Справа № 22а-2900/2008
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
в 1-й інстанції суддя Кобецька С.М. рядок статзвіту № 63
суд Івано-Франківської області, справа № А-20/278
в другій інстанції суддя - Яворський
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2008 року
Справа № 22а-2900/08 м. Львів

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді - Яворського І.О.

суддів: Любашевського
В.П.

Носа
С.П.

при секретарі:
Поворознику Д.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України у місті Коломия Івано-Франківської області на постанову господарського суду
Івано-Франківської області від 09 листопада 2007 року в справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України у місті Коломия Івано-Франківської області
до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Коломия
Івано-Франківської області про стягнення коштів у сумі 15 096,58
гривень, -

В С Т
А Н О В И Л А :

05 вересня 2007 року позивач
звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Коломия
Івано-Франківської області про стягнення
коштів.

З адміністративного позову вбачається, що за період з січня 2004 року по
липень 2005 року та з 01.01.2007 року по 01.08.2007 року управлінням ПФУ в м.
Коломия здійснено виплати пенсій та грошової допомоги на загальну суму 15096,58
гривень, в тому числі ОСОБА_1.- 3780,95 гривень; ОСОБА_2.- 3781,03 гривень;
ОСОБА_3.- 3750,00 гривень; ОСОБА_4.- 3784,60 гривень. ВФСС від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань у Снятинському районі
відмовляється відшкодовувати зазначені в актах щомісячної звірки особових справ
потерпілих, яким виплачені пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку
на виробництві або професійного захворювання”, витрати по пенсіонерах, які
досягли пенсійного віку, але продовжують отримувати пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Відповідач повністю заперечив позовні вимоги.

Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 09
листопада 2007 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено повністю. У мотивувальній частині суд першої інстанції вказав,
що позивачем не враховано вимог Порядку відшкодування витрат, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків від 04.03.2003 року №5-4/4 щодо здійснення
відповідних розрахунків на централізованому рівні.

Згадана постанова оскаржена в
апеляційному порядку Управлінням Пенсійного фонду України у місті Коломия
Івано-Франківської області. Апелянт, зокрема, вказує, що суд першої інстанції
порушив норми матеріального права.

Пенсійне забезпечення громадян України відповідно до ст.10 Закону України
”Про пенсійне забезпечення” здійснюється органами Пенсійного Фонду
України.Статтею 91 вказаного Закону визначено, що у разі смерті пенсіонера його
сім'ї, або особі, яка здійснила похорон, виплачується допомога на поховання в
розмірі двомісячної пенсії.

Перевіривши у відкритому судовому засіданні повноту встановлення обставин
справи та правильність їх юридичної оцінки в судовому рішенні, колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про
безпідставність апеляційної скарги та законність рішення суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, згідно яких
ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами
України.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До
адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи Законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

На підставі ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом
на підставі пояснень, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі,
або з власної ініціативи.

У відповідності до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним
і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом першої інстанції правильно встановлено і доведено в судовому
засіданні, що Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та Професійних захворювань України Пенсійного фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання, затверджений постановою Правління
Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захорювань від 04 березня 2003
року №5-4/4, не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку,
оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків
розраховано на відсутність спору.

Такою є і практика Верховного Суду України, який в аналогічній справі №21-897, у постанові від 20 березня
2007 року вказав на те, що у разі незгоди на підписання актів з боку Фонду
соціального страхування від нещасних випадків вимоги про стягнення мають вирішуватись
у судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, а не шляхом
пред'явлення вимог про підписання актів звірки.

Крім того, суд першої інстанції правильно вказав на те, що відповідно до Закону №1105-ХІУ на відповідача
покладено обов'язок своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я; у разі його смерті
шляхом виплати йому або особам, які перебували на його утриманні по
інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання або у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. У зазначеному
Порядку відшкодування витрат передбачено здійснення відповідних розрахунків на
централізованому рівні, тобто між Фондом соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань та Пенсійним фондом України.

З врахуванням викладеного вище, судом першої інстанції прийнято законне
рішення, ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм
процесуального права. Рішення ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому
засіданні.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1, 206 КАС України,
колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Коломия Івано-Франківської області залишити без задоволення.

Постанову господарського суду
Івано-Франківської області від 09 листопада 2007 року за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м.Коломия Івано-Франківської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань у місті Коломия та Коломийському районі про відшкодування
виплачених сум пенсій громадянам у сумі 15 096,58 гривень - залишити без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції-Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
І.О.Яворський

Суддя С.П.
Нос

Суддя
В.П.Любашевський