Справа № 22-а-4191/2008
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2008-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя - доповідач Міронова Г.М.
Суддя
І інстанції - Бабакова В.П.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

11
червня 2008 року справа
№ 22-а-4191/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Міронової Г.М.

суддів: Горбенко К.П., Нікуліна О.А.

при секретарі судового засідання

Агейченковій К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_3

на постанову

Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області

Від

15 листопада 2007 року

У справі

№ 2-а-90/07 (суддя Бабакова В.П.)

за позовом

ОСОБА_1

До треті особи

Райгородокської селищної ради
Слов'янського району ОСОБА_2, ОСОБА_3

Про

Визнання недійсним рішення і
скасування акту на право приватної власності на землю

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області від 15.11.2007 року позов ОСОБА_1. до
Райгородокської селищної ради було задоволено в частині визнання незаконним і
скасування державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДН №
023097, який видано 15.03.2002 року на
ім'я ОСОБА_3.

Третя особа ОСОБА_3. із зазначеною постановою суду не погодилася та подала
апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції.
Свої вимоги скаржник обґрунтував тим, що судом не досліджені усі обставини, що
мають значення для справи, а тому рішення суду є необґрунтованим. Крім того
скаржник вважає, що Слов'янський міськрайонний суд не уповноважений розглядати
справи такої категорії.

В судовому засіданні представник скаржника - 3-ї особи у справі
ОСОБА_3. підтримав доводи апеляційної
скарги та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_1. проти задоволення апеляційної скарги заперечував,
вважаючи постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був
повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.
Третя особа ОСОБА_2. надала суду клопотання про розгляд справи у її
відсутності.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача, представника позивача та 3-ї особи,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити
частково, а постанову скасувати з
наступних підстав.

Стаття 159 КАС України передбачає, що судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Дійсно, ч. 1 ст. 18 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією з сторін
є орган чи посадова особа місцевого самоврядування.

До системи органів місцевого самоврядування на підставі статей 1, 2, 5,
10 Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні”, серед інших, відносяться й сільські, селищні, міські ради, якою є Райгородокська селищна рада Слов'янського
району Донецької області, рішення якої оскаржується позивачем у судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване
позивачем рішення Райгородокської селищної ради
Слов'янського району Донецької
області без номеру від 10.04.1996 року
відсутнє в справі.

При цьому суд першої інстанції в постанові не
визначився стосовно позовних вимог про визнання недійсним вищевказаного рішення
селищної ради.

Що ж
стосується позовних вимог про скасування акту на право приватної власності на
землю, то суд першої інстанції при вирішенні цього питання припустив грубі
порушення, насамперед, норм процесуального права.

У даній
справі поєднано дві позовні вимоги, які
за своїм змістом мають різні правові наслідки, але відповідачем у справі є
тільки селищна рада.

Суд першої інстанції визнав незаконним і скасував
державний акт на право приватної власності на землю на ім'я ОСОБА_3, виданий 15.03.2002 року, незважаючи
на те, що у даній справі ОСОБА_3. була третьою особою, що не заявляла
самостійних вимог на предмет позову. Тобто,
суд не вправі був у такій
ситуації вирішувати будь-які питання про її права та обов'язки.

Позивач звернувся до суду з позовом про захист порушеного права, яке
пов'язує з неможливістю здійснення права
власності на придбану ним частку житлового будинку і вважає, що оскаржуваним
рішенням селищної ради порушені його права. Яким
чином у квітні 1996 року Райгородокська селищна рада порушила право власності
позивача, якого він на цю дату не мав -
позивач не довів ні в суді першої інстанції, ні при апеляційному розгляді
справи.

Згідно з пунктом 1
Перехідних Положень Земельного Кодексу України, який набрав чинності з
01.01.2002 року, рішення про надання в
користування земельних ділянок,
а також про вилучення
(викуп) земель, прийняті
відповідними органами, але не
виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконанню
відповідно до вимог цього Кодексу.

Стаття 125 Земельного
Кодексу України передбачала, що право
власності та право
постійного користування на
земельну ділянку виникає
після одержання її
власником або користувачем документа,
що посвідчує право
власності чи право постійного користування земельною
ділянкою, та його
державної реєстрації.
Приступати до використання земельної
ділянки до встановлення її меж
у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та
державної реєстрації забороняється.

У статті 126
вищезазначеного Земельного Кодексу передбачалось, що право
власності на земельну
ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується
державними актами. Форми державних актів затверджуються
Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції спірне рішення Райгородокської селищної
ради безпідставно розцінив
як таке, що порушило права ОСОБА_1.

У матеріалах справи відсутні докази того, що суд досліджував ці обставини і
що вони підтверджуються письмовими доказами.

Відповідно до ч. 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Тобто, позивач не довів,
які саме його права чи інтереси були порушені відповідачем при прийнятті
рішення у квітні 1996 року і на яких
підставах він звернувся з зазначеним позовом. До того ж, суд першої інстанції
не врахував особливості адміністративного судочинства з огляду на те, що
захистити можна наявне право, тобто таке, що посвідчене правовстановлюючим
документом, а не абстрактне право без його документального підтвердження. Суд
першої інстанції переплутав предмет спору з предметом судового захисту.

Яким чином у квітні 1996 року селищна рада порушила право
користування позивача, якого він на цю дату
не мав - позивач не довів ні в суді першої інстанції, ні при
апеляційному розгляді справи.

Стаття 5 Цивільного Кодексу України
передбачає, що акти цивільного
законодавства регулюють відносини,
які виникли з дня набрання ними чинності. Акт
цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім
випадків, коли він
пом'якшує або скасовує
цивільну відповідальність особи.
Якщо цивільні відносини виникли
раніше і регулювалися
актом цивільного законодавства,
який втратив чинність, новий акт
цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що
виникли з моменту набрання ним чинності.

У відповідності до
статті 160 КАС України повний текст виготовлено 17 червня 2008 року.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від
15.11.2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Райгородокської селищної ради
Слов'янського району, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним
рішення і скасування акту на право приватної власності на землю - скасувати, а
справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом одного місяця з дня набрання законної сили до суду касаційної
інстанції - Вищого адміністративного суду України, а в разі складення в повному
обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному
обсязі.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді колегії К.П. Горбенко

О.А. Нікулін