Справа № 2-а-6254/2008
Суддя: Іващук О.І.
Дата ухвалення: 2008-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2008 р. Справа № 2-а-6254/08

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Іващук Олену Іванівну,

При секретарі судового засідання: Задерей Ірина Василівна

За участю
представників сторін:

позивача :
Демчук С.П.

відповідача
: ОСОБА_1

розглянувши матеріали справи

за позовом: Головного управління Пенсійного
фонду України у Вінницькій області

до: ОСОБА_1

про:
стягнення коштів

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду
звернулося Головне управління Пенсійного фонду України у вінницькій області з
позовом до ОСОБА_1про стягнення надміру виплачених сум пенсії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 01.01.2007 року
відповідач перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України
у Вінницькій області та отримувала пенсію у разі втрати годувальника.

Однак, 30.10.2007 року на адресу Головного управління
Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшла довідка управління
Пенсійного фонду України в Замостянському районі м. Вінниці, з якої вбачається,
що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України в
Замостянському районі м. Вінниці з 29.06.2006 року та отримує пенсію за віком
згідно Закону України “Про зайнятість населення”.

За таких обставин позивач вважає, що відповідачу в
період з 01.01.2007 року по 31.10.2007 року було виплачено суми пенсії, на яку
остання не мала права, а тому звернувся до суду з позовом, в якій просив суд
стягнути з ОСОБА_1надміру виплачені суми пенсії за вказаний період в загальному
розмірі 3987,00 гривень.

В судовому засіданні представник позивача позов
підтримала повністю, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти
задоволення позову.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши
матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується
протоколом “Про призначення пенсії в разі втрати годувальника”, затвердженого
15.07.2004 року т.в.о. начальника УСБУ у Вінницькій області, ОСОБА_1.
таОСОБА_2. з 01.05.2004 року призначена пенсія в разі втрати годувальника на
двох членів сім'ї в розмірі 60% грошового забезпечення згідно з Законом України
“Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького складу
органів внутрішніх справ”. Разом з тим, згідно відмітки,ОСОБА_2. вказану пенсію
припинено виплачувати з 01.09.2005 року в зв'язку з досягненням нею повноліття.

Відповідно до ст.37 Закону України “Про пенсійне
забезпечення”право на пенсію в разі втрати годувальника мають право
непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні.
При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на
утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не Були на
його утриманні, також мають право на пенсію, якщо згодом втратили джерело
засобів до існування.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України “Про
передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати
пенсій деяким категоріям громадян”від 02.11.2006 року №1522 та ст.99 Закону
України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, відповідач з 01.01.2007
року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у
Вінницькій області та отримує пенсію в разі втрати годувальника в розмірі 30%
грошового забезпечення.

Разом з тим, довідкою Пенсійного фонду України №913 від
26.10.2007 року підтверджується перебування ОСОБА_1., 1952 року народження, на
обліку в Замостянському районному управлінні Пенсійного фонду України та
отримання останньою пенсії за віком в період з 29.06.2007 року по 01.10.2007
року згідно Закону України “Про зайнятість населення”в розмірі 1639,58 гривень.

Відповідно до ст.102 Закону України “Про пенсійне
забезпечення” пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії,
про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У
разі невиконання цього обов'язку і одержання в зв'язку з цим зайвих сум пенсії
пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Крім того, згідно ст. 7 Закону України “Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших
осіб”військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та
членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії,
призначається одна пенсія за їх вибором.

Ст.60 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”встановлено обов'язок
пенсіонерів повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що
спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання
цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що згідно розрахунку (а.с.14) та
довідки (а.с.15), оформлених Головним управлінням Пенсійного фонду України у
Вінницькій області, відповідачу за період з 01.01.2007 року по 30.10.2007 року
було виплачено пенсію в разі втрати годувальника в загальному розмірі
3987,00 гривень.

Таким чином, враховуючи викладене, а також визнання
позову відповідачем, суд прийшов до висновку задовольнити даний позов,
стягнувши з відповідача надміру виплачені суми пенсії за період з 01.01.2007
року по 31.10.2007 року в загальному розмірі 3987,00 гривень.

Керуючись
ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов
Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до
ОСОБА_1про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_1надміру виплачені Головним управлінням Пенсійного фонду України у
Вінницькій області суми пенсії за період з 01.01.2007 по 31.10.2007 роки в
загальному розмірі 3987,00 гривень.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено: 09.06.08

Суддя/підпис/ Іващук Олена
Іванівна

Станом на 09.06.2008 року постанова
не набрала законної сили

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: