Справа № 22а-190/2007
Суддя: Заіка В.В.
Дата ухвалення: 2007-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а-190/07 Головуючий
Категорія: Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2007 року Судова колегія судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Луганської області у складі: головуючого: Заіки В.В.
суддів: Медведева А.М.
, Фарятьєва C.O.; при секретарі:
Ірметовій О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Луганську адміністративну справу за
апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_2 на
постанову Ленінського районного суду м.
Луганська від 24 жовтня 2006 року за позовом
ОСОБА_1 до Луганського обласного військового комісаріату про перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Ленінського районного суду м. Луганська
від 24 жовтня 2006 року позов
ОСОБА_3 до Луганського обласного військового комісаріату про перерахунок пенсії
залишено без задоволення, як
необгрунтований.

В
апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_2 просить скасувати
постанову суду і прийняти нову постанову в якій позовні вимоги позивача
задовольнити у повному обсязі, оскільки
вважає, що суд порушив норми
матеріального і процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення справи.

Заперечень на
апеляційну скаргу представника позивача відповідач суду не надав.

Вислухавши
доповідача, пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія не знаходить підстав для її
задоволення.

Відповідно
до вимог ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом
встановлено, що чоловік позивачки
проходив службу в збройних силах України був звільнений зі служби в запас з
25.09.1971 року і відповідачем із зазначеного часу була призначена пенсія і
виплачувалась відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького
і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб". У грудні
2004 року
чоловік позивачки помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 23), і з того часу ОСОБА_3 відповідачем була
призначена пенсія по втраті годувальника.

Відповідно
до ч.3 ст. 43 Закону України „Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб" пенсії особам офіцерського складу,
які мають право на пенсію за цим Законом, обчислюються з грошового забезпечення цих
військовослужбовців. При цьому для обчислення їм пенсій враховуються відповідні
оклади за посадою, військовим чи
спеціальним званням, процента надбавки
за вислугу років, надбавки за вчене
звання і

2

вчений
ступінь, кваліфікацію та умови служби в
порядку і розмірах, що визначаються
Кабінетом Міністрів України.

За таких
обставин, доводи представника позивачки
про необхідність наступних перерахунків пенсії ОСОБА_4 з 01
липня 1995 року, а також пенсії ОСОБА_1 з 28.12.2004 року у зв'язку
із введенням щомісячної премії, а також
надбавок, є безпідставними.

Крім
того, в п.8. Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15
квітня 2005 року №4 „ Про окремі
питання застосування судами України законодавства про пенсійне забезпечення
військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб",
вказано, що законодавством з
питань пенсійного забезпечення, яке
діяло до 1 січня 2005 року, не було передбачено можливості перерахунку
раніше призначених пенсій у зв'язку із запровадженням після звільнення
військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення, яких вони не отримували
під час служби.

З
матеріалів справи вбачається, що ці
вимоги при обчисленні позивачу пенсії відповідачем було додержано.

Виплати
премій та надбавок, які ОСОБА_1 оспорює було
введено після смерті її чоловіка ОСОБА_4
і він їх під час служби не отримував.

За таких
обставин суд обґрунтовано прийшов до висновку про відмову позивачці у
задоволенні її позовних вимог про перерахунок пенсії та стягнення недоотриманої
пенсії.

Доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом
закону, яке привело чи могло привести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 205, 206 КАС
України судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_2 відхилити.

Постанову
Ленінського районного суду м. Луганська
від 24 жовтня 2006 року залишити
без зміни.

Ухвала
може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після набрання законної сили.