Справа № 22А-296/2007
Суддя: Юровська Г.В.
Дата ухвалення: 2007-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22А-296/2007 Головуючий
01,11 Доповідач
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого
Юровської Г.В.,

суддів: Суханової Є.М., Яворського М.А.,

при секретарі
Зозулі Н.С. розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві
адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на постанову
Вишгородського районного суду Київської області від 20 листопада 2006 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2до Вишгородської районної державної
адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета
спору: ОСОБА_1та садове товариство „Сонячний - 2004",. про визнання нечинним розпорядження
№597 від 8 жовтня 2004 року про
передачу земельної ділянки №113
площею 0,0889 га,
розташованої на території садового товариства „Сонячний - 2004", у власність
ОСОБА_1.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

У листопаді 2005 року
ОСОБА_2звернувся до суду з вказаним позовом, вимогу якого обґрунтовував тим, що
8 жовтня 2004 року
Вишгородська районна державна адміністрація видала розпорядження №597, яким вирішила
передати у власність ОСОБА_1. земельну ділянку №113 площею 0,0889
га, розташовану на території СТ „Сонячний - 2004".

З цим
розпорядженням позивач не погодився, вважав його таким, що не відповідає ст. 118 ЗК України, за
правилами якої право на приватизацію земельної ділянки із землі державної чи
комунальної власності має особа, в користуванні якої перебувала ця земельна
ділянка. На час видання оскаржуваного розпорядження ОСОБА_1. такою особою не
був: у членство СТ „Сонячний -
2004 року" він не вступав, способом, не пов'язаним з членством у
садівницькому товаристві, право користування земельною ділянкою №113 він не набував.
З 1999 року
цією земельною ділянкою користувався ОСОБА_2.

Крім того, у
власність ОСОБА_1. Вишгородська районна державна адміністрація вирішила
передати земельну ділянку, частина якої становила землі загального користування
членів садівницького товариства, а відтак її відчуження у відповідності до п.5
розділу 11 статуту
товариства вимагала згоди загальних зборів. На час видачі оскаржуваного розпорядження такі збори
не проводились, на них не вирішувалось питання про передачу землі загального
користування членів садівницького товариства у власність ОСОБА_1.

З цих підстав
розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації №597 від 8 жовтня 2004 року
ОСОБА_2просив визнати нечинним.

Постановою
Вишгородського районного суду від 20
листопада 2006 року
позов задоволений. Розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації
№597 від 8 жовтня 2004 року ОСОБА_2визнано
нечинним.

2

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. просить постанову суду скасувати, прийняти нову, якою відмовити
ОСОБА_2. у задоволенні заявленого ним адміністративного позову.

Посилається на
те, що, вирішуючи спір, суд помилково виходив з того, що на час приватизації
спірна земельна ділянка перебувала у користуванні ОСОБА_2. Не звернув увагу на
відсутність в матеріалах справи доказів, які б це довели. Дублікат книжки садовода, поданого
ОСОБА_2. в обгрунтування свого членства в СТ „Сонячний -2004", таким доказом
вважатись не може, оскільки ніким не підписаний і не містить печатки
товариства.

В порушення
ст.86 КАС України, ч.І якої запроваджує принцип повного, об'єктивного та
всебічного дослідження доказів, суд не надав належної оцінки спискам членів СТ
„Сонячний-2004" за 1997
рік, в яких прізвище позивача відсутнє.

На наведені
доводи апеляційної скарги представник позивача ОСОБА_2. -ОСОБА_3. та СТ
„Сонячний - 2004" подали
свої заперечення, в яких подану апеляційну скаргу просять відхилити,
оскаржувану постанову - залишити
без змін.

Обґрунтовують це
тим, що у відповідності до ч.2 ст.71 КАС України саме на Вишгородську районну
державну адміністрацію покладається обов'язок подачі доказів в обгрунтування
законності оскаржуваного розпорядження. Наведений обов'язок відповідач не
виконав, не надав суду доказів, які б свідчили про те, що на час приватизації
спірна земельна ділянка перебувала у користуванні ОСОБА_1.

Посилання
ОСОБА_1. на те, що на час приватизації земельна ділянка №113, розташована на
території СТ „Сонячний -
2004", перебувала в його користуванні спростовується заявою
ОСОБА_1. про прийняття його в члени товариства, датованою серпнем 2005 року, та
прибутковими касовими ордерами №4
та №5, у
відповідності до яких вступний та цільовий внески ОСОБА_1. сплатив лише 20 вересня 2005 року.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено, що 8 жовтня 2004 року
Вишгородська районна державна адміністрація видала розпорядження №597, яким вирішила
передати у власність ОСОБА_1. земельну ділянку №113 площею 0,0889
га, розташовану на території СТ „Сонячний - 2004".

У відповідності
до ч.І ст. 118 ЗК
України право на приватизацію земельної ділянки із земель державної та
комунальної власності має особа, у користуванні якої перебуває ця земельна ділянка.

В матеріалах
справи відсутні відомості про те, що на час видачі оскаржуваного розпорядження,
тобто, у жовтні 2004 року,
земельна ділянка №113 площею 0,0889 га, розташована
на території СТ „Сонячний -
2004", перебувала у користуванні ОСОБА_1. Членом товариства на
той час він не був, про що свідчить його заява про прийняття в члени товариства
у серпні 2005 року та
прибуткові касові ордери №4
та №5, у
відповідності до яких вступний та цільовий внески ОСОБА_1. сплатив лише у
вересні 2005 року.

Вишгородська
районна державна адміністрація не виконала передбачений ч.2 ст.71 КАС України
обов'язок щодо спростування вказаного висновку.

3

У зв'язку з цим,
колегія суддів погоджується з висновком суду про незаконність оскаржуваного
розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації, задоволення
позову вважає обгрунтованим

Посилання
ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_2не був членом СТ „Сонячний - 2004" апеляційний суд
оцінює критично, вважає його таким, що спростовується матеріалами справи,
зокрема, листом голови СТ „Сонечний -
2004" Петренка В.В. Інші доводи він у виконання ч 1 сг 195 КАС України не
перевіряв.

З огляду на
наведене, апеляційна скарга підлягає відхиленню, постанова суду -залишенню без
змін.

Керуючись ст.ст. 195,
198 , 200 КАС України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Постанову
Вишгородського районного суду Київської області від 20 листопада 2006 року залишити
без змін.

Постанова суду
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом місяця з
дня її проголошення

Головуючий