Справа № 22-а-847/2008
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2008-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22-а- 847/08
(22-а-3204/07) Головуючий 1 інстанції:
Категорія: 48 Доповідач: Шевцова Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2008
року

м.Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Філатова Ю.М.

Суддів Шевцової Н.В.,
Водолажської Н.С.

за участю секретаря Волошиної Я.В.

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: ОСОБА_2

представників відповідача: ОСОБА_3

третя особа: ОСОБА_4

третя особа: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду в м. Харкові
адміністративну справу за апеляційною скаргою
Вільчанської селищної ради Вовчанського
району Харківської області на постанову Вовчанського районного суду
Харківської області від 28.08.2007 року по справі №2-а-30/2007

за позовом ОСОБА_1

до
Вільчанської селищної ради Вовчанського
району Харківської області

3 особи:
ОСОБА_4

ОСОБА_6

про
визнання незаконним та скасування рішення та стягнення моральної шкоди-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (надалі по тексту, позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до
Вільчанської селищної ради (надалі по тексту, відповідач), треті особи ОСОБА_4,
ОСОБА_5, в якому просила скасувати рішення Вільчанської селищної Ради XV сесії
V скликання від 15 березня 2007 року «Про продаж незавершеного будівництвом
житлового будинку ОСОБА_4», як незаконне. Стягнути з Вільчанської селищної ради
на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1700 грн.

Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла мати позивачки - ОСОБА_7, після якої відкрилася спадщина на належне
померлій майно, в тому числі і на недобудований житловий будинок розташований
по АДРЕСА_1, який вона не має можливості оформити в нотаріальній конторі, як
спадкоємиць першої черги за законом, так як селищний голова ОСОБА_6 відмовив їй
в наданні довідок і повідомив, що будинок по АДРЕСА_1 вже не належить померлій
ОСОБА_7, оскільки рішенням селищної Ради від 15.3.2007
року його продано ОСОБА_4 для самостійної добудови.

Відповідач проти позову заперечував з тих
підстав, що спірний будинок по АДРЕСА_1 до
09.04.2004 року не перебував на балансі Вільчанської селищної ради та був
об'єктом незавершеного будівництва, що належав Міністерству з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту
населення від наслідків Чорнобильської катастрофи України і перебував на
балансі Управління капітального будівництва Харківської облдержадміністрації.
Тому тільки 09.04.2004 року Вільчанська селищна рада отримала право продавати
незавершені будівництвом житлові будинки за рішенням
сесії селищної ради для самостійної добудови. У зв'язку з чим спірний будинок
спочатку за рішенням У1 сесії У скликання від 05.07.2006 року був проданий для:
самостійної добудови ОСОБА_8, а коли останній згодом відмовився від його
купівлі, за рішенням ХУ сесії У скликання від 15.03.2007 року цей будинок для
самостійної добудови було продано ОСОБА_4, який дійсно приступив до виконання
робіт по добудові, після чого з'явилися претенденти на цей будинок в особі
спадкоємців ОСОБА_7, тобто позивачка ОСОБА_1 Про існування свідоцтва про право
власності на спірний будинок на ім'я ОСОБА_7 від 02.4.2001 року виданого Вільчанською селищною Радою, до цього часу їм не
було відомо. Зазначене свідоцтво на право власності не було зареєстровано у
журналі реєстрації видачі ордерів та свідоцтв про право власності на
житлові будинки. Свідоцтва про право власності на житло такого зразка, яке було
видано померлій ОСОБА_7, Вільчанский виконком видавав тільки на завершені
будівництвом будинки, які згідно актів про їх прийом в експлуатацію за
договором передачі надавалися у власність громадянам, що переселялися у сел.
Вільча Вовчанського району із зони безумовного відселення після Чорнобильської
катастрофи.

Постановою Вовчанського районного суду Харківської
області від 28.08.2007 року позов задоволено частково. Визнано рішення
Вільчанської селищної ради Вовчанського району Харківської області XV сесії V скликання від 15 березня 2007 року «Про
продаж незавершеного будівництвом житлового будинку ОСОБА_4» - незаконним, в
іншій частині позов залишено без задоволення.

Не погодившись з постановою
суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
відповідач просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що
Вільчанської селищної ради Вовчанського району Харківської області XV сесії V скликання від 15 березня 2007 року
приймаючи рішення «Про продаж незавершеного будівництвом житлового будинку
ОСОБА_4» сесія Вільчанської селищної ради не допустила порушень вимог
законодавства, оскільки про існування свідоцтва на право власності на цей
будинок на ім'я ОСОБА_7 стало відомо тільки після пред'явлення
адміністративного позову ОСОБА_9.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції,
заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням ХУ сесії У скликання Вільчанської селищної ради
Вовчанського району Харківської області від 15.03.2007 року був проданий ОСОБА_4 незавершений будівництвом
житловий будинок для самостійної добудови, який розташований в АДРЕСА_1
за ціною встановленою товарною біржею "Україна" , яка становить 2800
грн. (а.с.5)

На цей
самий будинок ще 02.04.2001 року за НОМЕР_2 було видано свідоцтво на право
власності Вільчанською селищною Радою Вовчанського району Харківської області
ОСОБА_7, як потерпілій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкоємцем за законом після смерті якої є позивачка
ОСОБА_1 (л.с.6-11).

Судом також встановлено, що
житловий будинок за АДРЕСА_1 перебував на балансі Вільчанської селищної ради з
09.04.2004 року до 15.03.2007 року, згідно акту приймання-передачі об'єкту
незавершеного будівництва у комунальну власність територіальної громади смт.
Вільча Вовчанського району Харківської області та акта обстеження цього незавершеного будівництвом садиби, які не мають ні
реєстрованого номеру ні дати , що суперечить законодавству України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої
інстанції виходив з того, що доводи представника відповідача про те що
гр.ОСОБА_7 не передавалося житло, яке розташоване в АДРЕСА_2 не доведені ,
оскільки представник відповідача надала на огляд тільки книгу обліку видачі ордерів на житло, а книгу обліку реєстрації
свідоцтв про право власності на житло не надала та пояснила, що такої
книги не існує. Проте, із довідки Вільчанської селищної Ради від 31.07.2007
року за №2083, суд дійшов до висновку, що у Вільчанскій селищній Раді існує ще журнал реєстрації видачі свідоцтв про право
власності на будинки. Цей факт також найшов своє підтвердження і з
наданих представником позивача документів, а саме свідоцтва на право власності
за НОМЕР_1 та ордеру на жиле приміщення за НОМЕР_2 від 10.12.2001 року виданих
на ім'я ОСОБА_10, бо в книзі реєстрації обліку видачі ордерів на житло за
НОМЕР_2 значиться ОСОБА_10, а вже за НОМЕР_1 значиться ОСОБА_11, а померлої
ОСОБА_7 за НОМЕР_2 запис відсутній.

Розглядаючи та вирішуючи справи, суд першої інстанції виходив з того, що
даний спір є справою адміністративної юрисдикції.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої
інстанції.

При
вирішенні справи судом не взято до уваги, що права позивача, яка вважає себе
власником майна, відчуженого третій особі, не може бути захищене шляхом
визнання незаконним та скасування оскаржуваного рішення відповідача, яким майно
продано продавцю.

Загальні
способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст.16 ЦК України, а
права власності - гл.29 цього Кодексу. При виборі способу захисту цивільного
права необхідно враховувати специфіку права та характер його порушення. Захист
права судом відбувається з урахуванням установлених законом меж здійснення
суб'єктивного права на захист і компетенції суду.

Згідно зі
ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності.

Водночас
при переході майна у володіння третіх осіб за договором про його відчуження
право власника, який не є стороною цього договору, за змістом ст.ст.216, 388 ЦК
може бути захищено лише шляхом пред'явлення позову про витребування майна від
добросовісного набувача. Такий позов залежно від суб'єктного складу сторін
спору розглядається за правилами господарського чи цивільного судочинства.

Частиною
1 ст.393 ЦК передбачено, що правовий акт органу державної влади або органу
місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника,
за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідно з
ч.2 цієї статті власник майна, права якого порушені внаслідок видання такого
правового акту, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до
видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища
власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Зі
змісту статті випливає, що такий спосіб захисту порушеного права, як визнання
незаконним акта органу місцевого самоврядування, не є універсальним і його
застосування можливе у двох випадках: (спори цих категорій належать до
адміністративної юрисдикції)

- коли може бути відновлено те становище, яке
існувало до видання акта;

- коли
за відсутністю цієї можливості вимога про визнання незаконним акта органу
місцевого самоврядування поєднана з вимогою про відшкодування майнової та
моральної шкоди.

Оскільки, в зазначеній справі, відновлення того становища, яке існувало
до прийняття рішення виконавчим комітетом, в обраний позивачем спосіб неможливе
у зв'язку з відчуженням майна третій особі, а вимоги про визнання оспорюваного
рішення недійсним не поєднані з вимогами про відшкодування майнової шкоди, суд
повинен був прийти до висновку про те, що ця справа не підлягає розгляду
адміністративними судами, і закрити провадження в ній відповідно до п.1 ч.1
ст.157 КАСУ, одночасно роз'яснивши позивачеві до суду, якої юрисдикції
віднесено розгляд такої справи.

Компетенція адміністративних судів згідно з п.1 ч.1 ст.17 КАСУ
поширюється на спори фізичних або
юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень, зокрема щодо оскарження його
рішень.

Проте,
ця норма має застосовуватись з урахуванням положень ст.ст. 216, 386, 388, 392,
393 ЦК щодо способів захисту права власності, а також положень ЦПК та ГПК
стосовно юрисдикції судів.

По
даній справі розгляд судом справи за правилами адміністративного судочинства по
суті заявлених вимог, призвів до помилкового вирішення спору, оскільки майнове
становище позивача не могло бути відновлене шляхом задоволення позову.

Вирішуючи спір про відновлення майнових прав позивача, які були порушені
внаслідок відчуження майна третій особі на підставі рішення про продаж майна
суд (цивільної юрисдикції) може в
мотивувальній частині свого рішення дати оцінку правомірності акту органу
місцевого самоврядування, якщо його прийняття сприяло порушенню цивільних прав
позивача.

Таким чином, колегія суддів, дійшла
до висновку, що судом при розгляді справи порушено норми процесуального права
щодо визначення юрисдикції справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню з
прийняттям ухвали про закриття провадження по справі.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п.4 ст.198, п.4 ст.202, п.4 ч.1 ст.205,
ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Вільчанської
селищної ради Вовчанського району Харківської області - задовольнити частково.

Постанову Вовчанського районного
суду Харківської області від 28.08.2007 року по справі № 2-а-30/2007 -
скасувати.

Прийняти ухвалу, якою закрити
провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Вільчанської селищної ради
Вовчанського району Харківської області, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_6 про
визнання незаконним та скасування рішення та стягнення моральної шкоди.

Роз'яснити позивачеві ОСОБА_1, що
розгляд справи віднесено до суду цивільної юрисдикції.

Ухвала набирає чинності з моменту
її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з
дня складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий (підпис) Ю.М.Філатов

Судді: (підпис) Н.В. Шевцова

(підпис)
Н.С.Водолажська

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного суду Н.В.Шевцова