Справа № К-8850/06
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2008-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУ
______________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“10” липня 2008р. Вищий адміні
стративний суд України у скл
аді колегії суддів:
головуючого
Конюшка К.В.
суддів: Лан
ченко Л.В.
Нечитайла О.М.
Пилипчук Н.Г.
Степашка О.І.

розглянувши у поперед
ньому судовому засіданні кас
аційну скаргуСпеціалізов
аної державної податкової ін
спекції по роботі з великими
платниками податків у м. Запо
ріжжі на рішення Господарськ
ого суду Запорізької області
від 15.09.2004 року та постанову Зап
орізького апеляційного госп
одарського суду від 22.03.2005 року

у справі № 5/207

за позовом
Відкритого акціонерного то
вариства «Запоріжвогнетрив
»
до Сп
еціалізованої державної под
аткової інспекції по роботі
з великими платниками податк
ів у м. Запоріжжі
про визна
ння недійсним податкового по
відомлення-рішення

В С Т А Н О В И В :
У серпні 2004 року Відк
рите акціонерне товариство «
Запоріжвогнетрив» звернуло
сь до Господарського суду За
порізької області з позовом
до Спеціалізованої державно
ї податкової інспекції по ро
боті з великими платниками п
одатків у м. Запоріжжі про (з у
рахуванням уточнень позовни
х вимог) визнання недійсним п
одаткового повідомлення-ріш
ення № /1 від 20.08.2004 року.
В обґрунтування позо
вних вимог позивач послався
на те, що передача ним підрядн
им організаціям матеріалів з
а договорами підряду для вик
онання робіт, відповідачем н
еправомірно класифіковано я
к безоплатна передача матері
алів підрядним організаціям
, оскільки вказані матеріали
залишалися у власності замо
вника та з балансу позивача н
а баланс підрядника не перед
авалися. Отримання матеріалі
в підрядними організаціями з
а довіреностями не означає б
езоплатної передачі цих мате
ріалів у власність.
Рішенням Господарсь
кого суду Запорізької област
і від 15.09.2004р. у справі №5/207, залишен
им без змін постановою Запор
ізького апеляційного господ
арського суду від 22.03.2005р., позов
ні вимоги задоволено повніст
ю. Визнано недійсним податко
ве повідомлення-рішення № /1 від 20.08.2004 року.
Не погоджуючись зі в
казаними судовими рішеннями
, Спеціалізована державна по
даткова інспекція по роботі
з великими платниками податк
ів у м. Запоріжжі оскаржила їх
в касаційному порядку.
В касаційній скарзі
скаржник послався на те, що пр
и прийнятті оскаржуваних суд
ових рішень судами порушено
норми матеріального права, п
росив їх скасувати та ухвали
ти нове судове рішення про ві
дмову у задоволенні позовних
вимог.
У запереченнях на ка
саційну скаргу від 05.01.2007р. № 18-45 по
зивач просив залишити її без
задоволення, судові рішення
без змін.
Справу розглянуто у попер
едньому судовому засіданні в
установленому ст. 220-1 Ко
дексу адміністративного суд
очинства України порядку.
Заслухавши суддю-до
повідача, розглянувши та обг
оворивши доводи касаційної с
карги, перевіривши правильні
сть застосування судами норм
матеріального та процесуаль
ного права і матеріали справ
и, колегія суддів вважає, що ка
саційна скарга підлягає відх
иленню з огляду на таке.
Як встановлено судами поп
ередніх інстанцій, в липні 2004 р
оку Спеціалізованою державн
ою податковою інспекцією по
роботі з великими платниками
податків у м. Запоріжжі прове
дено позапланову тематичну п
еревірку правильності визна
чення суми податку на додану
вартість, що підлягає відшко
дуванню з бюджету ВАТ «Запор
іжвогнетрив» за липень, вере
сень, листопад 2003 року та берез
ень, квітень 2004 року.
За результатами проведено
ї скаржником вказаної вище п
еревірки відповідачем 30.07.2004 ро
ку складено відповідний Акт
№ 13/32-1/00191885 (далі Акт перевірки).

На підставі вказаного Акта
перевірки скаржником 03.08.2004 рок
у прийнято податкове повідом
лення-рішення №/0, яким відп
овідно до п. 1.4 ст. 1, п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п
.п. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України «Пр
о податок на додану вартість
» виявлено завищення суми бю
джетного відшкодування з под
атку на додану вартість в роз
мірі: за вересень 2003 року 14118 г
рн., за листопад 2003 року 8926 грн
., за березень 2004 року 13282 грн., з
а квітень 2004 року 16258 грн. Тако
ж вказаним рішенням податков
им органом на підставі підпу
нкту 17.1.3 пункту 17.1 ст.17 Закону Укр
аїни «Про порядок погашення
зобовязань платників пода
тків перед бюджетами та держ
авними цільовими фондами» ви
значено ВАТ «Дніпроспецстал
ь» суму штрафних санкцій в ро
змірі 7059 грн.
За результатами адмініст
ративного оскарження податк
овим органом прийнято податк
ове повідомлення рішення
№/1 від 20.08.2004 року, яким виявле
но завищення суми бюджетного
відшкодування з податку на д
одану вартість в розмірі: за в
ересень 2003 року 14118 грн., за лис
топад 2003 року 8926 грн., за берез
ень 2004 року 13282 грн., за квітень
2004 року 16258 грн та визначено В
ідкритому акціонерному това
риству «Запоріжвогнетрив» с
уму штрафних санкцій в розмі
рі 7059 грн.
Під час проведеної Спеціал
ізованою державною податков
ою інспекцією по роботі з вел
икими платниками податків у
м. Запоріжжі зазначеної вище
перевірки, на думку податков
ого органу, встановлено пору
шення п. 1.4 ст. 1, п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п.п. 7.3.1
п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про по
даток на додану вартість», а с
аме не включення позивачем д
о оподаткування операції по
безоплатному наданню матері
алів підрядним організаціям
на суму 262922,03 грн., у звязку з ч
им занижено податкові зобов
язання на 52584 грн. і як наслідок
на вказану суму завищено под
аток на додану вартість, який
підлягає відшкодуванню з бю
джету.
Проте, з викладеними в Акті
висновками контролюючого ор
гану, суди попередніх інстан
цій не погодилися, виходячи з
наступного.
Як встановлено судами попе
редніх інстанцій, відповідно
до укладених між позивачем т
а ТОВ «Юнібуд», ТОВ «Стобуд», Т
ОВ «Онікс», ВАТ «РСУ-51», ТОВ «Юж
інвестпром», ТОВ «Гефест», ПП
«Ольвія» та ТОВ «Ігленбуд» д
оговорів підряду, позивачем
(замовником) проводилися роб
оти з поліпшення власних осн
овних засобів. Вказаними уго
дами передбачено забезпечен
ня робіт матеріалами як підр
ядником, так і замовником. На в
иконання угод позивачем мате
ріали безоплатно передані пі
дрядникам на загальну суму 2629
22,03 грн. через уповноважених пр
едставників за довіреностям
и.
Відповідно до п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 За
кону України «Про податок на
додану вартість» обєкто
м оподаткування є операції п
латників податку з поставки
товарів (робіт, послуг) на митн
ій території України, в тому ч
ислі операції з оплати варто
сті послуг за договорами оре
нди (лізингу) та операції з пер
едачі права власності на об
єкти застави позичальнику
(кредитору) для погашення кре
диторської заборгованості з
астоводавця.
Згідно з п.п. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону
України «Про податок на дода
ну вартість» датою виникненн
я податкових зобовязань з
поставки товарів (робіт, посл
уг) вважається дата, яка припа
дає на податковий період, про
тягом якого відбувається буд
ь-яка з подій, що сталася раніш
е:
або дата зарахування кошті
в від покупця (замовника) на ба
нківський рахунок платника п
одатку як оплата товарів (роб
іт, послуг), що підлягають пост
авці, а у разі поставки товарі
в (робіт, послуг) за готівкові
кошти дата їх оприбуткува
ння в касі платника податку, а
при відсутності такої дат
а інкасації готівкових кошті
в у банківській установі, що о
бслуговує платника податку;

або дата відвантаження тов
арів, а для робіт (послуг) да
та оформлення документа, що з
асвідчує факт виконання робі
т (послуг) платником податку.

Абзацом першим п. 1.4 ст. 1 Закон
у України «Про податок на дод
ану вартість» визначено, що п
родаж товарів будь-які опе
рації, що здійснюються згідн
о з договорами купівлі-прода
жу, міни, поставки та іншими ци
вільно-правовими договорами
, які передбачають передачу п
рав власності на таки товари
за компенсацію незалежно ві
д строків її надання, а також о
перації з безоплатного надан
ня товарів.
Судами попередніх інстанц
ій вірно встановлено, що відп
овідачем не враховано припис
ів абзацу другого п. 1.4 ст. 1 Зако
ну України «Про податок на до
дану вартість», яким передба
чено, що не належать до продаж
у операції з передачі товарі
в в межах договорів комісії (к
онсигнації), поруки, дорученн
я, схову (відповідального збе
рігання), довірчого управлін
ня, оперативної оренди (лізин
гу), інших цивільно-правових д
оговорів, які не передбачают
ь передачу права власності н
а такі товари іншій особі.
З огляду на викладене, суд к
асаційної інстанції погоджу
ється з висновками судів поп
ередніх інстанцій відносно т
ого, що відповідно до укладен
их позивачем з підрядними ор
ганізаціями договорів, остан
ні виконували будівельні роб
оти з використанням своїх ма
теріалів та матеріалів замов
ника (позивача), належних йому
на праві власності. Вказані д
оговори не передбачали перед
ачу будівельних матеріалів,
належних на праві власності
замовнику, у власність підря
дних організацій.
Крім того, суд касаційної ін
станції не погоджується з ви
кладеними в касаційній скарз
і доводами відповідача стосо
вно того, що передача будівел
ьних матеріалів позивачем пі
дрядним організаціям за дові
реностями у відповідності до
п. 2 Інструкції про порядок ре
єстрації виданих, повернутих
і використаних довіреностей
на одержання цінностей, затв
ердженої Наказом Міністерст
ва фінансів України від 16.05.1996 ро
ку №99 (далі Інструкція), пере
дбачає передачу права власно
сті на вказані матеріали, з ог
ляду на таке.
Дійсно, згідно з п. 2 Інструкц
ії сировина, матеріали, палив
о, запчастини, інвентар, худоб
а, насіння, добрива, інструмен
т, товари, основні засоби та ін
ші товарно-матеріальні цінно
сті, а також нематеріальні ак
тиви, грошові документи і цін
ні папери відпускаються поку
пцям або передаються безопла
тно за довіреністю одержувач
ів.
Втім, правовідносин
и між позивачем та підрядним
и організаціями врегульован
і Цивільним кодексом УРСР та
Цивільним кодексом України,
правові норми яких в свою чер
гу розповсюджуються на контр
агентів за договором підряду
і визначають відносини з реа
лізації та набуття права вла
сності.
Враховуючи викладен
і доводи, суд касаційної інст
анції погоджується з правомі
рністю висновків судів попер
едніх інстанції відносно тог
о, що Інструкція встановлює л
ише порядок передачі товарно
-матеріальних цінностей, але
не регулює набуття права вла
сності.
Таким чином, беручи до ува
ги наведене, судами попередн
іх інстанцій обґрунтовано ви
знано недійсним податкове по
відомлення-рішення №/1 від
20.08.2004 року.
Доводи касаційної скарги н
е спростовують правильності
висновків судів першої та ап
еляційної інстанцій зроблен
их у відповідності з вищевка
заними нормами права, а прийн
яті ними рішення є законними
та обґрунтованими.
Згідно з ч.3 ст.220-1 Ко
дексу адміністративного суд
очинства України суд касацій
ної інстанції відхиляє каса
ційну скаргу і залишає рішен
ня без змін, якщо відсутні під
стави для скасування судовог
о рішення.
Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223
, 230, 231 Кодексу адміністративно
го судочинства України, суд к
асаційної інстанції

У Х В А Л И В :

Відхилити касаційну с
каргу Спеціалізованої держа
вної податкової інспекції по
роботі з великими платникам
и податків у м. Запоріжжі.
Рішення Господарського су
ду Запорізької області від 15.0
9.2004 року та постанову Запорізь
кого апеляційного господарс
ького суду від 22.03.2005 року у спра
ві № 5/207 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної си
ли з моменту проголошення і м
оже бути оскаржена з підстав
, у строк та у порядку, визначе
ними ст.ст. 237 239 КАС України.

Головуючий

(підпис)

Конюшко К.В.

Судді

(підпис)

Ланченко Л.В.

(підпис)

Нечитайло О.М.

(підпис)

Пилипчук Н.Г.

(підпис)

Степашко О.І.

З оригіналом згідно
Відповідальний секретар

Ф.А. Каліушко