Справа № К-35661/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2008 року м. Київ
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
суддів :
Бутенка В.І.(доповідач),
провівши в порядку касаційного провадження попередній
розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до прокурора Бершадського
району Вінницької області про визнання неправомірною бездіяльності, -
в с т а н о в и л а :
У листопаді 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
вказаним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії прокурора
Бершадського району Вінницької області при розгляді звернень громадян України,
визнати факт ненадання прокурором відповіді на звернення позивача, а також
зобов'язати відповідача належним чином розглянути його звернення та притягнути
до кримінальної відповідальності керівників ПСП "Війтівське", ТОВ
"Жорняки", СФГ "Новосулківське" та голову Війтівської
Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 19
травня 2006 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 22 вересня 2006 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ці судові
рішення та направити справу до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

При цьому він посилається на порушення судами норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України;

з використанням повноваження з метою, з якою це
повноваження надано;

обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення (вчинення дії);

безсторонньо (неупереджено);

добросовісно;

розсудливо;

з дотриманням принципу рівності перед законом,
запобігаючи несправедливій дискримінації;

пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу
між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття
рішення;

своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судами при розгляді даної справи було повно і всебічно
встановлено фактичні обставини справи, надано їм належну правову оцінку та у
відповідності із вимогами матеріального і процесуального права вирішено цей
спір.

Преамбулою до Закону України "Про звернення
громадян" передбачено, що цей Закон регулює
питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією
України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно
до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в
роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів.

Згідно із ст. 1 вказаного Закону громадяни
України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно
від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що
стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації
своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів
та скаргою про їх порушення.

Статтями 4, 5 вказаного Закону передбачено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені,
належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:

порушено права і законні інтереси чи свободи
громадянина (групи громадян);

створено перешкоди для здійснення
громадянином його прав і законних інтересів чи свобод;

незаконно покладено на громадянина які-небудь
обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Звернення адресуються органам державної влади
і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно
від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень
яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про звернення
громадян" органи державної влади і місцевого
самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм
власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути
пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Згідно ст. 20 вказаного Закону звернення
розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але
не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Якщо в місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для
його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

При цьому загальний термін вирішення питань,
порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Як було з'ясовано судами, 01 серпня 2005
рокуОСОБА_1звернувся до Генеральної прокуратури України із скаргою, в якій
викладав факти порушення сільським головою с. Війтівки ОСОБА_2 законодавства.

Вказана скарга була направлена на розгляд до прокуратури
Вінницької області, а звідти до прокуратури Бершадського району Вінницької
області.

На питання, порушені позивачем у цій скарзі, прокурором
Бершадського району надано відповідь від 09 вересня 2005 року, тобто у строк,
визначений ст. 20 Закону України "Про звернення громадян".

Таким чином, судами попередніх інстанцій обґрунтовано
визнано, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України, в зв'язку з чим зроблено
правильний висновок про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову, оскільки по його
зверненням було прийнято відповідні рішення і доведені до відома позивача.

Також судами у відповідності із вимогами ст.ст. 17, 157
КАС України вирішено питання щодо закриття провадження у адміністративній
справі в частині вимог щодо зобов'язання прокурора притягнути до кримінальної
відповідальності осіб, зазначених позивачем у скарзі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги зроблених судами висновків не спростовують і при ухваленні
оскаржуваних судових рішень порушень норм матеріального та процесуального права
ними допущено не було.

За правилами ч.3 ст. 2201, ч.1 ст.224 КАС
України, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень, то суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 221, 223,
224, 230 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 19 травня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 22 вересня 2006 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає.

Згідно ст.ст. 236, 237 КАС України рішення суду
касаційної інстанції може бути оскаржено до Верховного Суду України лише за
винятковими обставинами протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :