Справа № 22а-3264/2008
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2007-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції суддя
Любешівський районний суд
Волинської області, справа № 2-а-68/07
Доповідач у 2-й інстанції суддя
ряд.ст.зв. № 29
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2007 року Справа
№ 22а-3264/08
м. Львів

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в складі

Головуючого судді-доповідача Яворського І.О.

Суддів Довгополова
О.М.

Носа С.П.

при
секретарі
Ступницькій Г.Я.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського
районного суду Волинської області від 23 жовтня 2007 року у справі за позовом
ОСОБА_1до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської
області про бездіяльність органів виконавчої влади, -

В С Т А Н О В И Л А :

18 вересня 2007 року
ОСОБА_1звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської області, просила суд визнати протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі
Волинської області та зобов'язати відповідача здійснити перерахування їй пенсії
та забезпечити її виплату відповідно до Рішення Конституційного Суду України
від 9 липня 2007 року №6 - рп/2007 (справа №1 - 29/2007).

Постановою Любешівському
районі Волинської області від 23 жовтня 2007 року позовні вимоги
ОСОБА_1задоволено повністю. Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що
заперечення відповідача про відсутність бюджетних асигнувань для задоволення
вимог позивача до уваги взяти не можна, оскільки доказів про відсутність
асигнувань суду не надано. Суд першої інстанції не бере до уваги твердження
відповідача відносно того, що Управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської області не являється власником або
розпорядником коштів Державного бюджету України, тому не може бути належним
відповідачем у даній справі. А також виходить з того, що рішення
Конституційного суду України має преюдиціальне значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей відповідних законів, що рішення Конституційного
суду України є обов'язковими для виконання на території України і не може бути
оскаржене .

Постанова оскаржена в
апеляційному порядку Управлінням Пенсійного фонду України в Любешівському
районі Волинської області. Апелянт в апеляційній скарзі вказував на те, що суд
першої інстанції, виносячи таку постанову, порушив норми матеріального права.

Перевіривши у відкритому
судовому засіданні повноту встановлення обставин справи та правильність їх
юридичної оцінки в судовому рішенні, колегія суддів дійшла висновку про
безпідставність апеляційної скарги та законність рішення суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів
враховує наступне:

Відповідно до ч.1 ст.19
Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, згідно
яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами
України.

Згідно ст.2 КАС України
завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів державної влади, органів державного
самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,інших суб'єктів при здійсненні
ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень. До адміністративного суду можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень,
крім випадків щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи Законами
України встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі ст.69 КАС України
доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги
і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на
підставі пояснень, третіх осіб та представників, показань свідків, письмових і
речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати
додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної
ініціативи.

Згідно ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене
судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Суд першої інстанції
правильно встановив те, що ОСОБА_1 є дитиною війни, як це визначено абз.1 п.1
ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», про що свідчить
відмітка в її пенсійному посвідченні. За змістом ст.6 цього закону дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога,
що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Відповідно до ч.1 ст.28
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у 2007
році мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок
- 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі, прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Законом України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» у ст. 62 встановлено, що прожитковий
мінімум осіб, які втратили працездатність, встановлюється на рівні: з 1 січня -
380 грн., з 1 квітня - 406 грн., з 1 жовтня - 411 грн.

Таким чином, починаючи з 9
липня 2007 року, Литвинчук О. М. мало бути підвищено розмір пенсії, однак п.12
ст.71 і ст.111 Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія
норм закону, які передбачали вищевказані виплати, була призупинена.

Проте, рішенням
Конституційного Суду України № 6-рп від 9 липня 2007 року у справі за
конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності
Конституції України (конституційності) положень ст.ст. 29, 36, ч.2 ст.56, ч.2
ст.62, ч.1 ст.66, п.п.7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46
ст.7, ст.ст. 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на
2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не
відповідають Конституції ( є не конституційними) положення п.12 ст.71, ст. 111
Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якими встановлено,
що на 2007 рік зупиняють дію положення ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» з урахуванням ст.111 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік», де зазначено, що у 2007 році підвищення до пенсії або
щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка
виплачується замість пенсії, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки,
встановленої для учасників війни.

Конституційний Суд України у
своєму рішенні від 9 серпня 2007 року дійшов висновку, що зупинення законом про
Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг,
компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення
іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами
України, не відповідає ст.ст. 1, 3, ч.2 ст.6, ч.2 ст.8, ч.2 ст.19, ст.ст. 21,
22, п.1 ч.2 ст.92, ч.1, 2, 3 ст. 95 Конституції України.

Відповідно до ст. 152
Конституції України закони та інші правові акти, які за рішенням Конституційного
Суду України визначаються неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Згідно зі ст.8
Конституції України, Конституція має найвищу юридичну силу, закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні
відповідати їй.

Згідно з ст.22 Конституції
України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Тому не припустимо при
встановленні розміру державної соціальної підтримки дітей війни виходити з
положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким
виплата державної соціальної підтримки передбачена у значно менших розмірах,
оскільки Конституція України має вищу юридичну силу порівняно з іншими Законами
України.

Відповідно до ст.8 КАС
України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права,
відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З врахуванням викладеного вище, колегія суддів не вбачає
підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1, 206 КАС України,
колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському
районі Волинської області залишити без задоволення.

Постанову Любешівського
районного суду Волинської області від 23 жовтня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_1до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської
області про бездіяльність органів виконавчої влади - залишити без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом одного
місяця з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя - доповідач: І.О.
Яворський

Суддя:
С.П. Нос

Суддя:
О.М. Довгополов