Справа № 2-а-6213/2008
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2008-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2008 р. Справа № 2-а-6213/08

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Загороднюка Андрія Григоровича,

При секретарі судового засідання: Подолян Наталії Вікторівні

За участю
представників сторін:

позивача :
ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача
: Лесик В.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом: фізичної особи підприємця ОСОБА_1

до: державної
податкової інспекції у м. Вінниця

про:
скасування рішення про застосування штрафних санкцій № від
18.03.2008р.

ВСТАНОВИВ :

Фізична особа - підприємець звернулася до Державної
податкової інспекції у м. Вінниця з вищезазначеними позовними вимогами.

Заявлені ОСОБА_1, позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідно до акту перевірки № 03 від 03.03.2008 р. державною
податковою інспекцію у Вінницькій області прийнято рішення № від
18.03.2008 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення вимог
пунктів 1, 2 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг”. Проте, згідно п. 6 ст. 9 Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг”
реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при
продажу товарів (наданні послуг) суб'єктами підприємницької діяльності
-фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до
законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого підприємства, якщо такі
суб'єкти не здійснюють продаж підакцизних товарів, за умови ведення такими
особами книг обліку доходів і витрат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів
України за поданням державного органу, уповноваженого провадити регуляторну
політику.

Через канцелярію суду позивач надав заяву за вх. № 3162
від 15.05.2008 р. про збільшення позовних вимог та зазначив, що на підставі
акту перевірки № 03 від 03.03.2008 р. щодо контролю за порядком
проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) 18.03.2008 р. ДПІ у м.
Вінниця також прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №
, згідно якого до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 12,58
грн. за порушення вимог ст. 3 Закону
України “Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”. Відповідно
до ч. 1 ст. 51 КАС України позивач просив збільшити позовні вимоги та скасувати
рішення № від 18.03.2008 р. про застосування штрафних (фінансових
санкцій).

Крім того, під час попереднього судового засідання
представником позивача також надано заяву про зміну позовних вимог від
20.05.2008 р., згідно якої просив скасувати рішення про застосування штрафних
(фінансових санкцій) № /1 від 07.05.2008 р., в зв'язку з тим, що за
результатами розгляду первинної скарги
позивача рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №
від 18.03.2008 р. анульовано та прийнято нове рішення із зазначеним вище
номером.

В судовому засіданні представник позивача уточнив
позовні вимоги, надав суду заяву про уточнення позовних вимог за вх. 3740 від
27.05.2008 р. та просив скасувати рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № від 18.03.2008 р., № від
18.03.2008 р., № /1 від 07.05.2008 р.

При з'ясуванні обставин прийняття рішень про
застосування штрафних(фінансових) санкцій суд встановив, що позовні вимоги
пов'язані між собою, а тому підлягають розгляду разом.

Представник відповідача в попередньому судовому
засіданні проти позову заперечував, надав суду письмові заперечення на позов за
вх. 3381 від 20.05.2008 р.

З врахуванням змін позивачем позовних вимог, через
канцелярію суду за вх. № 3478 від 21.05.2008 р представник відповідача надав
суду письмові заперечення на адміністративний позов.

Під час судового засідання представник відповідача проти
позову заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позову. Свої заперечення
обґрунтував наступним: відповідно до акту перевірки № 03 від
03.03.2008 р. державною податковою інспекцію у м. Вінниця прийняті рішення №
від 18.03.2008 р., № від 18.03.2008 р., № /1
від 07.05.2008 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення
ст. 3 Закону України “Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”
та п. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг", а саме здійснення підприємницької діяльності без придбання
відповідного торгового патенту, в зв'язку з тим, що позивачем здійснювалась
роздрібна торгівля алкогольними напоями, які містились в каві по голландські та
тютюновими виробами, які реалізовувались шляхом надання кальяну для куріння.
Крім того, не проведено розрахункові операції через реєстратори розрахункових
операцій та не видано відповідні розрахункові документи, що підтверджують
виконання розрахункової операції.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та
вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив
наступне.

Відповідно до акту перевірки № 03 від
03.03.2008 р. державною податковою інспекцію у м. Вінниця прийняті рішення №
від 18.03.2008 р., № від 18.03.2008 р., № /1
від 07.05.2008 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення
п. 1, 2 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг” та ст. 3 Закону
України “Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”.

Згідно п. 6 ст. 9 Закону України “Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не
застосовуються при продажу товарів суб'єктами підприємницької діяльності
-фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до
законодавства з оподаткування суб'єктів
малого підприємства (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного
податку), якщо такі суб'єкти не здійснюють продаж підакцизних товарів (крім
пива на розлив), за умовами ведення такими особами книг обліку доходів і витрат
у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за поданням державного
органу, уповноваженого провадити державну регулятору політику.

ФОП ОСОБА_1. зареєстрована, як платник єдиного податку,
що підтверджується свідоцтвом про сплату єдиного податку, НОМЕР_1 від
01.01.2008 р. За таких обставин, ФОП ОСОБА_1. при виконанні застережень,
наведених у вищенаведеній нормі Закону(не здійснювати продаж підакцизних
товарів) може не застосовувати реєстратори розрахункових операцій та
розрахункові книжки.

Таке ж право -не застосовувати електронні
контрольно-касові апарати надано суб'єктам підприємницької діяльності -фізичним
особам платники єдиного податку статтею 6 Указу Президента України “Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємства”. Відповідно до цієї ж
норми Указу Президента України, суб'єкт малого підприємництва, який сплачує
єдиний податок не повинен сплачувати за патенти згідно Закону України “Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності”.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1.
здійснювала роздрібну торгівлю напоями, у тому числі кавою по голландські, а
також надавала відвідувачам для куріння кальян.

Під час перевірки, яку 03.03.2008 р. проводили
працівники податкової служби, зафіксовано факт реалізації кальяну на соку та
кави по голландські, що відображено в акті перевірки № 03. До
матеріалів справи про застосування фінансових санкцій доданий рахунок, в якому
підтверджено факт придбання кави по голландські та кальяну на соку. Мотивуючи
тим, що кава по голландські містить в собі коньяк, а кальян відноситься до
тютюнових виробів, працівниками податкової служби зроблено висновок про
порушення ФОП ОСОБА_1 вимог пунктів 1, 2 ст. 3 Закону України “Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та
послуг” та ст. 3 Закону України “Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності”.

Статтею 1 Закону України “Про акцизний збір на
алкогольні напої та тютюнові вироби”, а також ст. 1 Закону України “Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” передбачено, що алкогольні
напої -продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукромістких матеріалів
або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 1,2
відсотка об'ємних одиниць, які відносяться до товарних груп Гармонізованої
системи опису та кодування товарів під кодами 22 04, 22 05, 22 06, 22 08. Цими
ж нормами законодавства та Законом України
“Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” визначено, що
тютюнові вироби - це
сигарети з фільтром
або без фільтру, цигарки, сигари,
сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка
та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи
жування. Законом України “Про акцизний
збір на алкогольні напої та тютюнові вироби” надано наступне визначення
тютюновим виробам :
сигарети, цигарки,
сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн та
інші вироби з тютюну і його замінники, які впливають на фізіологічний стан людини
під час вживання.

У судовому засіданні вміст коньяку у каві по голландські
підтверджено. Зокрема, надано погоджену з Вінницькою міською
санітарно-епідеміологічною станцією технологічну картку на фірмовий виріб “кофе
по голландски”, згідно якої до складу кави у кількості 50 мл. входить 10 мл.
арома коньяку.

Також під час судового розгляду з'ясовано, що коньяк
використовується виключно для приготування фірмового виробу, і в роздріб,
окремо, як напій не реалізується. Відповідач вказане не спростував.

Крім того, відповідач не зміг довести, що кава по
голландські, яка реалізовувалась позивачем відноситься до алкогольних напоїв
або підакцизних товарів, вказати вміст етилового спирту у напої чи навести інші
ознаки, які б відповідно до законодавства надавали можливість визначити каву по
голландські, як алкогольний напій.

Під час судового засідання оглянуто пристрій для паління
-кальян, який сам по собі до тютюнових виробів не відноситься. Відповідачем не
надано жодних доказів, які б свідчили про те, що наданий під час перевірки для
паління кальян містив у собі тютюн або будь-які інші вироби, які згідно
законодавства відносяться до тютюнових виробів або підакцизних товарів. За
свідченнями позивача, кальян надається у прокат відвідувачам, які бажають
палити власний тютюн.

Таким чином, відповідач не зміг надати суду доказів, що
позивачем здійснюється торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами та
іншими підакцизними товарами, які б зобов'язували позивача здійснювати
розрахункові операції з придбанням відповідного патенту та із застосуванням
реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок відповідно до
вимог п. 1, 2 ст. 3 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг" та ст. 3 Закону України “Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності”.

У судовому засіданні відповідач зазначив, що рішення про
застосування фінансових санкцій № від 18.03.2008 р. та №
/1 від 07.05.2008 р. застосовані за одне і те саме порушення ст. 3
Закону України “Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” і за
наслідками однієї ж перевірки від 03.03.2008 р. Різниця в номерах акту
перевірки, що зазначені у рішеннях, є технічною помилкою.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності
свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст. 86 зазначеного
Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У даній адміністративній справі відповідачем не надано
достатніх доказів щодо правомірності прийняття рішень про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № від 18.03.2008 р., № від
18.03.2008 р., № /1 від 07.05.2008 р. та не надано переконливих
доказів, які б спростовували позовні вимоги. Враховуючи це, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення позивних вимог позивача в повному обсязі
з віднесенням на Державний бюджет України судових витрат.

Керуючись ст.ст. 21, 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1. до ДПІ у м. Вінниця про скасування
рішення про застосування штрафних санкцій задовольнити.

Скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 18.03.2008 р.

Скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 18.03.2008 р.

Скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових)
санкцій № /1 від 07.05.2008 р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1
(АДРЕСА_1) судовий збір в сумі 3,40 грн.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено 29.05.2008 р.

Суддя (підпис) Загороднюк Андрій
Григорович

З оригіналом згідно

Суддя Секретар