплачених сум
відповідно до наданого розрахунку та
1000 грн. моральної шкоди.

В
обгрунтування позовних вимог зазначив, що є учасником
бойових дій безстроково,
Згідно п.22ст.12 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня
учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком.
Відповідачем проводилися
виплати разової грошової допомоги у розмірі визначеним Законом України «Про
Державний бюджет», тому вважає, що відповідач зобов»язаний досплатити
одноразову грошову допомогу, розмір якої визначено Законом.

Представник
відповідача адміністративний позов
не визнав повністю. В
обгрунтування заперечень зазначив, що Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Світловодської міської ради здійснює виплати згідно
Закону «Про Державний бюджет» на відповідний рік та відповідних постанов
Кабінету Міністрів, які визначають порядок та
розміри даних виплат. Заявляє про пропущення позивачем
строків позовної давності.
Позовні вимоги вважає
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

Представник третьої особи позовні вимоги не визнав, вказав, що
Світловодсько-Онуфріївський об»єднаний райвійськомат надав відповідачу списки осіб, які не є
пенсіонерами, але знаходяться на обліку у військоматі, оскільки на відповідача
з 2002р. було покладено функцію по виплаті одноразової допомоги. Позивачу
виплачуються кошти відповідно до Закону «Про Державний бюджет».

Судом встановлено
наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач є учасником бойових дій безстроково, має відповідне посвідчення, що є єдиним підтверджуючим документом.

Згідно зі ст.12 Закону
України »Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» із змінами згідно із Законом України від 20.12.2005р., щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються
Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом
про Державний бюджет України. Дані зміни рішеннями Конституційного Суду
України від 9.07.07р. №6-рп/2007 та від
22.05.08р. № 10-рп/2008р., визнано такими , що не відповідають Конституції
України (є неконституційними).

Згідно
статті 12
Закону України »Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з
доповненнями частини п'ятої
згідно із Законом України від 25.12.98 р. N 367-XIV щорічно до 5 травня
учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком.

Згідно статті 171 «Виплата разової грошової
допомоги» щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах,
передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи
банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за
місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх
проживання чи одержання грошового утримання.

Відповідно до ч.2 ст.95
Конституції України виключно
Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави, розмір і цільове спрямування цих видатків .

Відповідно до рішення Конституційного Суду України
від 20.03.02року №5-рп/02 (справа щодо пільг , компенсацій та гарантій),
рішення № 6-рп/2007 від 9.07.2007року
висловлена правова позиція , відповідно до якої утверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян , держава окремими законами встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що
є складовою конституційного права на
соціальний захист , тому
відповідно до ч.2ст.6 ,ч.2 ст.19,ч.1 ст.68 Конституції України вони є загальнообов»язковими. Ці рішення
Конституційного Суду України визначають , що Верховна Рада
при прийнятті закону про
Державний бюджет України не
повноважна включати до нього
положення про внесення
змін до чинних законів
України, зупиняти дію
окремих законів або будь-яким
чином змінювати визначене іншими законами України правове
регулювання суспільних відносин.

Зупинення дії положень
законів , якими визначено права і
свободи громадян, їх зміст та обсяг, є
обмеженням прав і свобод і може мати
місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України. Відповідно до ч.3
ст.22, ст.64 Конституції України право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні
права можуть бути обмежені в т.ч. зупиненням дії законів(їх окремих положень) лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк.

Крім того, суд зазначає, що Вищим
адміністративним судом проаналізована практика
розгляду спорів про стягнення щорічної одноразової допомоги
на оздоровлення громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, який керується нормами Закону України “Про статус і
соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, Закону України про встановлення розміру мінімальної заробітної
плати на відповідний рік, постанови Кабінету Міністрів України “Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Викладена позиція Вищого адміністративного суду України полягає у
тому, що при нарахуванні щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення слід
виходити лише з вимог Закону України “Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” і виплачувати її у
розмірах, визначених статтею 48 вказаного Закону, а
саме, таким особам виплачується щорічна допомога по оздоровленню в розмірі
визначених мінімальних заробітних плат, для інвалідів
відповідної групи.

Крім
того, варто зазначити, що дану позицію підтримав також Верховний Суд України у
справі за позовом ОСОБА_2 до Торезького управління праці та соціального захисту
населення Донецької області про стягнення заборгованості по щорічній допомозі
на оздоровлення (постанова Верховного Суду України від 14.11.2006 у справі N
21-95во06).

Таким чином, виходячи з викладеної позиції Вищого адміністративного суду та
фактично аналогічного спору щодо виплати щорічної разової грошової допомоги учаснику бойових
дій згідно статті 12 Закону України »Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з
доповненнями частини п'ятої
згідно із Законом
України від 25.12.98 р. N 367-XIV, вбачається порушення встановлених законодавством прав
позивача, відмова
відповідача у недовиплаті до 5 травня щорічної одноразової грошової допомоги учаснику
бойових дій у розмірах визначених ст.12 вищевказаного Закону,
тому позовні вимоги щодо
визнання неправомірними
дій
відповідача підлягають задоволенню.

При цьому, суд
керується ст.11 КАС України
щодо розгляду судом справ в межах заявлених позовних вимог та
на підставі доказів , наданих сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено
інше, обчислюється з дня коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 цієї
статті встановлено , що цим
Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші строки
для звернення до суду. В даному випадку
правовідносини між сторонами
регулюються Законом України « Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту, який не
містить жодного зазначення
щодо іншого визначення строку для звернення до
суду за захистом внаслідок порушення даного Закону. Таким чином, до
даного спору застосовується строк , визначений ч.2 ст.99 КАС України і підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення
з відповідача суми щорічної одноразової
грошової допомоги учаснику бойових дій за 2007рік з наступного розрахунку : 410,06
грн.(розмір
мінімальної пенсії згідно ст.62 Закону України «Про
Державний бюджет» на 2007р. ) х на 5 (розмірів мінімальної пенсії , визначеної Законом
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» з доповненнями
частини п'ятої згідно із Законом
України від 25.12.98 р. N367-XIV = 2050,30 грн.-280грн.(отриманих позивачем сум) =
1770,30 грн.(що
підлягають стягненню з відповідача).

В іншій
частині позову щодо
стягнення недоплачених сум позовні вимоги задоволенню не підлягають в зв»язку з пропуском строку на
звернення до суду . В цій частині, суд враховує
позиції, висловлені також у Постанові
Пленуму Вищого
адміністративного суду
України №2 від 6.03.08року » Про практику
застосування адміністративними
судами окремих положень Кодексу
адміністративного судочинства України під час
розгляду адміністративних справ».

В частині
позовних вимог щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 1000грн.
дані вимоги не підлягають задоволенню,
оскільки як зазначалось вище правовідносини між сторонами
регулюються Законом України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який
не передбачає відповідальності за
порушення вимог Закону у вигляді відшкодування моральної
шкоди . Тому вимога про
відшкодування моральної шкоди не
підлягає задоволенню як така , що
негрунтується на законі.

Дослідивши матеріали справи , заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази
в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо часткового
задоволення позовних вимог , а
саме визнати неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту
населення виконавчого комітету Світловодської міської ради щодо відмови у виплаті
щорічної одноразової грошової допомоги учаснику
бойових дій
відповідно до ст.12 Закону України ««Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» з доповненнями
частини п'ятої згідно із Законом
України від 25.12.98 р. N 367-XIV, стягнути 1770,30грн. недосплачених сум. В іншій частині вимог
відмовити.

Керуючись ст.ст. 55,95
Конституції України, ст.12 Закону України ««Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» з доповненнями
частини п'ятої згідно із Законом
України від 25.12.98 р. N 367-XIV, ст.ст.15, 158-163
КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Світловодської міської ради про
визнання неправомірними
дії, стягнення недоплаченої одноразової грошової допомоги та моральної шкоди задоволити
частково .

Визнати неправомірними
дії Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого комітету Світловодської міської ради щодо недовиплати разової щорічної допомоги учаснику бойових
дій.

Стягнути з Управління
праці та соціального захисту
населення виконавчого комітету Світловодської міської ради 1770,30 грн. недосплачених сум щорічної одноразової допомоги
учаснику бойових дій.

В іншій
частині вимог відмовити.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Постанова
може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
дня її проголошення.

Апеляційна
скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

суддя підпис

«згідно»

Суддя Є.Б.Безсмолий