Справа № 22а-424/2007
Суддя: Тріфанов О.М.
Дата ухвалення: 2007-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22а-424/2007 р. Головуючий в 1 -й інстанції Рябуха В.Ф.
Категорія: 21 Доповідач
ПОСТАНОВА Іменем України

21 травня 2007 року судова
палата у цивільних справах
апеляційного суду Луганської

області у складі:

головуючого: Тріфанова О.М.

суддів: Запорожця М.П., Гаврилюка В.К.

при секретарі: Божкової Н.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Луганську адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного Фонду України в
Марківському районі Луганської області на постанову Марківського
районного суду Луганської області від 14
вересня 2006 року справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України у Марківському районі Луганської області
про визнання дій не законними та зобов'язання здійснити перерахунок розміру
пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою суду першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені -визнано
дії Пенсійного Фонду України у Марківському районі Луганської області
незаконними і зобов'язано провести перерахунок державної пенсії ОСОБА_1. -інваліду 2 групи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, провести перерахунок
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно
до встановленого Законом України мінімального розміру пенсій за віком діючий на
день звернення до Управління Пенсійного Фонду України у Марківському районі зі
змінами до державного бюджету України на протязі поточного року.

В апеляційній
скарзі відповідач з постановою суду не згоден, вважає, що постанова не
відповідає вимогам закону, рішення постановлено з порушенням норм матеріального
права висновок суду суперечить положенням ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ст. 28 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" , просить
скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову, якою відмовити позивачеві
в задоволенні позовних вимог щодо перерахунку державної та додаткової пенсії
виходячи з розміру 359 грн.

В запереченнях на апеляційну скаргу адвокати ОСОБА_2. та ОСОБА_3. в інтересах
ОСОБА_1 просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду
без змін.

Вислухавши
доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у справі , розглянувши
справу у межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 159 КАС України
судове рішення повинно бути законним і

обґрунтованим.

Законним є рішення ухвалене судом відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального права.

Обгрунтованим є
рішення ухвалене судом на підставі повного і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Так, згідно зі ст. 49 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(далі - Закон)
від 28.12.1991 року (з
подальшими змінами і доповненнями), пенсії особам, що відносяться до першої
категорії, встановлюються у вигляді державної пенсії і додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі - ЧАЕС) 1 категорії, є інвалідом 2 групи від захворювання, яке пов'язане з роботами по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, йому було призначено пенсію відповідно
до ст. 54 Закону.

Ч. 4 ст. 54 Закону дійсно передбачено, що розмір пенсії для інвалідів 2 групи не повинен бути нижчим за 8 мінімальних пенсій за віком, а ст. 50 цього ж Закону передбачено, що цим особам
призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком.

Таким чином,
вказаними нормами Закону встановлено, що розмір пенсій по інвалідності та
додаткових пенсій обчислюється виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.
Але ч. 5 ст. 54 цього ж Закону
передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності . що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Крім того, відповідно до ст. 62 Закону, роз'яснення порядку
застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими
для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної
виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма
суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм
власності.

Постановою Кабінету Міністрів України № 831 від 26.07.1996 р. був визначений мінімальний розмір пенсії за віком 1662 тис. крб. (16 грн. 62 коп.), який застосовується для нарахування додаткових пенсій,
визначених статтею 50 вищевказаного
Закону, при призначенні пенсій із ч. 1
ст. 54 цього ж
Закону.

На виконання
вимог статті 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" Кабінет Міністрів України ( далі - КМУ) прийняв
Постанову № 1 від 03.01.2002 року.

Згідно із цією
постановою, розрахунок пенсій, призначених відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону,
провадиться у розмірі 19
грн. 91 коп., і
вони постановою КМУ №
894 від 13.07.2004 року з 01 вересня 2004 року були
зменшені на 12%.

Відповідно до постанови КМУ № 1 від 03.01.2002 року з розміру 19 грн. 91 коп. проводиться розрахунок додаткових пенсій передбачених
Законом.

Законом України
„Про підвищення мінімального розміру пенсії" від 15.07.1999 року був встановлений
мінімальний розмір пенсії за віком 24
грн. 90 коп.,
який розповсюджувався тільки на трудові
пенсії, призначені за Законом України „Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до постанов КМУ „Про підвищення розмірів пенсій",
призначених відповідно до Закону України „Про пенсійне
забезпечення", збільшувався розмір тільки трудової пенсії.

Статтею 65 Закону України „Про державний
бюджет на 2006 рік" затверджений не
мінімальний розмір пенсії, а прожитковий мінімум для різних категорій
населення, зокрема, для непрацездатних осіб з 1 січня - 350 грн., з 1 квітня - 359 грн., з 1 жовтня - 366 грн., який встановлюється
щорічно.

Виходячи з цього
були внесені зміни до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003
p., зокрема в статтю 28
, якою встановлювався мінімальний розмір пенсії за віком, у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, що втратили
працездатність. Але дія цієї статті застосовується виключно для розмірів пенсій,
призначених згідно із цим Законом, що закріплено п. З ст. 28 цього Закону.

Постановою КМУ № 1293 від 27.12. 2005 року встановлено, що мінімальний розмір пенсії, передбачений ч. 4 ст. 54 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", не
може бути нижчим для інвалідів 2
групи за 500 гривень.

Задовольняючи
позовні вимоги суд першої інстанції при обчисленні розміру призначених позивачу
пенсій фактично виходив з розміру прожиткового мінімуму, що суперечить
наведеним вище нормам, які є чинними і не визнані в установленому законом
порядку неконституційними.

Таким чином,
вимоги позивача про те, що базова мінімальна пенсія за віком нарахуванні пенсії
на підставі ст. 54 Закону
та додаткової пенсії повинна фактично визначатися згідно із Законом України „Про
прожитковий мінімум" та „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" суперечать законодавству, що підлягає застосуванню
до спірних правовідносин.

При таких
обставинах Управління Пенсійного Фонду України у Марківському районі Луганської
області діяло відповідно до діючого законодавства, а тому підстав для визнання
їх дій неправомірними судова колегія не вбачає.

На підставі
викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи застосував норми матеріального
права, які не підлягали застосуванню, що призвело до неправильного
вирішення справи і ухвалення незаконного рішення.

З зазначених
підстав постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням по
справі нової постанови про відмову ОСОБА_1. у задоволенні позовних вимог за
безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 198,
202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Марківському районі
Луганської області задовольнити.

Постанову
Марківського районного суду Луганської області від 14 вересня 2006 року скасувати і
ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у
Марківському районі Луганської області про визнання дій не законними та
зобов'язання здійснити перерахунок розміру пенсії відмовити за безпідставністю.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути
оскаржена у касаційному порядку з дня її проголошення протягом одного місяця до
Вищого адміністративного суду України.