Справа № 2-а-101/2008
Суддя: Берещанський Ю.В.
Дата ухвалення: 2008-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2008 року
Ялтинський міський суд АРК

у складі головуючого судді -
Берещанського Ю.В.,

при секретарі - Бойко З.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ялти
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Республіканського комітету з
охорони культурної спадщини Ради
міністрів АР Крим про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом 06.12.2007 року.
Уточнивши у судовому засіданні 17 квітня 2008 свої позовні вимоги, позивач
просить суд визнати дії відповідача щодо відмови йому у погодженні відведення
земельної ділянки орієнтованою площею 0,0050 га, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, для будівництва і обслуговування індивідуального гаража -
протправними, а висновок відповідача № 4508 від 02.10.2007 року щодо цього -
нечинним.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у процесі розробки проекту землеустрою
щодо відведення зазначеної земельної ділянки позивачем були отримані,
відповідно до ч. 9 ст. 118 ЗК України,
висновки-узгодження Управління екологічної інспекції Південно-Кримського
регіону, Ялтинської міської СЕС, Управління головного архітектора м.Ялта, та
інші необхідні узгодження та довідки. На запит про узгодження відведення
ділянки, від відповідача по справі - Республіканського комітету з охорони
культурної спадщини Ради міністрів АР Крим позивачем отриманий Висновок про
неможливість відведення земельної ділянки № 4508 від 02.10.2007 року. ОСОБА_1
не погодився з подібним висновком з тих причин, що режим та межі використання
зони охорони пам'ятників смт. Масандра (№ 24), на яку посилається відповідач у
своєму Висновку, не визначені відповідною науково-проектною документацією,
відсутні межі, які б дозволяли визначити розташування зони, дані не внесені до
міськбудівельної документації, до державного земельного кадастру. Таким чином,
позивач вважає Висновок відповідача №
4508 необґрунтованим та просить суд визнати його нечинним.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив
суд задовольнити позов з врахуванням уточнених вимог.

Від представника відповідача по справі надійшли заперечення на позовну
заяву, зі змісту яких йдеться, що на момент розгляду даної справи у суді
Постанова Ради Міністрів АРК від 16.11.1995 року № 330, на
яку посилався Рескомітет у оскаржуваному позивачем Висновку, втратила чинність.
Межі та режими використання історичних ареалів Великої Ялти затверджені наказом
Мінкультутри та туризму України від 16.06.2007 року (№ 661/01/16-07). До того
ж, Постановою КМУ від 26.07.2001 року (№ 878) був затверджений список
історичних населених місць України, в число яких внесене і смт. Масандра.
Постановою Ради Міністрів АРК від 09.10.2007 року (№ 618) затверджений проект
коректування генерального плану адміністративного району Великої Ялти, в тому
числі його складова частина - «Історико-архітектурний опорний план
адміністративного району Великої Ялти». До того ж, в запереченнях на позовну
заяву представник відповідача зазначив, що видача узгоджень щодо проектів
відведення земельних ділянок в межах історичних ареалів не віднесена до
повноважень органу охорони культурної спадщини АРК, та що дані повноваження
входять до компетенції Державної служби з питань національної культурної
спадщини.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням 10-ї сесії 5-го скликання Ялтинської міської ради
№ 595 від 06.06.2007 року позивачу по справі ОСОБА_1 був наданий дозвіл на
розробку проекту відведення земельної
ділянки орієнтовною площею 0,0050 га. для будівництва і обслуговування
індивідуального гаража за адресою: АДРЕСА_1, на землях Ялтинської міської ради.

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 118 ЗК України, позивачем були отримані: Висновок
Управління екологічної інспекції Південно-Кримського регіону № 1034-53/3 від
01.08.2007 року по узгодженню проекту відведення земельної ділянки, Висновок
Ялтинської міської СЕС № 404 від 03.08.2007 року щодо відведення земельної
ділянки під забудову, Висновок Управління головного архітектора м. Ялта №
05/2248 від 16.12.2005 року про можливість закріплення земельної ділянки, до
того ж, була розроблена та узгоджена Управлінням головного архітектора м. Ялта
схема генплану ділянки, отримані довідки Ялтинського міського управління
земельних ресурсів.

На відповідне звернення до відповідача, як до узгоджуючого органу, від
Республіканського комітету з охорони культурної спадщини Ради міністрів АР Крим
був отриманий «Висновок про неможливість відведення земельної ділянки» № 4508
від 02.10.2007 року. Відмова у погодженні проекту відведення прошуваної
позивачем земельної ділянки була мотивована тим, що дана земельна ділянка
знаходиться в зоні охоронюваного
ландшафту смт. Масандра (зона № 24), в районі якої не передбачено розміщення і
будівництво нових об'єктів. В цьому ж висновку було зазначено, що після
затвердження Генерального плану м. Ялта, коректування, узгодження охоронних зон
та їх режимів, зміни режимів використання території, Рескомітет повернеться до
розгляду питання погодження відведення прошуваної позивачем земельної ділянки.

На даний момент Постанова Ради Міністрів АР Крим № 330 від 16.11.1995 року,
на яку посилається відповідач як на підставу відмови в узгодженні та яка діяла
на момент отримання висновку, втратила силу відповідно до Постанови Ради
міністрів АР Крим № 618 від 09.10.2007 року, якою, до того ж, був затверджений
проект коректування генерального плану Великої Ялти, в тому числі його складова
частина - «Історико-архітектурний опорний план Великої Ялти».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини», зона
охорони - це встановлена навколо пам'ятки охоронна зона, зона регулювання
забудови, зона охоронюваного ландшафту, зона охорони археологічного культурного
шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання.

Ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» встановлює, що межі
та режим використання зон охорони пам'ятників визначаються відповідною
науково-проектною документації і затверджуються відповідним органом охорони
культурної спадщини.

Згідно ст. 34 Закону України «Про охорону культурної спадщини», території
охоронних зон мають бути внесені до державного земельного кадастру, планів
землекористування, проекти землеустрою, іншу проектну та міськбудівельну документацію.

До матеріалів справи доданий лист Ялтинського міського управління земельних
ресурсів (а.с. 19), на яке, відповідно до ст.204 ЗК України, покладається
обов'язок ведення державного земельного кадастру. Зі змісту даного листа
йдеться, що зони охорони: охоронні зони, зони регульованої забудови, зони
охоронного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару на території
Великої Ялти не зареєстровані, відповідно охоронна зона № 24 не включена до
державного земельного кадастру.

Таким чином, компетентною державною організацією підтверджена відсутність
будь-яких зон охорони пам'ятників на території відведення земельної ділянки,
прошуваної позивачем.

Посилання відповідача у оскаржуваному висновку № 4508 від 02.10.2007 року
на Постанову КМУ № 878 від 26.07.2001 року, як на підставу неможливості
узгодження відведення земельної ділянки позивачу ОСОБА_1, в зв'язку з тим, що
місто Ялта включене до списку історичних
міст України, безпідставно, оскільки, відповідно до Постанови КМУ № 318 від
13.03.2002 року «Про затвердження Порядку визначення меж та режимів
використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської
діяльності на території історичних ареалів населених місць», історичний ареал є
спеціально виділеною у населеному місці територією історико-культурного
значення із затвердженими межами, яка повинна фіксуватися в усіх землевпорядних
і містобудівних документах та розглядатися як специфічний об'єкт містобудівного
проектування. Пунктом 12 зазначеного Порядку також закріплюється, що межі
історичних ареалів погоджуються відповідним органом охорони культурної
спадщини та затверджуються Держбудом або
уповноваженим ним органом культурної спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про охорону культурної спадщини»,
будівельні, меліоративні , шляхові роботи, що можуть призвести до руйнування,
знищення чи пошкодження об'єктів культурної спадщини, проводяться тільки після
повного дослідження цих об'єктів за рахунок коштів замовника зазначених робіт.
Ч. 3 ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» закріплено, що у
межах зон охорони пам'яток забороняються містобудівні, архітектурні чи
ландшафтні перетворення, будівельні, меліоративні, шляхові, земляні роботи без
дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Таким чином, при аналізі вищезазначених норм можливо зробити висновок, що
ні Законом України «Про охорону культурної спадщини», ні Земельним Кодексом
України навіть не передбачено прямої заборон на нове будівництво на території
охоронних зон.

У зв'язку з викладеним, суд вважає, що обґрунтованість відмови позивачу у
погодженні відведення земельної ділянки викликає сумніви, оскільки у
відповідача не малося підстав зробити
категоричний висновок про те, що прошувана позивачем до відведення
земельна ділянка входить до зони охоронюваного ландшафту смт. Масандра № 24, і
тому розміщення і будівництво нових об'єктів в цій зоні не передбачено.

В свою чергу, відповідачем не доведена правомірність відмови позивачу у
погодженні відведення земельної ділянки позивачу, тому позовні вимоги
підлягають задоволенню

Відповідно до положень статті 19 Конституції України, органи державної
влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти
тільки на підставах, в межах повноважень і способами, які передбачені Конституцією
і законами України.

Відповідно до положень ст.162 КАС України, у разі задоволення позову, суд
може прийняти постанову про визнання дій суб'єкта владних повноважень
протиправними, про визнання не чинним рішення суб'єкту та зобов'язати
відповідача вчинити певні дії, також суд може прийняти інше рішення, яке б
гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів особи у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Республіканського комітету з охорони культурної
спадщини Ради міністрів АР Крим про
визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними задовольнити.

Визнати дії Республіканського комітету з охорони культурної спадщини Ради міністрів АР Крим щодо відмови ОСОБА_1 у
погодженні відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,0050 га,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування
індивідуального гаража - протиправними.

Визнати Висновок Республіканського комітету з охорони культурної
спадщини Ради міністрів АР Крим № 4508
від 02.10.2007 року про неможливість відведення земельної ділянки орієнтованою
площею 0,0050 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва та
обслуговування індивідуального гаража - нечинним.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку в Апеляційний суд Автономної
Республіки Крим через Ялтинський міський суд у порядку і терміни, встановлені
ст. ст. 184-187 КАС України.

Суддя