Справа № 22а-62/2007
Суддя: Ніколаєва В.М.
Дата ухвалення: 2007-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2007
року м. Хмельницький

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді
Ніколаєвої В.М.,

суддів :
Ніколової Б.Ю., Матковської Л.О., при секретарі: Коник О.М.,

з участю: позивача, представника в/ч
А-1877

розглянула
у відкритому судовому засіданні справу № 22а-62 за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 17 листопада 2006 року за
позовом ОСОБА_1 до військової частини А
1877, Міністерства оборони України про зобов'язання до виплати надбавки
за безперервну військову службу та перерахунок коштів.

Заслухавши доповідача, пояснення
позивача, представника в/ч А-1877, перевіривши матеріали справи, ознайомившись
з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

ОСОБА_1., звертаючись до суду з
позовом, вказував, що з 1 серпня 1974 року по 31 грудня 2004 року проходив
військову службу у в/ч А-0269, правонаступником якої визначено в/ч А-1877.
Безперервна вислуга років станом на 31 грудня 2004 року складає 30 років 5
місяців. Відповідно до Указу Президента України „Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, МВС України, адміністрації Державної
прикордонної служби України та Управління Державної охорони України" від 5
травня 2003 року Міністерству оборони України надано право встановлювати
надбавки військовослужбовцям за високі результати у службовій діяльності, які
прослужили понад 25 років в розмірі до 90 % до грошового забезпечення. Протягом
2003-2004 років він отримував різні розміри надбавок і лише в листопаді 2004
року отримав максимальний розмір надбавки. Оскільки до дисциплінарної
відповідальності не притягувався,
жодних підстав для зменшення
надбавки не було,
просив

Головуючий у
першій інстанції - Сарбей В.Л. Справа № 22а-62

Доповідач - Ніколаєва В.М. Категорія № 39,42

2

зобов'язати військову частину А-1877 здійснити доплату
між фактично виплаченою надбавкою за безперервну військову службу з 1 травня
2003 року по 31 грудня 2004 року та надбавкою, визначеною вказаним Указом
Президента України від 5 травня 2003 року, зобов'язавши Міністерство оборони
України перерахувати для цього кошти . Справа судами розглядалась неодноразово.

Останнім
рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17 листопада 2006 року в позові відмовлено

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. вважає рішення суду незаконним, просить його скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення його вимог, посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи. Вважає, що відсутність коштів
та бюджетних асигнувань не є підставою для виплати йому надбавки в меншому розмірі, ніж передбачено Указом Президента України №
389 від 5 травня 2003 року.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з
таких мотивів.

Судом вірно
з'ясовані фактичні обставини, його висновки узгоджуються з матеріалами справи,
відповідають нормам чинного законодавства.

Встановлено, що
ОСОБА_1. з 1 серпня 1974 року по 31 грудня 2004 року проходив військову службу
у в/ч А-0269, правонаступником
якої визначено в/ч А-1877. Наказом Головнокомандувача Сухопутних військ
Збройних Сил України від 17 листопада 2004 року звільнений в запас за п. 67
підпунктом "а" (за віком) Положення про проходження військової служби
особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України з
правом носіння військової форми одягу. 3 31 грудня 2004 року його виключено із
списків особового складу в/ч А-0269.

Відповідно до
Указу Президента України № 389 від 5 травня 2003 року "Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх Справ
України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління
державної охорони України за безперервну службу" Міністрові оборони
України надано право встановлювати військовослужбовцям Збройних Сил України,
які мають високі результати у службовій діяльності, щомісячні надбавки за
безперервну військову службу в Збройних Силах України у відсотках до грошового
забезпечення залежно від стажу служби в таких розмірах: понад 5 років - до 10
%, понад 10 років - до 30 %, понад 145 років - до 50 %, понад 20 років - до 70
%, понад 25 років - до 90 %. Статтею 2 цього Указу встановлено, що виплата
таких надбавок здійснюється за рахунок коштів, передбачених у Державному
бюджеті України на утримання Збройних Сил України.

На виконання
вказаного Указу Міністром оборони України виданий наказ № 149 від 26 травня 2003 року "Про затвердження Інструкції про
порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову
службу", згідно п. 2 якого встановлено, що розміри цієї надбавки щорічно
встановлюються, виходячи з наявного фонду
грошового забезпечення, за рішенням Міністра оборони України. Цей наказ
як нормативно-правовий акт Міністра оборони України пройшов у Міністерстві
юстиції України правову експертизу на відповідність чинному законодавству і
зареєстрований 28 травня 2003 року за № 411/7732.

3

Як вбачається з
матеріалів справи, під час служби виплата зазначеної надбавки проводилась
ОСОБА_1. на підставі відповідних розпоряджень Міністра оборони України, якими
передбачались її розміри, командування військової частини не мало повноважень
самостійно визначати їх.

Враховуючи
наведене, давши належну оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд прийшов до
обґрунтованого висновку про недоведеність вимог позивача і підставно відмовив
йому в позові.

Доводи
апеляційної скарги про незаконність розпоряджень Міністра оборони України щодо
визначення розміру належної позивачеві щомісячної надбавки за безперервну
службу в Збройних Силах України протирічать наведеним вище нормативно-правовим
актам.

Не спростовують
висновків суду першої інстанції і інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду
узгоджується з матеріалами справи, постановлене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права, підстав для скасування рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.
ст. 198, 200, 206, 254 КАС України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову
Хмельницького міськрайонного суду від 17 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання нею
законної сили.