Справа № к-28265/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи
за касаційною скаргою ОСОБА_1на ухвалу Здолбунівського районного суду
Рівненської області від 23 травня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської
області від 11 липня 2006 року за матеріалами адміністративного позову
ОСОБА_1до голови Рівненського міського суду про порушення
цивільно-процесуальних прав представника, -

встановила:

В квітні 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду із зазначеним позовом в якому просив зобов'язати Рівненський
міський суд надати копії ухвал та принести офіційні вибачення.

Ухвалою Здолбунівського районного
суду від 23 травня 2006 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду
Рівненської області від 11 липня 2006 року, адміністративний позов ОСОБА_1 було
залишено без руху.

В касаційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалені у справі
судові рішення скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для
розгляду по суті.

Заслухавши доповідача,
проаналізувавши правильність застосування судами норм процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Залишаючи позовну заяву без руху,
суд першої інстанції виходив з тих міркувань, що в ній в порушення вимог ст.
106 КАС України не зазначено змісту позовних вимог і виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги.

Суд апеляційної інстанції правильно
погодився з такими висновками, оскільки в поданому позові заявником не зазначено
на підставі чого в нього виникло право, про реалізацію якого він ставив
питання, не вказано предмету позову та змісту позовних вимог щодо яких виник
спір між ним та Рівненським міським судом, що відповідно до ч.2 ст. 4 КАС
України є необхідною умовою для визначення виду судочинства, в якому можливе
здійснення судового процесу.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що при вирішенні справи судами правильно
застосовані норми процесуального права, порушень які б могли призвести до
неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Доводи касаційної скарги зазначені висновки суду не
спростовують та зводяться до
незгоди з ними.

Відповідно до ст. 86 КАС
України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази
за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч.1 ст. 224
КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення,
а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при
ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 2201,
224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1- залишити без задоволення, а
ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 травня 2006
року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 11 липня 2006 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту підписання і підлягає оскарженню за винятковими
обставинами у випадках, з підстав, у строки та в порядку, які визначені
статтями 235-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: