Справа № 22-а-3215/2008
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

у 1 інстанції - Горбенко К.П.
Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 червня 2008 року справа №
22-а-3215/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Сіваченка І.В.

суддів при секретарі

Дяченко С.П., Гаврищук Т.Г. Безруковій В.М.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

Управління праці та соціального захисту
населення м. Харцизька Донецької області

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

21 грудня 2007 року

у справі

№ 2-а-4496/07

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту
населення м. Харцизька Донецької області

про

визнання бездіяльності незаконною та стягнення
недоплаченої щорічної разової допомоги, -

В С Т А Н О В И Л А :

26.09.2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Постановою
Донецького окружного адміністративного суду
від 21 грудня 2007 року позов ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення м. Харцизька Донецької області
«про стягнення разової грошової допомоги»
задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму
недоотриманої разової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік у розмірі
1585,24 грн.

Суд
першої інстанції при розгляді справи встановив, що позивач є ветераном війни -
учасником війни та перебуває на обліку у відповідача, тому у відповідності до
ч.5 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» має право на щорічну грошову допомогу до 5 травня у
розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду
скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального
права, а саме: питання щодо розміру разової грошової допомоги ветеранам війни
та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» вирішується відповідно до ст. 17
Закону, де зазначено, що виплата допомоги здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевих бюджетів. Відповідач зазначає, що при виплаті допомоги
до 5 травня 2007 року керувався ст. 29 Закону України «Про державний бюджет
України на 2007 рік», якою передбачена виплата учасникам війни разової грошової
допомоги у сумі 55 грн., питання щодо розміру разової грошової допомоги
ветеранам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вирішується відповідно
до цього Закону із змінами та доповненнями до нього, зокрема, Постановою КМУ
від 18.02.2004 року № 177 «Про забезпечення щорічної виплати разової грошової
допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» визначено, що законом про державний бюджет на відповідний
рік установлюються розмірі цієї допомоги.

Особи, які беруть участь в справі,
до апеляційного суду не з'явилися.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково,
а постанову суду першої інстанції - скасувати.

Суд апеляційної інстанції при
розгляді справи встановив, що ОСОБА_1 є
ветераном війни - учасником війни, у зв'язку з чим та відповідно до вимог ч.5
ст. 14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” має право на отримання щорічної грошової допомоги до 9 травня (яка
повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Фактично позивач отримав від управління праці та соціального захисту населення
м. Харцизьку в 2007 році - 55 грн.

Рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. за № 6-рп ст. 29 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік»,
якою встановлювався розмір щорічної разової допомоги до 05 травня у розмірах менших,
ніж передбачено Законом визнано такою, що не відповідає Конституції України.

Крім того, згідно з ч.1
ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”
розмір мінімальної пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму визначеного законом для осіб, що втратили працездатність. Станом на
05.05.2007 року розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність
(Закон від 19.12.2006 р. № 489-У зі змінами, внесеними Законом від 15.03.2007
р. № 749-У) становив 406 грн., а для визначення мінімального розміру пенсії він
повинен збільшуватися на один відсоток.

Таким чином, неправомірність дій відповідача про
нарахування ОСОБА_1
щорічної грошової допомоги до 9 травня протягом 2007 року в
розмірі 55 гривень, встановлених Законом України “Про Державний бюджет на 2007
рік”, а не в розмірі 1230,18 грн.
(410,06 х 3) згідно ч.1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування” № 1058-IV від 09.07.2003 р. із змінами та доповненнями є
очевидною. Відповідача належить зобов'язати нарахувати ОСОБА_1
недоплачену суму щорічної грошової допомоги як ветерану війни - учаснику
війни в розмірі 1175,18 гривень (410,06 х 3 - 55).

Доказів
того, ОСОБА_1 нагороджена орденами і медалями
колишнього СРСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в
роки Великої Вітчизняної війни, що згідно ч.5 ст. 14 Закону № 3551 “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” дає право на отримання
разової грошової допомоги у розмірі чотирьох (а не трьох) мінімальних пенсій за
віком, позивачкою не надано.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції порушив норми процесуального права в частині застосування ч. 5 ст. 13
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та розрахунку позивачу разової грошової допомоги у розмірі
4 мінімальних пенсій за віком для учасників війни, що
призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова суду
першої інстанції підлягає в цій частині скасуванню.

Стосовно позовних вимог за 2005 та 2006 роки, позивачем постанова місцевого
суду оскаржена не була, тому апеляційному перегляду не підлягає і має бути
залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 195-196, п.1,3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ст. 207, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення м.
Харцизька Донецької області - задовольнити частково.

Скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2007 року по справі № 2-а-4496/07 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення м.
Харцизька Донецької області «про визнання відмови відповідача щодо виплати
разової грошової допомоги неправомірною та стягнення недоотриманих сум» в
частині визнання неправомірною відмови Управління праці та соціального захисту
населення м. Харцизька Донецької області у виплаті щорічної грошової допомоги
до 5 травня у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за 2007 рік та стягнення
недоотриманої суми у розмірі 1585 гривень 24 копійки на користь ОСОБА_1.

Визнати неправомірною відмову Управління праці та соціального захисту
населення м. Харцизька Донецької області в виплаті ОСОБА_1 щорічної грошової
допомоги до 5 травня у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком за 2007 рік.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення м. Харцизька
Донецької області недоотриману суму щорічної грошової допомоги до 5 травня за
2007 рік у розмірі 1175 гривень 18 копійок на
користь ОСОБА_1.

В решті постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня
2007 року у справі № 2-а-4496/07 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з моменту набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: