Справа № 22а-763/2007
Суддя: Спас О.В.
Дата ухвалення: 2007-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22а-763 / 2007 р. Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2007 року м.
Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області
у складі:

головуючого Стрелець Л.Г.

суддів: Спас О.В.

Давискиби Н.Ф.

при секретарі Веретелецькій
І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою

Управління праці, соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської
міської ради

на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від "12" лютого 2007 року по справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1до Управління праці, соціального захисту та
житлових субсидій Мелітопольської міської ради про стягнення недоплаченої
щорічної одноразової грошової допомоги учаснику бойових дій, -

ВСТАНОВИЛА:

26 грудня 2006 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до Управління праці, соціального захисту та
житлових субсидій Мелітопольської міської ради (далі -УПСЗтаЖС) про
стягнення недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги.

В позовній заяві зазначав, що він є учасником бойових дій. Відповідно до
ч.5ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни і гарантії їх
соціального захисту" йому: щорічно до 05 травня повинна надаватися разова грошова допомога у
розмірі 5-ти
мінімальних пенсій за віком. Але всупереч вимогам Закону'України "Про
статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту" та п.З ст.22;
Конституції України вказані суми виплачувалась не в повному обсязі.

Просив суд стягнути з відповідача недоплачену щорічну разову допомогу за 2005-2006 роки у сумі
2955грн.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від "12" лютого 2007 року адміністративний
позов ОСОБА_1. задоволено частково.

Стягнуто з УПСЗтаЖС на користь позивача недоплачену суму
разової грошової допомоги у розмірі 1545
грн. за 2006 рік.

В апеляційній скарзі відповідач посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить
скасувати постанову суду, ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних
вимог.

2

Заслухавши у засіданні апеляційного суду судцю - доповідача,
переглянувши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд
апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без
змін.

Відповідно ст. 200 КАС
України підставами для цього є визнання судом апеляційної інстанції того, що
суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В частині незадоволення позовних вимог про стягнення сум
грошової допомоги, які позивач вважає недоплаченими за 2005 рішення суду
першої інстанції є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального
права з наступних підстав.

Право позивача на передбачені
законодавством пільги зазначено

безпосередньо
в його посвідчені (а.с.4). Позивач не заперечує, що він щорічно отримував
грошову допомогу до 5 травня в
розмірах згідно Законів України про державний бюджет на поточні роки і,
відповідно весь цей час достовірно знав, які саме суми він отримує. Проте, до 2006 року не заявляв
про порушення прав на отримання грошової допомоги.

Про поновлення
строку для звернення до суду позивач не просив.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для
застосування ч. 1 ст. 100 КАС України і
відмовив в цій частині позовних вимог в зв'язку з пропущенням строку звернення
до суду.

Відносно
позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача ] 545 грн.
недоплаченої разовій грошовій допомоги за 2006
роки як учаснику бойових дій суд першої інстанції дійшов неправильного
висновку про їх задоволення.

В цій частині позовних вимог апеляційний суд приходить до
висновку про їх невідповідність діючому законодавству, а тому постанова суду
першої інстанції в цій час тині має бути скасована і постановлена нова про
відмову в задоволенні позову.

Так, згідно п.3 ч. 1
ст. 198 КАС
України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Відповідно ст. 202
КАС України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового
рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи або питання.

Розглядаючи цю частину позову суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 2 КАС України, яка
вказує, що у справах щодо оскарження;-дій та бездіяльності суб'єктів владних
повноважень суд перевіряє, чи вчинені вони на підставі, у межах та у спосіб, що
передбачені законодавством України, з використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано, обгрунтовано, неупереджено, добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, своєчасно.

Необхідно зазначити, що ст. 17-1 Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачає,
що щорічну грошову виплату разової грошової допомоги до 5 травня, в
розмірах, передбачених ст. ст. 12-16
цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Одночасно Законом України від 25 грудня 1998 року „Про
внесення змін до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" визначено, що порядок виплати разової грошової
допомоги ветеранам війни визначається Кабінетом Міністрів України, який має
щорічно у проекті Державного бюджету України передбачати цільові кошти,
необхідні для виплати разової грошової допомоги ветеранам війни.

3

18 лютого
2004 року Кабінетом Міністрів України за №
177 прийнято Постанову „Про забезпечення щорічної виплати разової грошової
допомоги, передбаченої Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" у якій, зокрема, зазначено, що з метою реалізації
положень ст. 17-1 вказаного
Закону Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення
коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати цієї разової
грошової допомоги у розмірах, установлених законом про державний бюджет на
відповідний рік, і для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та
соціального захисту населення.

За змістом ст. 21 Бюджетного
Кодексу України органи соціального захисту не мають власних коштів, а є лише
розпорядниками бюджетних коштів. Кошти бюджету, які отримують фізичні особи,
надаються їм лише через розпорядника бюджетних коштів.

Відповідно ст. ст. 87, 89 Бюджетного Кодексу України до видатків, які
здійснюють з Державного бюджету України належать державні програми соціальної
допомоги, зокрема, щорічна разова грошова допомога ветеранам війни ( ст. 87 БК
України).

Окрім викладеного необхідно взяти до уваги, що відповідно до п. 18 ст. 77 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2006
рік" на цей рік зупинено дію ч.5 ст.12 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині визначення
розміру виплат щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій.

Посилання суду першої інстанції на ст. 22 Конституції України є помилковим, оскільки дана норма
Конституції стосується прав, свобод та обов'язків людини і громадянина (розділ 2-й Конституції), до
яких, зокрема відноситься і право на соціальній захист. Право на соціальний
захист включає право на забезпечення громадян у разі втрати працездатності,
безробіття, у старості, тобто -
це пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом
існування (ст. 46 Конституції).

Щорічна разова грошова допомога, щодо якої виник спір, не є основним
джерелом існування і не належить до Конституційних прав людини та громадянина в
сенсі положень розділу 2-го
Конституції України.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки тій обставині, що КАС України
надає особі право оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень і лише одночасно з цими вимогами заявити вимоги про відшкодування
шкоди, завданої протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень (ст. 2,
21 КАС України). Тобто, підставою для вирішення питання про відшкодування
матеріальної шкоди є встановлення судом протиправності та незаконності дій
суб'єкта владних повноважень.

Проте, в адміністративному позові не заявлено вимог щодо оскарження дій,
рішень або бездіяльності відповідача, а йдеться тільки про стягнення певної
суми.

Таким чином, під час апеляційного розгляду справи
встановлено, що органи соціального захисту при виплаті вищезазначених коштів
діяли відповідно до законодавства, а тому немає передбачених законом підстав
для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до
висновку, що рішення

суд)' першої інстанції в цій частині не відповідає
обставинам справи, постановлене з

порушенням норм матеріального і процесуального права, які
призвели до

неправильного вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню,
оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду в повному її обсязі.

4

Постанова суду першої інстанції в частині часткового
задоволення позовних вимог має бути скасованою з прийняттям нової постанови про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 202, 205, 206 КАС
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці, соціального захисту та житлових
субсидій Мелітопольської міської ради задовольнити частково.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від «12» лютого 2007 року у цій
справі в частині задоволення позовних вимог скасувати та постановити нову
наступного змісту:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до Управління праці,
соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради про
стягнення недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги за 2006 рік у розмірі 1545 грн.

В решті
постанову суду залишити без змін.

Касаційна скарга на постанову може бути подана
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили постанови суду апеляційної інстанції, а саме, з "04 " квітня 2007 року - дня складення
постанови в повному обсязі.