Справа № К-22635/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2008 року м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака
В.І.

суддів Білуги С. В.

Гаманка О.І.

Загороднього
А. Ф.

Заїки М.М.

при секретарі Лелюку О.П.,

розглянувши
в порядку письмового провадження касаційну
скаргу ОСОБА_1на постанову апеляційного суду Львівської області
від 04 травня 2006 року у справі за його скаргою на неправомірні дії посадових
осіб УМВС України на Львівській залізниці, -

в с т а н о в и л а:

У
березні 2005 року ОСОБА_1. звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії
посадових осіб УМВС України на Львівській залізниці. Посилався на те, що
наказом УМВС України на Львівській залізниці від 31 грудня 2004 року звільнений
з посади помічника оперуповноваженого чергового ЛВ на ст. Львів-Головний УМВСУ
на Львівській залізниці за пунктом «а» статті 63 «Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України» (за
віком). При звільненні з ним згідно пункту 114 Інструкції «Про порядок
застосування нормативних актів з питань грошового забезпечення осіб рядового і
начальницького складу органів внутрішніх справ» розрахунку в повному обсязі не
проведено.

Постановою
Франківського районного суду м. Львова від 14 жовтня 2005 року скаргу
задоволено. Стягнуто з УМВС України у Львівській області на користь ОСОБА_1.
8430 грн. 71 коп. Визнано незаконним пункт 1 наказів УМВС України на Львівській
залізниці №№392,393 від 30.12.2003 року, №83 від 16.03.2004 року та незаконною
бездіяльність посадових осіб УМВС України на Львівській залізниці щодо не
підготовки наказів про встановлення ОСОБА_1. надбавки за особливі умови служби,
за безперервну службу та преміювання під час проходження служби в органах
внутрішніх справ відповідно до вимог чинного законодавства. Зобов'язано
службових осіб УМВС України на Львівській залізниці видати наказ про
встановлення ОСОБА_1. надбавки за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний
ризик та виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% окладу грошового
забезпечення з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2004 року; преміювання за цей
період та надбавку за безперервну службу в розмірі 70% грошового утримання з 01
травня 2003 року на день звільнення - 31 грудня 2004 року.

Постановою
апеляційного суду Львівської області від 04 травня 2006 року частково скасовано
постанову Франківського районного суду м. Львова від 14 жовтня 2005 року та
ухвалено нову. В позові про визнання незаконним пункту 1 наказів УМВС України
на Львівській залізниці №№ 392, 393 від 30.12.2003 року, №83 від 16.03.2004
року та незаконною бездіяльності посадових осіб УМВС України на Львівській
залізниці щодо не підготовки наказів про встановлення ОСОБА_1. надбавки за
особливі умови служби, за безперервну службу та преміювання під час проходження
служби в органах внутрішніх справ відповідно до вимог чинного законодавства та
зобов'язання службових осіб УМВС України на Львівській залізниці видати наказ
про встановлення ОСОБА_1. надбавки за особливі умови служби, кваліфікацію,
професійний ризик та виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% окладу
грошового забезпечення з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2004 року; преміювання
з 01 травня 2003 року на день звільнення - 31 грудня 2004 року відмовлено. В
решті постанову Франківського районного суду м. Львова від 14 жовтня 2005 року
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову
апеляційного суду Львівської області від 04 травня 2006 року, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права, та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, перевіривши доводи касаційної
скарги та заперечення на неї, рішення суду апеляційної інстанції щодо правильного
застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 Указу Президента
України №926/96 від 04.10.1996 року «Про умови грошового забезпечення осіб
рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх
справ» керівникам органів внутрішніх справ надано право, а не покладено
обов'язок, у межах асигнувань, що наділяються на утримання цих органів:

а) установлювати особам рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ, які мають право на пенсію за вислугу років
згідно із законодавством і залишені за їхньою згодою та в інтересах справи на
службі, - щомісячну доплату в розмірі від 25 до 50 відсотків суми пенсії, яка б
могла бути їм нарахована;

надбавки особам рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ: за особливі умови служби, кваліфікацію,
професійний ризик та виконання особливо важливих завдань - до 50 відсотків
окладів грошового забезпечення; за знання та використання в роботі іноземної
мови - до 10 відсотків посадового окладу;

б) преміювати осіб рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ відповідно до їх особистого вкладу в загальні
результати роботи в межах фонду преміювання, створеного у розмірі чотиримісячного
фонду грошового забезпечення, без обмеження індивідуальних премій максимальними
розмірами.

Судом апеляційної інстанції також вірно
зазначено, що відповідно до пунктів 59,60 Методичних рекомендацій про порядок
застосування нормативно-правових актів з питань грошового забезпечення осіб
рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та умов оплати праці
працівників, які не мають спеціальних звань рядового і начальницького складу,
затверджених наказом МВС України №501 від 30.06.2005 року керівники внутрішніх
справ проводять у межах асигнувань, що виділяються на утримання цих органів.

За таких обставин апеляційним судом
обґрунтовано частково скасовано постанову суду першої інстанції і ухвалено нову
постанову про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, колегія суддів
вважає, що порушень судом апеляційної інстанції норм матеріального та
процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка
обставин у справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, а судове рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у
х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду
Львівської області від 04 травня 2006 року у справі за його скаргою на
неправомірні дії посадових осіб УМВС України на Львівській залізниці - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Співак В. І.

Судді
Білуга С. В.

Гаманко О. І.

Загородній А. Ф.

Заїка М. М.