Справа № К-1790/07
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2008-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

27 березня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського
М.Г., Цуркана М.І.,Юрченка В.В.,

секретар: Мудрицька Ю.В.

за участю позивача ОСОБА_1.,
представників відповідача - Подворного І.Г., Рибака О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1до Хмельницької міської
санітарно-епідеміологічної станції про визнання санітарно - гігієнічної
характеристики умов праці такою, що частково не відповідає вимогам
законодавства та фактичним даним об'єму навантажень за касаційною скаргою
Хмельницької міської санітарно-епідеміологічної станції на постанову
Хмельницького міськрайонного суду від 9 грудня 2005 року та на ухвалу
апеляційного суду Хмельницької області від 20 грудня 2006 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопада 2005 року ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до Хмельницької
міської санітарно-епідеміологічної станції про визнання санітарно - гігієнічної
характеристики умов праці такою, що частково не відповідає вимогам
законодавства та фактичним даним об'єму навантажень. Свої вимоги мотивувала
тим, що з 1975 року по 25 червня 2001 року вона працювала на Хмельницькій
кондитерській фабриці машиністом пакувально-розфасувального автомата К-476 на
упаковці вафель. Через важкі та незручні умови праці у неї різко погіршився
стан здоров'я, було виявлено хронічне захворювання хребта, в зв'язку з чим у
2000 році вона була визнана інвалідом третьої, а з 26 червня 2001 року
інвалідом другої групи загального захворювання. Вважала, що її захворювання
пов'язане з важкими умовами праці на кондитерській фабриці, а
санітарно-епідемюлогічна характеристика умов п праці, складена відповідачем 26
липня 2002 року, в частині об'єму навантажень не відповідає тим умовам які
фактично вона виконувала. Просила суд визнати санітарно-гігієнічну
характеристику умов праці від 26 липня 2002 року такою, що частково не
відповідає фактичним даним об'єму навантажень умов роботи, які виконувалися
протягом 1975 - 2001 р. р. та зобов'язати відповідача внести зміни у
санітарно-гігієнічну характеристику умов праці.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 20 грудня 2006 року
залишена без змін постанова Хмельницького міськрайонного суду від 9 грудня 2005
року, якою позовні вимоги задоволено частково. Складену 26 липня 2002 року
головнім державним санітарним лікарем М.Хмельницького санітарно-гігієнічну
характеристику умов праці працівника Хмельницької кондитерської фабрики
ОСОБА_1. в частині об'єму навантажень визнано такою, що не відповідає фактичним
обставинам праці. Зобов'язано Хмельницьку міську санітарно-епідеміологічну
станцію у місячний строк у відповідності з вимогами Закону України «Про охорону
праці», Інструкції по складанню санітарно-гігієнічної характеристики умов праці
працюючого при підозрі у нього професійного захворювання, провести додаткову
перевірку умов праці ОСОБА_1 в частині об'єму навантажень та з урахуванням цієї
перевірки внести зміни в цю санітарно-гігієнічну характеристику в частині
об'єму навантажень працівника Хмельницької кондитерської фабрики ОСОБА_1.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями, відповідач звернувся з
касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить скасувати рішення суду першої та
апеляційної інстанції, ухвалити нове судове рішення, оскільки суди неправильно
застосували норми матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що
суди не взяли до уваги клопотання відповідача про закриття провадження по
справі оскільки позивачем порушено строк звернення до суду.

Заслухавши
доповідь судді Вищого адміністративного суду України, перевіривши доводи
касаційної скарги за матеріалами справи щодо правильності застосування судами
норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України встановлений річний строк для
звернення до суду. Згідно ч.1 ст.100 КАС України пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

На стадії
розгляду справи в суді першої інстанції представник відповідача заявляв
клопотання про закриття провадження у справі в зв'язку з пропуском позивачем
строку звернення до суду. Відповідно до протоколу судового засідання від 8
грудня 2005 року судом було роз'яснено, що зазначене клопотання буде вирішено
під час постановлення рішення, але зазначене питання при ухваленні судового
рішення залишилося поза увагою суду.

Колегія
суддів вважає, що зазначене порушення норм матеріального права могло призвести
до неправильного вирішення справи і не може бути усунено судом касаційної
інстанції.

Оскільки
судом апеляційної інстанції залишено без змін рішення суду першої інстанції, то
судові рішення суду першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню з
направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

При новому
розгляді справи суду першої інстанції при ухваленні судового рішення слід
вирішити питання, щодо пропуску строку звернення до суду. Крім того, суду
необхідно звернути увагу та визначитись у питанні: чи є зазначений спір
публічно-правовим. При цьому, необхідно врахувати, що питання щодо умов праці
працівника, дотримання норм безпеки праці, праця в шкідливих умовах та інше,
регулюються нормами трудового законодавства.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 227, 230 КАС України, колегія суддів -

У Х В
А Л И Л А :

Касаційну скаргу до Хмельницької
міської санітарно-епідеміологічної станції задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Хмельницької
області від 20 грудня 2006 року та постанову Хмельницького міськрайонного суду
від 9 грудня 2005 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції
на новий судовий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає, крім випадків, передбачених ст.ст. 237 КАС України.

ГОЛОВУЮЧИЙ :

СУДДІ
: