Справа № 22ас-242/2007
Суддя: Морозовський В.І.
Дата ухвалення: 2007-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22ас - 242 / 2007 Постанову ухвалено під
Категорія 21 судді
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7
березня 2007 року місто
Вінниця

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в
складі:

головуючого :
Морозовського В. І.,

судців : Оніщука В.В. і Чорного В.І.,

при секретарі: Мазур Ю.О., розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за апеляційною скаргою начальника управління
Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці на постанову Ленінсь­кого
районного суду м. Вінниці від 7 грудня 2006 року за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці
(далі - управління Пенсійного фонду) про зобов'язання відповідача перерахувати
призначену пільгову пенсію, -

встановила:

У жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним
позовом, мотивованим тим, що в період з 2 жовтня 1986 року по 20 січня 1987
року із перервами він виконував роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження. Всього на підставі 34
подорожніх листів ним відпрацьовано 445 годин. 28 листопада 2005 року йому
призначено 1 групу інвалідності внаслідок захворювання, отриманого під час
робіт в зоні відчуження.

Між тим, управління Пенсійного фонду нараховує позивачу
пенсію у заниженому розмірі (на підставі 28 подорожніх листів за відпрацьовані
308 годин) та відмовляє йому у перерахунку призначеної пенсії, виходячи з
фактично відпрацьованого в зоні відчуження робочого часу. Вказану відмову
відповідач пояснює відсутністю оригіналу відповідної довідки. У зв'язку з цим
ОСОБА_1 вважає, що порушуються його права, гарантовані ст.54 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2005 року № 1293 «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 7 грудня 2006 року
позов задово­лено: управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.
Вінниці зобов'язано перерахувати позивачу пенсію з урахуванням та на підставі
зданих 34 подорожніх листів за відпрацьовані 445 годин в зоні відчуження на
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні 3 з відповідною
кратністю.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування судового рішення та
ухвалення нового внаслідок порушення судом норм матеріального права.

У судовому засіданні
апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник - адвокат ОСОБА_2 наполягали на задоволенні апеляційної скарги,
посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце
судового засідання, свого представника до суду не направив, тому у
відповідності до вимог ч.4 ст. 196 КАС України колегія суддів прийняла рішення
про апеляційний розгляд справи без участі вказаної сторони.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача і його представника,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, при цьому виходить з
наступного.

Відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон)
пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії
у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть
призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні
відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який
визначається згідно з законодавством. Порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку
з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається
Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року №
1293 «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які
постраждали внаслідок Чорно­бильської катастрофи» розмір пенсії по інвалідності
учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році,
призначеної відповідно до статті 54 Закону, з 1 січня 2006 року збільшено у 3,5
рази.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в період з 2 жовтня по 30 грудня
1986 року і з 5 по 20 січня 1987 року виконував роботи, пов'язані з ліквідацією
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження, в тому числі з 30
листопада по 30 грудня 1986 року - по перевезенню асфальту та щебеню з Іванкова
на трасу останнього відрізку шляху в м. Чорнобиль, що відноситься до 1-ї і 3-ї
зон небезпеки (а.с.11, 14, 15). У зв'язку з цим він у встановленому порядку
визнаний учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї
категорії та інвалідом 1-ї групи (а.с.4).

Із заперечень відповідача видно, що для нарахування позивачу пенсії брався
заробіток за період з 1 по 28 грудня 1986 року в розмірі 912,6 крб., виходячи з
28 подорожніх листів за відпрацьовані 308 годин.

Між тим, довідками ВАТ «Вінницьке автотранспортне підприємство 10554»
підтверд­жується, що згідно робочої картки № 254 в грудні 1986 року позивачу
було нараховано заробітну плату на підставі зданих на протязі місяця 34
подорожніх листів за відпрацьовані 445 годин (а.с.5, 6, 18).

Що стосується копії довідки № 67а (1998 року), в якій вказаний заробіток за
грудень 1986 року в розмірі 1362,16 крб. (а.с.8), то її оригінал та первинні
документи (табелі обліку робочого часу, подорожні листи, платіжні документи
тощо) на підприємстві не збереглись та були знищені після закінчення
встановлених термінів їх зберігання, що підтверджено відповідною довідкою
(а.с.19).

Інші дані про розмір заробіткуОСОБА_1 у вказаний період пояснюються
невірним указаниям в розрахунку тарифної ставки (не враховані доплати за роботу
на автомобілі з причепом в розмірі 20% та надбавка за 1-й клас у розмірі 25%
від тарифної ставки) (а.с.7).

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив та оцінив дійсні
обставини справи, докази, якими підтверджується позов, а також правові норми,
що регулюють спірні правовідносини, на підставі чого дійшов вірного висновку
про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, виклавши у постанові мотиви прийнятого
рішення.

Щодо посилання відповідача на Порядок подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове

державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, згідно якого
вимагається надання оригіналів відомостей про заробітну плату, то суд вірно
зазначив, що через знищення первинних документів на підприємстві це не
уявляється можливим. До того ж абзацом 2 п.17 вказаного Порядку у випадках,
коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою
з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, допускається видача довідки,
що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Таким чином, висновки суду першої інстанції апелянтом не спростовані, а
судове рішення відповідає вимогам чинного законодавства і ґрунтується на
дійсних обставинах справи, тому підстав для його зміни або скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу начальника управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Вінниці залишити без задоволення, а постанову Ленінського
районного суду м. Вінниці від 7 грудня 2006 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного Суду України
протягом одного місяця.