Справа № 22-а-2892/2008
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2008-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
Головуючий у 1 інстанції - Ковтуненко В.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

04
червня 2008 року № 22-а-2892/08

зал
судового засідання № 1 у приміщенні суду
за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого сідді: Міронової Г.М.

суддів: Нікуліна О.А., Горбенко К.П.

при секретарі

Білоус К.І.

за участю представників

від позивача: від відповідача:
від третіх осіб:

не з'явився; не з'явився ОСОБА_1, ОСОБА_3 за
довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Приватного підприємства «Левант»;

на постанову

Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області

від

09 листопада 2007 року

по адміністративній справі

№ 2-а-22/07

за позовом до

Приватного підприємства
«Левант»; Виконавчого комітету
Маріупольської міської ради

Третя особа про

ОСОБА_1, ОСОБА_2визнання недійсним та скасування
рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 326/3 від
21.09.2005 р. «про дозвіл приватному підприємцю ОСОБА_1 реконструкції квартир
№ 4 і № 21 по проспекту Металургів будинок № 62/90, у магазин непродовольчих
товарів»,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся з позовом до суду першої інстанції, якій
був уточнений в ході судового розгляду справи, в якому просив визнати недійсним
та скасувати рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 326/3 від
21.09.2005 р. в частині надання дозволу ППОСОБА_1 реконструкції АДРЕСА_1у
магазин непродовольчих товарів.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09
листопада 2007 року в задоволенні позову Приватного підприємства «Левант»
відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить вказану постанову скасувати та ухвалити
нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, оскільки вважає, що
судом необ'єктивно оцінені докази, а висновки суду необґрунтовані, в зв'язку з
чим постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зазначивши, що суд першої інстанції не врахував те, що
переведення житлового приміщення в нежитлове є компетенцією виконкому обласної
ради та виконкому Маріупольської міської ради ці повноваження не делеговані,
зокрема, не прийнято до уваги законні інтереси та вимоги власників будівлі.

Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, повідомлялись
належним чином, про що в матеріалах справи є повідомлення, від позивача
надійшла телеграма з проханням розглянути справу в інший день, у зв'язку з
зайнятістю в іншому процесі.

Третя особа ОСОБА_4 та її представник
в судовому засіданні заперечували проти доводів, викладених в
апеляційній скарзі, просили постанову суду першої інстанції залишити без
змін.

Відповідно до частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду
справи. Колегією суддів явка сторін у судове засідання не визнана обов'язковою,
їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень,
перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній
скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, з
наступних підстав.

Дійсно, на підставі ст. 8 Житлового
кодексу України переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих
приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду в нежилі, як
правило, не допускається, але у виняткових випадках переведення жилих будинків
і жилих приміщень у нежилі може здійснюватися за рішенням органів, зазначених у
частині другій статті сьомій цього Кодексу.

Твердження апелянта стосовно того, що переведення житлового приміщення у нежитлове повинно
вирішуватися обласною радою є безпідставним, оскільки норма Житлового Кодексу
України дає право зробити висновок про переведення квартири з житлового у
нежитлове приміщення лише тоді, коли квартира відноситься до державного чи
громадського житлового фонду, а з матеріалів справи вбачається, що вказане
нежитлове приміщення належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, тобто
належить до приватного житлового фонду.

Крім того, апелянт в своїй апеляційній скарзі посилається
на те, що погодження щодо реконструкції квартири було підписано неповноважною
особою підприємства є також хибними, оскільки в ході розгляду справи у суді
першої інстанції було встановлено і підтверджено наявними в матеріалах справи
документами, що ОСОБА_5 - особа, яка підписала погодження, систематично,
тривалий час здійснював від імені підприємства позивача управлінські функції,
укладав угоди та мав особисту печатку ПП «Левант», якою скріплював свій підпис
від даного підприємства.

Таким чином, до компетенції управління архітектури та містобудування
не належать функції щодо перевірки визнання законності підписів на погодженні
власників сумісних приміщень.

Згідно
п. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних
справах про протиправність рішень суб'єкту владних повноважень обов'язок
доказування правомірності
свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Колегія суддів вважає, що відповідач надав
переконливі докази законності прийнятого ним рішення.

Судова колегія вважає, що судове
рішення першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального
права і не може бути скасовано чи змінено з підстав, що наведені в апеляційній
скарзі, судом першої інстанції ретельно перевірено
доводи сторін, дано їм вірну оцінку, постанова суду від 09 листопада 2007 року
є законною і обґрунтованою, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в
судовому рішенні, не спростовуються, підстави для скасування постановленого по
справі судового рішення відсутні.

У відповідності до статі 160 КАС України повний текст ухвали виготовлений 12.06.2008 року.

Керуючись ст.ст. 184, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Левант» на постанову Жовтневого
районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 листопада 2007 року у
справі № 2-а-22/07 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 листопада
2007 року у справі за позовом Приватного підприємства «Левант» до Виконавчого
комітету Маріупольської міської ради, треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2про визнання
недійсним та скасування рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської
ради № 326/3 від 21.09.2005 р. «про дозвіл приватному підприємцю ОСОБА_1
реконструкції АДРЕСА_1, у магазин непродовольчих товарів»- залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
Г.М.
Міронова

Судді:
О.А. Нікулін

К.П.
Горбенко