Справа № 22а-2705/2008
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2008-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа
№ 22а-2705/08 (22а-5117/07)
Головуючий суддя у 1-ій
категорія статобліку - 48
інстанції Похваліта С.М.
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого,. судді
Сафронової С.В.
(доповідача),

суддів Поплавського В.Ю.,

Уханенка С.А.,

при секретарі Кочкової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Заводського
районного суду м.Дніпродзержинська від 15 листопада 2007 року

у адміністративній справі № 2а-219/08 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції в м. Дніпродзержинську та Державної податкової адміністрації України про
зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2007 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ДПІ в м. Дніпродзержинську та ДПА України, в
якому просила визнати неправомірними дії ДПІ в м.Дніпродзержинську в частині
відмови здійснювати податковий облік за раніше встановленими формами обліку без
застосування індивідуального ідентифікаційного номеру, виключити індивідуальний
ідентифікаційний номер та всю інформацію про неї з інформаційного фонду
Державного реєстру та Державного реєстру - фізичних осіб, проставити в її
паспорті відмітку про право здійснювати будь-які платежі без індивідуального
ідентифікаційного номеру.. Вимагає також зобов'язати ДПІ виключити з фонду
Державного реєстру індивідуальний ідентифікаційний номер та всю інформацію про
неї, зробити в її паспорті відмітку і завірити її підписам та печаткою, з
повідомленням про вчинені дії, а також утриматися від збирання, зберігання,
використання та поширення кодифікаційної інформації про неї. Стосовно ДПА
України, позивачка просить зобов'язати вказаного відповідача виключити індивідуальний ідентифікаційний
номер та всю інформацію про неї з Державного
реєстру - фізичних осіб

Одночасно, ОСОБА_1 в
адміністративному позові ставиться питання
про визнання спільного наказу ДПАУ и МВСУ № 62/1226 від 19.10.2004 р.
таким, що повністю не відповідає правовому акту вищої юридичної сили.

Ухвалою Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська від 30 жовтня 2007 року позов ОСОБА_1 було залишено без
руху у зв'язку з його невідповідністю вимогам ст.106 КАС України, з
встановленням строку до 14 листопада 2007 року для усунення недоліків позову,
які визначені в ухвалі суду. Дана ухвала в апеляційному порядку не
оскаржувалася.

Ухвалою Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська від 15 листопада 2007 року позовну заяву ОСОБА_1повернуто
позивачці, оскільки визначені судом недоліки позову не усунуті у повному
обсязі, а саме: не надано доказів що можуть підтвердити порушення з боку
органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень. .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
посилаючись на порушення судом принципів здійснення правосуддя та її права
доступу до суду, а також на порушення норм процесуального права, просить
скасувати ухвалу районного суду та направити справу до суду першої інстанції
для продовження розгляду справи у новому складі суду.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскарженої ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а ухвала районного суду скасуванню з наступних
підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи, позивачкою на виконання ухвали суду від 30.10.2007 р. про
залишення позову без руху, недоліки поданого до суду 30.10.2007 р.
адміністративного позову були виправлені шляхом подання 13.11.2007 р.
адміністративного позову з уточненнями (а.с.6).

Проте, суд першої
інстанції оскаржуваною ухвалою визначив про неповне виконання позивачкою вимог
суду щодо усунення недоліків позову та ухвалив про повернення його позивачці.

Однак, висновок судді щодо
невідповідності позовної заяви ОСОБА_1 вимогам ст.106 КАС України суперечить
дійсним обставинам справи, оскільки відповідно до ч.2 ст.106 КАС України на
підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач повинен
зазначити, а не надати докази, про які йому відомі і які можуть бути
використані судом.

Разом
з тим, суд першої інстанції через
занадто широке тлумачення обсягу по­няття «індивідуальний акт» не звернув уваги на припис ч.3 ст.19 КАС України КАСУ про підсудність адміністративної справи, відповідно якого адміністративні
справи з приводу оскарження
нормативно-правових актів центрального органу виконавчої влади, чи іншого
суб'єкта владних повноважень, повноваження
якого поширюються на
всю територію - вирішуються
окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на
місто Київ.

Оскаржуваний позивачкою спільний
наказ ДПАУ и МВСУ № 62/1226 від 19.10.2004 р. ув
уваги___________________________________________________________________________________________________________________
носить усі ознаки, що притаманні нормативно-пра­вовому акту: має форму
офіційного письмового документа, 2) прийнятий уповноваженим на це суб'єктом
нормотворення за встановле­ною законодавством процедурою, 3) містить норми
права; 4) має не персоніфікований характер; і 5) був розрахований на
неодноразове застосу­вання. Зрештою нормативний характер Наказу підтверджується
фактом його державної реєстрації Міністерством юстиції України, тому даний спір
мав розглядатись районним судом міста Києва за місцезнаходженням відповідача -
Державної податкової адміністрації України.

Присутність у оскаржуваному наказі
ДПАУ и МВСУ № 62/1226 від 19.10.2004 р. ув
уваги___________________________________________________________________________________________________________________
правових норм, є достатньою очевидною ознакою для відокремлення його, як
норматив­ного акту від групи правових актів індивідуальної дії. Однак,
вищенаведені обставини стосовно підсудності позову суддею не враховані.

З огляду на наведене, оскаржувану
ухвалу судді слід скасувати, передавши питання про прийняття позовної заяви
ОСОБА_1на новий розгляд.

Вимоги апелянта
стосовно передачі справи на розгляд до нового складу суду задоволенню не підлягаю, оскільки оскаржувана ухвала
підлягає скасування у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, невідповідаючим обставинам справи висновкам та порушенням
судом норм процесуального права, що привело до неправильного вирішення
питання.

Керуючись п.3 ч.1ст.199, ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська від 15 листопада
2007 року - скасувати, матеріали справи направити до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня
виготовлення в повному обсязі.

Судді:

Копія
відповідає оригіналу

Суддя