Справа № 22-а-1400/2008
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2008-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Бунякіна Г.І.
Доповідач 2 інстанції:
суддя
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2008 року

№ 22-а-1400/08

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Мельнікова
Л.В.

Суддів - Григоров А.М., Подобайло З.Г.

при секретарі:
Касян В.Ю.

за участю:

представник позивача - Третяк В.В.

представник відповідача - Недосіка
М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства «Глобинський «Райагропостач» на постанову
Господарського суду Полтавської області від 16 жовтня 2007 року
по справі № 3/107

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Глобинський
«Райагропостач»

до
Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції

про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення КОДПІ від 04.04.2007р. №/0/762,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ВАТ «Глобинський
«Райагропостач», звернувся до суду з позовом до Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення КОДПІ від 04.04.2007р. №/0/762.

Постановою Господарського суду
Полтавської області від 16 жовтня 2007 року у позові Відкритого акціонерного товариства «Глобинський
«Райагропостач» до Кременчуцької об'єднаної державної податкової
інспекції про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення КОДПІ
від 04.04.2007р. №/0/762 відмовлено.

ВАТ «Глобинський «Райагропостач» не
погоджується з вказаною постановою, подало апеляційну скаргу, вважає, що судом
першої інстанції при розгляді справи та винесенні рішення були порушені норми
матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи.

Враховуючи наведене, ВАТ
«Глобинський «Райагропостач», просить суд апеляційної інстанції скасувати
постанову господарського суду Полтавської області від 16.10.2007 р., по справі
№3/107 та прийняти постанову про задоволення
позовних вимог ВАТ «Глобинський
«Райагропостач».

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав апеляційну скаргу.

Відповідач проти скарги заперечує.

Заслухавши представників сторін,
перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було
встановлено наступне.

Позивач, ВАТ «Глобинський
«Райагропостач», звернувся до суду з позовом про визнання недійсним
податкового
повідомлення-рішення КОДПІ від 04.04.2007р. № /0/762, за яким
позивачу визначені податкові зобов'язання з податку на прибуток в загальній
сумі 225117,00 грн., в т.ч. основний платіж - 151448,00 грн. та штрафна
(фінансова) санкція - 73669,00 грн.

Відповідач проти позову
заперечував, посилаючись на правомірність спірного податкового
повідомлення-рішення.

Встановлено, що за висновками
виїзної планової документальної перевірки позивача
з питань дотримання вимог
податкового та іншого законодавства за період з 01.07.2005 р. по 30.09.2006 р.,
що набрали форму акту № 176/23-120/00906456 від 26 березня 2007 р., ДПІ -
відповідач констатувала наступні порушення з боку останнього Закону України
"Про оподаткування прибутку підприємств", а саме :

віднесення до складу валових витрат
2005 року 145 833,00 грн. та 2006 року 200 000,00 грн. вартості послуг по
забезпеченню діяльності автозаправних станцій, наданих ТОВ "Промінь",
м. Кременчук без підтверджуючих документів щодо використання таких в власній
господарській діяльності (арк. 26-27 акту перевірки), чим порушено п. 5.1. ст.
5 Закону України "Про податок оподаткування прибутку підприємств";

віднесення до складу валових витрат
2005 року 33 333,00 грн. та 2006 року 100 000,00 грн. вартості послуг по огляду
та профілактичному техобслуговуванню підйомно-транспортного обладнання, наданих
ТОВ "Светал", м. Кременчук без підтверджуючих документів щодо
використання таких в власній господарській діяльності (арк. 26-27 акту
перевірки), чим порушено п. 5.1. ст. 5 Закону України „Про податок
оподаткування прибутку підприємств";

віднесення до складу валових витрат
2005 року 100 000,00 грн. вартості робіт з градуіровки та ультразвукової
діагностики резервуарного парку нафтопродуктозберігання складу ПММ, наданих ПП
"Еко-спеццентр", м. Кременчук без підтверджуючих документів щодо
використання таких в власній господарській діяльності (арк. 28-29 акту
перевірки), чим порушено п. 5.1. ст. 5 Закону України „Про податок
оподаткування прибутку підприємств";

віднесення до складу валових витрат
II кварталу 2006 року 24 917,00 грн. вартості послуг по художньому оформленню
АЗС, наданих ПП ОСОБА_1., м. Кременчук без підтверджуючих документів щодо
використання таких в власній господарській діяльності (арк. 28 акту перевірки),
чим порушено п. 5.1. ст. 5 Закону України "Про податок оподаткування
прибутку підприємств";

Результатом зазначених висновків
стало визначення позивачу суми податкового зобов'язання з податку на прибуток в
загальній сумі 225 117,00 грн., в т.ч. основний платіж -151 448,00 грн. та
штрафна (фінансова) санкція -73 669,00 грн. за спірним податковим
повідомленням-рішенням.

Позивач не погодився з даним
висновком, звернувшись із даним адміністративним позовом, мотиви обґрунтування
якого не є суттєвими з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону
України № 334/94-ВР від 28.12.94 р. "Про оподаткування прибутку
підприємств" (із змінами і доповненням) валові витрати виробництва та
обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого використання у власній господарській
діяльності. При цьому згідно із пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 цього Закону до складу
валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, з урахуванням обмежень,
установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Визначення поняття
"Господарська діяльність" наведене у п. 1.31 ст. 1 Закон України
"Про оподаткування прибутку підприємств" як будь-яка діяльність
особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в
організації такої діяльності є регулярною, постійною і суттєвою.

Згідно ж з пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. З
зазначеного Закону валові витрати можуть бути підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

В дотримання імперативного припису
п. 2 ст. 71 КАС України контролюючий орган, яким є відповідач, довів
правомірність своїх висновків щодо непов'язаності з господарською діяльністю
позивача витрат, понесених ним у зв'язку з придбанням вищевказаних послуг
(результатів робіт).

Так, позивач : (1) 03.01.2005 р.
уклав із ТОВ "Светал" договір № 03-01/03 та 03.01.2006 р. уклав із
ТОВ "Светал" договір № 03-01/01, предметом яких є виконання останнім
робіт щодо огляду та профілактичного технічного обслуговування
підйомно-транспортного обладнання; (2) 01.07.2004 р. уклав із ТОВ
"Промінь" договір надання послуг № 03-01/02 та 03.01.2006 р. уклав із
ТОВ "Промінь" договір надання послуг № 03-01/02, предметом яких є
надання останнім послуг щодо забезпечення діяльності автозаправних станцій, (3)
01.10.2005 р. уклав із ПП "Еко-Спеццентр" договір № 01-10/01,
предметом якого є виконання останнім робіт щодо градуіровання та ультразвукове
діагностики резервуарного парку нафтопродуктозберігання складу ПММ.

Як свідчать матеріали справи,
фактично позивач не надав ні під час перевірки, ні під час судового розгляду
спору первинних документів в підтвердження отримання послуг в розумінні Закону
України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні",
які в свою чергу, є підставою для відображення витрат у податковому обліку.

Наявні у справі первинні документи
(акти виконаних робіт, податкові накладні та рахунки-фактури тощо) не містять
відомостей щодо змісту господарської операції, а тому відсутні підстави для
висновку щодо правомірності відображення позивачем даних витрат в податковому
обліку як таких, що пов'язані з веденням господарської діяльності.

Крім того, позивач не надав на
вимогу суду відповідних допустимих доказів в обґрунтування своїх вимог,
обов'язковість яких передбачена Інструкцією щодо умов і правил проведення
ремонту засобів вимірювальної техніки (затверджена наказом Державного комітету
України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 108 від
04.0.2005 р.); Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання,
відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і в організаціях
України (затверджена наказом Держнафтогазпрому, Мінекономіки, Мін транспорту,
Держстандарту, Держкомстату України № 81/38/101/235/122 від 02.04.1998 р.),
Порядком проведення огляду, випробування та експертного обстеження технічного
діагностування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки
(затверджений постановою КМУ № 687 від 26.05.2004 р.) та Типовою інструкцією
для осіб, відповідальних за утримання вантажопідіймальних кранів в справному
стані (затверджена наказом Державного комітету України по нагляду за охороною
праці № 107 від 30.10.1994 р.).

Щодо розрахунку штрафних санкцій,
то відповідно до пункту 1.5. статті 1 Закону України від 21.12.2000 р. №
2181-III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами" штрафна санкція (штраф) - плата
у фіксованій сумі або у вигляді відсотків від суми податкового зобов'язання
(без урахування пені та штрафних санкцій), яка справляється з платника податків
у зв'язку з порушенням ним правил оподаткування визначених відповідними
законами.

Встановлено, що позивач порушив
правила оподаткування, таким чином штрафні (фінансові) санкції застосовані до
нього Кременчуцькою ОДШ на законних підставах та у розмірі, визначеному пп..
17.1.2 п. 17.1 ст. 17 Закону України від 21.12.2000 р. № 2181-III "Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами".

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції вважає, що у Кременчуцької ОДПІ були всі підстави для прийняття
спірного податкового повідомлення-рішення, позовні вимоги є неправомірними, не
підтверджуються нормами права та поданими доказами, контролюючий орган - Кременчуцька ОДПІ довів правомірність свого
рішення, як того вимагає п. 2 ст. 71 КАС України, а тому у позові слід
відмовити.

З врахуванням викладеного, суд
першої інстанції відмовив у задоволенні позову.

Колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції, суд першої інстанції не правильно
застосував норми матеріального права та надав оцінку документам наданим в
підтвердження витрат, що призвело до не правильного вирішення справи, суд
першої інстанції фактично вважає доведеним факт порушень з боку позивача, але
суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що порушення не є доведеними.

Суд апеляційної інстанції зазначає,
що при укладені договорів з: ТОВ «Светал» №03-01/03 від 03.01.2005 р., та
№03-01/01 від 03.01.2006 р., на виконання робіт щодо огляду та профілактичного
технічного обслуговуванню підйомно транспортного обладнання; ТОВ «Промінь»
№03-01/02 від 01.07.2004р., та №03-01/02 від 03.01.2006 р., на надання послуг,
щодо забезпечення діяльності автозаправних станцій; ПП «Еко-Спеццентр»
№01-10/01 від 01.10.2005 р., на виконання робіт щодо градуіровання та
ультразвукової діагностики резервуарного парку складу нафтопродуктів позивача;
ПП ОСОБА_1., було виконано всі вимоги Цивільного кодексу України щодо укладення
договорів.

В подальшому Позивачем та
вищезазначеними контрагентами за наслідками виконання договірних зобов'язань
було складено відповідні акти приймання-здачі виконаних робіт (в матеріалах
справи) та здійснено оплату виконаних робіт (наданих послуг), (платіжні
доручення в матеріалах справи).

Всі виконані роботи
(надані послуги) використано в господарській діяльності
підприємства в розумінні в п. 1.32.
Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» №334/94 від 28.12.94р
(зі змінами та доповненнями), так як основними видами діяльності позивача є
гуртова та роздрібна торгівля нафтопродуктів, надання послуг зі зберігання
нафтопродуктів, ремонт та обслуговування сільськогосподарської техніки.

Відповідно вимог п. п. 5.3.9 п. 5.3
ст. 5 зазначеного Закону всі витрати підтверджені наявними в матеріалах справи
договорами, актами приймання-передачі виконаних робіт та платіжними
дорученнями.

Стосовно того, що в актах
приймання-передачі виконаних робіт відсутній розширений перелік наданих послуг
(відсутній зміст господарських операцій) та виконаних робіт, слід зазначити, що
чинним законодавство не встановлено конкретної форми таких актів, тому вони
складені в тій формі яка є достатньою для підтвердження факту надання таких
послуг (виконання робіт). Крім того, зміст актів відповідає предмету укладених
договорів. З актів вбачається їх виконання.

Крім того колегія суддів зазначає,
що нормами чинного законодавства та вимогами інструкцій передбачено можливість
застосування до суб'єктів господарювання в разі виконання зазначених робіт
юридичними або фізичними особами без відповідних дозволів заходів
адміністративного покарання відповідно до вимог Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Податковим законодавством, а саме
Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств» №334/94 від 28.12.94р
(зі змінами та доповненнями), в разі порушення платником податку вимог відомчих
нормативних актів, щодо залучення до виконання робіт, виконання яких
регламентоване такими актами суб'єктів господарювання без відповідних дозволів
або ліцензій не передбачає не
віднесення таких робіт, послуг до складу валових витрат. Крім того в матеріалах
справи містиця дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки
контрагента позивача ПП «Еко - Спец центр», щодо взаємовідносин з яким
пов'язана частина донарахувань.

Таким чином, судом першої інстанції
при прийняті рішення було порушено вимоги п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» №334/94 від 28.12.94р (зі змінами та доповненнями), щодо права ВАТ
«Глобинський «Райагропостач» віднесення до складу валових витрат, витрат
пов'язаних з веденням господарської діяльності. Акти прийому передачі виконаних
робіт, градуювальні таблиці, свідчать про виконання договорів, щодо яких
здійснені валові витрати. Доказів не виконання договорів суду податковим
органом не надано. Вимоги податкового органу щодо необхідності надання
додаткових документів не відповідають ст. 5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств».

Таким чином, порушення та
обґрунтування їх наявності, на які посилається відповідач, не знайшли свого
підтвердження. Правомірність прийнятого податкового повідомлення - рішення
суб'єктом владних повноважень не доведена.

За таких обставин, постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про
задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 69, 70, ч.
2 ст. 71, 86, 94, 160, 195, 196, 198,
п.2, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного
товариства «Глобинський «Райагропостач» задовольнити.

Постанову Господарського суду Полтавської
області від 16 жовтня 2007
року по справі № 3/107 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги
задовольнити.

Визнати недійсним податкове
повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ у Полтавській області від 04.04.2007р.
№/0/762.

Стягнути з державного бюджету України на
користь Відкритого акціонерного товариства «Глобинський
«Райагропостач» суму витрат по сплаті судового збору у розмірі 5,10 грн..

Постанова набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця,
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Повний текст
виготовлено та підписано 21 квітня 2008
року

Головуючий
Мельнікова Л.В.

Судді
Григоров А.М.

Подобайло З.Г.