Справа № 22ас-533/2007
Суддя: Морозовський В.І.
Дата ухвалення: 2007-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22ас - 533 / 2007 Постанову ухвалено під
головуванням Копія
Категорія 22 судді
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
березня 2007 року місто
Вінниця

Колегія судців судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Вінницької області в складі:

головуючого
: Морозовського В. І.,

суддів : Оніщука В.В. і Чорного В.І.,

при секретарі:
Мазур Ю.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу т.в.о. Вінницького обласно­го
військового комісара на постанову Замостянського районного суду м. Вінниці від
29 серпня 2006 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницького
обласного військового комісаріату (далі - ОВК) про перерахунок розміру пенсії
за вислугу років, -

встановила:

У серпні
2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати
незаконними дії Вінницького ОВК щодо відмови йому у перерахунку розміру пенсії
та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної йому пенсії з
урахуванням 40% надбавки за службу в Збройних Силах України, встановленої
Указом Президента України від 14 липня 1999 року № 847 "Про додаткові
заходи щодо впорядкування грошового забезпечення військовослужбовців Збройних
Сил України"; щомісячної 100 % надбавки, введеної Указом Президента
України від 23 лютого 2002 року № 173 "Про посилення соціального захисту
військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх
справ"; щомісячної 90 % надбавки за безперервну військову службу,
передбаченої Указом Президента України від 5 травня 2003 року № 389 "Про
надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх
справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та
Управління державної охорони України за безперервну службу"; щомісячної
премії в розмірі 33,3 % грошового забезпечення згідно Указу Президента України
від 4 жовтня 1996 року № 923 та розділу 34 Положення про порядок виплати
грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого
наказом Міністра оборони України від 5 березня 2001 року № 75. При цьому
позивач просив стягнути з відповідача суму недоплаченої пенсії з урахуванням
вказаних надбавок і премії, починаючи з моменту введення їх в дію.

Вимоги обґрунтовані тим, що до березня 1999 року ОСОБА_1.
проходив військову службу та був звільнений в запас у військовому званні
"майор", однак при нарахуванні пенсії за вислугу років зазначені вище
надбавки та премія враховані не були та в подальшому перерахунок призначеної
йому пенсії Вінницьким ОВК не здійснювався, що суперечить положенням ст.ст. 51
і 63 Закону України від 9 квітня 1992 року "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб".

Постановою Замостянського районного суду м. Вінниці від 29 серпня 2006 року
зазначений позов задоволено: зобов'язано Вінницький ОВК провести позивачу
перерахунок та виплату недоплаченої пенсії за минулий час з урахуванням усіх
вказаних ним надбавок і премії з моменту введення в дію відповідних нормативних
актів. Також з відповідача в дохід держави стягнуто судовий збір в розмірі 51
грн.

В апеляційній скарзі Вінницький ОВК, посилаючись на
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права,
просить судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_1. у задоволенні
позову.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового
розгляду були повідомлені завчасно та належним чином, у зв'язку з чим судовою
колегією у відповідності до ч.4 ст. 196 КАС України прийнято рішення про
розгляд справи без їх участі.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про те, що скарга підлягає задоволенню, при
цьому виходить з таких підстав.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Проте, дані вимоги закону при ухваленні судового рішення судом першої
інстанції не дотримані.

На момент призначення позивачу пенсії чинною була редакція ст. 43 названого
Закону, згідно якої пенсії особам, які мають право на неї за цим Законом, та
членам їх сімей, обчислювалися з грошового забезпечення з урахуванням
відповідного окладу за посадою, спеціального звання, процентної надбавки за
вислугу років, надбавки за вчене звання й вчений ступінь, кваліфікацію і умови
служби в порядку й розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992
року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення пенсії і
грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх
сімей" пенсії обчислювалися з таких видів грошового забезпечення: окладу
за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням, окладу за військові
звання; процентної надбавки за вислугу років, додаткових видів грошового
забезпечення, що надаються щомісячно (надбавки за вчене звання і науковий
ступінь, кваліфікацію та умови служби).

Закон України від 15 червня 2004 року № 1769-ІУ "Про
внесення змін до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб" набув чинності з 1 січня 2005 року та не має
зворотної сили, що судом першої інстанції враховано не було.

З
наведеного вбачається, що премії, передбачені Указом Президента України від 4
жовтня 1996 року № 923 та розділом 34 затвердженого наказом Міністра оборони
України від 5 березня 2001 року № 75 Положення про порядок виплати грошового
забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, а також щомісячні
надбавки, встановлені Указами Президента України № 173 від 23 лютого 2002 року
та № 389 від 5 травня 2003

року, відносяться до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються
в розрахунок при нарахуванні пенсії особам, які отримували їх під час
проходження служби.

Щодо 40% надбавки за службу в Збройних Силах України, то у відповідності до
вимог Указу Президента України від 23 лютого 2002 року № 173 "Про
посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і
начальницького складу органів внутрішніх справ" її було скасовано та
замість неї з 1 січня 2003 року (тобто ще до набрання чинності Закон України
від 15 червня 2004 року № 1769-ІУ "Про внесення змін до статті 43 Закону
України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб") запроваджено щомісячну надбавку у розмірі 100 % грошового
забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що на момент звільнення з військової служби
ОСОБА_1. надбавку за службу в Збройних Силах України в розмірі 40% не
отримував, після чого був поставлений на військовий облік у Хмільницькому
міському військовому комісаріаті, при цьому пенсія позивачу з 16 квітня 1999
року була призначена Хмільницьким ОВК у відповідності з правилами,
встановленими Законом України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб".

В подальшому пенсія ОСОБА_1. неодноразово перераховувалась: з 1 січня 2003
року - відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 жовтня 2002
року № 1576, з 1 жовтня 2003 року - згідно постанови Кабінету Міністрів України
від 27 серпня 2003 року № 1350, з 1 вересня 2004 року - на підставі постанови
Кабінету Міністрів України від 13 липня 2004 року № 895, з 1 січня 2005 року -
у відповідності до Закону України від 15 червня 2004 року № 1769-ІУ.

Виходячи з наведеного та всупереч доводів апелянта з посиланням на ч.3 ст.
63 вказаного Закону, вимоги щодо перерахунку пенсії з урахуванням запроваджених
після звільнення зі служби нових щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення та премії за минулий час, тобто до 1 січня 2005 року, задоволенню
не підлягають.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції допустив порушення норм
матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи, тому відповідно до п.4 ч.І ст. 202 КАС України постанова підлягає
скасуванню, а позов ОСОБА_1-залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 198, 202, 205, 207 КАС
України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну
скаргу т.в.о. Вінницького обласного військового комісара задовольнити.

Постанову Замостянського районного суду м. Вінниці від 29 серпня 2006 року
скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Вінницького
обласного військового комісаріату про визнання неправомірними дій щодо відмови
у перерахунку пенсії та стягнення з відповідача суми недоплаченої пенсії.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного Суду України протягом одного
місяця.