Справа № 22а-3225/2008
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2008-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький апеляційний
АДМІНІСТРАТИВНИЙ суд
У Х В А Л А

Іменем України

« 06 »
червня 2008р. справа № 22а-3225/08

м. Донецьк, бул. Шевченка,
26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Геращенка І.В.

суддів Арабей Т.Г.,
Малашкевича С.А.

при секретарі судового засідання Літвіновій
Л.О.

за участю
представників сторін:

від
позивача - ОСОБА_1

від відповідача - Ціоненко О.В. за довір. № 7077 від 07.07.2007 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Макіївського міського управління Головного Управління
Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області

на постанову Донецького
окружного адміністративного суду

від 06.12.2007р.

у справі № НОМЕР_2

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Макіївського
міського управління Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області

про стягнення
компенсаційних виплат за формене обмундирування при звільнені з органів
внутрішніх справ, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 (довіреність від
ІНФОРМАЦІЯ_1зареєстрованої у реєстрі за № НОМЕР_1) звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з позовною заявою до Макіївського міського
управління ГУ МВС України в Донецькій області про стягнення компенсаційних
виплат за формене обмундирування при звільнені з органів внутрішніх справ в
сумі 5487 грн. 94 коп.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду
від 06.12.2007 року у справі № НОМЕР_2 (суддя Стиран В.В.) було задоволено
зазначений адміністративний позов.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не був
пропущений строк на звернення до суду з цим адміністративним позовом, на час
його звільнення з органів внутрішніх справ не було будь-яких обмежень щодо
сплати вказаного виду компенсації.

Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить
скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним
застосуванням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального
права.

Зазначає, що позивач пропустив строк для звернення до
суду, оскільки про порушення своїх прав, щодо несплати компенсації за формене
обмундирування, йому стало відомо ще 30.06.2005 року, коли була надана довідка
№ 696.

Вважає, що на час звільнення позивача були відсутні
правові підстави для сплати останньому компенсації за формене
обмундирування.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав
доводи апеляційної скарги на задоволенні якої наполягав, проти чого заперечував
позивач.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної
скарги.

Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів
апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження
порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного
вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів
вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи
встановлено, що позивач проходив службу в
органах внутрішніх справ МВС України в Донецькій області з 21.03.1983р., згідно
до наказу УМВС України № 70о/с від зазначеної дати, звідки 22.06.2005 року
наказом УМВС України від 20.06.2005р. № 190о/с був звільнений на пенсію.

На день звільнення ОСОБА_1 Макіївське МУ ГУ МВС України в
Донецькій області, де він проходив службу, не сплатило останньому компенсацію
замість належних предметів форменого обмундирування у сумі 5487 грн. 94 коп.,
що підтверджено довідкою ОРО УМВС України в Донецькій області від 30.06.2005р.
№ 696.

ОСОБА_1 звернувся до керівництва ГУ МВС України в
Донецькій області з питання виплати грошової компенсації за речове майно
(формене обмундирування), на що листом № 14/Б-266 від 19.07.2007р. йому було
відмовлено, що і стало підставою для звернення до суду із зазначеним позовом
01.11.2007р.

Зазначені обставини не спростовуються сторонами у справі.

Згідно ст. 16 Закону України «Про
міліцію», працівники міліції мають єдиний формений
одяг, зразки якого затверджуються Кабінетом Міністрів України, що видається безплатно.

Статтею 71 Постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР» (із змінами та
доповненнями) закріплено, що особам середнього, старшого і вищого начальницького
складу (до яких відноситься позивач), які бездоганно прослужили в органах
внутрішніх справ, Збройних Силах СРСР і органах Комітету державної безпеки СРСР
20 і більше років (у пільговому обчисленні), а тим, які мають особливі заслуги,
незалежно від вислуги років, при звільненні в запас або відставку наказами
начальників, які здійснюють звільнення, може надаватися право носіння
встановленої форми одягу.

Згідно з п. 4.6 Положення про
забезпечення речовим майном в системі МВС України, затвердженим Наказом МВС
України № 1489 від 05.12.2003р., військовослужбовцям, звільненим в запас,
видається належне на день звільнення обмундирування, чи виплачується грошова
компенсація за нього, зазначеним особам, які звільняються без права носіння
форми одягу, виплачується тільки грошова компенсація.

Наказом МВС
України № 1265 від 30.12.2005р. приписи, які викладені в п. 4.6. Положення змінені, в частині виплати компенсації, але це
вже мало місце після звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ, тобто на
момент звільнення (22.06.2005р.)на нього розповсюджувались положення Наказу МВС
України № 1489 від 05.12.2003р.

Конституційні принципи, на яких
базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і
право на компенсаційні виплати після звільнення, передбачені ст. ст. 1, 3, ч. 2
ст. 6, ст. 8, ч. 2 ст. 19, ст. 22, 23, ч. 1 ст. 24 Конституції України, набуте
в тому числі при проходженні бездоганної державної служби, не може бути звужене
чи скасоване. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання
прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права,
закріпленого як ст. 8 Конституції України, так і ст. 8 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 99 КАС України
для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється
з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Частиною 2 ст. 100 КАС України
передбачено, що якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду
поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Колегія суддів приходить до
висновку, що строк звернення до суду позивачем не пропущено, оскільки
відповідач видав довідку про грошову компенсацію, тобто визнав свої
зобов'язання перед позивачем, у зв'язку із чим останній довготривалий час
сподівався на отримання належних йому коштів, поки у липні 2007р. не отримав
письмову відмову відповідача від 19.07.2007 року, після чого 01.11.2007 року (у
річний строк) звернувся до суду із зазначеним позовом.

Аналізуючи встановлені обставини та вищенаведене
законодавство, колегія суддів приходить до висновку щодо неправомірності дій відповідача
відносно відмови ОСОБА_1 у сплаті грошової
компенсації за формене обмундирування при звільненні зі служби в органах
внутрішніх справ.

З огляду на наведене, колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції ретельно
перевірено доводи сторін, дано їм вірну оцінку, оскаржувана постанова є
законною і обґрунтованою, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в
судовому рішенні, не спростовуються, підстави для скасування постановленого по
справі судового рішення відсутні.

Керуючись
статтями 2, 11, 21, 160, 184, 195, 196, пунктом 1 статті 198, статтею 200,
пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И
В :

Апеляційну
скаргу Макіївського міського управління Головного Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій області на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 06.12.2007р. у справі
№ НОМЕР_2 за позовом ОСОБА_1до Макіївського міського управління Головного Управління
Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про стягнення
компенсаційних виплат за формене обмундирування при звільнені з органів
внутрішніх справ - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може
бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім
випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В.
Геращенко

Судді Т.Г. Арабей

С.А.
Малашкевич