Справа № 22ас-139/2007
Суддя: Сундуков В.М.
Дата ухвалення: 2007-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №
22ас-139/2007г. Головуючий у
Категорія 42 Доповідач у
інстанції Сундуков В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007 року колегія
судової палати у
цивільних справах

Апеляційного
суду міста Севастополя
в складі:

головуючого -
Куцеконя І.П.

суддів -
Сундукова В.М.,
Клочка В.П.,

при секретарі - Матковій С.Г.,

за участю -
позивача ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 14 листопада 2006р.
по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини А-0235 на
неправомірні дії командування військової частини та зобов'язання здійснити
перерахунок надбавки за безперервну
службу, -

ВСТАНОВИЛА :

У травні
2006р.ОСОБА_1 звернувся зо суду із адміністративним позовом до військової
частини А-0235 і просив визнати неправомірними дії відповідача по нарахуванню
та виплаті йому надбавки за безперервну службу зобов'язати провести перерахунок
і сплатити заборгованість по перерахунку грошового забезпечення та грошової
допомоги на оздоровлення.

Вимоги
мотивовані тим, що в порушення Указу Президента України № 389 від 05.05.2003р. "Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, МВС... за безперервну службу",
відповідач неправильно нараховував та виплачував йому грошове забезпечення та
допомогу на оздоровлення. Вважає, що з травня по жовтень 2003р. надбавка
повинна була бути встановлена в розмірі 50%,
а з жовтня 2003р. - в
розмірі 70 , та
недоплачена у зав'язку з
цим допомога на оздоровлення складає 12010 грн.

Посилаючись на
вказані вище обставиниОСОБА_1 просив стягнути з відповідача недоплачене грошове
забезпечення та грошову допомогу на оздоровлення.

Постановою
місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 14.11.2006р. в задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній
скарзіОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та задовольнити його позов,
мотивуючи свої вимоги тим, що судом порушені норми матеріального та
процесуального права. Вважає, що суд неправильно застосував Указ Президента
України №38 9 від 05.05.2003р. та не
з'ясував всі обставини,
що мають значення
для справи.

Судова колегія,
заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення з
таких підстав.

Відмовляючи в
задоволенні позовуОСОБА_1., суд першої інстанції виходив з того, що нарахування
та виплата позивачу грошового забезпечення та грошової допомоги на оздоровлення
проведено відповідачем з додержанням
норм закону.

З такими
висновками погоджується колегія суддів, оскільки вони зроблені з дотриманням
вимог матеріального та процесуального закону та на підставі
повного та всебічного
розгляду всіх обставин
справи.

Відповідно до
Указу Президента України №389
від 05.05.2003р. „Про надбавки
військовослужбовцям
Збройних Сил України, Міністерства

внутрішніх справ України, Державного комітету у
справах

охорони державного кордону та
Управління державної охорони України за безперервну службу", з 01 травня 2003р.
встановлені граничні розміри щомісячної надбавки за безперервну військову
службу у відсотках до грошового забезпечення, залежно від стажу служби (понад 5 років -до 10%, понад 10 років - до 30%, понад 15 років - до 50%, понад 20 років - до 70%, понад 25 років до 90%) . Право
призначення цих надбавок, у тому числі визначення порядку і умов їх виплати
надано Міністру оборони України.

З матеріалів
справи вбачається, що в період з травня 2003р. по грудень 2005р. ОСОБА_1
нараховувались та виплачувались надбавки в залежності від наявного фонду
заробітної плати в розмірах 10%,
15%, 50%,
65% його грошового забезпечення (арк. справи 7,8) . Також в залежності від наявного фонду заробітної плати
ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась грошова допомога на оздоровлення.

Дані обставини
ОСОБА_1 не оспорюються, визнаються, та відповідно ч.З
ст.71 КАС
України доказуванню не
підлягають.

Відповідно до п.2.4 Інструкції "Про порядок і умови
виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах
України", яка затверджена Наказом Міністра оборони України від 26.05.2003 року N 149, виплата надбавки
здійснюється в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисах
військових частин, військових
навчальних закладів, організацій, установ.

Проведені
відповідачем нараховування та виплати ОСОБА_1 надбавки і грошової допомоги на
оздоровлення не суперечать вимогам вищевказаних
нормативних актів.

За таких
обставин суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що Міністр Оборони
України реалізував надане йому Указом Президента України право встановлювати
військовослужбовцям щомісячні надбавки за безперервну військову службу,
виходячи з розміру бюджетних асигнувань, та порушень законодавства при
нарахуванні надбавок та при їх виплаті ОСОБА_1 відповідачем не допущено.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального
або процесуального права, що призвело б до
неправильного вирішення справи.

За таких
обставин судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права, а тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційна
скаргаОСОБА_1. підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду -залишенню без
змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову
місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 14 листопада 2006р.залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого Адміністративного Суду
України протягом одного
місяця.