Справа № 22-а-1144/2008
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2008-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Моїсеєнко В.М.
Доповідач 2 інстанції:
суддя
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2008 року

№ 22-а-1144/08

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Мельнікова Л.В.

Суддів - Григоров А.М., Подобайло З.Г.

при секретарі:
Холодна Д.С.

за участю:

представник позивача - Юрченко М.І.

відповідач - ОСОБА_1.

представник відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Прокурора
Ленінського району м. Полтави на постанову Господарського суду Полтавської
області від 26 жовтня 2007 року по справі № 8/474

за позовом Прокурора
Ленінського району м. Полтави в інтересах держави в особі Управління Пенсійного
фонду України Ленінського району м. Полтави

до
Приватного підприємця ОСОБА_1

про вчинення дій, щодо
зобов'язання платника подавати щоквартальні звіти з операцій з торгівлі
ювелірними виробами,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор Ленінського району м. Полтави в інтересах
держави в особі Управління Пенсійного фонду України Ленінського району м.
Полтави звернувся до суду з позовом до Приватного підприємця ОСОБА_1про
вчинення дій, щодо зобов'язання платника подавати щоквартальні звіти з операцій
з торгівлі ювелірними виробами.

Постановою Господарського суду Полтавської області від 26
жовтня 2007 року в задоволенні позовних вимог Прокурора Ленінського району м.
Полтави в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України
Ленінського району м. Полтави до Приватного підприємця ОСОБА_1про вчинення дій,
щодо зобов'язання платника подавати щоквартальні звіти з операцій з торгівлі
ювелірними виробами відмовлено.

Прокурор Ленінського району м. Полтави не погоджується з
вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, вважає зазначену постанову
незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, прокурор, просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову Господарського суду Полтавської області від 26
жовтня 2007 року по справі № 8/474 та прийняти нову постанову суду.

Заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом першої інстанції було встановлено та підтверджено у
суді апеляційної інстанції наступне.

Прокурор Ленінського району м. Полтава, в інтересах
держави в особі управління Пенсійного фонду України Ленінського району м.
Полтави звернувся до суду з позовом до Приватного підприємця ОСОБА_1 про
зобов'язання платника подавати щоквартальні звіти з операцій з торгівлі
ювелірними виробами, мотивуючи вимогу тим, що приватний підприємець ОСОБА_1,
зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду Ленінського району в м. Полтаві,
як платник єдиного податку з 06.04 2000 року, згідно свідоцтва НОМЕР_1 про єдиний податок на 2007 рік та ліцензії Міністерства
фінансів України № 052422 на право торгівлі виробами з дорогоцінного металу,
дорогоцінного каміння, не звітує до Пенсійного фонду та не сплачує збір з
операцій купівлі-продажу ювелірних виробів. За період з 01.01.2005 року по
теперішній час не складено жодного звіту до управління Пенсійного фонду України
Ленінського району в м. Полтава.

Відповідач проти позову заперечує, просить суд в
задоволенні позовних вимог відмовити, обґрунтовуючи свої доводи тим, що
відповідно до статті 6 Указу Президента „Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", в редакції Указу
Президента N 746/99 від 28.06.99 року, суб'єкт малого підприємництва, який
сплачує єдиний податок, не є платником збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно з п. 10 ст. 8 Закону України „Про державний бюджет
на 2007 рік" встановлено, що джерелом формування спеціального фонду
Державного бюджету України у частині доходів є збори на обов'язкове державне
пенсійне страхування, що відповідно до закону, сплачуються при торгівлі
ювелірними виробами з дорогоцінного металу, дорогоцінного каміння.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України, № 1740 від
03.11.1998 року „Про затвердження Порядку сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" (із змінами):
Платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з
продажу ювелірних виробів із золота (крім обручок), платини і дорогоцінного
каміння, є підприємства і організації та фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які здійснюють торгівлю ювелірними виробами із
золота, платини і дорогоцінного каміння. Збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій з продажу ювелірних виробів із золота сплачується в
розмірі п'яти відсотків вартості реалізованих ювелірних виробів із золота (крім
обручок), платини і дорогоцінного каміння.

Документом, що підтверджує продаж ювелірного виробу із
золота, платини і дорогоцінного каміння, є касовий чек, що видається покупцеві,
в якому сума збору на обов'язкове державне пенсійне страхування включається до
загального податку, що сплачується під час купівлі товару. Платники цього
збору, зазначені у пункті 6 цього Порядку, ведуть бухгалтерській облік суми
збору шляхом відокремлення від суми загального податку, яка відповідає збору на
обов'язкове державне пенсійне страхування. Збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування, визначений відповідно до пункту 7 цього Порядку,
включається до ціни відповідних товарів і сплачується їх продавцями з виручки
від реалізації.

Платники збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування, зазначені у пункті 6 цього Порядку, ведуть окремий облік продажу
ювелірних виробів із золота, платини і дорогоцінного каміння.

Платники збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій з продажу ювелірних виробів із золота (крім обручок),
платини і дорогоцінного каміння подають до 20 числа, що настає за останнім
місяцем звітного кварталу, органам Пенсійного фонду України, в яких вони
зареєстровані як платники страхових внесків, звіт про нарахування та сплату
цього збору згідно з додатком 3.

Відповідно до статті 92 Конституції України, виключно
законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори.

Згідно пункту 4 розділу XV, перехідних положень
Конституції України, Президент України протягом трьох років після набуття
чинності Конституцією України має право видавати схвалені Кабінетом Міністрів
України і скріплені підписом Прем'єр-міністра України укази з економічних
питань, не врегульованих законами, тобто Указ Президента „Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", в
редакції Указу Президента N 746/99 від 28.06.99 року (далі - Указ), має силу
Закону України.

Відповідно до статті 6 Указу, суб'єкт малого
підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником таких видів
податків і зборів (обов'язкових платежів):

- податку на додану
вартість, крім випадку,
коли юридична особа
обрала спосіб

оподаткування доходів за єдиним податком за ставкою 6
відсотків;

- податку на прибуток підприємств;

- податку на доходи фізичних осіб (для фізичних осіб -
суб'єктів малого підприємництва);

- плати (податку) за землю;

- збору на спеціальне використання природних ресурсів;

- збору до Фонду
для здійснення заходів
щодо ліквідації наслідків Чорнобильської

катастрофи та соціального захисту населення;

- збору до Державного інноваційного фонду;

- збору на обов'язкове соціальне страхування;

- відрахувань та зборів на будівництво, реконструкцію,
ремонт і утримання автомобільних доріг загального користування України;

- комунального податку;

- податку на промисел;

- збору на обов'язкове державне пенсійне страхування;

- збору за видачу дозволу на розміщення об'єктів торгівлі
та сфери послуг;

- внесків до Фонду України соціального захисту інвалідів;

- внесків до Державного фонду сприяння зайнятості
населення;

- плати за патенти
згідно із Законом
України "Про патентування деяких
видів

підприємницької діяльності".

Суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний
податок, не є платником - збору на обов'язкове державне пенсійне страхування,
так як, до суми єдиного податку, що сплачує підприємець входить сума, яка
відраховуються до Пенсійного фонду України (стаття 2 Указу), в розмірі 42
відсотків.

В силу статті 71 КАС України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, Позивачем
не надано доказів про проведені планові чи позапланові перевірки дотримання
Відповідачем законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у 2007 році, хоча у позовній заяві Позивач посилається на Закон
України „Про державний бюджет України на 2007 рік", та враховуючи, що
Пенсійному фонду надано право застосовувати фінансові санкції, передбачені
законом та порушувати в установленому законом порядку питання про притягнення
до відповідальності осіб, винних у порушенні законодавства про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, відповідно до пункту 9 статі 2 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", документ, що
підтверджує продаж ювелірного виробу із золота, платини і дорогоцінного каміння
є касовий чек, що видається покупцеві, в якому сума збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування включається до загального податку, що сплачується
під час купівлі товару. Платники цього збору ведуть бухгалтерський облік суми
збору шляхом відокремлення від суми загального податку, яка відповідає збору на
обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно вимог ч. 3 ст.6 Указу суб'єкти підприємницької
діяльності - фізичні особи - платники єдиного податку мають право не
застосовувати електронні контрольно-касові апарати для проведення розрахунків
із споживачами.

Наведені висновки суду першої інстанції повністю
відповідають обставинам справи та законодавству.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до
висновку про відмову в задоволенні позову, тобто, що відсутні підстави для
зобов'язання Відповідача подавати щоквартальні звіти з операцій з торгівлі ювелірними
виробами до Пенсійного фонду, оскільки збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій з продажу ювелірних виробів із золота в розмірі п'яти
відсотків вартості реалізованих ювелірних виробів із золота (крім обручок),
платини і дорогоцінного каміння сплачується суб'єктами підприємницької
діяльності, які перебувають на загальній системі оподаткування.

Колегія суддів зазначає, що Законом України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено додаткові
ставки збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів
господарських операцій. Згідно п. 6 ст. 1 Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності, що
здійснюють торгівлю ювелірними виробами із золота (крім обручок) платини і
дорогоцінного каміння.

Пунктом 5 ст. 2 вказаного Закону встановлено, що об'єктом
оподаткування у випадку здійснення торгівлі ювелірними виробами є вартість
реалізованих ювелірних виробів.

Розмір збору на обов'язкове державне пенсійне страхування
становить 5 відсотків від об'єкта оподаткування, що встановлено п. 7 ст. 4
Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно підпункту 7.2.5. пункту 7 "Інструкції про
порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду
України" платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, які
здійснюють операції з продажу ювелірних виробів із золота (крім обручок),
платини і дорогоцінного каміння ведуть окремий облік продажу ювелірних виробів
із золота, платини і дорогоцінного каміння.

Указ Президента України "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва"
прийнято відповідно до п. 4 розділу XV "Перехідних положень"
Конституції України є підзаконним нормативним актом і не має пріоритетного
значення перед вказаним вище Законом України. Колегія суддів, зазначає, що
Законами України Про державний бюджет України, в т. ч. і на 2007 рік,
передбачено зарахування відповідних коштів збору до бюджету. Крім того,
набравший чинності з 01.01.04 р. Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», в п. 8 Прикінцевих положень передбачив, що
Платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, визначені пунктами
5-10 статті 1 Закону України “Про збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування” (400/97-ВР), сплачують збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування в порядку та розмірах, визначених зазначеним Законом. Наведена
норма біль пізніша чим Указ президента та має вищу юридичну силу.

Враховуючи вищевикладене слід зазначити, що спірні
правовідносини, а саме, щодо сплати позивачем: збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування з продажу ювелірних виробів із золота (крім обручок),
платини і дорогоцінного каміння, регулюються Законом України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне страхування", нормами якого визначено спеціальний
об'єкт оподаткування - вартість реалізованих ювелірних виробів із золота (крім
обручок), платини і дорогоцінного каміння.

Тому суд апеляційної інстанції не погоджується з
висновками суду першої інстанції про звільнення відповідача від сплати збору та
відповідно відсутності обовязку здовати звіти.

Колегія суддів підтримуючи висновки суду першої інстанції
щодо відмови у позові зазначає, що зобов'язання надавати звіти в подальшому, є
вимога на майбутнє, і не може бути задоволена судом. Суд не може робити висновки про
обов'язок здавати звіти в майбутньому, оскільки відповідач може припинити
діяльність тощо. Стосовно вимоги про зобов'язання надати звіти за попередній
період, то така вимога не є способом захисту права. Пенсійний фонд, як що відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», так і як було передбачено, відповідно до закону країни про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» має право проводити перевірки, донараховувати суми збору чи
внесків та застосовувати санкції до платників за не подання звітності. Наведене
і є захистом прав Пенсійного фонду.

Таким чином суд першої інстанції правомірно відмовив в
задоволенні позову, але зробив помилкові висновки, щодо відсутності підстав про
зобов'язання відповідача подавати щоквартальні звіти з операцій з торгівлі
ювелірними виробами до Пенсійного фонду, оскільки збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування з операцій з продажу ювелірних виробів із золота в розмірі
п'яти відсотків вартості реалізованих ювелірних виробів із золота (крім
обручок), платини і дорогоцінного каміння сплачується суб'єктами
підприємницької діяльності, які перебувають на загальній системі оподаткування,
в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині
посилання на вище наведені обставини.

В іншій частині
доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, не впливають на
правомірність висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, п. 1 ст. 201, 205,
207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Прокурора Ленінського району м. Полтави
задовольнити частково.

Постанову Господарського суду Полтавської
області від 26 жовтня 2007 року по справі № 8/474 змінити.

Виключити з мотивувальної частини
постанови висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав про
зобов'язання відповідача подавати щоквартальні звіти з операцій з торгівлі
ювелірними виробами до Пенсійного фонду, оскільки збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування з операцій з продажу ювелірних виробів із золота в розмірі
п'яти відсотків вартості реалізованих ювелірних виробів із золота (крім
обручок), платини і дорогоцінного каміння сплачується суб'єктами
підприємницької діяльності, які перебувають на загальній системі оподаткування.

В іншій частині постанову
Господарського суду Полтавської області від 26 жовтня 2007 року по справі №
8/474 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено та підписано 10
червня 2008 року

Головуючий
Мельнікова Л.В.

Судді Григоров
А.М.

Подобайло З.Г.