Справа № 2а-3516/2008
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2008-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а - 3516 / 08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2008 року м. Житомир

Житомирський окружний адміністративний суд у
складі:

головуючої-судді Євпак В.В.

при секретарі судового засідання Курдиш М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Житомирського
обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому районі та управління праці та соціального
захисту населення Овруцької райдержадміністрації про стягнення невиплачених коштів, передбачених Законом
України «Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та зобов”язання
вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1
звернулась з вказаним позовом до
суду, посилаючись на те, що протягом
1996-2007 років їй не були
проведені у повному обсязі виплати,
передбачені ст.ст. 37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зазначає, що отримувала відповідні доплати та
допомоги у розмірах, передбачених
Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26 липня 1996 року, тоді
як Законом визначені інші, значно більші, їх розміри, кратні мінімальній заробітній платі та мінімальній пенсії за
віком у відповідні періоди. Таким чином
його права були порушені.

Заборгованість по виплаті компенсації за
проживання на території радіоактивного забруднення (ст. 37) позивачка
визначила в розмірі 9176 грн.,
заборгованість по підвищенню пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які проживають
на територіях радіоактивного забруднення (ст. 39) позивачка визначила в
розмірі 46623 грн.,

Позивачка в
судове засідання не з”явилась, просить справу розглядати у її
відсутність.

Представник Житомирського обласного центру
по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в судове засідання не з”явився.
Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що
свідчить розписка в отриманні судової повістки. Про причини неявки суд не
повідомили, заперечень суду не надали.

Представник управління Пенсійного фонду
України в Овруцькому районі в судове засідання не з”явився. Про день, час та
місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить розписка в
отриманні судової повістки. Про причини неявки суд не повідомили, заперечень
суду не надали.

Представник управління праці та соціального
захисту населення Овруцької райдержадміністрації в судове засідання не
з”явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином,
про що свідчить розписка в отриманні судової повістки. Просять справу
розглядати без їх участі. До суду подали письмові заперечення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши
пояснення суд встановив: позивачка ОСОБА_1 відноситься до потерпілої 3-ї категорії внаслідок аварії на ЧАЕС,
проживала та проживає в м. Овручі Житомирської області, яке віднесено до зони гарантованого
добровільного відселення.

Згідно ст. 37 Закону України “Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” (далі Закон), громадянам, які проживають на територіях
радіоактивного забруднення, повинна виплачуватись щомісячна грошова допомога у
зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства, у зоні гарантованого добровільного
відселення - 40 процентів від мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 39 Закону, пенсія
позивача, як непрацюючому пенсіонеру, повинна була підвищуватись на дві
мінімальні зарплати. Доплата громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення у зоні гарантованого добровільного відселення
проводиться в розмірі 2-х мінімальних
заробітних плат.

Проте в спірний період часу ці доплати
та допомоги виплачувались
частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів
України №836 від 26.07.1996 року “Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а не в кратному відношенні до
мінімальної зарплати.

Згідно ст. 8 Конституції України, в
Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне
значення перед постановою Кабінету Міністрів України.

Виплатою допомоги та доплат в твердих сумах, встановлених постановою
Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, порушені права позивача.

Однак
позов підлягає частковому задоволенню.

Суд
вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог позивачки відповідно
до ст. 39 Закону за період з вересня
1996 року до травня 2003 року, оскільки позивачка в даний період часу працювала
і визначена доплата була частиною її заробітної плати.

Що стосується заявлених позивачкою вимог
щодо проведення їй виплати компенсації (ст 37 Закону) за період з вересня 1996
до січня 2006 року та компенсації (ст.39 Закону) за період з травня 2003 року до січня 2006
року, судом встановлено, що позивачка
звернулась з позовом про стягнення
недоплаченихїй коштів 25.02.2008 року. Річний строк звернення до
суду, передбачений ст. 99 КАС України, позивачка пропустила.

Позивачка не просить поновити пропущений нею
строк звернення до суду щодо стягнення коштів за 1996 - 2005 роки. Не надала
доказів поважності пропущення нею зазначеного строку. Тому суд в позові позивачці
про стягнення недоплачених коштів у відповідністю зі ст. 37 Закону за 1996 (з
вересня)-2005 роки та зі с. 39 Закону за 2003(з травня)-2005 роки відмовляє у
зв”язку з пропуском строку звернення до суду.

Крім того дію абзацу другого, третього, четвертого частини першої статті 37 Закону та абзацу третього, четвертого частини першої
статті 39 Закону зупинено на 2006 рік в
частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати згідно
із Законом N 3235-IV(
3235-15 ) від 20.12.2005. На 2007
рік дію цих норм зупинено згідно
із Законом N 489-V (
489-16 ) від
19.12.2006.

Рішенням Конституційного Суду України N
6-рп/2007 ( v0a6p710-07 ) від 09.07.2007 року п. 30 ст. 71 Закону України „Про
державний бюджет України”, яким зупинено дії ст.ст. 37, 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», визнано неконституційним.

Зазначені положення ст. 71 Закону України „Про державний бюджет України
на 2007 рік”, як неконституційні втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього
рішення, тобто з 09.07.2007 року.

Закон України „Про Державний
бюджет України на 2006 рік”, яким зупинена дію ст. 37 Закону в частині виплати
компенсації і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати, не
визнаний неконституційним. Положення зазначеного закону на даний час є чинними.

Таким чином стягненню на користь позивачки підлягає компенсація та
доплата у розмірах визначених саме
Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” (ст.ст. 37, 39 (як непрацюючому
пенсіонеру), але тільки з 09.07.2007 року.

Виплата компенсації у розмірах передбачених Постановою Кабінету
Міністрів України за зазначений період позивачу була виплачена.

З
врахуванням викладеного вище та розмірів мінімальної заробітної плати та
мінімальної пенсії за віком в Україні в
спірний період часу, а саме: розмір мінімальної заробітної плати становив: з 2
вересня 1996 року -15 грн., з 1 січня 1998 року -45 грн., з 1 липня 1998 року -55 грн., з 1 січня 1999
року -74 грн., з 1 квітня 2000 року -90 грн., з 1 липня 2000 р.- 118 грн., з 1 січня 2002 року -140
грн., з1 липня 2002 року -165 грн., з1 січня 2003 року -185 грн., з 1 грудня
2003 року - 205 грн., з 1 вересня 2004 року 237 грн., з 1 січня 2005 року 262
грн., з 1 квітня 2005 р- 290 грн., з 1 липня 2005 р.- 310 грн., з 1 вересня
2005 року -332 грн., з 1 січня 2006 року - 350 грн., з 1 липня 2006 р.- 375
грн., з 1 грудня 2006 року 400грн, з 1квітня 2007 року -420 грн., з 1 липня
2007 року - 440 грн., з 1 жовтня 2007 року -460 грн. суд стягує на користь
позивача належну йому компенсацію.

Заборгованість перед позивачкою (ст. 37
Закону) за період з липня по грудень 2007 року становить = 1067 грн. 40 коп.
(440грн х3 х 40% = 528 грн.) + (460 грн. х 3 х 40% = 552 грн.) - 12 грн. 60
коп. (отриманих згідно ПКМ України).

Заборгованість перед позивачкою, яка працювала
у зоні гарантованого добровільного відселення (ст. 39 Закону) за період з
вересня 1996 року до травня 2003 року становить 12352 грн. (120 грн. за 4
місяці 1996 року + 360 грн. за 1997 рік +1020 грн. за 1998 рік+1320 грн. за
1999 рік +2400 грн. за 2000 рік +2832 грн. за 2001 рік + 3660 грн. за 2002 рік
+ 1480 грн. за 4 місяці 2003 року =13192 грн.)
- 840 грн. (отриманих згідно ПКМ України)

Заборгованість перед позивачкою, як непрацюючим пенсіонером (ст. 39 Закону) за період з липня по грудень
2007 становить = 5337 грн. (440грн х 2 х 3міс.=2640 грн. + (460 грн. х 2 х
3міс.=2760 грн.) - 63 грн. (отриманих
згідно ПКМ України).

Загальна сума компенсації становить 18756 грн. 40
коп. (1067 грн. 40 коп. + 12352
грн. + 5337 грн.)

Заперечень щодо правильності розрахунку та розміру виплат від
відповідачів до суду не надійшло.

Зазначена заборгованість підлягає стягнення з управління праці та
соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації, як
розпорядника коштів на зазначені виплати.

Що стосується заявлених позивачкою вимог до
управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі суд в цій частині
позивачу відмовляє, оскільки управління Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі розпорядником коштів на дані виплати не є. Надані йому кошти він
виплатив в повному обсязі.

Суд відмовляє позивачу у задоволенні вимог
до Житомирського обласного центру по нарахуванню та виплати соціальної допомоги
про зобов”язання в подальшому проводити такі виплати з тих підстав, що Законом України „Про державний
бюджет України на 2008 рік” внесені зміни до діючих законодавчих актів щодо
проведення таких виплат.

З
урахуванням всіх обставин по справі суд позов задовольняє частково.

Керуючись Законом України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” ст. ст. 99, 100,158 - 163,
254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Овруцької
районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1кошти, передбачені Законом
України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, в розмірі 18756 грн. 40
коп.

В
решті позовних вимог відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до
Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат,
управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі відмовити за безпідставністю.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної
скарги.

Заява про апеляційне оскарження
подається через Житомирський окружний адміністративний суд до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом 10 днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга
подається у тому ж порядку протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя В.В.Євпак