Справа № 22-а-1295/2008
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2008-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22-а-1295/08 р.
Головуючий у першій інстанції: Калініченко О.Б.
Доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11
червня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Бараненка
І.І., Маслія В.І.,

при
секретарі:
Трибой І.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1на постанову Солом'янського районного суду м. Києва
від 30.03.2007 року по справі за його позовом до Ліщинської сільської ради
народних депутатів, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання рішення
незаконним, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1
звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з адмінпозовом до
Ліщинської сільської ради народних депутатів про визнання рішення незаконним.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 30.03.2007 року в
задоволенні позову було відмовлено в повному обсязі.

Не
погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати
незаконну постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою
задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
Вважає, що даним рішенням порушено його конституційне право на земельну
ділянку.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
13.07.2006 року ОСОБА_2 звернулася до голови селищної Ради с. Ліщинка з заявою
про передачу у користування земельну ділянку по АДРЕСА_1 її сину ОСОБА_1,
оскільки останній не має земельного наділу.

На
дану заяву головою селищної Ради с. Ліщинка надано лист-відповідь за № 02-17-86 від 04.08.2006 року, що
02.08.2006 року заява розглянута Ліщинською сільрадою, відповідно до рішення
якої в задоволенні заяви відмовлено. Причиною такої відмови зазначено підставу
безперервного перебування спірної ділянки вже більше 15 років в користуванні
сім'ї ОСОБА_3.

Щодо заяви ОСОБА_3 про передачу їй
у власність спірної земельної ділянки, питання передачі відклали до приведення
даної ділянки у належний санітарно-естетичний вигляд.

Рішенням п'ятої сесії п'ятого
скликання Ліщинської сільської ради
земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1,
площею 0,60 га.

Позивач вважає, що дії відповідача
щодо відмови в наданні земельної ділянки є протиправними по відношенню до
нього, а тому звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Колегія суддів
знаходить, що при вирішенні даного спору Солом'янським
районним судом м. Києва було правильно застосовано норми матеріального
та процесуального права та вірно вирішено заявлений спір.

При цьому
апеляційна інстанція виходить з того, суд першої інстанції дійшов вірного
висновку щодо неналежного обґрунтування позовних вимог та відмови в їх
задоволенні.

Згідно ч. 1 ст.
2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.
34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі
Закон), виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради
вирішуються такі питання: …вирішення відповідно до закону питань регулювання
земельних відносин… .

Статтею 116
Земельного кодексу України передбачено підстави набуття права на землю, а саме.

Громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади
або органів місцевого самоврядування, або державних органів
приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних
ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом (ч. 1).

Набуття права на землю громадянами
та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у користування (ч. 2).

Безоплатна передача земельних
ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації
земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання
земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання
земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (ч. 3).

Передача
земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим
Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання (ч. 4).

Громадяни, які
добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом
15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на
цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади або органу
місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання
у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм,
визначених цим Кодексом (ч. 1 ст. 119 Земельного кодексу України).

Судова колегія також повністю
погоджується з висновком суду першої інстанції відносно неналежного позивача в
даному спорі, оскільки оскаржуваним рішенням було відмовлено в задоволенні заяви саме матері позивача, а
не йому самому. ОСОБА_1 будучи повнолітнім, дієздатним не виявив бажання
самостійно звернутися з аналогічною заявою до відповідача, вважаючи правомірним
та допустимим представництво його інтересів з порушених питань матір'ю без
належних на це повноважень.

За таких підстав,
судом першої інстанції правильно встановлено відсутність неправомірності в діях
відповідача, який розглянув заяву третьої особи по даній справі - ОСОБА_2, керуючись
при цьому Конституцією та законами України
у відповідності до наданих йому повноважень.

Проаналізувавши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції зроблено правильний висновок про правомірність дій Ліщинської
сільради та правильне застосування при цьому норм чинного законодавства. Отже,
судова колегія не вбачає в діях
відповідача жодних порушень прав апелянта, не встановивши при цьому правових обставин для скасування рішення суду
першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

З урахуванням наведеного
вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і
підстав для його скасування не вбачається. За таких підстав апеляційна скарга ОСОБА_1на постанову Солом'янського районного суду м. Києва
від 30.03.2007 року по справі за його позовом до Ліщинської сільської ради
народних депутатів, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання рішення
незаконним - підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.
198, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні
апеляційної скарги ОСОБА_1 - відмовити.

Постанову
Солом'янського районного суду м. Києва від 30.03.2007 року -
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий суддя:

Судді: