Справа № 22-а-6978/2008
Суддя: Бараненко І.І.
Дата ухвалення: 2008-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П о с т а н о в а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня
2008 року
місто Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Бараненка І.І.,

суддів: Маслія В.І.,

Саприкіної І.В.,

при секретарі судового засідання - Калініній Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Староміського районного суду міста Вінниці від 28 вересня 2007 року в
адміністративній справі №2-а-712/07 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці і
соціального захисту населення в Староміському
районі міста Вінниці, Головного управління праці і соціального захисту
населення Вінницької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та
стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У серпні 2007 року ОСОБА_1звернулася до суду із зазначеним позовом, у
якому, посилаючись на порушення відповідачем положень Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інших
нормативно-правових актів, просила визнати бездіяльність відповідачів
неправомірною і стягнути заборгованість з виплати разової щорічної допомоги до
5 травня за 2005-2007 роки в сумі 3148,18 грн.

Постановою Староміського районного суду міста Вінниці від 28 вересня 2007
року у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю позовних вимог та
пропуском строку на звернення до адміністративного суду.

В апеляційній скарзі позивач, вказуючи на порушення судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову
Староміського районного суду міста Вінниці від 28 вересня 2007 року і прийняти
нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача та, перевіривши доводи апеляції наявними в
матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд застосував до спірних правовідносин
положення ст.ст.92, 96, 152 Конституції України, ст.34 Закону України «Про
державний бюджет на 2005 рік», ст.30 Закону України «Про державний бюджет на
2006 рік», а також ст.ст.99, 100 КАС України та дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог.

З даним висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується лише в
частині застосування вказаних норм права, на підставі яких відмовлено у
задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за 2005-2006 роки і не
погоджується з висновком суду про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1щодо
стягнення заборгованості за 2007 рік.

Так, відповідно до положень Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня учасникам війни
виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є учасником війни, що
підтверджується копією посвідчення виданого Управлінням соціального захисту населення
Староміської районної ради НОМЕР_1 від 13 лютого 2003 року і має право на
пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників
війни.

Згідно довідок (а.с.а.с.2, 6) позивач отримувала щорічну разову допомогу у
2005-2006 роки в розмірі по 50 грн., за кожен рік, та 55 грн. - у 2007 році.

Проте, Законами України про Державний бюджет України на 2005-2006 роки було
зупинено дію положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги та встановлений інший розмір такої виплати, виходячи із
обсягу видатків, виділених на цю мету при формуванні показників Державного
бюджету.

За змістом ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції України, міжнародному договору, згода на
обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту
суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Аналогічні роз'яснення містяться у постанові Пленуму Верховного Суду
України від 13 червня 2007 року №8 «Про незалежність судової влади», в яких
звернуто увагу судів на те, що відповідно до ст.ст.8, 22 Конституції України не
підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими
скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові
закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними
законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Згідно положень ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Окрім того, встановлений частиною другою статті 95 Конституції України,
частиною другою статті 38 Бюджетного Кодексу перелік правовідносин, які
регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон
не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і
гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема, Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та не може будь-яким
чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання
суспільних відносин.

Відповідно до ч.3 ст.2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», нормативні акти органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни,
передбачені цим Законом, є недійсними.

Про розмір виплаченої допомоги за 2005-2007 роки позивач дізналася
відповідно у травні 2005 року, травні 2006 року і травні 2007 року, однак до
суду позивачка звернулася лише у серпні 2007 року, тобто з порушенням
передбаченого ч.2 ст.99 КАС України річного строку звернення до суду з позовом
про стягнення разової щорічної грошової допомоги за 2005-2006 роки.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Матеріалами справи
встановлено, що представники відповідача наполягали на відмові у задоволенні
позову у зв'язку з пропуском позивачкою строку на звернення до суду.

Згідно ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення
заборгованості за 2005-2006 роки суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням наведених вище норм
матеріального і процесуального права, постанову суду в цій частині належить
залишити без змін.

Враховуючи те, що позов підлягає частковому задоволенню, необхідно
зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV мінімальний розмір пенсії
за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу
встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ч.1 ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на
2007 рік» на 2007 рік затверджено прожитковий мінімум для осіб, які втратили
працездатність з 1 квітня у розмірі 406 гривень.

Таким чином, враховуючи положення Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» та суму допомоги, виплаченої
відповідачем, сума, яка підлягає стягненню становить 1163,00 грн.

Згідно п.4 ч.1 ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови або
ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи або питання.

Зважаючи на те, що відмовляючи у задоволенні позову про стягнення
заборгованості за 2007 рік суд першої інстанції неправильно застосував до спірних
правовідносин зазначені вище норми матеріального і процесуального права,
постанова Староміського районного суду міста Вінниці в цій частині підлягає
скасуванню з прийняттям нової постанови.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст.160, 195, 198, 200, 202, 205,
207 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Староміського районного суду міста Вінниці від 28 вересня 2007
року в адміністративній справі №2-а-712/07 скасувати в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з виплати щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік та прийняти в цій же частині
нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного
управління праці і соціального захисту населення Вінницької міської ради.

Визнати неправомірною бездіяльність Головного управління праці і
соціального захисту населення Вінницької міської ради та стягнути з Головного
управління праці і соціального захисту населення Вінницької міської ради
заборгованість з виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2007
рік в сумі 1163 (одна тисяча сто шістдесят три) гривні 00 коп.

В решті постанову Староміського районного суду міста Вінниці від 28 вересня 2007 року залишити без
змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї
може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня складення цієї постанови у повному обсязі.

Головуючий
__________________
І.Бараненко

Судді: __________________ В.Маслій

__________________ І.Саприкіна

ДАНУ ПОСТАНОВУ СКЛАДЕНО У
ПОВНОМУ ОБСЯЗІ 11 ЧЕРВНЯ 2008 РОКУ