Справа № 22а-859ф/2007
Суддя: Моісеєнко Т.І.
Дата ухвалення: 2007-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
Дело № 22а-859ф /2007 р. Головуючий першої інстанції:
Суддя доповідач: Моісеєнко Т.І..
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року червня місяця 12
дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у м. Феодосії
в складі: головуючого, судді -
Моісеєнко Т.І.., суддів - Мамасуєвої
Л.О., Іщенка В.І. при секретарі Цендрі О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Феодосії
матеріали справи
адміністративної юрисдикції за
позовом ОСОБА_1до Державної
Азово-Чорноморської екологічної інспекції про
поновлення на роботі , стягнення заробітної плати за час тимчасової непрацездатності та за
період вимушеного прогулу,
визнання незаконним наказу про
звільнення, з апеляційною скаргою ОСОБА_1.
на постанову Феодосійського міського суду від 08.02.2007
року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1.
звернувся в суді з позовом до Державної Азово-Чорноморської екологічної інспекції
про поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час тимчасової непрацездатності та за період вимушеного
прогулу, визнання незаконним наказу про
звільнення.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що з травня 2002 року він
працював начальником Феодосійської дільниці Державної Азово-Чорноморської
екологічної інспекції. Наказом №66
від 10.05.2006 року
його було звільнено з 17.02.2006
року в зв.язку з досягненням граничного віку знаходження на державній
службі на підставі ст. .30 Закону України «Про державну
службу».

Звільнення
вважає незаконним, оскільки в період з 19.01.2006 року по 30.05.2006 року він хворів
і йому були видані листки тимчасової непрацездатності. Крім того, наказом від 10.05.2006 року він був звільнений з 17.02.2006 року, що не є правомірним.

Постановою
Феодосійського міського суду від 08.02.2007
року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. було відмовлено.

Суд
першої інстанції дійшов висновку про те,
що позивач ОСОБА_1. був державним службовцем, трудові правовідносини з ним були припинені
за нормами ст. 30 Закону України «Про
державну службу», в зв'язку з
досягненням граничного строку перебування на державній службі, що виключає можливість застосування до
вказаних підстав звільнення норм КЗпП України.

Не
погодившись з вказаною постановою суду,
ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу,
в який йдеться про скасування постанови суду першої інстанції і
направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції..

Апелянт
вважає, що судом неправильно застосовані
норми матеріального права, а саме
ч.1 ст. 3 КЗпП України і ч.3 ст. 40 КЗпП України, відповідно до яких трудові відносини
державних службовців регулюються нормами КЗпП України і Законом України «Про
державну службу». На думку апелянта,
звільнення з посади під час тимчасової непрацездатності не
припустимо, а його звільнили саме у час
знаходження на лікарняному..

Дослідивши
матеріали справи , доводи апеляційної скарги,
колегія судів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1. працював на
посаді начальника Феодосійської дільниці Державної Азово-Чорноморської
екологічної інспекції, був державним
службовцем, 23.01.2006 року досяг 60 років, тобто граничного віку перебування на
державній службі.

З
матеріалів справи вбачається, що з
заявою про продовження терміну перебування на державній службі він не звертався
і компетентними органами зазначене питання не вирішувалось.

З
матеріалів справи також вбачається, що з
21.01.2006 року по 29.05.2006 року ОСОБА_1.
безперервно знаходився на амбулаторному лікуванні. Під час хвороби, наказом №66-л від 10.05.2006 року, він був звільнений з посади за п.3 ч.1 ст. 30 Закону України «Про державну службу» з
17.02.2006 року в
зв'язку з досягненням граничного віку перебування на державній службі.

Колегія
суддів вважає, що звільнення ОСОБА_1. з
посади було здійснено з порушенням вимог ч.3
ст. 40 КЗпП України, відповідно
до якої не допускається звільнення працівника з ініціативи адміністрації в
період його тимчасової непрацездатності.

Не можна
погодитись з висновками суду першої інстанції про те, що зазначені норми КЗпП України не
розповсюджуються на випадки звільнення з посади за нормами п.3 ч.1 ст. 30 Закону України «Про державну службу», оскільки зазначені висновки протиречать
вимогам ч.1 ст. 3 КЗпП України, ст. 9,
ч.1 ст. 30 Закону України «Про
державну службу». Відповідно до зазначених вимог закону, на державних службовців розповсюджуються
положення та гарантії, передбачені
Кодексом законів про працю України.

На
підставі викладеного, звільнення ОСОБА_1.
з посади начальника Феодосійської дільниці Державної Азово-Чорноморської
екологічної інспекції наказом №66-л від 10.05.2006
року з 17.02.2006 року не
можна визнати заснованим на законі,
оскільки звільнення за п.3 ч.1
ст. 30 Закону України «Про державну службу» є додатковою підставою для
припинення трудових відносин з державними службовцями, окрім тих,
що передбачені КЗ
пП України.

Вирішуя
справу по суті позовних вимог ОСОБА_1.,
колегія суддів враховує, що він
дійсно 23.01.2006 року
досяг граничного віку перебування на державній службі і відповідно до
вимог ст. .23, п.3 ч.1
ст. 30 Закону України «Про державну службу» його державна служба
підлягає припиненню. Крім того, колегія
суддів враховує, що відповідно до
рішення колегії Мінприроди України від 24.10.2005
року та наказу Міністерства охорони навколишнього середовища України від 02.08.2006 року, Державна Азово-Чорноморська екологічна
інспекція ліквідована. (а.с.
15).

За
такими обставинами, колегія суддів
вважає необхідним ухвалити нову постанову по справі, оскільки судом першої інстанції допущені
порушення норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення питання за позовом ОСОБА_1. Крім того, колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ч.1 ст. 195 КАС України, вийти за межи доводів апеляційної
скарги, оскільки порушення, допущені судом першої інстанції, призвели до неправильного вирішення справи.

Оскільки
звільнення ОСОБА_1. з посади в період тимчасової непрацездатності було
здійснено неправомірно, однак подальше
перебування його на посаді державного службовця неможливо в зв'язку з
досягненням граничного віку,
встановленого ст. 23 Закону «Про
державну службу», колегія суддів
вважає за

необхідне
змінити дату звільнення ОСОБА_1. з посади начальника Феодосійської дільниці
Державної Азово-Чорноморської екологічної інспекції, з 17.02.2006
року на 30.05.2006 року.

Керуючись ст.
ст. ч.1 ст. 195, 198, п.4 ч.1
ст. 202 КАС України, колегія
суддів судової палати у цивільних справах,
-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- задовольнити
частково..

Постанову
Феодосійського міського суду від 08
лютого 2007 року -скасувати.

Ухвалити
по справі нову постанову, якою вважати
ОСОБА_1звільненим з посади начальника Феодосійської дільниці Державної
Азово-Чорноморської екологічної інспекції з 30.05.2006 року, після
закінчення тимчасової непрацездатності,
в зв'язку з досягненням граничного віку перебування на державній
службі, з виплатою пособія по тимчасовій
непрацездатності за період з 17.02.2006
року по 30.05.2006 року на
підставі листків непрацездатності..

В іншої частині
позову ОСОБА_1. відмовити.

постанова
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання законної
сили.