Справа № 22-а-2142/2008
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2008-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач
Суддя
І інстанції - Могильницький М.С.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

18
червня 2008 року справа № 22-а-2142/08

у
приміщенні суду за адресою: м. Донецьк,
бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Міронової
Г.М.

суддів: Горбенко
К.П., Нікуліна О.А.

при секретарі судового засідання

Агейченковій
К.О.

за
участю сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги
ОСОБА_1та державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Донецька на
постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2007
року у справі № 2-а-3695/07 за позовом ОСОБА_1до державної податкової інспекції
у Кіровському районі міста Донецька, Головного управління Державного
казначейства України в Донецькій області про визнання дій державної податкової
інспекції у Кіровському районі м. Донецька неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії та стягнення моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся з зазначеним позовом до державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Донецька, Головного управління Державного казначейства
України в Донецькій області щодо невключення до податкового кредиту сум
процентів, сплачених по іпотечному кредиту згідно кредитного договору від
25.05.2006 року № 127/нд-05-06 протягом 2006 року такими, що не відповідають
діючому законодавству України та порушують права громадянина України, зобов'язання
державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Донецька включити до
податкового кредиту за 2006 рік суму відсотків в розмірі 10 554, 65 гривень,
сплачених позивачем по іпотечному кредиту протягом 2006 року у відповідності до
кредитного договору від 25.05.2006 року № 127/нд-05-06, зобов'язання державної
податкової інспекції у Кіровському районі міста Донецька здійснити перерахунок
сум, сплачених позивачем протягом 2006 року податку з доходу з урахуванням сум
податкового кредиту та зобов'язання повернути суму коштів, що належатиме
позивачеві до виплати після перерахунку та стягнення на користь позивача
моральної шкоди в розмірі 100 000, 00 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22 листопада
2007 року позовні вимоги ОСОБА_1до державної податкової інспекції у Кіровському
районі м. Донецька, Головного управління Державного казначейства України в
Донецькій області про визнання дій відповідача неправомірними, зобов'язання
вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.
задоволено частково, відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині
стягнення моральної шкоди у сумі 100 000, 00 грн. за недоведеністю.

Не
погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції позивачем та податковим
органом були подані апеляційні скарги.

Позивач в своїй апеляційній скарзі просить
скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити її позовні вимоги у
повному обсязі, посилаючись на те, що його вимоги щодо моральної шкоди
обґрунтовані і містять всі критерії для їх задоволення, які задекларовані у ст.
21 Конституції України.

Відповідач в своїй апеляційній скарзі просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від
22.11.2007 р. та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, так як порушені
норми матеріального та процесуального права, що призвело до невірних висновків
по справі та в цілому при ухваленні постанови суду. Зазначає, що судом
першої інстанції не додержані вимоги ст. 86 КАС України в частині безпосереднього,
всебічного, повного та об'єктивного дослідження доказів, зокрема, невірно
застосовано судом першої інстанції п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб».

Представник позивача у судовому
засіданні доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримав, наполягав на їх
задоволенні, заперечуючи на задоволенні скарги податкового органу.

Представник податкового
органу в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог
позивача та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1. просив задовольнити вимоги,
викладені в його апеляційній скарзі.

Представник
казначейства заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача,
приєднався до доводів, викладених в апеляційній скарзі податкового органу.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, вважає, що постанова Донецького окружного адміністративного суду від 22
листопада 2007 року винесена законно та обґрунтовано,
з додержанням вимог процесуального та матеріального закону, з огляду на що
апеляційні скарги задоволенню не підлягають, а
постанова суду має бути залишена без змін.

До
такого висновку колегія прийшла з огляду на наступне.

Дійсно, п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» встановлено, що платник податку має право включити до складу
податкового кредиту звітного року частину суми процентів за іпотечним кредитом,
фактично сплачених платником податку протягом такого звітного року, яка
розраховується за правилами, визначеними згідно із статтею 10 цього
Закону.

Відповідно до п. 10.1 ст. 10 цього
Закону право платника податку виникає у разі, якщо за рахунок такого іпотечного
житлового кредиту будується чи придбається житловий будинок (квартира,
кімната), визначений таким платником податку як основне місце його проживання.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно дійшов до висновку, що квартира, яка придбавається за рахунок такого
іпотечного житлового кредиту є основним місцем проживання позивача.

Крім того, згідно до п. 1.5. ст. 1
Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» іпотечний житловий кредит
це фінансовий кредит, що надається фізичній особі, товариству співвласників
квартир або житловому кооперативу строком не менше п'яти повних календарних
років для фінансування витрат, пов'язаних з будівництвом або придбанням
квартири (кімнати) або житлового будинку (його частину) (з урахуванням землі,
що знаходиться під таким житловим будинком, чи присадибної ділянки), які надаються
у власність позичальника з прийняттям кредитором такого житла (землі, що
знаходиться під ним, чи присадибної ділянки) у заставу.

Тобто, колегія суддів звертає увагу
податкового органу на те, що законодавець не обмежує право платника податків на
включення зазначених витрат до складу податкового кредиту з підстав надання
іпотечного кредиту в іноземній валюті.

Окрім того, суд першої інстанції
правильно послався на приписи ч. 2 ст.71 КАС України щодо недоведеності
відповідачем факту того, що позивачем було порушено приписи Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб».

Враховуючи
вищевикладене та ухвалюючи вказане рішення, колегія суддів виходить з приписів
ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зі змісту якої
вбачається, що дії податкового органу є необґрунтованими, тобто не враховано
усі обставини, що мають значення для прийняття рішення, нерозсудливо, без
повного дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації, непропорційно, зокрема, без дотримання необхідного балансу між
будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і
цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, без урахування права особи на
участь у процесі прийняття рішення.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Що стосується апеляційної скарги
позивача про задоволення позовних вимог в частині моральної шкоди, то колегія
суддів звертає увагу на те, що законодавець у даній конкретній ситуації не
передбачив можливості відшкодування податковим органом такої шкоди і нормативний акт, що регулює спірні
правовідносини такої норми не змістує.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про часткове
задоволення позовних вимог, постанова прийнята з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

У відповідності до статті 160 КАС
України повний текст виготовлено 25 червня 2008 року.

Керуючись ст.ст. 184, 196, п. 1 ч. 1
ст. 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_1та державної податкової інспекції у Кіровському
районі м. Донецька на постанову Донецького окружного адміністративного суду від
22 листопада 2007 року - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 22 листопада 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1до
державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Донецька, Головного
управління Державного казначейства України в Донецькій області про визнання дій
державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Донецька неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн. -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця з дня
набрання законної сили до суду касаційної інстанції - Вищого адміністративного
суду України, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160
цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
Г.М. Міронова

Судді:
К.П. Горбенко

О.А. Нікулін