Справа № 22-а-2933/2008
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2008-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Міронова Г.М. Головуючий
у 1 інстанції - Дяченко С.П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 червня 2008 року справа №
22-а-2933/08

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Міронової Г.М.

суддів: Нікуліна О.А., Горбенко К.П.

при секретарі за участю представників від позивача: від
відповідача:

Білоус К.І. ОСОБА_1 - особисто;
Поякова О.М. - за довіреністю від 30.05.2008 р.;

розглянувши у відкритому
апеляційну скаргу

судовому засіданні Управління Пенсійного фонду України в Центрально - Міському районі м.
Макіївки Донецької області;

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

Від

28 листопада 2007 року

у адміністративній справі

№ 2-а-5348/07

за позовом

ОСОБА_1

До

Управління Пенсійного фонду України в Центрально -
Міському районі м. Макіївки Донецької
області;

Про

перерахунок та виплату пенсії у зв'язку з
інвалідністю,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконними дії Управління Пенсійного
Фонду України в Центрально - Міському районі м. Макіївки Донецької
області щодо відмови у
перерахунку пенсії по інвалідності згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист
громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, згідно зі ст. 50 цього ж Закону, та зобов'язання Управління
Пенсійного Фонду України в Центрально-Міському районі м. Макіївки Донецької області призначити державну пенсію як
інваліду, захворювання якого пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи для інвалідів
2 групи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також призначити щомісячну додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі: інвалідам 2 групи - 75 відсотків мінімальної пенсії за
віком, виходячи з розрахунку встановленого
законом мінімального
розміру пенсій за віком, з послідуючим збільшенням їх згідно діючого
законодавства.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду області від 28
листопада 2007 року позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Центрально - Міському
районі м. Макіївки Донецької області задоволено
частково.

Не
погодившись з таким судовим рішенням, Управління Пенсійного Фонду України в Центрально - Міському
районі м. Макіївки Донецької області подало апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального
права.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що позивач отримує
пенсію як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи
(надалі ЧАЕС), і є інвалідом 2 групи
(категорія 1), а тому, згідно Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, розмір пенсії
ОСОБА_1, як інваліда 2 групи повинен дорівнювати 8 мінімальним пенсіям за віком
і йому необхідно сплачувати щомісячну додаткову пенсію в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в
апеляційній скарзі, просив їх задовольнити.

Позивач в суді апеляційної інстанції заперечував проти задоволення вимог
відповідача, наполягав на залишенні постанови
суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - частковому скасуванню з наступних
підстав.

Згідно ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види
соціальних виплат та допомоги, що є
основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого
Законом.

ОСОБА_1 належить (віднесений) до першої категорії як особа, яка потерпіла
внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серія А №
НОМЕР_1 від 01.11.2003 р. та є інвалідом другої групи (а.с. 5).

При апеляційному розгляді було встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію по
інвалідності 2 групи за нормами ст. 57 Закону України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” із
середньомісячної заробітної плати за роботу в зоні відчуження.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-4, який, відповідно
до його преамбули, визначає принципи, засади і механізм функціонування системи
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно
шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 статті 4 даного Закону
передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються
виключно законами про пенсійне забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг
визначене статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Розділ 8 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі - спеціальний закон) передбачає правила
призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1,
2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних
категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну
пенсію.

Приписами зазначеної статті встановлено, що з 1 січня 2007 року
максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з
урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги
та пенсій за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій,
встановлених законодавством), призначених (перерахованих) у 2006 - 2007 роках
відповідно до цього Закону, не може перевищувати 12 мінімальних розмірів пенсії
за віком, встановленої абзацом першим частини 1 статті 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” на місяць згідно із Законом
№ 489-5 від 19 грудня 2006 року. Такий самий граничний розмір визначений даною
статтею для пенсій призначених у 2006 році відповідно до Закону № 3235-15 від
20 грудня 2005 року.

Проаналізувавши норми даної статті,
колегія судів зазначає, що ними визначений
загальний граничний (максимальний) розмір пенсій, призначених
(перерахованих) за нормами спеціального закону у 2006-2007 роках, а також граничний
розмір пенсій призначених за спеціальним законом у 2006 році.

Нормами статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та
умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку
з втратою годувальника. Зазначені норми не розповсюджуються на позивача, хоча і
віднесеного до категорії 1, бо державну пенсію позивач отримує на підставі ст.
57 спеціального Закону з розрахунку середнього заробітку.

Згідно
частини третьої ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислення і призначення
пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсія
у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Посилання відповідача на частину 5 статті 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», якою визначено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою
годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом
Міністрів України, внаслідок чого відповідач керувався розміром 22 грн. 30
коп., що визначені постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за рахунок державного бюджету» від 3 січня 2002
року № 1 (зі змінами внесеними постановою № 895 від 13 липня 2004 року),
колегія суддів не приймає, оскільки
ототожнювати порядок і розмір в силу різного правового навантаження цих
значень неможливо.

Позиція Управління ґрунтується виключно на постановах Кабінету Міністрів
України, огляд яких не підтверджує доводи відповідача стосовно того, що
будь-якою із них визначений мінімальний розмір пенсії за віком для встановлення
нижчого рівня пенсії, у тому числі інвалідам, внаслідок захворювання від аварії
на ЧАЕС.

Колегія
суддів не приймає доводи відповідача, як з огляду на недоведеність приписів
зазначених постанов до спірних відносин, так і з огляду на положення принципу законності,
визначених пунктами 2-4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему (про що зокрема
зазначено у рішенні № 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року по справі № 1-21/2005,
а також у рішенні № 6-рп від 09.07.2007 року), пов'язану з реалізацією права на
соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на
достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою
Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них
зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними
законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги,
компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою
конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та
обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних
законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи і ухвалюючи судове рішення у даній
справі, колегія суддів виходить з того, що конституційні принципи, на яких
базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і
право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6,
статтею 8, частиною 2 статті 19,
статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері
пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією
забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань,
виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8
Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи зазначене, суд 1-ої інстанції правильно визнав дії Управління
Пенсійного фонду України в Центрально - Міському районі м. Макіївки Донецької
області частково
неправомірними та зобов'язав перерахувати пенсію.

Колегія суддів вважає, що дії Управління щодо виплати пенсій позивачу
(державної) у розмірах менших, ніж це передбачено законом є неправомірними,
оскільки не відповідають вимогам статті
50 Закону України «Про статус і соціальний захист, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Проте, суд першої інстанції помилково дійшов до висновку щодо задоволення
позову за підставами ч. 4 ст. 54
спеціального Закону, тому в цій частині у задоволенні позову слід відмовити.

Крім того, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції помилково
дійшов до висновку щодо проведення такого перерахунку пенсії з 01 квітня 2007
року, оскільки на підставі ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-4, у разі
виникнення права на підвищення пенсії - її розмір перераховується з першого
числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо
відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа
включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними
документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, перерахування пенсії ОСОБА_1необхідно провести з 01 вересня
2007 року.

Керуючись статтями 184, 195, 196, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Центрально -
Міському районі м. Макіївки Донецької області на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2007 року у справі № 2-а-5348/07 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Центрально - Міському районі м. Макіївки Донецької області про
перерахунок та виплату пенсії у зв'язку з інвалідністю - задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2007 року у справі № 2-а-5348/07 - скасувати.

Відмовити ОСОБА_1в перерахунку пенсії відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Центрально - Міському районі м. Макіївки Донецької області
здійснити ОСОБА_1перерахунок додаткової пенсії у відповідності до статті 50
Закону України «Про статус і соціальний захист, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», починаючи з
01 вересня 2007 року, визнавши дії відповідача по відмові у такому перерахунку
неправомірними.

В іншій частині постанову Донецького окружного адміністративного
суду від 28 листопада 2007 року -
залишити без змін.

Постанова
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:
Г.М.Міронова

Судді:
О.А.Нікулін

К.П.Горбенко