Справа № 22а-2701/2008
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2008-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький апеляційний
АДМІНІСТРАТИВНИЙ суд
П О С Т А Н О В А

Іменем України

« 23 »
травня 2008 року
справа № 22а-2701/08

м. Донецьк, бул.Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Геращенка І.В.

суддів Арабей
Т.Г., Міронової Г.М.

при секретарі судового засідання Безруковій В.М.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1

від відповідача - Гайдамакіна Н.І. - довір. від 05.02.2008 року
№ 1389/10/10-013

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Володарському районі Донецької області

на постанову Донецького
окружного адміністративного суду

від 20.11.2007
року

у справі № 2а-3622/07

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до відповідача Державної
податкової інспекції у Володарському районі Донецької області

про визнання дій
нечинними, скасування податкового повідомлення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного
адміністративного суду з позовною заявою Державної податкової інспекції у
Володарському районі Донецької області
про визнання дій нечинними та скасування податкового повідомлення.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду
від 20.11.2007 року у справі № 2а-3622/07 (суддя Кошкош О.О.) позовна заява
задоволена.

Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить
скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким в задоволені позовної
заяви відмовити.

Доводи
апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає,
що судом першої інстанції не враховані вимоги п.4.2.14 ст.4 та п.п.13.2.1
п.13.2 ст.13 Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб”, виходячи з
того, що право на земельну частку (пай), яке успадковане відповідачем -
спадкоємцем першого ступеня споріднення на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, оподатковується за ставкою 13%.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів встановила.

Згідно
свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 став спадкоємцем майна,
яке складається

з права на земельну частку (пай) вартістю 58081 грн. яка
належала спадкодавцю на підставі сертифікату ДН № 0154794, виданого
Володарською райдержадміністрацією загальною площею 5,8 умовних кадастрових га;

ОСОБА_1надала
до ДПІ у Володарському районі декларацію про доходи, одержані у 2005 році, в
якій визначила суму доходів, одержаних не за місцем основної роботи, в сумі
58081 грн. - спадщина І ступеню споріднення (а.с.5 - 6).

На
підставі даних, відображених в декларації, податкова інспекція нарахувала їй
податок з доходів фізичних осіб, в сумі 7550 грн. 53 коп. та виставила
податкове повідомлення від 04.05.2006 року № /0 з визначенням суми
податкового зобов'язання у зазначеному розмірі (а.с. 4, 7).

Між
сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом першої
інстанції та апеляційним судом, в апеляційній скарзі вказується на порушення
норм матеріального права.

Як вважає
відповідач, податкове повідомлення відповідає вимогам чинного законодавства та
прийняте згідно п.п.13.2.1 п.13.2 ст.13 Закону України “Про податок з доходів
фізичних осіб”.

Колегія суддів вважає такий висновок правомірним, а
апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно
до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної
влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Статтею19 Конституції України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження податкових органів
визначені Законом України “Про державну податкову службу в Україні”, ст. 10
визначені функції державних податкових інспекцій у тому числі щодо
забезпечення обліку платників
податків, інших платежів, правильність
обчислення і своєчасність надходження
податків, платежів.

Відповідно
до ст. 11 Закону України “Про систему оподаткування” платники податку несуть
відповідальність за правильність
обчислення, своєчасність
сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів) і додержання законів про
оподаткування відповідно до законів України.

Правила оподаткування доходів фізичних осіб встановлені Законом України від
22.05.2003 № 889-ІУ “Про податок з доходів фізичних осіб” (зі змінами та
доповненнями), який набрав чинності з 1 січня 2004 року.

Відповідно до п.1.2 ст. 1 цього Закону дохід - сума будь-яких коштів, вартість
матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому
числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність
або нарахованих на його користь, чи набутих незаконним шляхом у випадках,
визначених підпунктом 4.2.16 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, протягом
відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території
України, так і за її межами.

До складу загального місячного оподатковуваного доходу в
розумінні п.п. 4.2.14 п.4.2 ст.4 Закону,
включається дохід у вигляді вартості успадкованого майна, у межах, що
підлягає оподаткуванню цим податком згідно з нормами статті 13 цього Закону.

Оподаткування доходу, отриманого платником податку внаслідок прийняття ним
у спадщину коштів, майна, майнових чи немайнових прав, регламентується статтею
13 Закону.

Згідно п.13.4 зазначеної норми особами, відповідальними за сплату
(перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину.

Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти,
майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню,
включається до складу загального річного доходу платника податку і
відображається ним у річній податковій декларації про майновий стан і доходи
(податковій декларації).

Подання податкової декларації та сплата податку із
зазначеного доходу здійснюються згідно із законодавством.

Нотаріус зобов'язаний надіслати інформацію про видачу
свідоцтв про право на спадщину податковому органу у строки, встановлені для
податкового кварталу.

Як свідчать матеріали справи, відповідач надав до
податкового органу декларацію про доходи, одержані у 2005 році, в якій визначив
суму доходів, одержаних в результаті отримання спадщини першого ступеня
споріднення.

Згідно підпункту 1.20.4 пункту 1.20 статті 1 Закону для
цілей цього Закону членами сім'ї фізичної особи є її дружина або чоловік, діти як фізичної особи, так і її дружини або чоловіка (у тому числі
усиновлені), батьки, баба або дід як
фізичної особи, так і її дружини або
чоловіка, брати чи сестри як фізичної особи,
так і її дружини або чоловіка, онуки як фізичної особи, так і її
дружини або чоловіка,
інші утриманці такої фізичної
особи або її опікуни, визнані такими згідно із законом. Членами сім'ї фізичної
особи першого ступеня
споріднення вважаються її батьки та батьки її чоловіка або дружини, її
чоловік або дружина, діти як такої фізичної особи, так і її чоловіка або дружини, у тому числі
усиновлені ними діти.
Інші члени сім'ї фізичної особи
вважаються такими, що
мають другий ступінь споріднення.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджено матеріалами справи,
ОСОБА_1одержала спадщину від її померлого батька - ОСОБА_2, належить до осіб
першого ступеня споріднення. З свідоцтва про право на спадщину вбачається, що
вона набула право на земельну частку (пай).

Підпункт 1.21 статті 1 Закону “Про податок з доходів
фізичних осіб” вказує, що інші терміни використовуються у значеннях, визначених законами з
питань оподаткування або
іншими законами, що не
суперечать таким законам
та цьому Закону у частині визначення термінів.

Згідно
з підпунктом 1.8. статті 1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”
від 28.12.1994 року № 334 корпоративні права - право
власності на статутний фонд (капітал) юридичної особи або його частку
(пай), включаючи права на управління, отримання відповідної
частки прибутку такої юридичної особи, а також активів у разі
її ліквідації відповідно до чинного законодавства, незалежно від того, чи створена така юридична особа у формі господарського товариства,
підприємства, заснованого на власності однієї юридичної або фізичної
особи, або в інших
організаційно-правових
формах.

Викладена норма доводить те, що у межах спірних відносин право на земельну
частку (пай) є корпоративним правом.

Згідно п.п. “в” п. 13.1 ст. 13 об'єкти спадщини платника податку
поділяються з метою оподаткування на об'єкт комерційної власності, а саме -
цінний папір (крім депозитного (ощадного), іпотечного сертифіката),
корпоративне право, власність на об'єкт бізнесу як такий, тобто власність на
цілісний майновий комплекс, інтелектуальна (промислова) власність або право на
отримання доходу за нею.

Відповідно до п.п. “в” п.п.13.2.1 п.13.2 ст.13 Закону при отриманні
спадщини спадкоємцями, що є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня
споріднення, об'єкти спадщини оподатковуються за ставкою податку, визначеною
пунктом 7.1 статті 7 цього Закону, до вартості
власності, визначеної у підпункті "в" пункту 13.1 цієї статті, яка
успадковується членом сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення.

Підпунктом 22.3. статті 22 Закону передбачено, що
починаючи з 1 січня 2004 року та до 31 грудня 2006 року ставка оподаткування,
визначена пунктом 7.1 статті 7 цього Закону, встановлюється на рівні 13
відсотків від об'єкта оподаткування.

Таким чином, податкова інспекція
дійшла правомірного висновку, що доход, який отримав позивач у 2005 році
внаслідок одержання спадщини, оподатковується за
ставкою 13%.

Згідно п.п. 16.3.4 п.16.3 ст.16 цього Закону контроль за правильністю та
своєчасністю сплати податку здійснює податковий орган за місцезнаходженням
юридичної особи або її уповноваженого підрозділу.

Відповідно до п. 18.1, п.18.3 ст. 18 Закону річна декларація про майновий
стан і доходи (податкова декларація) (далі - декларація) подається платником
податку, який зобов'язаний подавати таку декларацію згідно з нормами цього
Закону або інших законів.

Податковий орган зобов'язаний протягом 30 календарних
днів від дня отримання такої декларації визначити податкове зобов'язання та
надіслати податкове повідомлення платнику податку, який зобов'язаний сплатити
належну суму податку та отримати довідку про таку сплату або про відсутність
податкових зобов'язань з цього податку, яка здається органам митного контролю
під час перетину митного кордону та є підставою для проведення митних процедур.

Таким чином, направляючи позивачу податкове повідомлення,
яке оспорювалось, відповідач діяв в межах повноважень, на підставі вимог
чинного законодавства.

За таких
підстав апеляційний адміністративний суд вважає, що постанова суду першої
інстанції прийнята без урахування усіх обставин справи, при невірному
застосуванні норм матеріального права, тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ст. 10 Закону України “Про державну податкову службу в
Україні”, ст. 11 Закону України “Про систему оподаткування”, Законом України
“Про податок з доходів фізичних осіб”, ст. 2, ст. 9, ст. 160, ст. 167, ст. 195,
ст. 196, п.3 ст. 198, п. 1, 4 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст. 211, ст. 212,
ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П С Т
А Н О В И В :

Апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у
Володарському районі Донецької області
на постанову Донецького окружного адміністративного суду від
20.11.2007р. у справі № 2а-3622/07 - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від
20.11.2007р. у справі № 2а-3622/07 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Володарському районі Донецької області про визнання дій нечинними
та скасування податкового повідомлення від 04.05.2006 року № /0 -
скасувати.

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Володарському районі Донецької області про визнання дій
нечинними та скасування податкового повідомлення від 04.05.2006 року №
/0 - відмовити.

Постанова Донецького апеляційного адміністративного суду набирає законної
сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в
разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

У судовому засіданні 23.05.2008 року проголошений повний текст постанови.

Головуючий суддя І.В.Геращенко

Судді апеляційного суду Т.Г.Арабей

Г.М.Міронова

З оригіналом згідно

головуючий суддя І.В.Геращенко