Справа № 22-а-2025/2008
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2008-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м.Харків, вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Справа
№22-а-2025/08
інстанції: Мамалуй О.О.
Категорія: 41 Доповідач: Шевцова Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня
2008 року

м.Харків

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Шевцової Н.В.,

Суддів Бенедик А.П., Кононенко З.О.,

за участю

секретаря Маймуліної А.В.

представника позивача: Грузінова Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду в
м.Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на
постанову господарського суду Харківської області від 25.12.2007р. по справі №АС-27/117-07

за позовом
Харківської
об'єднаної державної податкової інспекції

до
Суб'єкта підприємницької діяльності
- фізичної особи ОСОБА_1

про
стягнення 143 466,08 грн.-

ВСТАНОВИЛА:

Харківська об'єднана державна податкова
інспекція (надалі по тексту позивач, Харківська ОДПІ), звернулась до суду з позовом до Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (надалі по тексту відповідач, СПДФО
ОСОБА_1), в якому просила стягнути з ФОП ОСОБА_1 суму податкового боргу у
розмірі 143466,08 грн. Позов обґрунтовувала тим, що відповідно до п.п. 3.1.1 п.
3.1 ст. 3 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами» активи платника податків
можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу за
рішенням суду.

Постановою господарського
суду Харківської області від 25.12.2007р. позов задоволено. Стягнуто на
користь державного бюджету з відповідача СПД ФО ОСОБА_1суму податкового боргу в
розмірі 143466,08 грн.

Не погодившись з постановою суду першої
інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
відповідач просить скасувати оскаржувану постанову та залишити позовну заяву
без розгляду або закрити провадження по справі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті
постанови норми процесуального права, а саме, позивач зазначає, що судом не
прийнято до уваги, що в позовній заяві зазначено відповідач ФОП ОСОБА_1, а не
СПД ФО ОСОБА_1. При цьому, відповідач наполягає, що це є дві різні особи, проте
суд не звернув на цю обставину уваги та не закрив провадження по справі, як на
тому наполягав відповідач.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції,
заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом
першої інстанції встановлено, що 23.05.2005р. державними податковими інспекторами було
проведено перевірку відповідача - з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за період з 03.07.2003р. по 31.03.2005р. За результатам перевірки був складений акт №196/17-.

19.06.2006р.
державними податковими інспекторами позивача було проведено перевірку
відповідача - з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з
01.04.2005р. по 31.03.2006р.

За результатам перевірки був
складений акт №1224/17- від 19.06.2006р., на підставі якого
23.06.2006р. позивачем було ухвалене податкове повідомлення - рішення
№/0. Даним рішенням відповідачу був донарахований ПДВ в сумі 130106,9
грн.

За результатам перевірки своєчасності
надання відповідачем декларації по ПДВ за червень 2006р. (акт перевірки
№1591/17-), позивачем було ухвалене податкове повідомлення-рішення
№/0 від 31.07.2006 р. Цим рішенням до відповідача були застосовані
фінансові санкції за несвоєчасну подачу декларації з ПДВ за червень 2006р.
(подана 27.07.2006р.) - в сумі 170 грн.

За результатам перевірки
своєчасності надання відповідачем декларації по ПДВ за липень 2006р. (акт
перевірки №1908/17-), позивачем було ухвалене податкове
повідомлення-рішення №/0 від 05.09.2006р. Цим рішенням до відповідача
були застосовані фінансові санкції за несвоєчасну подачу декларації з ПДВ за
липень 2006 р. (подана 04.09.2006 р.) - в сумі 170 грн.

Також судом встановлено, що у
відповідача існує податкова заборгованість за зобов'язаннями з ПДВ, визначеними
у деклараціях від 20.10.2006 р. №45365 (200 грн.), від 20.10.2006 р. №50045
(200 грн.), від 19.12.2006 року № 53385 (200 грн.) та від 18.01.2007 року №
61116 (200 грн.)

У зв'язку із частковим погашенням
заборгованості позивач нарахував відповідачу
пеню по єдиному податку в загальній сумі 11,21 грн., по податку з доходів фізичних
осіб - в сумі 31,26 грн.

З урахуванням часткового погашення
вищевказаних зобов'язань сума заборгованості відповідача склала 143466,08 грн.

По справі було призначено
судово-економічну експертизу. За висновком експерта №856 від 21.08.2007р.
підтверджено обґрунтованість стверджень позивача про заниження відповідачем
суми ПДВ, належної до сплати за 2-4 квартали 2005 р. та 1 квартал 2006 р. в
сумі 84000 грн. Крім того, підтверджено висновки позивача з приводу порушення
відповідачем п.п.19.1 ст. 19 Закону України „Про податок з доходів фізичних
осіб" та п.п.4 ст-14 розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України „Про прибутковий
податок з громадян" та заниження прибуткового податку на дохід від
підприємницької діяльності в сумі 13089,70 грн.

Разом з тим, судовий
експерт-економіст не зміг ні підтвердити, ні спростувати висновки позивача з
приводу заниження валового доходу за 1 квартал 2006р. в сумі 65 грн. та в
частині заниження відповідачем ПДВ за 4 квартал 2005р. в сумі 15989 грн. та за
березень 2006 р. в сумі 13 грн. - через відсутність документів.

Задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач правомірно
нарахував відповідачеві податковий борг в розмірі 143466,08 грн. Крім того, суд
зазначив, що відповідач
своїм правом на апеляційне оскарження здійснених нарахувань не скористався.

Колегія суддів погоджується з
такими висновками суду, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
перевірка 19.06.2006 р. державними
податковими інспекторами позивача з питання дотримання вимог податкового та
валютного законодавства за період з 01.04.2005 року по 31.03.2006 року була
проведена відповідно до затвердженого плану перевірки, з відома та в
присутності відповідача. До перевіряючих у відповідача претензій не було, про
що свідчить його підпис в акті перевірки (а.с.89).

Про проведення перевірки
відповідача попереджено повідомленням, яке отримано останнім 04.05.2006 року за
№ 4734/10/17-206/771 (а.с.77).

Відповідно до пп. 5.3.1. п.5.3. ст.
5 положень Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами", платник податку зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації. У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними в підпунктах „а" -„в" п.п. 4.2.2.
п.4.2. ст. 4 вказаного Закону, платник податків зобов'язаний погасити
нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення,
крім випадків, коли протягом такого строку платник податків розпочинає
процедуру апеляційного оскарження. Проте, відповідачем такі податкові
зобов'язання не сплачені, а податкові повідомлення-рішення, на підставі, яких
позивач звернувся із позовом про стягнення боргу не оскаржені.

Доводи апеляційної скарги про те,
що ФОП ОСОБА_1 та СПД ФО ОСОБА_1 різні особи, колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та не
підтверджені відповідачем доказами.

Таким
чином, колегія суддів, підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно
застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205,
ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову господарського суду Харківської
області від 25.12.2007 року по справі
№АС-27/117-07 - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з
дня складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
(підпис) Н.В.
Шевцова

Судді: (підпис) А.П.Бенедик

(підпис)
З.О.Кононенко

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя

Харківського
апеляційного

адміністративного
суду Н.В. Шевцова