Справа № 22-а-466/2008
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-466/08
інстанції - Єфіменко Н.В. Суддя доповідач
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 червня 2008 року колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого судді -
Мельнікової Л.В.

суддів: - Подобайло З.Г., Григоров А.М.

при секретареві - Касян В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 11 липня
2007 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління
Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області - про визнання нечинним
та скасування акту індивідуальної дії, -

В с т а н о в и л а:

У грудні 2006 року позивач
ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до УМВС
України в Харківській області про визнання нечинним та скасування наказу відповідача
№ 170 о/с від 21.06.2005 року, яким ОСОБА_1 було звільнено з посади командира
взводу ОБМОП «Беркут» УМВС України в Харківській області на підставі пункту «Д»
статті 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України.

В обґрунтування своїх
позовних вимог позивач посилається на те, що при проведенні чергової атестації,
за результатами якої його було звільнено, не були взяті до уваги його
неодноразові попередні успішні проходження атестації, нагородження за сумлінну
службу, атестацію проведено з порушенням вимог Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Постановою Київського
районного суду м. Харкова від 11 липня 2007 року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

В обґрунтування свого рішення суд посилається
на те, що позивача було звільнено за результатами проведеної атестації, з
протоколу засідання атестаційної комісії вбачається, що було прийнято рішення
про звільнення ОСОБА_1 через службову невідповідність, таким чином відповідач
діяв в межах своїх повноважень, а оскаржуваний наказ є обґрунтованим і
законним.

Будучі незгодним з постановою Київського
районного суду м. Харкова, посилаючись на порушення судом норм матеріального
права, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та направити
справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В засіданні колегії суддів позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_2 підтримали вимоги та обгрунтування своєї апеляційної
скарги.

В засіданні колегії суддів представник УМВС
України в Харківській області проти задоволення апеляційної скарги
заперечували, просили відмовити у задоволенні адміністративного позову у
зв'язку з пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши
надані письмові докази в їх сукупності, доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а постанову Київського районного суду
м. Харкова від 11 липня 2007 року слід
змінити відповідно до пункту 1 частини 1 статті 201 Кодексу адміністративного
судочинства України виходячи з наступного.

Постановою
Кабінету Міністрів Української РСР № 114 від 29 липня 1991 року затверджено
Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів
внутрішніх справ Української РСР, відповідно до положень пунктів 47 та 48
якого проводиться атестація осіб
рядового і начальницького складу.

При цьому всебічно оцінюються їх ділові,
професійні, моральні та особисті якості, рівень культури і здатність працювати
з людьми, робляться висновки про відповідність займаній посаді і даються
рекомендації щодо подальшої служби.

Атестації
осіб рядового і начальницького складу має передувати підготовча робота
(організаційні та виховні заходи, індивідуальні бесіди з тими, хто підлягає
атестації).

Атестація
осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу проводиться на кожній
із займаних посад через чотири роки, а також при призначенні на вищу посаду,
переміщенні на нижчу посаду і звільненні з органів внутрішніх справ, якщо
переміщення по службі або звільнення провадиться по закінченні року з дня
останньої атестації, а у виняткових випадках незалежно від цього строку.

Строки атестації рядового і
начальницького складу визначаються Міністром внутрішніх справ.

На виконання зазначених положень
Наказом Міністерства Внутрішніх справ України № 181 від 22.03.2005 року було
затверджено Інструкцію про порядок проведення атестування особового складу
органів внутрішніх справ України, відповідно до положень якої строки атестації
рядового і начальницького складу визначаються Міністром внутрішніх справ
України..

У відповідності до цього, 19
лютого 2005 року було видано Наказ Міністра внутрішніх справ України № 115 о/с
про проведення позачергової атестації особового складу.

На виконання зазначеного Наказу
заступником начальника УМСВ України в Харківській області було видано
Розпорядження № 7 від 22 лютого 2005 року щодо засідання центральної
атестаційної комісії УМВС України в Харківській області на період проведення
позачергового атестування.

Розпорядженням заступника
начальника УМВС України в Харківській області № 46/99 рп від 06 лютого 2005
року було затверджено атестаційну комісію.

Наказом начальника УМВС України в
Харківській області до Розпорядження № 46/99 рп від 06 лютого 2005 року були
внесені зміни, що стосувались складу атестаційної комісії.

24 лютого 2005 року було
затверджено графік проведення позачергового атестування особового складу ОБМОП
«Беркут» УМВС України в Харківській області, у якому позачергову атестацію 2
роти 2 взводу, командиром якої був ОСОБА_1, призначено на 25 березня 2005 року.

Відповідно
до пункту 3.1 розділу 3 Інструкції про порядок проведення атестування особового
складу органів внутрішніх справ України начальники, які складають атестаційний
лист, зобов'язані, крім іншого, проаналізувати проходження служби, професійну
та спеціальну підготовку, а також конкретні показники роботи працівника,
провести бесіду з працівником, який атестується, з питань проходження ним
служби, підвищення рівня професійних та спеціальних знань, дати необхідні
поради та рекомендації стосовно поліпшення особистої підготовки і стану справ
на дорученій ділянці роботи, ознайомитися з висновком військово-лікарської
комісії на працівника, який атестується, на підставі всебічного вивчення
особистих, професійних та ділових якостей працівника, який атестується, ознайомити працівника, який
атестується, зі змістом атестаційного листа.

Відповідно
до атестаційного листа за період з січня 2004 року по квітень 2005 року, який
складено і підписано 26 квітня 2005 року, ОСОБА_1 за час служби в органах
внутрішніх справ зарекомендував себе посередньо, накази, інструкції та інші
нормативні акти, які регламентують діяльність органів внутрішніх справ, знає недостатньо
та не завжди вірно їх застосовує у своїй повсякденній діяльності, матеріальну
частину табельної вогнепальної зброї та правила безпеки при поводженні зі
зброєю знає, у 2004 році допускав випадки порушення службової дисципліни,
службова дисципліна серед працівників підлеглої йому роти знаходиться на
низькому рівні, критику сприймає хворобливо, в нього відсутня відвертість,
фізично розвинутий задовільно, у стройовому відношенні підтягнутий, формений
одяг носить не завжди охайно, роботою в органах внутрішніх справ дорожить, за
місцем мешкання характеризується позитивно, як недоліки зазначені недостатня
виховна робота з підлеглими, незадовільне виконання своїх функціональних
обов'язків, службову документацію, як правило, веде не особисто, має низький рівень
знання державної мови та занижену вимогливість до себе.

За
рекомендацією командира ОБМОП «Беркут» займаній посаді не відповідає.

З
витягу з протоколу № 7 від 26.04.2005 року засідання атестаційної комісії ОБМОП
«Беркут» УМВС України в Харківській області слідує, що члени атестаційної
комісії прийняли одностайне рішення - займаній посаді не відповідає.

28.04.2005
року позивач, будучи незгодним з рішенням атестаційної комісії ОБМОП «Беркут»,
в рапорті на ім'я начальника УРП УМВС України в Харківській області просив
провести об'єктивну перевірку висновків атестаційної комісії.

За
наслідками розгляду рапорту позивача 20.04.2005 року т.в.о. заступника
командира ОБМОП «Беркут»УМВС України в Харківській області лейтенант міліції
Погорєлов П.П. прийняв рішення матеріали та висновки по проведеній атестації
капітана міліції ОСОБА_1, командира взводу ОБМОП «Беркут», направити для
подальшого розгляду на кадровій комісії управління.

З
протоколу № 6 від 18.05.2005 року засідання атестаційної комісії блоку громадської
безпеки УМВС України в Харківській області вбачається, що атестаційною комісією
одностайно прийнято рішення про те, що капітан міліції ОСОБА_1о Віктор
Миколайович, командир 2 взводу 2 роти ОБМОП «Беркут» УМВС України в Харківській
області займаній посаді не відповідає, підлягає переведенню до іншого
підрозділу - на посаду дільничного інспектора міліції Московського РВ ХМУ УМВСУ
в Харківській області.

З
зазначеного протоколу вбачається, що підставою для прийняття рішення були:
висновок атестаційної комісії ОБМОП «Беркут», доповідь заступника начальника
УМВСУ в Харківській області, начальника УАСМ УМВСУ в Харківській області,
командира ОБМОП «Беркут», показники службової діяльності ОСОБА_1, стану
дисципліни і законності у підрозділі, очолюваному ним.

Оскільки
позивач не погодився з рішенням атестаційної комісії блоку громадської безпеки
УМВС України в Харківській області, питання щодо відповідності ОСОБА_1 займаній
посаді розглядалось центральною атестаційною комісією УМВС України в
Харківській області.

З
протоколу № 19 від 21.06.2005 року засідання центральної атестаційної комісії
УМВС України в Харківській області вбачається, що атестаційною комісією
прийняте рішення про визнання капітана міліції ОСОБА_1 таким, що не відповідає
займаній посаді, та звільнення його з органів внутрішніх справ України через
службову невідповідність.

З
зазначеного протоколу вбачається, що підставою для прийняття рішення були
доповідь підполковника міліції, аналіз
дисципліни та законності по ОБМОП «Беркут», результати складання заліків зі
службової на фізичної підготовки підрозділу, очолюваного ОСОБА_1, та
безпосередньо ОСОБА_1, витяги з протоколів загальних зборів особового складу
ОБМОП «Беркут», доповідь старшого психолога ОБМОП «Беркут» про стан
морально-психологічного клімату та негативний рейтинг ОСОБА_1 у колективі.

Відповідно
до підпункту 4 пункту 4.11.розділу 4 Інструкції про порядок проведення
атестування особового складу органів внутрішніх справ України такими, що не
відповідають займаним посадам, визнаються працівники, які мають хоча б один з
таких недоліків: низькі показники оперативно-службової діяльності; не
забезпечують належним чином доручену
ділянку роботи; не приділяють уваги підвищенню знань та професійної майстерності,
бойової і фізичної підготовки; склали заліки зі службової та бойової підготовки
на оцінку "незадовільно"; порушують порядок і правила, установлені
чинним законодавством України,
присягою, статутами, нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ
України і наказами начальників органів внутрішніх справ, що видаються в

межах їх повноважень.

З
матеріалів справи вбачається, що відповідно
до аналізу результатів роботи серед взводів ОБМПО «Беркут» УМВС України в
Харківській області за 2004 рік, проведеного помічником начальника штаба ОБМОП
«Беркут», зроблено висновок про те, що взвод капітана міліції ОСОБА_1 має
найнижчий показник по розкриттю, профілактиці та попередженню злочинів у
порівнянні з показниками інших взводів, але говорячи про найнижчі показники
серед інших не можна стверджувати, що ці показники є низькими, оскільки серед
декількох взводів обов'язково будуть взводи з більш високими показниками, а
буде взвод, у якого показник буде самим меншим, бо мати однакові показники в
усіх взводах неможливо.

Відповідно
до висновків аналізу результатів роботи серед взводів ОБМПО «Беркут» УМВС
України в Харківській області за 5 місяців 2005 року, проведеного тою ж особою,
2 взвод 2 роти, командиром якого на той час був ОСОБА_1, знаходиться на 2 місці по показникам результативності
роботи по розкриттю, профілактиці та попередженню злочинів серед чотирьох
взводів ОБМПО «Беркут».

Відповідно до журналу реєстрації довідок з
підвищення кваліфікації перемінного складу НЦП ОСОБА_1 зареєстрований у період
з 11 по 23 жовтня 2004 року № 167, у відомостях про результати складання
іспитів значиться, що ОСОБА_1 склав іспит з фізичної підготовки на задовільно,
з вогневої підготовки на задовільно, з тактики дій на задовільно, тому про не
приділення ОСОБА_1 уваги підвищенню знань та професійної майстерності, бойової
і фізичної підготовки не має підстав.

Дані, що містяться у відомості про складання заліків з професійної
підготовки ОСОБА_1, суперечать висновкам, зробленим у атестаційному листі.

Твердження про порушення у листопаді 2004
року службової дисципліни не знайшли свого підтвердження, відповідно до
наступного:

Згідно довідки про дисциплінарні
стягнення ОСОБА_1, які він отримав під час служби в органах внутрішніх справ,
наданої УРП УМВС України в Харківській області, ОСОБА_1 мав чотири
дисциплінарних стягнення за наказами від 26.04.1994 року, 15.08.1997 року,
30.05.2003 року та 17.06.2005 року.

На момент звільнення ОСОБА_1 діяв
Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ Української РСР, затверджений
Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 1368-ХП від 29 липня 1991
року, відповідно до пункту 34 якого дисциплінарне стягнення, накладене на
працівника наказом, вважається знятим, якщо протягом року з дня накладення
стягнення його не буде піддано новому
дисциплінарному стягненню.

Відповідно до вище
зазначеного, дисциплінарні стягнення накладені на ОСОБА_1 наказами від
26.04.1994 року, 15.08.1997 року та 30.05.2003 року вважаються знятими.

Згідно з рапортами командира роти ОБМОП
«Беркут», командира автовзводу ОБМОП «Беркут» та командира взводу ОБМОП
«Беркут» від 30.11.2004 року, знаходячись у службовому відрядженні у м. Києві з
охорони громадського порядку під час виборів Президента України, ОСОБА_1 вживав
алкогольні напої, на зауваження командира роти не реагував, був відсторонений
від несення служби.

Відомості про накладення дисциплінарного
стягнення на ОСОБА_1 за зазначене порушення службової дисципліні у 2004 році в
матеріалах справи відсутні, тому посилання на це є безпідставним.

Враховуючи вище наведене,
колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про
обґрунтованість висновків атестаційної комісії про невідповідність ОСОБА_1
займаній посаді.

Колегія суддів вважає, що
підстав для звільнення капітана міліції ОСОБА_1 в запас Збройних сил за п. «Д»
статті 64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом
органів внутрішніх справ України згідно з наказом № 170 о/с від 21 червня 2005
року відповідач не мав.

Відповідно до статті 99
Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановлених
законом.

Для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлене інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод і
інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У пункті 13 Пленуму Вищого
адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику
застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу
адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ»
зазначено, що при розгляді спорів з приводу прийняття громадян на публічну
службу, її проходження, звільнення з публічної служби застосовуються строки
звернення до суду, встановлені спеціальними законами.

У разі, коли ці закони
зазначені питання не врегульовують, то з врахуванням необхідності субсидіарного
застосування законів про працю, суди повинні виходити із строків звернення до
суду, визначених частиною 1 статті 233 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до положень
частини 1 статті 233 Кодексу законів про працю України у справах про звільнення
з публічної служби громадянин може звернутись із заявою про вирішення спору у
місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або видачі трудової
книжки.

Як вбачається з матеріалів
справи, 01 серпня 2005 року ОСОБА_1
отримав трудову книжку, військовий квиток, виписку з наказу про звільнення,
довідку до РВК та обхідний лист.

Позовну заяву до суду
першої інстанції позивачем подано 14 грудня 2006 року, про що свідчить вхідний
штамп Київського районного суду м. Харкова на позовній заяві.

Своєю заявою від 19 лютого
2007 року представник відповідача зазначав про пропущення позивачем строку
позовної давності і необхідність у зв'язку з цим відмовити в задоволенні
позовних вимог про визнання нечинним та скасування наказу № 170 о/с від
21.06.2005 року, яким ОСОБА_1 було звільнено з посади командира взводу ОБМОП
«Беркут» УМВС України в Харківській області на підставі пункту «Д» статті 64
Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів
внутрішніх справ України .

Заяви про відновлення строків звернення до
адміністративного суду від позивача не надходило.

Відповідно до частини 1
статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України пропущення строку
звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна з сторін.

Колегія суддів приходить
до висновку про те, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 належить відмовити
у зв'язку з пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 201
Кодексу адміністративного судочинства підставами для зміни постанови або ухвали
суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.
185, 195, 196, 198 ч. 1 п. 2, 201 ч. 1 п. 1, 205 ч.2, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С
Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Київського районного суду м. Харкова від 11 липня 2007 року - задовольнити частково.

Постанову
Київського районного суду м. Харкова від 11 липня 2007 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській області про визнання нечинним та
скасування акту індивідуальної дії -
змінити.

Виключити з мотивувальної
частини посилання на правомірність наказу Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області № 170 о/с від 21 червня 2005 року.

В іншій частині постанову
залишити без змін.

Постанова
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Адміністративного
Суду України протягом одного
місяця.

Головуючий суддя - (підпис) Л.В.
Мельнікова

Судді
(підпис) З.Г. Подобайло

(підпис) А.М. Григоров

Повний текст постанови виготовлений
17 червня 2008 року.

Згідно з оригіналом

Суддя
Л.В. Мельнікова