Справа № К-33287/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2008 року м. Київ
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
суддів :
Бутенка В.І.(доповідач),
розглянувши в порядку письмового касаційного провадження
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Одеси про перерахунок та стягнення пенсії, -
в с т а н о в и л а :
У березні 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним
В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що він
працював командиром повітряного судна
цивільної авіації та в 1988 році вийшов на пенсію і йому була призначена
пенсія за вислугою років, як особі льотного складу цивільної авіації.
У зв'язку із внесенням змін до пенсійного законодавства,
позивач 13 липня 2001 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси (далі - УПФ України в Київському районі м. Одеси) з
письмовою заявою про перерахунок пенсії, в якій просив призначити пенсію із
заробітку за період з 01.01.1973р. по 31.12.1977р.
Після перерахунку з 01 липня 2001 року розмір його пенсії
був визначений у сумі 677,23 грн.
Однак з 01 лютого 2002 року відповідач безпідставно, на
думку позивача, перерахував його пенсію, зменшивши її до 434,58 грн.
Посилаючись на наведене, ОСОБА_1просив визнати неправомірним
рішення УПФ України в Київському районі м. Одеси щодо зменшення розміру його
пенсії у лютому 2002 року, зобов'язати УПФ України в Київському районі м. Одеси
виплачувати пенсію позивачу в розмірі 677,23 грн. і стягнути на його користь з
відповідача заборгованість по виплаті пенсії в сумі 4289,91 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 червня
2003 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02
березня 2004 року, позов ОСОБА_1
задоволено.

В касаційній скарзі УПФ України в Київському районі м.
Одеси, з посиланням на порушення судами норм матеріального права, просить їх
скасувати та постановити нове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

При цьому в скарзі вказується на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Позивач у наданих запереченнях на касаційну скаргу УПФ
України в Київському районі м. Одеси заперечує проти її задоволення та просить
залишити без змін оскаржені судові рішення.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню із постановленням нового рішення з наступних підстав.

При вирішенні даного спору судами першої та апеляційної
інстанцій було повно встановлено обставини справи, проте неправильно
застосовано норми матеріального права, внаслідок чого судами зроблено
помилковий висновок про задоволення позовуОСОБА_1

Свої рішення суди попередніх інстанцій мотивували тим, що
у липні 2001 року позивачу було перераховано пенсію у відповідності із вимогами
нормативних актів, що регулювали спірні правовідносини, а відтак зменшення
розміру пенсії визнано ними неправомірним.

Крім того, судами зроблено висновок про те, що відповідач
мав застосувати при перерахунку пенсії розмір середньої заробітної плати в
народному господарстві станом на червень 2001 року, тобто на момент звернення
за перерахунком.

Такі висновки судів першої і апеляційної інстанцій є
помилковими і не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так, Законом України “Про внесення змін до деяких законів
України” від 17 листопада 1999 року N 1222-XIV (п. 2 розд. 2 “Прикінцеві положення”) передбачено, що дія статті 53 Закону
України “Про пенсійне забезпечення” поширюється на працівників з числа осіб
льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів,
бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і
бортоператорів, які виконували спеціальні роботи в польотах, які вийшли на
пенсію до набрання чинності цим Законом (Закон набрав чинності з 07 грудня 1999
року).

Суди не звернули належної уваги на те, що заявник вийшов
на пенсію до 07 грудня 1999 року, тобто до набрання чинності Законом N 1222-XIV, при цьому
відповідно до п. 2 розд. 2 Прикінцевих положень вказаного Закону йому була перерахована пенсія і
призначено її в розмірі 335,88 грн.

При розрахунку максимального розміру пенсії відповідачем
обґрунтовано використана величина заробітної плати працівників, зайнятих у
галузях економіки України за період із грудня 1998 року по листопад 1999 року
включно, що відповідало вимогам ч. 3 ст. 53 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Згаданою нормою права встановлено, що розмір пенсії для осіб льотних екіпажів
повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів,
бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які
виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною
величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки
України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія.

Слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України
№ 374 від 28 березня 2002 року “Про підвищення розмірів пенсій, призначених
відповідно до статті 54 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а також пенсій,
призначених відповідно до інших законів України, які раніше не підвищувались”
встановлено, що з 1 квітня 2002 року збільшено пенсії непрацюючим пенсіонерам
на 12 відсотків, у тому числі пенсії, призначені працівникам льотно-випробного
складу авіації та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації.

До прийняття зазначеної постанови інші рішення про
підвищення розміру пенсій працівникам льотного складу цивільної авіації не
приймалися.

Отже, позивачу у липні 2001 року було помилково проведено
перерахунок пенсії - збільшено її до 677,23 грн., оскільки законодавством такий
перерахунок не був передбачений.

Не було враховано судами попередніх інстанцій і те, що
зазначені перерахунки здійснювались не у зв'язку з прийняттям Кабінетом
Міністрів України постанови про підвищення пенсій, а тому у відповідача не було
законних підстав для збільшення її розміру на коефіцієнт зростання середньої
заробітної плати працівників народного господарства у відповідності до п. 7
Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам
льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 418 від 21 липня 1992 року.

Після виправлення помилки, яка була зроблена відповідачем
у лютому 2002 року, розмір пенсії склав 434,58 грн., що відповідає положенням
Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

За таких обставин у судів попередніх інстанцій не було
достатніх підстав визнавати неправомірним рішення відповідача щодо приведення у
відповідність із вимогами закону розміру пенсії ОСОБА_1 у лютому 2002 року та
зобов'язувати УПФ України в Київському районі м. Одеси виплачувати пенсію
позивачу в розмірі 677,23 грн.

Також не було підстав і для стягнення з відповідача
грошових сум у відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Оскільки судами повно й всебічно встановлені фактичні
обставини справи, але неправильно застосовані норми матеріального права,
прийняті судові рішення підлягають скасуванню з постановленням нового рішення
про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 220,
221, 223, 229, 230, 232 КАС України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 червня
2003 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 02 березня 2004 року
скасувати.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Управління
Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про перерахунок та
стягнення пенсії.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає.

Згідно ст.ст. 236, 237 КАС України рішення суду
касаційної інстанції може бути оскаржено до Верховного Суду України лише за
винятковими обставинами протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :