Справа № 22-а-4512/2008
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2008-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

5 червня 2008 року справа
№ 22-а-4512/08

зал
судового засідання №2 у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Бадахової Т.П.

Старосуда
М.І.

при секретарі судового засідання

Чуріковій Я.О.

за участю позивача:

не з'явився

представника відповідача:

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

ОСОБА_1

на постанову

Краснолиманського міського суду Донецької області

від

20 грудня 2007 року

по адміністративній справі

№ 2-а-41/07 (суддя Шавиріна Л.П.)

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту населення Краснолиманської
міської ради Донецької області

про

dизнання дій посадових осіб
неправомірними та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Краснолиманського міського
суду Донецької області від 20 грудня 2007 року (арк. справи 66-68) ОСОБА_1
відмовлено у задоволені позовних вимог (арк. справи 2-6) до Управління праці та
соціального захисту населення Краснолиманської міської ради Донецької області
(надалі Управління), про визнання дій посадових осіб неправомірними та
відшкодування моральної шкоди і судових витрат, у зв'язку з відсутністю підстав
їх задоволення.

В апеляційній скарзі (арк. справи 72-75)
ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального
права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове
рішення.

Відповідач письмово заперечує проти
доводів апеляційної скарги, надав клопотання щодо розгляду справи без його
участі, яке задоволене судом.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, заперечення на скаргу, встановила наступне.

Позивач має статус дружини померлого
громадянина із числа осіб смерть, яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою,
що посвідчується посвідченням НОМЕР_1, та іншими документами долученими до
матеріалів справи, які є письмовими доказами і приймаються судом (арк. справи
7-12).

Відповідачем відповідно до статті 48
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-12 (надалі
Закон України 796), виплачена позивачу одноразова компенсація як сім'ї яка
втратила годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з
Чорнобильською катастрофою, у розмірі 60 мінімальних заробітних плат.

Проблема спору полягає у розмірі виплаченої
суми.

Управлінням обчислена та виплачена
позивачу 15 серпня 2007 року (арк. справи 52) одноразова компенсація у сумі 379
грн. 30 коп., виходячи із мінімальної заробітної плати за нормами Постанови
Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 «Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі
постанова №836).

Суд першої інстанції погодив доводи
Управління з огляду на те що дію абзацу шостого частини першої статті 48 Закону України 796 в частині
виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної
плати зупинено на 2007 рік, і не зважаючи на те що норми Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік», які зупинили дію вищенаведених норм
спеціального Закону визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду
України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007, з дня ухвалення рішення (пункт 3
резолютивної частини рішення), підстав на виплату у розмірі передбаченому
Законом на думку суду першої інстанції не існує, оскільки за виплатою позивач
звернулась 24 квітня 2007 року.

Колегія суддів не погоджує висновки суду
першої інстанції з огляду на те, що відповідно до частини 7 статті 48 Закону
України 796 розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати. На момент виплати сум одноразової
допомоги жодних підстав не застосовувати норми статті 48 спеціального Закону не
існувало.

Відповідно до статті 13 Закону України
№796 Держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та
зобов'язується відшкодувати її зокрема за втрату годувальника, якщо його смерть
пов'язана з Чорнобильською катастрофою. Фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону здійснюється за рахунок державного бюджету відповідно
до статті 63 даного закону.

Враховуючи зазначене, колегія суддів не
погоджує висновок суду першої інстанції
щодо відсутності підстав у виплаті одноразової компенсації у зазначених
законом розмірах.

Колегія суддів не приймає доводи
Управління погоджені судом першої інстанції, щодо застосування до спірних
відносин приписів постанови № 836, з
огляду на приписи частини 3 статті 9 КАС України.

Колегія судів вважає, що скаржником наведені переконливі доводи, які приймає як
підставу для скасування судового
рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої інстанції при прийнятті постанови були порушені норми матеріального права.

Позовні вимоги стосовно неналежної виплати позивачеві сум, визначені ним, як в визнані
дій посадових осіб управління притиправними, так і в скасуванні рішення
управління , а також вчинені певних дій.

У стягнені моральної шкоди суд відмовляє
з огляду на те, що законодавством про соціальне забезпечення її стягнення не
передбачено, а за правилами цивільного законодавства склад шкоди не доведений.

У стягненні правової допомоги колегія суддів відмовляє з
огляду на приписи частини 94 КАС України, присудження зазначених витрат
здійснюється з Державного бюджету України, а не управління як просить позивач,
за умови їх документального підтвердження. Прийняти у якості документа
квитанцію до прибуткового касового ордера (арк. справи 19), не передбачається
можливим, з огляду на його підписання посадовою особою прізвище та посадове
становище якої не відомо, що суперечить вимогам встановленим до первинного
документу в розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність».

Судовий збір у сумі 3 грн. 40 коп.
підлягає відшкодуванню за рахунок коштів Державного бюджету на користь
позивача, у іншій частині є надміру сплачений і може бути повернутий ухвалою
суду за клопотанням особи, яка його сплатила відповідно до частини 2 статті 89
КАС України.

Керуючись статтями 24, 87, 89, 90, 94,
167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Краснолиманського міського суду
Донецької області від 20 грудня 2007 року у справі № 2-а-41/07 - задовольнити
частково.

Постанову Краснолиманського міського суду
Донецької області від 20 грудня 2007 року у справі № 2-а-41/07 - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати дії та рішення Управління праці
та соціального захисту населення Краснолиманської міської ради Донецької
області щодо неналежної виплати одноразової компенсації у зв'язку зі смертю
годувальника ОСОБА_1 - протиправними.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Управління
праці та соціального захисту населення Краснолиманської міської ради Донецької
області за рахунок коштів Державного бюджету України недоплачену суму
одноразової компенсації, як сім'ї, яка втратила годувальника у розмірі 23620
грн. 70 коп.

Присудити з коштів Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 3 грн. 40 коп.

В іншій частині у задоволені позову -
відмовити.

Постанови постановлена у нарадчій кімнаті
та проголошена у судовому засіданні 5 червня 2008 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Р.Ф.
Ханова

Судді: Т.П. Бадахова

М.І.
Старосуд

З оригіналом згідно:

Суддя
Р.Ф. Ханова