Справа № 2-а-138/2008
Суддя: Кириченко В.І.
Дата ухвалення: 2008-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-138 /2008
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

7 травня 2008 року
Кагарлицький районний суд Київської області у складі:

головуючого
судді Кириченко
В.І.

при
секретарі
Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому
попередньому судовому
засіданні в залі
суду в м. Кагарлику справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Державної
судової адміністрації України, Державного казначейства України, Міністерства
фінансів України про стягнення грошової компенсації у зв'язку з зниженням
зарплати після сплати податку на доходи фізичних осіб,

в с т а н о в и
в:

В
березні 2008 року позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що вони працюють суддями Обухівського районного суду Київської
області і відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року
«Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» були звільнені від
сплати прибуткового податку.

Але з 1
січня 2004 року з нарахованої позивачам зарплати було утримано податок з доходу
фізичних осіб у наступному розмірі: ОСОБА_1 - 30128,57 грн.; ОСОБА_2 - 23083,45
грн.; ОСОБА_3- 21471,70 грн.; ОСОБА_4 - 17356,35 грн.; ОСОБА_5 - 14531,80 грн.;
ОСОБА_6 - 7770,17 грн.; ОСОБА_7 - 4206,63 грн. і при цьому не здійснена виплата грошової компенсації у
зв'язку з зниженням зарплат позивачів, чим порушені гарантії незалежності
суддів, визначені ст.ст. 126, 130 Конституції України, ст. 3 ЗУ «Про статус
суддів».

Тому просили стягнути з Державної
судової адміністрації України і зобов'язати
Державне казначейство України провести видатки з державного бюджету
України на користь: ОСОБА_1 - 30128,57 грн.; ОСОБА_2 - 23083,45 грн.; ОСОБА_3 -
21471,70 грн.;ОСОБА_4 - 17356,35 грн.; ОСОБА_5 - 14531,80 грн.; ОСОБА_6 -
7770,17 грн.; ОСОБА_7 - 4206,63 грн. за період роботи з 31.12.2007 р. включно
кожного.

В судове
засідання позивачі не з'явились, направили заяву, в якій просили праву
розглядати без їх участі.

Відповідач - Державна судова
адміністрація України в письмових запереченнях позов не визнала, так як
законами України не передбачено виплату компенсації, на яку вказали позивачі, і
бюджетні асигнування не передбачали витрат на вказані цілі. У вказаних
запереченнях відповідач просив розглянути справу без представника.

Відповідач
- Міністерство фінансів України в письмових запереченнях позов не визнав з тих
підстав, що і попередній відповідач, а також, що постанова КМ України від
20.01.2004 р. «Про деякі питання оплати праці суддів» поширювалась тільки на
2004 рік, а Міністерство згідно своїх обов'язків не може бути відповідачем по
вказаних вимогах.

Представник
Державного казначейства України не з'явився і
не повідомив причин неявки.

Дослідивши
письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно
ст. 123 ч.1 ЗУ «Про судоустрій України» розмір заробітної плати судді
повинен забезпечувати його
фінансову незалежність, визначається
відповідно до закону про статус суддів
та інших нормативно - правових актів щодо умов оплати
праці суддів і не може бути
зменшений.

Відповідно
до ст. 1 Указу Президента України від 10
липня 1995 р. «Про додаткові заходи щодо
соціального захисту суддів»
було встановлено, що заробітна
плата суддів не обкладається прибутковим
податком за місцем основної роботи.

Указом
Президента України «Про визнання таким,
що втрачають чинність, деяких Указів
Президента України» від 25
грудня 2003 року № 1497/2003 в зв'язку
з прийняттям ЗУ «Про податок з доходів
фізичних осіб», який вже не
передбачав, що заробітна
плата суддів не обкладається податком з доходів фізичних осіб, вказана норма
Указу визнана такою, що втратила
чинність з 1 січня 2004 року.

Згідно
матеріалів справи позивачі працюють
суддями Обухівського районного
суду Київської області і за
період роботи по 31.12.2007 р.
з них було утримано прибутковий
податок в слідуючих розмірах : ОСОБА_1 - 30128 грн. 57
коп., ОСОБА_2 -23083 грн. 45 коп.,
ОСОБА_3- 21471 грн. 70 коп.,
ОСОБА_4 - 17356 грн. 35 коп.,
ОСОБА_5 - 14531 грн. 80 коп., ОСОБА_6
- 7770 грн. 17 коп., ОСОБА_7 - 4206 грн. 63 коп. І на вказані суми
у позивачів відбулось
зниження зарплати.

Відповідачі
не надали доказів, що
після сплати вказаного податку на доходи фізичних осіб у позивачів
зарплата не знизилась.

Однак
суд вважає, і це було неодноразово
зазначено в рішеннях Конституційного Суду України, що гарантії є
видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, і тому
звуження змісту та обсягу
цього права шляхом прийняття нових законів або
внесення змін до чинного законодавства за ст. 22 Конституції України не допускається.

В
рішенні Конституційного Суду України від 1.12.2004 р. у справі про зупинення дій або
обмеження пільг, компенсацій і
гарантій, норми про матеріальне і побутове
забезпечення суддів, їх
соціальний захист не можуть бути
скасовані чи знищені без
відповідної компенсацій.

Надання
суддям пільг, компенсації і гарантій не
може ставитись у залежність від бюджетного фінансування.

Відповідно
до офіційного тлумачення Конституційним
Судом України положень ЗУ «Про статус суддів» в рішенні
від 11.10.2005 р. вказано, що
конституційний принцип
гарантованості конституційних прав і свобод,
конкретизований через вимогу
неможливості їх скасування
або звуження, поширюються
також на
норми матеріального і соціального
забезпечення суддів та їх соціального захисту.

Також у
п.8 вказаного рішення Конституційного Суду України зазначено, що ч.3 ст. 11 ЗУ «Про статус суддів» передбачає, що гарантії
незалежності суддів, включаючи
заходи їх правового захисту, матеріального і соціального забезпечення,
поширюються на всіх суддів
України і не можуть бути скасовані
чи зниженні іншими нормативними актами. Це
положення кореспондується з ч.8 ст.14 ЗУ «Про судоустрій України»,
згідно з якою при прийнятті нових
законів або внесення змін до
чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій самостійності суддів,
незалежності та правової захищеності суддів. Як роз'яснив
Конституційний Суд України за своїм конституційним змістом
вказані положення
встановлюють принципи заборони скасування чи
зниження досягнутого рівня змісту та
обсягу гарантій незалежності
суддів. Тому положення ч.3 ст. 11 ЗУ
«Про статус суддів» необхідно розглядати у контексті ст. 126 Конституції
України і ч.8 ст.14 ЗУ «Про судоустрій України».

Враховуючи викладене, суд вважає, що
утримання із заробітної
плати позивачів без
відповідності компенсації
прибуткового податку порушує їх законні
права, гарантії їх незалежності та
соціальної захищеності, а тому визнає за
необхідне позов задоволити
та стягнути з Державної судової адміністрації України на користь
позивачів слідуючі суми
грошової компенсації: ОСОБА_1 - 30128
грн. 57 коп., ОСОБА_2- 23083 грн. 45 коп., ОСОБА_3 - 21471 грн. 70 коп.,ОСОБА_4
- 17356 грн. 35 коп., ОСОБА_5 - 14531
грн. 80 коп., ОСОБА_6 - 7770грн. 17 коп., ОСОБА_7- 4206 грн. 63 коп. і зобов'язати Державне казначейство
України провести видатки
з державного бюджету України,
передбачені Державній судовій
адміністрації України.

Пропущений
позивачами строк звернення з позовами
вимогами за 2004-2006 роки суд вважає
можливим поновити як пропущений з
поважних причин, оскільки
офіційне тлумачення Конституційним Судом України положень ЗУ «Про
статус суддів» мало місце в
рішенні від 11.10.2005 року і
позивачі вправі були розраховувати на те, що їх порушене право буде
відновлене на протязі наступних фінансових років.

Керуючись
ст.ст. 126,130 Конституції України, ст. 123 ч.1 ЗУ «Про судоустрій України»,
пп..2,3 ст. 3, ст. 11 ЗУ «Про статус суддів», ст.ст. 6,19,104,158-163 Кодексу
Адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в
и в :

Позов
задоволити повністю.

Стягнути
з Державної судової адміністрації України і зобов'язати Державне
казначейство України провести
видатки з державного бюджету України, передбачені
Державній судовій адміністрації
України, слідуючі суми грошової компенсації за
період роботи по 31.12.2007 р.
виключно у зв'язку з
зниженням зарплати після
сплати податку на доходи фізичних осіб на користь:

-ОСОБА_1 - 30128 грн. 57 коп.;

- ОСОБА_2 -
23083 грн. 45 коп.;

-ОСОБА_3 - 21471 грн. 70 коп.;

-ОСОБА_4 - 17356
грн. 35 коп.;

- ОСОБА_5 - 14531 грн. 80 коп.;

-ОСОБА_6 - 7770
грн. 17 коп.;

- ОСОБА_7 - 4206
грн. 63 коп.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду
подається протягом 10 днів з дня
складання постанови в повному обсязі, а
апеляційна скарга на постанову
суду протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова
суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Суддя:
підпис

З оригіналом згідно: суддя