Справа № К-25685/06
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2008-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2008
№ К-25685/06

Вищий адміністративний с
уд України у складі колегії с
уддів:
Карася О.В. (головуючого),

Брайка А.І., Голубєвої Г.К., Р
ибченка А.О., Федорова М.О.
при секретарі: Міненко О.М.

за участі представника від
повідача Мохова Д.О.
розглянувши у відкритому с
удовому засіданні касаційну
скаргу Фермерського госп
одарства «Мальвіна» на поста
нову Одеського апеляційного
господарського суду від 15.06.2006
по справі № 14-23/3-06-157-А
за позовом Фермерсько
го господарства «Мальвіна»

до
Березівської міжрайонної де
ржавної податкової інспекці
ї Одеської області
про визнання
нечинним податкового повідо
млення-рішення
ВСТАНОВИВ:
Заявлено позовні вимо
ги про визнання нечинним под
аткового повідомлення-рішен
ня Березівської МДПІ від 07.06.2005
№ /0, яким визначена сума зб
ору, що підлягає сплаті за заб
руднення навколишнього прир
одного середовища у розмірі
53,95 грн. та 3400 грн. штрафних санкц
ій, винесеного на підставі Ак
ту від 07.06.2005 № 106/23-104/20946156 комплексно
ї планової документальної пе
ревірки дотримання Фермерсь
ким господарством «Мальвіна
» вимог податкового та валют
ного законодавства за період
з 01.01.2002 по 01.01.2005, де зазначено про т
е, що позивач в перевіряємий п
еріод придбав дизельне пальн
е загальною кількістю 12,511 тис.
літрів, бензин марки А-95 загал
ьною кількістю 93 літри та 3 літ
ри солідолу, що підтверджуєт
ься касовими чеками та товар
но-транспортною накладною ві
д 31.01.2003, але в порушення ст. 44 Зако
ну України «Про охорону навк
олишнього природного середо
вища» та п.10 Порядку встановле
ння нормативів збору за забр
уднення навколишнього приро
дного середовища і стягнення
цього збору, затвердженого п
остановою Кабінету Міністрі
в України від 01.03.1999 № 303, не задекл
арував та не сплатив суму цьо
го збору.
Постановою Господарсько
го суду Одеської області від
23.03.2006 позов задоволено. Постан
ова суду мотивовано тим, що об
'єктом обчислення збору за за
бруднення навколишнього при
родного середовища для перес
увних джерел забруднення є о
бсяги фактично використаних
видів пального, а не обсяги фа
ктично закуплених видів паль
ного, і відповідачем не надан
о доказів про використання п
озивачем закупленого пально
го пересувними джерелами заб
руднення.
Постановою Одеського апе
ляційного господарського су
ду від 15.06.2006 по справі № 14-23/3-06-157-А п
останову Господарського суд
у Одеської області від 23.03.2006 ск
асовано. В позові відмовлено
.
Апеляційний господарськ
ий суд не погодився із позиці
єю суду першої інстанції, пос
лавшись на пп. "б" і "в" п. 1 ст. 15 Зак
ону України «Про фермерське
господарство» та норми Закон
у України «Про систему опода
ткування», ст. 44 Закону Україн
и «Про охорону навколишнього
природного середовища», а та
кож враховуючи Інструкцію пр
о порядок обчислення та спла
ти збору за забруднення навк
олишнього природного середо
вища, затвердженої наказом М
іністерства охорони навколи
шнього природного середовищ
а та ядерної безпеки України
та Державної податкової адм
іністрації України від 19.07.1999 №
162/379. Суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що ФГ «Мальв
іна» повинно було самостійно
нарахувати податкове зобов'
язання по збору за забруднен
ня навколишнього природного
середовища, відобразити від
повідні показники у податков
их розрахунках з цього збору
та подати їх до податкового о
ргану, оскільки згідно стату
тних документів займається в
ирощуванням, переробкою та з
бутом сільськогосподарсько
ї продукції.
При цьому суд апеляційної і
нстанції зазначив, що із звіт
ів ФГ «Мальвіна» до Ширяєвсь
кого районного статистичног
о управління вбачається про
збір урожаю сільськогоспода
рських культур за перевіряєм
ий період, а саме станом на 01.12.200
3 та 01.12.2004, а також із касових чекі
в та товарно-транспортної на
кладної від 31.01.2003, підприємство
здійснювало господарську ді
яльність, а саме: придбало диз
ельне пальне і бензин в перев
іряємий період, обробляло зе
мельну ділянку площею, зазна
ченою у цих звітах, засіяло пе
вну кількість окремих видів
сільськогосподарських куль
тур, а також зібрало урожай у 2
003 2004 роках.
Відповідно висновки суду п
ершої інстанції стосовно тог
о, що відповідач не зазначив в
Акті перевірки та не надав до
суду доказів, що позивач у пер
евіряємий період був власник
ом транспортних засобів та і
нших сільськогосподарських
самохідних машин і здійснюв
ав експлуатацію таких засобі
в, на праві власності або у вол
одінні на підставі договорів
оренди тощо, на думку суду апе
ляційної інстанції не є підс
тавою для несплати збору за з
абруднення навколишнього пр
иродного середовища, тому що
згідно п. 1.2 ст. 1 Статуту його є
диним засновником є ОСОБА_1
, за яким згідно довідки Інс
пекції державного технічног
о нагляду по Ширяєвському ра
йону від 21.04.2006, зареєстровано з
ернозбиральний комбайн марк
и СК-5М "Нива" 1993 року випуску, за
водський НОМЕР_1, двигун
НОМЕР_2, реєстраційний пасп
орт НОМЕР_3, виданий Ширяє
вською районною інспекцією Д
ержтехнагляду від 24.05.1993, що сві
дчить про наявність у ФГ «Мал
ьвіна» необхідного транспор
тного засобу для здійснення
вищевказаної господарської
діяльності. Крім того судом з
азначено, що доказів того, що з
емельна ділянка оброблялась
іншими господарюючими суб'є
ктами, суду не надано.
Не погодившись із постанов
ою Одеського апеляційного го
сподарського суду від 15.06.2006 по
справі № 14-23/3-06-157-А позивач (далі
ФГ Мальвіна») подав касаці
йну скаргу, в якій просить ска
сувати судове рішення як нез
аконне та винесене з порушен
ням норм матеріального і про
цесуального права та залишит
и в силі постанову Господарс
ького суду Одеської області
від 23.03.2006. На думку скаржника су
дом були зроблені висновки, щ
о не відповідають обставинам
справи. Посилаючись на факти
чні обставини справи та посл
авшись ч. 2 ст. 1 Закону України
«Про систему оподаткування»
скаржник вважає, що збір за за
бруднення навколишнього при
родного середовища віднесен
ий до загальнодержавних збор
ів (обов'язкових платежів), але
жодним Законом України не ви
значено ставки та механізм с
правляння збору за забруднен
ня навколишнього природного
середовища. Тому взагалі є не
законним нарахування цього з
бору та вимога відповідача п
ро здачу відповідного розрах
унку.
Скаржник звертає увагу не т
е, що висновки суду апеляційн
ої інстанції щодо правильнос
ті оспорюваного повідомленн
я-рішення відповідача не мот
ивовані, відсутні посилання
на будь-які докази щодо таких
обставин, чимпорушено норму
ст.70 КАС України, що забороняє
підтверджувати обставини сп
рави доказами іншими, ніж ті, щ
о встановлені Законом.
Відповідач запереченн
я на касаційну скаргу не нада
в. В судовому засіданні проти
скарги заперечив, повністю п
ідтримавши постанову суду ап
еляційної інстанції.
В судове засідання від відп
овідача надійшло клопотання
про зміну назви Березівсько
ї міжрайонної державної пода
ткової інспекції Одеської об
ласті на підставі наказу ДПА
України в Одеській області в
ід 06.12.2005 № 663, яким Березівську мі
жрайонну державну податкову
інспекцію Одеської області
було реорганізовано шляхом в
иділення із її складу Микола
ївської міжрайонної державн
ої податкової інспекції, яка
є правонаступником прав та о
бовязків Березівської між
районної державної податков
ої інспекції згідно розподіл
ьного акту.
Перевіривши правильніст
ь застосування судами першої
та апеляційної інстанцій но
рм матеріального та процесуа
льного права, юридичної оцін
ки обставин справи, доводи ка
саційної скарги, пояснення п
редставника відповідача, кол
егія суддів вважає, що касаці
йна скарга не підлягає задов
оленню з наступних підстав.

В силу п. "б", п. "в" п. 1 ст. 15 З
акону України від 19.06.2003 «Про фе
рмерське господарство» - фер
мерські господарства, у влас
ності яких є земельні ділянк
и, надані їм для ведення ферме
рського господарства відпов
ідно до закону, зобов'язані до
держуватися вимог законодав
ства про охорону довкілля і с
плачувати податки та збори.

Законом України від 25.06.1991 «Пр
о систему оподаткування» виз
начено принципи побудови сис
теми оподаткування в Україні
, податки і збори (обов'язкові
платежі) до бюджетів та до дер
жавних цільових фондів, а так
ож права, обов'язки й відповід
альність платників. Згідно з
і ст.14 цього Закону до загальн
одержавних податків і зборів
(обов'язкових платежів) належ
ить, зокрема, збір за забрудне
ння навколишнього природног
о середовища. Статтею 44 Закону
України «Про охорону навкол
ишнього природного середови
ща» закріплено, що збір за заб
руднення навколишнього прир
одного середовища встановлю
ється на основі фактичних об
сягів викидів, лімітів скиді
в забруднюючих речовин в нав
колишнє природне середовище
і розміщення відходів.
Розглядаючи спір, необхідн
о також врахувати вимоги Інс
трукції про порядок обчислен
ня та сплати збору за забрудн
ення навколишнього природно
го середовища, затвердженої
наказом Міністерства охорон
и навколишнього природного с
ередовища та ядерної безпеки
України та Державної податк
ової адміністрації України в
ід 19.07.1999 № 162/379, де передбачено, що
платниками цього збору є суб
'єкти господарювання незалеж
но від форми власності, включ
аючи їх об'єднання, філії, відд
ілення та інші відокремлені
підрозділи, що не мають стату
су юридичної особи, розташов
ані на території іншої терит
оріальної громади, бюджетні,
громадські та інші підприєм
ства, установи й організації
, постійні представництва не
резидентів, які отримують до
ходи в Україні, громадяни, які
здійснюють на території Укр
аїни і в межах її континентал
ьного шельфу та виключної (мо
рської) економічної зони вик
иди і скиди забруднюючих реч
овин у навколишнє природне с
ередовище та розміщення відх
одів.
Також є вірним посилання су
ду апеляційної інстанції на
Порядок встановлення нормат
ивів збору за забруднення на
вколишнього природного сере
довища, затвердженого постан
овою Кабінету Міністрів Укра
їни від 01.03.1999 № 303, де встановлено
, що такий збір справляється з
а викиди в атмосферне повітр
я забруднюючих речовин стаці
онарними та пересувними джер
елами забруднення, скиди заб
руднюючих речовин безпосере
дньо у водні об'єкти, розміщен
ня відходів (п. 2). А суми збору, я
кий справляється за викиди п
ересувними джерелами забруд
нення, обчислюється платника
ми збору самостійно на підст
аві нормативів збору за ці ви
киди виходячи з кількості фа
ктично використаного пально
го та його виду і визначених з
а місцем реєстрації платникі
в коригуючих коефіцієнтів (п
. 4). Контроль за своєчасністю т
а повнотою сплати збору здій
снюється органами державної
податкової служби (п. 15).
Враховуючи вищезазначені
правові норми, суд касаційно
ї інстанції погоджується із
висновком суду апеляційної і
нстанції про те, що ФГ «Мальві
на» повинно було самостійно
нарахувати податкове зобов'я
зання по збору за забрудненн
я навколишнього природного с
ередовища, відобразити відпо
відні показники у податкових
розрахунках з цього збору та
подати їх до податкового орг
ану, виходячи із того, що позив
ач згідно статутних документ
ів займається вирощуванням,
переробкою та збутом сільськ
огосподарської продукції. Вс
тановлений Законом обовяз
ок позивачем не виконано - не з
адекларовано та не сплачено
суму цього збору.
Таким чином вірним є доведе
ння судом апеляційної інстан
ції тих обставин, що за звітам
и ФГ «Мальвіна» до Ширяєвськ
ого районного статистичного
управління про збір урожаю с
ільськогосподарських культ
ур за період із 01.12.2003 та із 01.12.2004, а
також за касовими чеками та т
оварно-транспортною накладн
ою від 31.01.2003, правомірно визнан
о, що підприємство здійснюва
ло господарську діяльність,
а саме: придбало дизельне пал
ьне і бензин в перевіряємий п
еріод, обробляло земельну ді
лянку площею, зазначеною у ци
х звітах, засіяло певну кільк
ість окремих видів сільськог
осподарських культур, а тако
ж зібрало урожай у 2003-2004 роках.

Крім того судом апеляційно
ї інстанції правомірно не пр
ийнято до уваги висновки суд
у першої інстанції стосовно
того, що відповідач не зазнач
ив в Акті перевірки та не нада
в до суду доказів, що позивач у
перевіряємий період був вла
сником транспортних засобів
та інших сільськогосподарсь
ких самохідних машин і здійс
нював експлуатацію таких зас
обів, на праві власності або у
володінні на підставі догов
орів оренди тощо, оскільки зг
ідно п. 1.2 ст. 1 Статуту його єдин
им засновником є ОСОБА_1, з
а яким згідно довідки Інспек
ції державного технічного на
гляду по Ширяєвському району
від 21.04.2006, зареєстровано зерно
збиральний комбайн марки СК-
5М "Нива" 1993 року випуску, заводс
ький НОМЕР_1, двигун НОМЕ
Р_2, реєстраційний паспорт
НОМЕР_3, виданий Ширяєвсько
ю районною інспекцією Держте
хнагляду від 24.05.1993, що свідчить
про наявність у ФГ «Мальвіна
» необхідного транспортного
засобу для здійснення вищев
казаної господарської діяль
ності.
Тобто враховуючи зазначен
е вище, необхідно звернути та
кож увагу скаржника на те, що с
удом апеляційної інстанції д
оведено, що позивач використ
овував транспортний засіб (с
амохідну сільськогосподарс
ьку машину) на праві власност
і, а тому придбавав паливно-ма
стильні матеріали та фактичн
ого використовував у власній
господарській діяльності. І
з огляду на встановлене суда
ми, доводи касаційної скарги
необхідно визнати безпідста
вними. Відповідно постанова
Одеського апеляційного госп
одарського суду від 15.06.2006 по сп
раві № 14-23/3-06-157-А скасуванню не пі
длягає, як така, що винесена за
вичерпних юридичних висновк
ів при правильному застосува
нні норми матеріального прав
а.
Керуючись ст. ст. 160, 220, 221, 223,
224, 230 Кодексу адміністратив
ного судочинства України, су
д, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Ферме
рського господарства «Мальв
іна» залишити без задоволенн
я.
Постанову Одеського апеля
ційного господарського суду
від 15.06.2006 по справі № 14-23/3-06-157-А зал
ишити без змін.
Ухвала набирає законної си
ли з моменту проголошення і о
скарженню не підлягає, крім я
к з підстав, у строк та в поряд
ку, визначеними ст. ст. 237-239 КАС У
країни.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
А.І. Брайк
о

Г.К. Голуб
єва

А.О. Рибче
нко

М.О. Федор
ов