Справа № 22-227ас/2007
Суддя: Алексєєв А.В.
Дата ухвалення: 2007-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22- 227
ас/2007 р. Головуючий у 1 інстанції Павленко Л.М.
Категорія 26 Доповідач Алексеев А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2007 року Апеляційний суд Донецької області

в складі:

Головуючого Червинської М.Є., Суддів Алексеева А.В., Лісового О.О.

При секретарі Тума О.В.

З участю позивачаОСОБА_1,

Представника відповідача ДПА у
Донецькій області Щербини Ю.В.,

Представника ДСО при ГУ МВС України у Донецькій області Каморнікова Ю.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку адміністративну справу за апеляційною скаргою представника Державної податкової
адміністрації у Донецькій області на рішення Київського
районного суду міста Донецька від 12 листопада 2004 року в справі за скаргою ОСОБА_1на дії Державної податкової адміністрації у Донецькій області, Державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ у Донецькій області,
відкритого акціонерного товариства „Страхова компанія „Орадон" щодо
відмови у виплаті страхової суми, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київського районного суду м. Донецька від 12 листопада 2004 року визнано неправомірними дії посадових осіб ДПА у Донецькій
області щодо відмови оформити та передати ВАТ
„Орадон" необхідні документи відносно ОСОБА_1для отримання страхової суми. Зобов'язано ДПА у Донецькій області оформити та передати ВАТ „Орадон" необхідні
документи відносно ОСОБА_1відповідно до Інструкції „Про
порядок проведення державного обов'язкового страхування осіб
рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ України" від 29 червня 1991
року у редакції постанови КМУ №627 від 19 листопада
1991 року у зв'язку з травмою отриманою ним 22 серпня 1995 року при виконанні
службових обов'язків у період проходження служби.

В апеляційній скарзі представник ДПА у Донецькій області просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні
скарги відмовити, посилаючись на те, що судом не
враховано вимоги постанови КМУ від 29 червня 1991 року №59, яка передбачає, що страхові суми виплачуються у разі поранення (травми),
які пов'язані із безпосередньою участю в охороні
громадського порядку і громадської безпеки,
боротьби із злочинністю. Проте позивач, на їх думку, такі обов'язки під час отримання
травми не виконував.

Суд першої інстанції встановив, що позивач під час проходження служби у
спец підрозділу міліції „Титан" УДСО при УМВС
України в Донецькій області 22 вересня 1995 року отримав
травму, яка була безпосередньо пов'язана із
виконанням службових

2

обов'язків. В
наслідок отриманої травми, висновком МСЕК від 19 січня 2001 року позивачу було встановлено втрату професійної
працездатності та 2 групу інвалідності.

Отже, страховий випадок наступив 19 січня 2001 року. Останнім місцем
позивача роботи була Марійська ДПІ, відкіля
він звільнився 6 січня 1999 року на підставі пункту „ж" статті 64 Положення про проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів внутрішніх справ. 23 липня
2002 року позивач звернувся до ДПА у Донецькій області для оформлення та отримання страхової суми у розмірі чотирирічного
грошового утримання. 24 серпня 2002 року йому
було відмовлено з посиланням на те, що його травмування не було пов'язано з безпосередньою участю в охороні
громадського порядку та громадської безпеки, боротьбі із злочинністю.

Суд першої інстанції вважає дану відмову неправомірною, та такою, що
порушує права позивача.

Заслухавши доповідача, представника відповідача ДПА у Донецькій області,
яка підтримала доводи апеляційної скарги, представника
відповідача ДСО при ГУ МВС України у Донецькій області, який
заперечував проти доводів апеляційної скарги, позивача, який просив залишити рішення суду без змін, перевіривши матеріали
справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду не підлягає зміні, з таких підстав.

Суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ та під час
проходження служби отримав травму, в наслідок якої висновком
МСЕК йому було встановлено втрату працездатності та 2 групу інвалідності.

Також судом правильно встановлено, що відповідно до пункту 2 „а"
Положення „Про порядок та умови державного
обов'язкового страхування осіб рядового, начальницького
та вільнонайманого складу органів та підрозділів внутрішніх справ України"
від 29 червня 1991 року позивач має право на отримання страхової суми не пізніш
ніж через три місяця після звільнення зі служби.

Проте, відповідачем - ДПА у Донецькій області, відкіля позивач був
звільнений, у порушення зазначених нормативних
актів не було надано до страхової компанії „Орадон" відповідних документи
для призначення позивачу страхової виплати.

За таких підстав суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про
те, що такі дії відповідача є неправомірними та
порушують права позивача на отримання страхової виплати.

Також суд першої інстанції, відповідно до вимог закону, прийняв рішення
щодо поновлення прав позивача шляхом зобов'язання
відповідача надати певні документи ВАТ „Орадон"
для нарахування позивачу відповідної страхової виплати. Конкретний розмір страхової виплати буде визначений страховою компанією на
підставі наданих документів.

Доводи
апеляційної скарги щодо порушення вимог матеріального та процесуального права не спростовують правильних по
суті висновків суду першої інстанції.

За таких підстав, відповідно до вимог статті 200 КАС України, апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, як
безпідставна, рішення суду не підлягає зміні, як ухвалене з дотриманням
вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 198, 200,205,206 КАС України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової адміністрації у Донецькій області залишити
без задоволення.

3

Рішення
Київського районного суду м. Донецька від 12 листопада 2004 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після складання повного тексту ухвали.