Справа № 2-а-94/2008
Суддя: Волкова С.Я.
Дата ухвалення: 2008-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№2-а-94/2008
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2008 року Печерський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді
Волкової С.Я.,

суддів:
Цокол Л.І., Макаренко Г.В.,

при секретарі
Тулісовій А.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2,ОСОБА_3, третя особа, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору,
ОСОБА_4, про скасування пункту “е” постанови Кабінету Міністрів України
№1 від 3 січня 2002 р. “Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету”, за позовом ОСОБА_4 до Кабінету Міністрів
України про скасування пункту “е” постанови Кабінету Міністрів України №1 від 3
січня 2002 р. “Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат
окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок
коштів державного бюджету”,

в с т а
н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 пред'явив адміністративний позов про скасування пункту
“е” постанови Кабінету Міністрів України №1 від 3.01.2002 р. “Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету”,
посилаючись на те, що зазначене положення постанови суперечить діючим в Україні
Законам.

ОСОБА_4 пред'явив адміністративний позов про скасування пункту
“е” постанови Кабінету Міністрів України №1 від 3.01.2002 р. “Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету”,
посилаючись на те, що такі положення постанови не слід застосовувати відносно
осіб, яким перерахували пенсійні виплати відповідно до Закону України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”.

В судовому засіданні
позивач ОСОБА_1 підтримав свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

В судовому засіданні
представник позивача ОСОБА_5 підтримав вимоги ОСОБА_4, посилаючись на
обставини, викладені в його позовній заяві.

В судовому засіданні
представник відповідача Кабінету Міністрів України Гаврищук А.В. просив в
задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, та адміністративного позову
ОСОБА_4 відмовити, посилаючись на
пропущення позивачами строку звернення до адміністративного суду.

В судове засідання третя
особа: ОСОБА_2 не прибула, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена
належним чином.

В судове засідання третя
особа: ОСОБА_3 не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений
належним чином.

Судом встановлено, що третя
особа: ОСОБА_2 має право на пільги і
компенсації, встановлені законодавством
України для ветеранів війни - учасників війни. Вказана обставина
підтверджується наданим суду
посвідченням НОМЕР_1, виданим 26.11.2003 р. Управлінням захисту та
соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації
Івано-Франківської області.

Встановлено, що третя
особа: ОСОБА_3 має право на пільги і компенсації, встановлені
законодавством України для ветеранів
війни - учасників війни. Вказана обставина підтверджується наданим суду посвідченням НОМЕР_2, виданим 12.05.2004 р.
Управлінням захисту та соціального захисту населення Городенківської районної
державної адміністрації Івано-Франківської області.

Судом встановлено, що
позивач ОСОБА_4 має право на пільги і
компенсації, встановлені законодавством
України для ветеранів війни - учасників війни. Вказана обставина
підтверджується наданим суду
посвідченням НОМЕР_3, виданим 6.05.2004 р. Управлінням захисту та
соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації
Івано-Франківської області.

Відповідно пункту “е” постанови Кабінету Міністрів України №1 від 3.01.2002
р. “Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету”, що є предметом оскарження, установлено, що виходячи з
розміру 19,91 грн. провадиться розрахунок підвищень, передбачених Законом
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” під час
призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону України “Про пенсійне
забезпечення” та зазначених у пункті 1 і підпункті “а” цього пункту.

В судовому засіданні
позивач ОСОБА_1зазначив, що про
існування зазначеної вище постанови
Кабінету Міністрів України №1 від 3.01.2002 р. йому стало відомо з 2002 р., з часу її опублікування. Таким чином,
судом встановлено, що у 2002 р. ОСОБА_1
було відомо про порушення його прав, однак останній до адміністративного суду
звернувся тільки 2.11.2005 р.,
пропустивши річний строк позовної давності. Крім того, зазначена вище постанова
Кабінету Міністрів України №1 від 3.01.2002 р.
носить відкритий характер і у встановленому порядку була опублікована в
офіційних виданнях.

В судовому засіданні
представник ОСОБА_5 зазначив, що про існування
постанови Кабінету Міністрів
України №1 від 3.01.2002 р. його батьку ОСОБА_4 було відомо з січня 2004 р., з
часу отримання ним пенсії відповідно до Закону України “Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування”. Таким чином, судом встановлено, що у 2004 р. ОСОБА_4 було відомо про порушення
його прав, однак останній до адміністративного суду звернувся тільки 7.04.2008 р., пропустивши річний строк
позовної давності.

Відповідно до ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного
судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав,
свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.100 Кодексу адміністративного
судочинства України пропущення строку звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на
цьому наполягає одна із сторін.

Таким чином, суд, оцінивши
в сукупності добуті в судовому засіданні докази, вважає необхідним відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову у зв'язку з пропущенням строку звернення до
адміністративного суду і не встановлення судом поважності причин його
пропущення.

Суд, оцінивши в сукупності
добуті в судовому засіданні докази, вважає необхідним відмовити ОСОБА_4 в задоволенні адміністративного позову у зв'язку з пропущенням строку звернення до
адміністративного суду і не встановлення судом поважності причин його
пропущення.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.6,8,9,11,12,17,19,99,100,158,161-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т
а н о в и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування пункту “е” постанови Кабінету
Міністрів України №1 від 3 січня 2002 р. “Про підвищення розмірів пенсій та
інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів державного бюджету” - відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_4 про скасування пункту “е” постанови Кабінету
Міністрів України №1 від 3 січня 2002 р. “Про підвищення розмірів пенсій та
інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів державного бюджету” - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд.

Заява про апеляційне оскарження
постанови подається протягом десяти днів
з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі - з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

ГОЛОВУЮЧИЙ

СУДДІ