Справа № 2-а-5688/2008
Суддя: Сауляк Ю.В.
Дата ухвалення: 2008-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2008 р. Справа № 2-а-5688/08

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Сауляка Юрія Васильовича,

При секретарі судового засідання: Кащук С.В.

За участю
представників сторін:

позивача :
Богатиря С.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом: Державної податкової інспекції у
Немирівському районі Вінницької області

до: ПП ОСОБА_1

про:
стягнення заборгованості по єдиному податку за рахунок активів платника

ВСТАНОВИВ :

заявлено позов про стягнення з суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 заборгованості по єдиному податку в сумі 50 грн. за рахунок
активів боржника.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем
станом на 26.03.2008 року рахується борг в сумі 50 грн. за не сплату єдиного
податку.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач заперечень на позовну заяву та повноважного
представника у судове засідання не направив. Про час і місце розгляду справи
відповідач повідомлявся повісткою суду. Відповідно до ст. 35 Кодексу
адміністративного судочинства України вважається, повістка вручається під
розписку. Оскільки повістка суду вручена відповідачу під розписку, про що
свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи,
суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду
судової справи, отже суд здійснив всіх заходів для реалізації ним права
судового захисту своїх прав та інтересів. Таким чином, суд вважає за можливе
розглянути справу без участі відповідача відповідно до положень ст. 128 КАС
України.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку
про можливість розгляду справи без участі відповідача.

Заслухавши представника позивача, оцінивши та дослідивши
докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом у справі встановлено, що відповідача зареєстровано
як суб'єкта підприємницької діяльності та відповідно до довідки Державної
податкової інспекції у Немирівському районі Вінницької області від 18.10.2007
року за №326 взято на облік платника податків (а.с.5), крім того 18.10.2007р.
відповідачу видано свідоцтво платника
єдиного податку НОМЕР_1 (а.с.5).

Станом на
26.03.2008 року за ОСОБА_1 рахується податковий борг за несплату єдиного
податку в сумі 50 грн., що підтверджується довідкою Державної податкової
інспекції у Немирівському районі Вінницької області (а.с.3).

Відповідно до п. 2 Указу Президента України “Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва”, суб'єкти малого підприємництва -фізичні особи мають право
самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом
отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. У п. 5 зазначеного Указу
вказано, що суб'єкти підприємницької діяльності несуть відповідальність за
правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплати сум єдиного
податку згідно із законодавством.

Відповідно до ст.
10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”органи державної
податкової служби наділені функціями по контролю за додержанням законодавства
про податки, правильністю їх обчислення і своєчасного надходження.

Підпунктом 3 п. 1
ст. 9 Закону України “Про систему оподаткування”встановлено, що платники
податків і зборів зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів у
встановлені законами терміни.

У відповідності
зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція
судів поширюється на
всі правовідносини, що виникають
у державі, водночас частиною 2
статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких
належать органи державної податкової служби) та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Примусове стягнення податкової заборгованості
-передбачена законодавством України процедура погашення податкової
заборгованості платника податків шляхом звернення стягнення на активи
відповідного платника податків.

Як зазначено у пункті 1.7 статті 1 Закону України „Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” активами платника податків є
кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або
фізичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Відповідно до пункту 5 стаття 48 Закону України „Про
власність” положення щодо захисту прав власності поширюються також на особу,
яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського
відання.

Статтею 3 Закону України
„Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами” визначено,
що активи платників податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення
його податкових зобов'язань виключно за рішенням суду.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується
на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи, що вимоги позивача є обґрунтованими,
відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а отже підлягають задоволенню.

Ч.2 ст.94 КАС України передбачено, якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з
іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати,
пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Крім того, відповідно до п.3 Розділу 7 "Прикінцеві
та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до
набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору
розмір судового збору щодо майнових вимог про стягнення грошових коштів
становить один відсоток від розміру таких вимог, але не менше 3
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Таким
чином, суд вважає за доцільне стягнути з
відповідача судовий збір в сумі 51 грн.

Керуючись
ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Позов Державної податкової інспекції у Немирівському
районі Вінницької області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по єдиному
податку в сумі 50 грн. за рахунок активів боржника задовольнити.

2. Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 (22855, Вінницька область, Немирівський район, с. Вовчок, індент.
ном.НОМЕР_2) на користь Державної податкової інспекції у Немирівському районі
Вінницької області (22800, Вінницька область, м. Немирів, вул. Шевченка, буд.
14, р/р 0014 в Немирівському відділенні Державного казначейства, МФО
302214, код 20087535) заборгованість по єдиному податку в сумі 50 грн. за
рахунок активів боржника.

3. Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 51 грн.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

повний
текст постанови виготовлено 23.05.2008 року

Суддя
Сауляк Юрій Васильович