Справа № К-1069/07
Суддя: Харченко В.В.
Дата ухвалення: 2008-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2008 року
м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного
суду України в складі:

головуючого:
судді Харченка В.В.

суддів: Бим М.Є, Гончар Л.Я., Гордійчук
М.П., Чалого С.Я.

при секретарі: Капустинському М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Києві адміністративну
справу за касаційною скаргою Заступника прокурора Житомирської області на
ухвалу господарського суду Житомирської області від 24 жовтня 2006 року та
ухвалу Житомирського апеляційного господарського суду від 12 грудня 2006 року у
справі за позовом Першого заступника прокурора Житомирської області в інтересах
держави в особі Комунального житлового виробничого підприємства аварійних робіт
управління житлово-комунального господарства Житомирської міської ради до
Житомирської міської ради, третя особа - приватний підприємець ОСОБА_1, про
визнання частково недійсним рішення міської ради,-

в
с т а н о в и л а:

У серпні 2006 року Перший
заступник прокурора Житомирської області в інтересах держави в особі Комунального
житлового виробничого підприємства аварійних робіт управління
житлово-комунального господарства Житомирської міської ради звернувся до суду з
позовом до Житомирської
міської ради, третя особа - приватний підприємець ОСОБА_1, про визнання
частково недійсним рішення міської ради.

Ухвалою господарського
суду Житомирської області від 24 жовтня 2006 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного господарського
суду від 12 грудня 2006 року, позов Першого заступника
прокурора Житомирської області в інтересах держави в особі Комунального
житлового виробничого підприємства аварійних робіт управління
житлово-комунального господарства Житомирської міської ради залишено без розгляду.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної
інстанції, Заступник
прокурора Житомирської області в касаційній скарзі просить їх скасувати та направити справу
до суду першої інстанції для розгляду по суті, посилаючись при цьому на
порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду
України, пояснення осіб, що беруть участь у справі, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Звертаючись
до суду в інтересах держави в особі Комунального житлового виробничого підприємства аварійних
робіт, прокурор в адміністративному позові виклав вимогу про визнання нечинним пункту 1 рішення двадцять
четвертої сесії четвертого скликання Житомирської міської ради від 13.01.05
№501 в частині включення в перелік об'єктів,
які підлягають приватизації шляхом викупу підприємцем ОСОБА_1 приміщення
за адресою: АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції
залишив без розгляду позовну заяву відповідно до п. 6 ч.1 155 КАС України, враховуючи заяву позивача про
заперечення на позов від 08.09.06р.
№123.

Відповідно
до ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина
або держави в суді у випадках, визначених законом.

Виходячи
із цього конституційного положення, прокурор має статус законного представника держави чи громадянина у
випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно
до ст. 36-1 Закону України від 5 листопада 1991 р. «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів
громадянина або держави в суді полягає у
здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина
або держави у випадках, передбачених
законом.

Частина
1 статті 60 КАС України передбачає, що у випадках, встановлених законом, зокрема,
прокурор може звертатися до
адміністративного суду із адміністративним позовом про захист прав, свобод та
інтересів інших осіб і брати участь у цих справах.

Згідно ч. 2 статті 60
КАС України прокурор здійснює в суді представництво інтересів держави в порядку,
встановленому цим Кодексом та іншими законами.

Завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому мисці на виконання делегованих
повноважень (ч. 1 ст. 2 КАСУ).

Суб'єктом владних
повноважень відповідно до п. 7 ч. 1 ст. З КАС України є орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні
ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Сторонами
в адміністративному процесі є позивач та відповідач (ч. 1 ст. 50 КАСУ) й, зокрема, позивач - це
особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного
суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Аналіз
наведених приписів законодавства дає підстави констатувати, що прокурор, якому законодавством надано право захищати права,
свободи та інтереси інших осіб, звертаючись з
адміністративним позовом й представляючи інтереси держави, має визначити конкретного позивача.

Це
й було здійснено першим заступником прокурора Житомирської області, який подав адміністративний позов у
цій справі в інтересах держави в особі Комунального
житлового виробничого підприємства аварійних робіт управління житлово-комунального господарства Житомирської
міської ради.

А
тому помилковим є посилання прокурора на те, що він є суб'єктом владних
повноважень та самостійним позивачем у справі.

Отже,
оскільки позивачем в даній справі було визначено Комунальне житлове виробниче підприємство аварійних
робіт, яке відповідно до приписів ч. 3 ст. 48 КАСУ має адміністративну процесуальну
дієздатність, тобто здатність особисто здійснювати свої адміністративні
процесуальні права та обов'язки (яка належить й підприємствам - юридичним особам), воно вправі було й заперечувати проти
адміністративного позову, що передбачено п.
6 ч. 1 ст. 155 КАС України, й ця обставина згідно вказаної статті є підставою
для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо
визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки судові
рішення відповідають
вимогам процесуального права, то вони не можуть
бути скасовані
чи змінені
з підстав, наведених в касаційній скарзі.

Керуючись
ст. ст. 210, 221, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Заступника прокурора Житомирської області залишити без
задоволення, а господарського суду Житомирської області від 24 жовтня 2006 року
та ухвалу Житомирського апеляційного господарського суду від 12 грудня 2006
року - без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно

Судді(підписи)

Суддя Вищого
адміністративного суду

України
В.В. Харченко