Справа № 22а-6/2007
Суддя: Ніколаєва В.М.
Дата ухвалення: 2007-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2007
року м. Хмельницький

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі:
головуючої - судді Ніколаєвої В.М.,

суддів : Ніколової Б.Ю., Матковської Л.О., при секретарі: Доробалюк Л.В.,

з участю:
представника в/ч А-2502

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу № 22а-6 за апеляційною

скаргою ОСОБА_1 на
постанову

Старокостянтинівського районного суду від 15 листопада
2006 року за позовом ОСОБА_1
до військової частини А-2502 м.Старокостянтинова, Міністерства оборони України
про стягнення надбавки за вислугу років та визнання дій неправомірними.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника в/ч А-2502, перевіривши матеріали
справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

ОСОБА_1, звертаючись до суду з
позовом, вказував, що з 17 серпня 1987 року по 29 грудня 2005 року проходив
військову службу в Збройних Силах України. 29 грудня 2005 року був звільнений в
запас у зв'язку із скороченням штатів. З травня 2003 року по вересень 2005 року
йому була виплачена надбавка за безперервну військову службу у розмірі 3683
грн. 66 коп. При нарахуванні цієї надбавки відповідачем, на його думку, не
було дотримано вимог чинного законодавства. Так, Указом Президента України №
389 від 5 травня 2003 року „Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил
України , Міністерства внутрішніх справ України, адміністрації Державної
прикордонної служби України та Управління Державної охорони України за
безперервну службу" Міністерству оборони України надано право
встановлювати щомісячні надбавки військовослужбовцям за високі результати у
службовій діяльності, які прослужили понад 15 років в розмірі до 50 % до

Головуючий у І інстанції -Юзюк О.М. Справа № 22а-6

Доповідач - Ніколаєва В.М. Категорія № 39,42

2

грошового
забезпечення. Наказом
Міністра оборони України
№ 149 від 26 травня 2003 року затверджена Інструкція про порядок і умови
виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах
України, якою передбачено, що особам офіцерського складу, прапорщикам
(мічманам) , а також особам рядового, сержантського (старшинського) складу, які
проходять військову службу за контрактом і які мають високі результати в
службовій діяльності, виплачується щомісячна надбавка за безперервну військову
службу у відсотках до грошового забезпечення при стажі служби понад 15 років -
50 %. Тому просив стягнути з відповідача на його користь 6893 грн. 87 коп.

Під час розгляду
справи ОСОБА_1 доповнив позовні вимоги та просив визнати дії відповідачів щодо
нарахування і виплати надбавки за безперервну військову службу в меншому
розмірі неправомірними.

Постановою
Старокостянтинівського районного суду від 15 листопада 2006 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною,
просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його
вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Оскільки Указом
Президента України № 389 та наказом Міністра оборони України № 149 передбачена
надбавка за безперервну службу військовослужбовцям, які мають стаж служби понад
15 років, в розмірі 50%, вважає, що висновок суду про відмову в задоволенні
його позовних вимог є необгрунтованим.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з
таких мотивів.

Судом вірно
з'ясовані фактичні обставини, його висновки узгоджуються з матеріалами справи,
відповідають нормам чинного законодавства.

Відповідно до
Указу Президента України № 389 від 5 травня 2003 року "Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх Справ
України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління
державної охорони України за безперервну службу" Міністрові оборони
України надано право встановлювати військовослужбовцям Збройних Сил України,
які мають високі результати у службовій діяльності, щомісячні надбавки за
безперервну військову службу в Збройних Силах України у відсотках до грошового
забезпечення залежно від стажу служби в таких розмірах: понад 5 років - до 10 %,
понад 10 років - до 30 %, понад 145 років - до 50 %, понад 20 років - до 70 %,
понад 25 років - до 90 %. Статтею 2 цього Указу встановлено, що виплата таких
надбавок здійснюється за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті
України на утримання Збройних Сил України.

На виконання вказаного Указу Міністром оборони України
виданий наказ № 149 від 26 травня 2003 року "Про затвердження
Інструкції про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну
військову службу", згідно п. 2 якого встановлено, що розміри цієї надбавки
щорічно встановлюються, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, за
рішенням Міністра оборони України. Цей наказ як нормативно-правовий акт
Міністра оборони України пройшов у Міністерстві юстиції України правову
експертизу на

3

відповідність чинному законодавству
і зареєстрований 28 травня 2003 року за №411/7732.

Як вбачається з
матеріалів справи, під час служби виплата зазначеної надбавки проводилась
ОСОБА_1 у повному обсязі на підставі відповідних розпоряджень Міністра оборони
України, якими визначались її розміри, командування військової частини не мало
повноважень самостійно визначати його.

Враховуючи
наведене, давши належну оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд прийшов до
обґрунтованого висновку про недоведеність вимог позивача і підставно відмовив
йому в позові.

Доводи
апеляційної скарги про незаконність розпоряджень Міністра оборони України щодо
визначення розміру належної позивачеві щомісячної надбавки за безперервну
службу в Збройних Силах України протирічать наведеним вище нормативно-правовим
актам.

Не спростовують
висновків суду першої інстанції і інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду
узгоджується з матеріалами справи, постановлене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права, підстав для скасування рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.
ст. 198, 200, 206, 254 КАС України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову
Старокостянтинівського районного суду від 15 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання нею
законної сили.