Справа № К-35500/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2008 року м. Київ
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
суддів :
Бутенка В.І.(доповідач),
розглянувши в порядку письмового касаційного провадження
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської державної
адміністрації, Київської міської ради про визнання права на земельну ділянку, -
в с т а н о в и л а :
У вересні 2005 року ОСОБА_1. звернулась до суду із
В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала на те, що
вона з 1989 року користується земельною ділянкою площею 0,0922 га, яка
знаходиться в м. Києві по АДРЕСА_1, і постійно намагається отримати цю земельну
ділянку у власність, проте позитивного рішення з цього приводу не отримала.
Після прийняття постанови Верховної Ради України
"Про земельну реформу" № 563-ХІІ від 18.12.1990р. Броварською
районною радою було розпочато оформлення позивачці документів на право
користування землею, однак у зв'язку із прийняттям Київською міською радою
рішення від 21.01.1991 року та передачею земель, на яких знаходиться спірна
земельна ділянка, у підпорядкування Київської міської ради, жодного рішення
щодо виділення їй цієї земельної ділянки прийнято не було.

Посилаючись на наведені обставини, а також на те, що вона
більше 15 років відкрито користується названою земельною ділянкою, ОСОБА_1.
просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка знаходиться в
м. Києві по АДРЕСА_1.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня
2006 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 23 жовтня
2006 року, у задоволенні позову ОСОБА_1.
відмовлено.

В касаційній скарзі представник позивачки ОСОБА_2., посилаючись на порушення
судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказані
судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_1.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір по суті заявлених ОСОБА_1. вимог, суд
першої інстанції помилково виходив з того, що такі вимоги підлягають розгляду в
порядку адміністративного судочинства.

Дане порушення вимог процесуального законодавства не було
виправлено і судом апеляційної інстанції.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом ст. 3 цього ж Кодексу справою адміністративної
юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий
спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень в розумінні п.7 ст. 3 КАС України - це орган державної
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як видно з матеріалів справи, 27 вересня 2005 року
ОСОБА_1. звернулася до суду із позовом, предметом якого є визнання права
власності на земельну ділянку.

З огляду на предмет спору, слід зазначити, що відповідачі
- Київська міська державна адміністрація та Київська міська рада не виконують у
спірних правовідносинах владних управлінських функцій на основі законодавства і
вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері
саме публічно-правових відносин.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 157
КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить
розглядати в порядку адміністративного судочинства. Якщо ж провадження за заявою,
яку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, було
помилково порушено, суд закриває провадження у справі на підставі пункту 1
частини першої статті 157 КАС України.

За таких обставин, згідно вимог ст. 228 КАС України,
оскаржені судові рішення підлягають скасуванню,
а провадження у справі повинно бути закрито, що не позбавляє ОСОБА_1
права звернутись із позовом до суду цивільної юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 157, 220, 221, 222, 223, 228, 230 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_1
задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 09
серпня 2006 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 жовтня 2006 року
скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської
міської державної адміністрації, Київської міської ради про визнання права на
земельну ділянку закрити.

Роз'яснити позивачці ОСОБА_1, що розгляд цієї справи
віднесено до юрисдикції цивільного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає.

Згідно ст.ст. 236, 237 КАС України рішення суду
касаційної інстанції може бути оскаржено до Верховного Суду України лише за
винятковими обставинами протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :