Справа № 22а-148ас/2007
Суддя: Червинська М.Є.
Дата ухвалення: 2007-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 22а-148
ас Головуючий у 1
інстанції Мамедова Л.М.
Категорія 37 Доповідач Червинська М.Є.
УХВАЛА Іменем України

12 березня 2007
року Апеляційний суд
Донецької області в складі

Головуючої: Червинської М.Є. Суддів:
Алексеева А.В., Лук'янової С.В. При секретарях Мартіросовій А.Б., Тума
О.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку адміністративну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1на постанову Дзержинського міського суду
Донецької області за позовом ОСОБА_1 до Новгородської селищної ради м.
Дзержинська про визнання протиправними рішень,

Встановив:

Постановою
Дзержинського міського суду від 21 листопада 2006 року позовні вимоги задоволенні
частково, рішення Новгородської селищної ради м. Дзержинська від 16.02.2006 року в частині оформлення права
власності на магазин, площею 829,8 кв.м., розташований в с Новгородське по
вул. Єсеніна 11 за малим приватним підприємством виробничо-комерційна фірма
„АІСС" скасоване, в іншій частині рішення відповідача залишенні без змін, БТІ м. Дзержинська зобов"язане
відмінити реєстрацію права власності на зазначений магазин за МПП ВКФ
„АІСС".

В апеляційній
скарзі позивачка просить скасувати постанову в частині відмови в задоволенні позову, посилаючись на те, що суд мав всі
підстави для задоволення позову в повному обсязі, висновки суду в частині
постанови щодо відмови в задоволенні позову не ґрунтуються на доказах по справі й не відповідають вимогам матеріального
закону.

2

Суд першої
інстанції встановив, що за договором купівлі-продажу від 27.10.1998 року позивачка придбала у малого приватного підприємства
виробничо-комерційної фірми „АІСС" торгівельний комплекс,
магазин цегляний, тому суд вважав, що рішення виконкому ради, яким оформлене
право власності на магазин на фірму „АІСС" є протиправним. Відмовляючи в
задоволенні позову в решті частині, суд першої інстанції дійшов до висновку, що
відповідач при оформленні права власності на кафе на третю особу-фірму „АІСС" й при присвоєнні адреси будівлі
кафе діяв в межах своєї компетенції й з
дотриманням вимог закону, доводи позивачки щодо протиправності таких рішень безпідставні.

В судовому засіданні представники
позивачки підтримали доводи апеляційної скарги, представники третьої особи
просили скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши
доповідача, доводи представників позивачки, представників третьої особи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Відповідно до вимог ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права. Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, постанова суду
першої інстанції ухвалена з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що рішенням відповідача від 6.02.2006 року будівлі кафе
присвоєна адреса п. Новгородське, вул. Єсеніна 11а (а. с. 5).

Рішенням виконкому Новгородської селищної ради від 16.02.2006 року вирішено
оформити право власності на магазин площею 829,8
кв.м, на фірму „АІСС", та право власності на
кафе з видачею свідоцтв про право власності (а. с. 6).

Задовольняючи
частково позовні вимоги позивачки щодо визнання протиправним рішення щодо
оформлення права власності на фірму „АІСС" на магазин, суд дійшов до
висновку, що відповідач не мав законних підстав для прийняття такого рішення,
оскільки порушені права позивачки, яка на підставі договору купівлі-продажу від
27.10.1998 року (а. с. 4) придбала у фірми
торгівельний комплекс, магазин цегляний, що випливає з нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу.

Постанова
суду в зазначеній частині не оскаржена сторонами, постанова ухвалена з додержанням вимог матеріального та процесуального права,
тому підлягає залишенню без змін.

Апеляційний суд вважає, що відсутні
підстави для задоволення апеляційної скарги позивачки щодо оскарження постанови в частині оформлення права власності на
кафе на фірму „АІСС" й в частині присвоєння адреси будівлі
кафе.

Звернувшись
до суду з адміністративним позовом, позивачка наполягала на тому, що при прийняття рішення щодо оформлення права власності на
кафе на фірму „АІСС" й присвоєння іншого адресу кафе порушене її право
власності на вказане кафе, при цьому позивачка
посилалась на договір купівлі-продажу від 27.10.1998 року.

3

З доказів по
справі випливає, що після закінчення будівництва будівлі кафе й прийняття його в експлуатацію, фірма „АІСС"
звернулась до БТІ м. Дзержинська, яке звернулась до відповідача за
відповідним рішенням.

Відповідач
при прийнятті рішень діяв в межах своєї компетенції й з дотриманням вимог
закону. Відповідно до вимог п.п.1 п.6 ст. 31 до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад належить прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об"єктів у порядку, встановленому
законодавством. Приймаючи рішення щодо оформлення права власності на кафе на
фірму „АІСС" виконком селищної ради отримав документі щодо закінчення
будівництва й прийняття будинку кафе в експлуатацію, не мав законних підстав
для відмови у прийняті такого рішення відповідно до зазначених
вимог закону.

Відповідно до
вимог п. 41 ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні до виключної компетенції сільських селищних,
міських рад належить прийняття рішення з питань адміністративно-територіального
устрою в межах і порядку, визначених цим та іншими законами, відповідно до
вимог ст. 37 Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні)
повноваження: 1/ підготовка і внесення на розгляд ради питань щодо найменування
(перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів
та інших споруд, розташованих на території відповідного населеного пункту, 2/
підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо питань
адміністративно-територіального устрою в порядку і в межах
повноважень, визначених законом.

Оскільки рішення щодо присвоєння адресу будівлі кафе прийняте селищною
радою в межах компетенції ради, підстав для
визнання такого рішення протиправним не має.

Доводи апеляційної скарги щодо
неврахування порушення права власності позивачки на кафе за підстав того, що при укладенні договору купівлі-продажу вона
придбало весь торгівельний комплекс, в тому числі
й недобудоване приміщення кафе, висновки суду не спростовують.

Відповідно до
вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист права, свобод та інтересів фізичних осіб, прав
та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з
боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових
і службових осіб, інших суб"єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.

Вирішуючи адміністративний спір, суд
першої інстанції правильно перевірив прийняті суб"єктом владних
повноважень рішення, обґрунтовано виходив з того, що такі рішення прийнятті в
межах компетенції ради та виконкому й з дотриманням вимог закону. Якщо позивачка вважає, що вона є власником будівлі кафе, вона
не позбавлена можливості пред"являти відповідні вимоги до суду. Оскільки
позивачка на час прийняття рішень відповідачем не надала
правовстановлюючого документу про право власності на кафе, відсутні підстави
для висновку щодо порушення її прав оскаржуваними рішеннями.

Інші доводи апеляційної скарги були
предметом дослідження суду першої інстанції висновки суду
вони не спростовують.

Керуючись ст.
ст. 198, 200 КАС України, апеляційний суд

4

Ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1залишити
без задоволення.

Постанову Дзержинського міського
суду від 21 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом місяця з
дня набрання законної сили.