Справа № 22а-8549/2008
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2008-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-8549/08 Головуючий у І інстанції - Савченко С.І.
Суддя-доповідач Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05
червня 2008 року Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Глущенко
Я.Б.

суддів Межевича М.В., Попович
О.В.,

при
секретарі Токар М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області
від 29 жовтня 2007 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської
області про скасування рішення сільської ради та зобов'язання повторно
розглянути питання про повернення земельної ділянки спадкоємцям
реабілітованого, -

В С Т А
Н О В И В:

У
жовтні 2007 року ОСОБА_1 та інші звернулися до суду з адміністративним позовом,
в якому, зокрема, просили скасувати
рішення Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської
області від 14.06.2007 року «Про повернення земельної ділянки спадкоємцям
ОСОБА_4 - ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1».

Ухвалою
Ірпінського міського суду Київської області від 29 жовтня 2007 року відмовлено
у відкритті провадження в адміністративній справі.

Не
погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачі подали апеляційну скаргу,
в якій просять скасувати оскаржувану ухвалу суду.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися у судове
засідання, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін з таких підстав.

Згідно
зі ст. ст. 199 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи
у відкритті провадження у справі, суд дійшов висновку, що предметом даного
спору є захист права спадкоємців реабілітованої особи на повернення належного
реабілітованому майна, тобто між учасниками існує спір про право, який має
приватноправовий характер, що виключає його розгляд в порядку адміністративного
судочинства.

З таким
висновком суду не можна не погодитися.

Так,
відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У свою
чергу, згідно з ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на спори фізичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Разом з
тим, з матеріалів позовної заяви вбачається, що
позивачами заявлені вимоги про скасування рішення сільської ради з тих
підстав, що оскаржуваним рішенням ради безпідставно відмовлено у поновленні
права власності на землеволодіння спадкоємців ОСОБА_4

Загальні способи захисту
цивільних прав та інтересів передбачені статтею 16 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК), а права власності - главою 29 цього Кодексу. При виборі способу
захисту цивільного права необхідно врахувати специфіку права та характер його
порушення. Захист права судом відбувається з урахуванням установлених законом
меж здійснення суб'єктивного права на захист і компетенції суду.

Позивачі
вважають себе власниками земельної ділянки розміром 7,6482 га, яка знаходиться
у с. Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області по вулицям
Молодіжній, Мічуріна, Лісній, Новій. Земельна ділянка належала ОСОБА_4,
спадкоємцями якого і є позивачі.

Частиною першою статті 393
ЦК передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає
законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом
незаконним та скасовується. Згідно з частиною другою цієї статті власник майна,
права якого порушені внаслідок видання такого правового акта, має право
вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі
неможливості відновлення попереднього становища власник має право на
відшкодування майнової та моральної шкоди.

Зі змісту статті випливає,
що такий спосіб захисту порушеного права, як визнання незаконним (недійсним)
акта суб'єкта владних повноважень, не є універсальним і його застосування
можливе у двох випадках: коли може бути відновлено те становище, яке існувало
до видання акта, або коли за відсутності цієї можливості вимога про визнання
незаконним акта суб'єкта владних повноважень поєднана з вимогою про
відшкодування майнової та моральної шкоди. Спори зазначеної категорії належать
до адміністративної юрисдикції.

З
доданих до матеріалів позовної заяви доказів стосовно існуючої містобудівної
ситуації на землях ОСОБА_4вбачається, що частина земельної ділянки, на яку
претендують позивачі, на сьогодні використовується іншими особами та має статус
землі не сільськогосподарського призначення, а тому відновлення становища, про
яке просять позивачі, в обраний ними спосіб неможливе, у зв'язку з відчуженням
землі третім особам. Вимоги про визнання оспорюваного рішення недійсними не
поєднані з вимогами про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Отже,
суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що дана позовна
заява не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Вимоги, заявлені
позивачами, мають вирішуватися у порядку цивільного судочинства.

Керуючись
ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А
Л И В :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу
Ірпінського міського суду Київської області від 29 жовтня 2007 року залишити
без змін.

Повний текст ухвали виготовлений 06
червня 2008 року.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця з дня складання в повному обсязі, тобто з 07 червня 2008 року,
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий
суддя

Судді: