Справа № К-819/07
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2008-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2008 року м.
Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого, судді: Бутенка
В.І.,

суддів: Сороки М.О. (доповідача),

Штульмана
І.В.,

Лиски Т.О.,

Панченка О.І.,

провівши в порядку касаційного провадження
попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства
юстиції України про визнання неправомірним та скасування наказу № 1482/к від
19.08.2005 р.,

встановила:

У червні 2006 року
ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на його думку, наказ Міністерства
юстиції України № 1482/к від 19.08.2005 року «Про ліквідацію відділів Державної
виконавчої служби територіальних управлінь юстиції» був прийнятий всупереч
вимогам Конституції України та Цивільного Кодексу України. Тому просив суд
визнати його неправомірним та скасувати.

Постановою Печерського
районного суду м. Києва від 29 серпня
2006 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 8 грудня
2006 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі
ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить
судові рішення скасувати та постановити
нове про задоволення позову.

Судом встановлено, що на
виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2005 р. № 320 «Про
утворення урядового органу державного управління у складі Міністерства юстиції»
Міністерство юстиції України видало наказ № 1482/к «Про ліквідацію відділів
державної виконавчої служби територіальних управлінь юстиції».

Висновок суду про те, що спірний наказ не порушує
прав позивача та був прийнятий в межах
повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та законами України, відповідає фактичним
обставинам справи.

З
таким висновком погодився суд апеляційної інстанції і доводи касаційної інстанції
його не спростовують.

Згідно ч. 3 ст. 211
Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) підставами касаційного
оскарження судового рішення є порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Відповідно до вимог ст.
220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого
доказу.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального і процесуального права та відсутні передбачені
ст. 227 КАС України підстави для їх обов'язкового скасування.

Враховуючи наведене,
колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 221,
223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а
постанову Печерського районного суду м. Києва
від 29 серпня 2006 року і ухвалу апеляційного суду м. Києва від 8 грудня
2006 року - без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення
і оскарженню не підлягає,
окрім як з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 237-239 КАС України.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно,

відповідальний секретар:
Єрко С.М.