Справа № К-30039/06
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2008-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

6 березня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.

суддів: Цуркана М.І., Амєліна С.Є.,
Гуріна М.І., Загороднього А.Ф.,

секретар: Мудрицька Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Славутського міжрайонного прокурора в інтересах
ОСОБА_1до Славутського міськрайонного центру зайнятості про визнання
неправомірними дій посадових осіб за касаційною скаргою ОСОБА_1на постанову
Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 квітня 2006 року
та на ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 15 червня 2006 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2006 року Славутський міжрайонний прокурор в інтересах
ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до Славутського міськрайонного центру
зайнятості про визнання неправомірними дій посадових осіб. Вимоги були
мотивовані тим, що відповідач безпідставно призначив ОСОБА_1. допомогу по
безробіттю 360 календарних днів та відмовив у продовжені виплати вказаної
допомоги до 720 календарних днів. Позивач просив суд визнати дії відповідача
неправомірними та зобов'язати останнього продовжити виплату допомоги по
безробіттю до 720 календарних днів.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 15 червня 2006 року
залишена без змін постанова Славутського міськрайонного суду від 10 квітня 2006
року, якою в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_1. звернулася з
касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить скасувати рішення суду першої та
апеляційної інстанції, ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних
вимог, оскільки суди неправильно застосували норми матеріального та
процесуального права. Зокрема, судами не вірно дана оцінка доказам та не
доведені обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Заслухавши
доповідь судді Вищого адміністративного суду України, перевіривши доводи
касаційної скарги за матеріалами справи щодо правильності застосування судом
апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 9 липня 2004
року Славутським МРЦЗ ОСОБА_1. надано статус безробітного та призначено
допомогу по безробіттю з 9 липня 2004 року по 3 липня 2005 року тривалістю 360
днів. ОСОБА_1. народився 22 грудня 1946 року і на момент надання йому статусу
безробітного він не мав 58 років.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»
загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 360
календарних днів протягом двох років. Для осіб передпенсійного віку (за 2 роки
до настання права на пенсію) тривалість виплати допомоги по безробіттю не може
перевищувати 720 календарних днів.

Згідно
Положення про порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян,
які шукають роботу, і безробітних, виплати допомоги в період професійної
підготовки та перепідготовки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 27 квітня 1998 року № 578 ( яке була чинне на момент виникнення
спірних правовідносин ) для осіб передпенсійного віку (чоловікам після
досягнення 58 років, жінкам - 53 років), у тому числі вивільненим з
підприємств, установ і організацій на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України,
тривалість виплати допомоги по безробіттю становить до 720 календарних днів.
При цьому зазначений вік визначається на момент надання громадянину статусу
безробітного державною службою зайнятості.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди зокрема
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: а підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією (254К/96-ВР) та законами України.

В
даному випадку ніякими нормами права не передбачено, що безробітним, які
досягли передпенсійного віку, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості, має
бути продовжено термін виплати допомоги по безробіттю з 360 до 720 календарних
днів.

Отже,
відмовляючи у продовженні виплати ОСОБА_1. допомоги по безробіттю до 720
календарних днів, відповідачі діяли на підставі та у межах своїх повноважень.

Враховуючи те, що посилання позивача в касаційній скарзі на
порушення судами норм матеріального та процесуального права не знайшли свого
підтвердження при розгляді даної справи, а судами повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм
належна оцінка у рішеннях, які належним чином
мотивовані і за своїм змістом та формою відповідають вимогам матеріального та
процесуального закону, касаційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 224, 230 КАС України, колегія суддів -

У Х В
А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного
суду Хмельницької області від 15 червня 2006 року та постанову Славутського
міськрайонного суду від 10 квітня 2006 року по справі за позовом Славутського
міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1до Славутського міськрайонного центру
зайнятості про визнання неправомірними дій посадових осіб - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає, крім випадків, передбачених ст.ст. 237 КАС України.

ГОЛОВУЮЧИЙ :
Д.В. Ліпський

СУДДІ :
М.І. Цуркан

С.Є. Амєлін

М.І. Гурін

А.Ф. Загородній