Справа № 22-а-7103/2008
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2008-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

київський апеляційний
адміністративний суд
Справа № 22-а-7103/08 Головуючий у 1 інстанції: Колегаєва С.В.
№2-а-393/07 Суддя-доповідач: Малинін В.В.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
травня 2008 року м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Малиніна В .В.,

Суддів: Бєлової Л.В.,

Усенка В.Г.

при секретарі: Константіновій Н.Б.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м.
Києва від 19 вересня 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до Київського міського військового комісаріату, за участю
третьої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в м.
Києві, про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2007
року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом, в
якому просить зобов'язати Київський міський військовий комісаріат провести
перерахунок пенсії.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він проходив військову службу з 02.06.70.
по 04.10.99. При звільнений у запас позивачу була нарахована пенсія відповідно
до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб». Розмір його пенсії на даний час становить 2 142,00 грн. Але розмір
пенсії повинен бути іншим на підставі змін в діючому законодавстві.

Постановою
Деснянського районного суду м. Києва від 19 вересня 2007 року відмовлено в
задоволені позову ОСОБА_1

Не погоджуючись з постановою суду від 19.09.07. позивач подав апеляційну
скаргу, вважає, що постановлене рішення є незаконним і підлягає
скасуванню на підставі неповного з'ясування судом обставин, що мають значення
для справи, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального
права.

Заперечень на апеляційну
скаргу від відповідача до суду не надходило.

В судове засідання сторони не
з'явились, були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали
справи, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено
судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивача було
звільнено з військової служби з 04.10.99. з посади начальника розрахункового
відділу фінансово-економічного управління, полковника гвардії - на підставі
наказу Головнокомандуючого Національної гвардії України.

При звільненні
позивачу була нарахована пенсія, розмір якої декілька разів перераховувався, з
01.09.05. розмір пенсії складає 2 142,00 грн.

Указами
Президента України була передбачена щомісячна 100 % надбавка особам рядового і
начальницького складу ОВС до окладів грошового забезпечення та надбавки за
вислугу років і надбавка за безперервну службу у відсотках до грошового
забезпечення. Самі ж посадові оклади за спеціальні звання та надбавки за
вислугу років залишилися незмінними, на рівні, який існував до видання цих
Указів.

Відповідно до
ч.З ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»
від 09.04.92. пенсії особам, які мають право за цим Законом, обчислюються з
урахуванням відповідного окладу за посадою, військового та спеціального звання,
відсоткової надбавки за вислугу років, надбавки за вчене звання і науковий
ступінь, кваліфікацію та умови служби в порядку та розмірах, що визначаються
Кабінетом Міністрів України. У Законі будь-яких обмежень щодо розміру пенсії не
встановлено.

Відповідно до п.
6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 15.04.05. «Про окремі
питання застосування судами України законодавства про пенсійне забезпечення
військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»
при розгляді справ зазначеної категорії суди мають враховувати, що відповідно
до ч. З ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу внутрішніх справ та деяких інших осіб» (в
редакції Закону України від 15.06.04. №1769-ІУ «Про внесення змін до ст. 43
Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу внутрішніх справ та деяких інших осіб» особам
офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям строкової
служби та військової служби за контрактом, а також особам, які мають право на
пенсію згідно із Законом та членам їх сімей пенсії нараховуються виходячи з
розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням з
урахуванням відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням,
відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення, (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах,
встановлених законодавством.

Перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення
військовослужбовців, встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від
06.04.98. №452, не є вичерпним, оскільки іншими нормативно-правовими актами
запроваджені інші щомісячні надбавки, доплати та підвищення, які теж є
щомісячними додатковими видами грошового забезпечення і також мають
зараховуватися при нарахуванні пенсій, проте лише тим особам, котрі отримували їх під час проходження служби і були звільнені
з неї вже після іх запровадження.

Абзацом 3 п. 8
вказаної Постанови передбачено, що законодавством з питань пенсійного
забезпечення, що діяло до 01.01.05., не було передбачено можливості перерахунку
раніше значених пенсій у зв'язку із запровадженням після звільнення
військовослужбовців та осіб, які мають на пенсію згідно із законодавством,
нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, яких вони не
отримували під час

служби, а також премій. Закон №
1769-ГУ, що набув чинності 01.01.05., не має зворотної сили, тому вимоги щодо перерахунку пенсії з урахуванням запроваджених
після звільнення зі служби нових щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення та премій за минулий час, тобто, до 01.01.05.

Згідно із п. 7
Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.92. «Про порядок обчислення вислуги
років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та
військової служби за контрактом, їм начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та членам їх сімей» пенсії клюються з наступних видів
грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою, займаною перед
звільненням; окладу за військове та спеціальне звання; відсоткової надбавки за
вислугу років; додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця
(надбавка за вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби).

При цьому розмір
додаткових видів грошового забезпечення визначається за вибором особи, що
звертається за пенсією за 24 останніх місяці служби поспіль перед зверненням за
пенсією або за будь-які 60 календарних місяців служби поспіль протягом усієї служби перед зверненням за пенсією,
незалежно від перерв у службі.

Таким чином, суд
приходить до висновку, що запроваджена Указом Президента 100 % надбавка, 90 %
надбавка, запроваджена Указом Президента України від 24.04.03., 40 % надбавка,
запроваджена Указом Президента України № 84799 від 14.07.99., 33,3 % премії,
введеної Указом Президента України від 04.10.96. № 923, відносяться до
додаткових видів грошового забезпечення і приймаються, у розрахунок при
нарахуванні пенсії особам, які отримували іх під час проходження служби і
звільнені після їх запровадження.

Оскільки позивач
був звільнений у 1999 році, тобто, до введення надбавок, як додаткового виду
грошового утримання, вказаних надбавок під час проходження служби не отримував,
тому і дія вказаного Указу на нього не поширюється.

Таким чином,
висновки суду першої інстанції є такими що відповідають вимогам закону і
доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Відповідно до
п.1 ч.І ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.
ст. 198, 200, 205 , 207 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва
від 19 вересня 2007 року - залишити бе'з задоволення.

Постанову
Деснянського районного суду м. Києва від 19 вересня 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до Київського міського військового комісаріату, за участю
третьої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про
зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного
місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:

Судці: