Справа № 11/411
Суддя: Винокуров К.С.
Дата ухвалення: 2008-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

(ВСТУПНА
ТА РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА)

м.
Київ

24.06.2008 р.
№ 11/411

За
позовом ОСОБА_1

до Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі міста Києва

про
визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення

Суддя Винокуров
К.С.

Секретар
судового засідання Давиденко Д.В.

Представники:

від
позивача: ОСОБА_2
(довіреність № 2044 від 18.03.2008 р.);

від
відповідача: Яцишина І.О.
(довіреність № 162 від 17.12.2007 р.);

Мельник О.М.
(довіреність № 86 від 23.06.2008 р.);

На
підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 24.06.2008 р. об 11 год.
30 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення
постанови у повному обсязі відкладено на 01.07.2008 р., про що повідомлено сторін
після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому
засіданні з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1
(надалі ОСОБА_1, позивач) звернулась до суду з позовом про визнання нечинним
податкового повідомлення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі
міста Києва (надалі ДПІ у Солом'янському районі міста Києва, відповідач) від
24.04.2007р. № /0.

Позовні
вимоги обґрунтовані невизнанням порушення податкового законодавства з боку позивача,
у зв'язку з чим спірне податкове повідомлення є незаконним та таким, що
суперечить чинному законодавству.

Неправомірним
вважає позивач визначення податковим органом суми податкового зобов'язання
через помилковість посилання ДПІ при винесенні податкового повідомлення на те,
що нульова ставка податку до будь-якого об'єкта спадщини при отриманні спадщини
спадкоємцями, що є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення, діє з
01 січня 2007 року, в той час, коли успадкування ОСОБА_1 корпоративних прав
відбулося у 2006 році. В обґрунтування своєї позиції позивач зазначає наступне.

Відповідно
до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не
мають зворотньої дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.

По
аналогії з частиною третьою статті 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли
раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що
виникли з моменту набрання ним чинності.

Оподаткування
вартості об'єктів спадщини проводиться на підставі річної податкової
декларації, поданої спадкоємцем до податкового органу з 01 січня 2007 року до
01 квітня 2007 року.

Оскільки,
обов'язок платника податку подати річну декларацію, на підставі якої
нараховуватиметься податок, припадає на період дії нульової ставки податку,
позивач приходить до висновку, що відповідно до вищевказаної статті 58
Конституції України, яка має пряму дію, до прав та обов'язків платника податку,
починаючи з 01 січня 2007 року, застосовується нова редакція пункту 13.2.1.
Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Крім
того, у зв'язку з тим, що працівник податкової служби здійснює нарахування
податкового зобов'язання на підставі річної податкової декларації (тобто, після
01 січня 2007 року, тобто, на
той час, коли діє нульова ставка податку), до його (працівника

податкової
служби) прав та обов'язків (зокрема, до обов'язків нарахування податку) також

застосовується
нова редакція пункту 13.2.1. Закону України «Про податок з доходів

фізичних
осіб».

Відповідачем
позову не визнано, в матеріалах справи наявні заперечення на позов, у яких
зазначено про безпідставність заявлених вимог та правомірність донарахування
спірним податковим повідомленням суми податкового зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб.

Визначення
податкового зобов'язання та розрахунок останнього проведено податковим органом
на підставі декларації про доходи одержані ОСОБА_1 з 01 січня по 31 грудня
2006р. (вх. ДПІ № 4864 від 22.03.2007р.).

Так у
декларації у п.1.2 зазначено, що гр. ОСОБА_1 отримала дохід у вигляді спадщини.
Зокрема, згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 08.06.2006р.
громадянкою ОСОБА_1 було отримано спадщину у вигляді нерухомого майна, рухомого
майна та корпоративних прав (часток у статутних фондах ТОВ «Сігма Будінвест»та
ТОВ «Агромайстер») на загальну суму 784 419, 22 грн. від чоловіка, що помер
26.11.2005р..

Об'єкти
спадщини платника податку поділяються з метою оподаткування на об'єкти
нерухомого майна, об'єкти рухомого майна; об'єкти комерційної власності; суми
страхового відшкодування (страхових виплат) за страховими договорами,
укладеними спадкодавцем, а також суми, що зберігаються на пенсійному рахунку
спадкодавця згідно з договором недержавного пенсійного страхування, пенсійного
вкладу; кошти, а саме готівкові кошти або кошти, що зберігаються на рахунках
спадкодавця, відкритих у банках та небанківських фінансових установах, у тому
числі депозитні (ощадні), іпотечні сертифікати, сертифікати фонду операцій з
нерухомістю.

Відповідно
до частини "в" пп. 13.2.1 п. 13.2 ст. 13 Закону «Про податок з
доходів фізичних осіб»оподаткуванню за ставкою п. 7.1 ст. 1 Закону (13 % на
період 2004 - 2006 роки) підлягає вартість об'єктів комерційної власності, в т.
ч. корпоративних та майнових прав, успадкованих будь-якими спадкоємцями,
незалежно від ступеня їх споріднення зі спадкодавцем.

Відповідно
до п.13.4. ст.13 вказаного Закону особами, відповідальними за сплату
(перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину.

Дохід
у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові
права) у межах, що підлягає оподаткуванню, включається до складу загального
річного доходу платника податку і відображається ним у річній податковій
декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації).

Подання
податкової декларації та сплата податку із зазначеного доходу здійснюються
згідно із законодавством.

Закон
України «Про внесення змін до Закону України «Про податок з доходів фізичних
осіб», яким було внесено зміни до пп. 13.2.1 п. 13.2 ст. 13 та відповідно
оподаткування при отриманні спадщини спадкоємцями, що є членами сімї
спадкодавця першого ступеня споріднення здійснюється за нульовою ставкою
податку до будь-якого об'єкта спадщини, набрав чинності з 01.01.2007р..

Оскільки,
громадянкою ОСОБА_1 успадкування корпоративних прав чоловіка відбулось у
2006р., тобто до набрання чинності змін до пп. 13.2.1 п. 13.2 ст. 13 Закону
України «Про податок з доходів фізичних осіб»нарахування податкового
зобовязання по податку з доходів фізичних осіб у сумі 89 986 грн. відповідає
вимогам чинного законодавства.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, адміністративний
суд,

ВСТАНОВИВ:

Згідно
податкового повідомлення ДПІ у Солом'янському районі міста Києва № /0
від 24.04.2007р. громадянці ОСОБА_1 визначено до сплати суму податкового
зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 89 986 грн. (належним
чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи).

За
результатами розгляду скарг позивача поданих в межах процедури апеляційного
узгодження визначеної суми податкового зобов'язання, спірне повідомлення
залишено без змін рішеннями про результати розгляду скарг ДПІ у Солом'янському
районі міста Києва від 25.05.2007 року за №8381/С/25-010, ДПА у місті Києві від
23.08.2007р. №308/с/25-214 і ДПА України від 30.10.2007 року № 5336/с/25-0315.

Як
встановлено судом в ході розгляду справи податкові зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб оспорюваним повідомленням визначені на підставі поданої
позивачем декларації про доходи одержані з 01 січня по 31 грудня 2006р. (вх.
ДПІ № 4864 від 22.03.2007р.).

Зокрема,
в декларації у п.1.2 зазначено, що гр. ОСОБА_1 отримала дохід у вигляді
спадщини, а саме:

успадкувала
частку квартири (свідоцтво про право на спадщину від 08.06.2006р. серія ВСХ
№122052) у розмірі 4 567, 94 грн.;

успадкувала
частку в статутному фонді ТОВ „Сігма Будінвест" (свідоцтво про право на
спадщину від 08.06.2006р. серія ВСХ №122063) у розмірі 266 200, 00 грн.;

успадкувала
частку в статутному фонді ТОВ „Агромайстер" (свідоцтво про право на
спадщину від 08.06.2006р. серія ВСХ №122063) у розмірі 426 000, 00 грн.;

успадкувала
б/з комбайн марки Matrot М41 (свідоцтво про право на спадщину від 08.06.2006р.
серія ВСХ №122054) у розмірі 65 372, 16 грн.;

успадкувала
земельну ділянку площею 0, 2389 га в с. Підгірці (свідоцтво про право на
спадщину від 08.06.2006р. серія ВСХ №122048) у розмірі 10 365, 35 грн.;

успадкувала
земельну ділянку площею 0,2500 га в с. Підгірці (свідоцтво про право на
спадщину від 08.06.2006р. серія ВСХ №122051) у розмірі 10 431, 51 грн.;

успадкувала
земельну ділянку площею 0,2487 га в с. Підгірці (свідоцтво про право на
спадщину від 08.06.2006р. серія ВСХ №122047) у розмірі 1 482, 26 грн..

Сума
одержаного доходу згідно декларацією за основним місцем роботи ПП „Сігал"
складає 28 114, 86 грн., з якого утримано податку з доходів фізичних осіб у
розмірі -3 527, 04 грн.

Згідно
розрахунку суми податку з доходів фізичних осіб (ПДФО), що підлягає поверненню
платнику податків або сплаті до бюджету, у тому числі у зв'язку нарахуванням
податкового кредиту від 24.04.2007р. відповідачем визначено до сплати 89 986
грн. податку з доходів фізичних осіб ((426 000 грн. + 266 200 грн.) х 13%, де
426 000 грн. -грошовий вираз успадкованої частки в статутному фонді ТОВ
«Агромайстер»та 266 200 грн. -грошовий вираз успадкованої частки в статутному
фонді ТОВ «Сігма Будінвест»).

Суд
визнає необґрунтованими вимоги позивача щодо визнання нечинним спірного
повідомлення, а визначення відповідачем суми податкового зобов'язання по
податку з доходів фізичних осіб таким, що відповідає чинному законодавству
виходячи з наступного.

Оподаткування
доходу, отриманого платником податку внаслідок прийняття ним у спадщину коштів,
майна, майнових чи немайнових прав регламентується ст. 13 Закону України від
22.05.2003 № 889 "Про податок з доходів фізичних осіб", яка набрала
чинності з 1 січня 2005 року.

Статтею
13 Закону встановлено кілька ставок для оподаткування доходів, отриманих
платником податку внаслідок прийняття у спадщину коштів, майна, немайнових прав
(0 %, 5 %, 13 % та 26 %).

Ставка
оподаткування встановлюється в залежності від об'єкта спадщини та ступеня
споріднення спадкоємця із спадкодавцем.

Об'єкти
спадщини платника податку поділяються з метою оподаткування на: а) об'єкти
нерухомого майна; б) об'єкти рухомого майна, зокрема: будь-який транспортний
засіб та приладдя до нього; інші види рухомого майна; в) об'єкт комерційної
власності, а саме - цінний папір (крім депозитного (ощадного), іпотечного
сертифіката), корпоративне право, власність на об'єкт бізнесу як такий, тобто
власність на цілісний майновий комплекс, інтелектуальна (промислова) власність
або право на отримання доходу за нею … (п.13.1 ст. 13 Закону).

Згідно
з частиною другою пп.1.20.4 п.1.20 ст.1 Закону «Про податок з доходів фізичних
осіб»членами сім'ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її
батьки та батьки її чоловіка або дружини, її чоловік або дружина, діти як такої
фізичної особи, так і її чоловіка або дружини, у тому числі усиновлені ними
діти.

Відповідно
до встановлених обставин справи позивачем отримано спадщину після смерті
чоловіка ОСОБА_3. Ставки оподаткування при отриманні спадщини членами сім'ї
першого ступеня споріднення визначені пп. 13.2.1 п. 13.2 ст. 13 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб».

Відповідно
до частини "в" пп. 13.2.1 п. 13.2 ст. 13 Закону «Про податок з
доходів фізичних осіб»оподаткуванню за ставкою п. 7.1 ст. 1 Закону (13 % на
період 2004 - 2006 роки) підлягає вартість об'єктів комерційної власності, в т.
ч. корпоративних та майнових прав, успадкованих будь-якими спадкоємцями,
незалежно від ступеня їх споріднення зі спадкодавцем. Таким чином, вартість
отриманих позивачем у спадок корпоративних прав згідно свідоцтва на право на
спадщину за законом від 08.06.2006р. серія ВСХ №122063 підлягає оподаткуванню
за ставкою 13%.

Згідно
п.13.4. ст. 13 вказаного Закону особами, відповідальними за сплату
(перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину.

Дохід
у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові
права) у межах, що підлягає оподаткуванню, включається до складу загального
річного доходу платника податку і відображається ним у річній податковій
декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації).

Подання
податкової декларації та сплата податку із зазначеного доходу здійснюються
згідно із законодавством.

Виходячи
із наведених положень Закону «Про податок з доходів фізичних осіб»та в даному
випадку згідно встановлених обставин справи, фізична особа - платник податку,
який одержав протягом звітного податкового 2006 року дохід у вигляді спадщини,
як корпоративне право, від особи, яка є членом його сім'ї першого ступеня споріднення,
зобов'язаний включити його вартість до складу загального річного
оподатковуваного доходу та подати до 1 квітня наступного року річну податкову
декларацію про майновий стан і доходи до податкового органу за місцем своєї
податкової адреси (місце постійного або переважного проживання платника
податку) та сплатити 13 % податку з вартості такого об'єкту спадщини.

Помилковими
визнає суд посилання позивача на Закон України «Про внесення змін до Закону
України «Про податок з доходів фізичних осіб»від 19.01.2006р., яким було
внесено зміни до пп. 13.2.1 п. 13.2 ст. 13 та відповідно оподаткування при
отриманні спадщини спадкоємцями, що є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня
споріднення здійснюється за нульовою ставкою податку до будь-якого об'єкта спадщини.
Вказаний закон набрав чинності з 01.01.2007р. та відповідно врегульовує порядок
оподаткування саме з 01.01.2007р.

Обчислення
(донарахування) податку або іншого обов'язкового платежу (визначення об'єктів і
ставок оподаткування тощо) здійснюється на підставі тих норм законодавства, що
були чинними у податкові періоди, за які здійснюється таке обчислення
(донарахування). Отримання доходу (виникнення об'єкту оподаткування) відбулось
у 2006р. що сторонами не заперечується та підтверджується наявними у справі
матеріалами, у 2007р. для позивача виник лише обов'язок подати декларацію.

Враховуючи
все вищевикладене позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись
ст.ст. 71, 86, 94, ст. 105, 158-163 КАС
України, адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У
задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
К.С. Винокуров

Дата складення та
підписання постанови в повному обсязі -01.07.2008.