Справа № 22-а-1682/2008
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2008-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2008
року Судова колегія
Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
Золотнікова О.С.,

суддів Бітова
А.І. та Милосердного М.М.,

при секретарі Конончук А.В.,

за участю позивача ОСОБА_1.,
представників відповідача Сначова Ю.М. та Сосніна Д.А.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за
апеляційною скаргою начальника відділу охорони здоров'я Управління МВС України
в Херсонській області на постанову Дніпровського районного суду м. Херсона від
14 листопада 2007 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу
охорони здоров'я Управління МВС України в Херсонській області (третя особа
департамент медичного забезпечення та реабілітації Міністерства внутрішніх
справ України) про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У
серпні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділу охорони
здоров'я Управління МВС України в Херсонській області (третя особа департамент
медичного забезпечення та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України)
про визнання дій відділу охорони здоров'я УМВС України в Херсонській області
такими, що порушують право на безкоштовне позачергове щорічне забезпечення
санаторно-курортним лікуванням, та про зобов'язання вчинити дії по забезпеченню
санаторно-курортним лікуванням.

В
обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що в 1998 році був
звільнений зі служби в органах внутрішніх справ в запас за станом здоров'я
(захворювання післятравматична кіста лобно-скроневої ділянки головного мозку).
Згідно п. 3 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» позивач має право на безоплатне санаторно-курортне
лікування. На вимогу відділу охорони здоров'я позивач надав всі необхідні
медичні документи, в тому числі висновок вузького спеціалісту -
лікаря-нейрохірурга про відсутність протипоказань для санаторно-курортного
лікування. Однак після неодноразових звернень до відділу охорони здоров'я УМВС
України в Херсонській області та Департаменту медичного забезпечення та
реабілітації МВС України йому відмовлено в реалізації цього права.

Постановою
Дніпровського районного суду м. Херсона від 14 листопада 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1. задоволено у повному обсязі. Визнано дії посадових осіб відділу
охорони здоров'я УМВС України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1. у
наданні безкоштовного позачергового щорічного забезпечення санаторно-курортним
лікуванням неправомірними та зобов'язано забезпечити ОСОБА_1.
санаторно-курортним лікуванням.

Не
погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, начальник відділу
охорони здоров'я УМВС України в Херсонській області в апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Крім
того, на думку апелянта, судом не повно з'ясовані обставини, які мають значення
для вирішення справи по суті. Зокрема, в апеляційній скарзі вказується на те,
що суд не прийняв до уваги той факт, що в період з 29 травня 2007 року по 14
червня 2007 року позивач проходив лікування у ВОЗ УМВС України в Херсонській
області, в цей же час членами медико-відбіркової комісії було здійснено
ретельне обстеження об'єктивного стану ОСОБА_1., в результаті чого комісією було зроблено
висновок щодо протипоказання санаторно-курортного лікування останньому, що
підтверджується епікризом № 683 від 14 червня 2007 року. Суд не врахував вимоги
Інструкції про порядок реабілітаційного, відновного та санаторно-курортного
лікування в Міністерстві внутрішніх справ України від 04 листопада 2003 року №
1296, відповідно до якої показання для санаторно-курортного лікування
встановлюються на підставі об'єктивного стану хворого, аналізу даних
диспансерного нагляду, результатів попереднього лікування, даних відповідних
обстежень. Зазначені показання стану здоров'я позивача прямо забороняють
відповідне санаторно-курортне лікування. У зв'язку з викладеним в апеляційній
скарзі ставиться питання про скасування постановленого по справі судового
рішення та винесення нової постанови із відмовою у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши
суддю-доповідача, виступи представників відповідача в підтримку апеляційної
скарги, а також позивача, який вважав за необхідне залишити постановлене судове
рішення без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її
задоволення.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України і в
1998 році звільнений в запас за станом здоров'я у зв'язку з захворюванням -
післятравматична кіста лобно-скроневої ділянки головного мозку.

Відповідно
до посвідчення серіїНОМЕР_1 від 25 травня 2006 року ОСОБА_1 є інвалідом 3-ої
групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів
війни - інвалідів війни.

Протягом
2007 року позивач звертався до відділу охорони здоров'я Управління МВС України
в Херсонській області та департаменту медичного забезпечення та реабілітації
Міністерства внутрішніх справ України про забезпечення безоплатним
санаторно-курортним лікуванням відповідно до п. 3 ст. 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», але йому відмовлено в
наданні путівки на санаторно-курортне лікування.

Вирішуючи
справу, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні протипоказання для
надання ОСОБА_1. путівки на санаторно-курортне лікування.

Як
встановлено матеріалами справи, позивач є інвалідом 3-ої групи і має право на
пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів
війни.

Згідно
п. 3 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» інвалідам війни та прирівняним до них особам надається безоплатне
позачергове щорічне забезпечення санаторно-курортним лікуванням. Вказані особи
забезпечуються путівками відповідними органами, в тому числі охорони здоров'я
Міністерства внутрішніх справ України, за місцем перебування на обліку або за
місцем роботи.

Відповідно
до п. 3.1 Інструкції про порядок реабілітаційного, відновного та
санаторно-курортного лікування в Міністерстві внутрішніх справ України,
затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України № 1296 від 04 листопада
2003 року, відбір осіб для направлення на реабілітаційне, санаторно-курортне,
відновне лікування проводиться медично-відбірковими комісіями, створеними при
відділах охорони здоров'я УМВС України в областях. На підставі п. 3.5
Інструкції у своїй діяльності названі комісії керуються цією Інструкцією, а
також наявними медичними показаннями і протипоказаннями для реабілітаційного,
відновного, санаторно-курортного лікування та оздоровлення. Згідно п. 2.3
Інструкції за наявності певних показань забезпечується консультація хворого відповідними
спеціалістами.

Наявне
у позивача основне захворювання (післятравматична кіста лобно-скроневої ділянки
головного мозку) не віднесено до загальних противопоказань, які виключають
направлення хворих на курорти та в місцеві санаторії (а. с. 50). Крім того,
згідно висновків завідуючого нейрохірургічним відділенням Херсонської обласної
лікарні - головного нейрохірурга області від 21 червня 2007 року та від 28
березня 2008 року відсутні протипоказання для направлення ОСОБА_1. на
санаторно-курортне лікування.

Із
врахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції про задоволення вимог
позивача є правильним.

Доводи
апелянта на відсутність у постанові суду першої інстанції посилань на
матеріальний закон, на підставі якого вирішено справу, не впливають на
правильність судового рішення, а тому згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України не
можуть бути підставою для скасування постанови суду.

Оскільки судом
першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм матеріального права, суд апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова
колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну
скаргу начальника відділу охорони здоров'я Управління МВС України в Херсонській
області залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м.
Херсона від 14 листопада 2007 року - без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може
бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України
протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 18 квітня 2008 року.

Головуючий:

Судді: