Справа № 22а-2542/2008
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2008-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий у І інстанції - Гримич
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2008 року
м. Київ

Колегія
суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Бараненка
І.І., Маслія В.І.,

при
секретарі:
Трибой І.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1на постанову Печерського районного суду м. Києва від
04 червня 2007 року по справі за його позовом до Генеральної прокуратури
України, Прокуратури міста Києва про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1
звернувся до Печерського районного суду м. Києва з адмінпозовом до Генеральної
прокуратури України, Прокуратури міста Києва від 25.05.2006 року про скасування
рішення Генпрокуратури про відкликання протесту прокуратури м. Києва на рішення
Київської міської ради «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення
права користування землею» № 419-15/1829
від 15.07.2004 року.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 04 червня 2007 року в
задоволенні позову було відмовлено в повному обсязі.

Не
погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати
незаконну постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою
задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на його незаконність, неповне
з'ясування обставин, що мають значення для справи. Крім того, на думку ОСОБА_1,
суд першої інстанції при постановленні рішення грубо порушив засади Конституції
та КАС України, принципи законності та верховенства права. Між іншого, оскаржуване
рішення винесено всупереч п. 2 ч. 1 ст. 22 КАС України, тобто з порушенням
правил підсудності.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
25.05.2006 року прокуратурою м. Києва до
Київської міської ради внесено протест щодо скасування рішення останньої від 15.07.2004 року «Про надання і
вилучення земельних ділянок та
припинення права користування землею» № 419-15/1829.

27.06.2006 року заступник прокурора
своїм листом відкликала даний протест з
мотивів додаткової перевірки підстав його подачі.

Позивач вважає, що даним листом порушено його права та законні інтереси,
а тому і звернувся до суду за їх захистом.

Виходячи з
наведеного, колегія суддів знаходить, що при вирішенні даного спору Печерським районним судом м. Києва було правильно застосовано
норми матеріального та процесуального права, повно і всебічно з'ясовані всі
обставини справи та вірно вирішено заявлений спір.

При цьому
апеляційна інстанція виходить з того, суд першої інстанції дійшов вірного
висновку щодо неналежного обґрунтування позивачем позовних вимог та відмовив в
їх задоволенні.

Відповідно до
положення ст. 123 Конституції України, організація і порядок діяльності органів
прокуратури України визначаються законом. Таким законом є Закон України «Про
прокуратуру» (далі Закон).

Виходячи з положень п. 2 ч. 2 ст.
20 Закону, при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах
своєї компетенції мають право вносити подання або протест на рішення місцевих
Рад залежно від характеру порушень.

Судова колегія повністю
погоджується з висновком суду першої інстанції про внесення протесту в межах
повноважень заступника прокурора, без будь-яких порушень норм діючого
законодавства. Правильно судом встановлено, що оскаржуване рішення прокуратури
жодним чином не порушує прав позивача.

Протест внесено з метою запобігання
правопорушень та перевірки його законності, в зв'язку з надходженням звернення
ректора КНУ ім. Т.Шевченка.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1
ст. 2 КАС України).

Відповідно
до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Апеляційною інстанцією не
приймаються до уваги доводи позивача про безумовне скасування незаконного
рішення з посиланням на нібито порушення судом першої інстанції правил
підсудності, оскільки на момент подачі позову та відкриття провадження по ньому
Окружний адміністративний суд м. Києва ще не розпочав свою діяльність, а тому
даний спір був підсудний Печерському районному суду м. Києва.

Проаналізувавши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції зроблено правильний висновок про правомірність дій Генпрокуратури при
відкликанні протесту прокуратури м. Києва на рішення
Київської міської ради «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення
права користування землею» № 419-15/1829
від 15.07.2004 року, жодних порушень Конституції та законів України з
боку відповідачів не виявлено, заступник прокурора при відкликанні протесту
діяла в межах своїх повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством.
Отже, судова колегія не вбачає в діях
відповідачів жодних порушень прав апелянта, а також не знаходить правових
підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

З урахуванням наведеного
вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права,
обставини справи з'ясовані повно та об'єктивно, а тому підстав для його
скасування не вбачається.

Апеляційна інстанція
знаходить, що апеляційна скарга ОСОБА_1на постанову
Печерського районного суду м. Києва від 04 червня 2007 року по справі за його
позовом до Генеральної прокуратури України, Прокуратури міста Києва про
скасування рішення - підлягає
залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.
2, 19, 198, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні
апеляційної скарги ОСОБА_1- відмовити.

Постанову
Печерського районного суду м. Києва від 04 червня 2007 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного
місяця шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий суддя:

Судді: