Справа № 22а-1008/2008
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2008-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Леміш О.М. Справа
№ 22а-1008/08
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської обл. (№
2а-53/07) Рядок
статзвіту № 48
Доповідач: Шавель Р.М.
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2008 року м.Львів
Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого - судді Шавеля Р.М.,
суддів Олендера
І.Я. та Заверухи О.Б.,
при секретарі - Романишин О.Р.,
з участю осіб, які взяли участь у справі:
позивачів - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, до
якої приєдналися ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, на ухвалу
Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської обл. від 16.07.2007р. про
закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_5 до Ужгородської міської ради про визнання належними
користувачами земельних ділянок та скасування рішення органу місцевого самоврядування,
в с т а н о в и л а:
Оскаржуваною ухвалою від 16.07.2007р. закрито провадження в
адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_5 до Ужгородської міської ради про визнання належними користувачами земельних
ділянок та скасування рішення органу місцевого самоврядування (а.с.132).
Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив позивач ОСОБА_1
(а.с.137-150), до якого в подальшому приєдналися інші позивачі (а.с.157), який
у апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати і направити справу на
продовження розгляду до суду першої інстанції, покликаючись на порушення судом
норм процесуального права, що призвело до неправильного закриття провадження у
справі.
Апелянт вважає, що заявлений позов відноситься до публічно-правових спорів,
торкається оскарження рішення Ужгородської міської ради про позбавлення
позивачів права користування земельними ділянками.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачів на підтримання апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення, з наступних підстав.
Як слідує із змісту ухвали суду від 16.07.2007р., задовольняючи клопотання
представника Ужгородської міської ради про закриття провадження у справі, суд
виходив з того, що компетенція адміністративного суду не поширюється на
розглядуваний спір, оскільки визнання права користування земельними ділянками
віднесено до компетенції судів загальної юрисдикції (а.с.132).
Однак, колегія суддів вказаний висновок суду вважає передчасним і
помилковим, з наступних підстав.
Згідно з п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на
вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією
зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські
функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
Відповідно до ст.17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на:
1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;
2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної служби;
3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу
реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих
повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання
адміністративних договорів;
4) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у
випадках, встановлених законом;
5) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом
чи процесом референдуму.
Компетенція адміністративних судів не поширюється на
публічно-правові справи:
1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду
2) що належить вирішувати в порядку кримінального
судочинства;
3) про накладення адміністративних стягнень;
4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту
(положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або
виключної компетенції.
Аналіз позовних вимог ОСОБА_1 та ін., що неодноразово доповнювалися і
змінювалися під час розгляду справи, який триває з 08.11.2005р. (а.с.5-7, 105,
127), вказує на те, що позивачі фактично оскаржувалися рішення Ужгородської
міської ради про позбавлення їх земельних ділянок, заявляючи поряд з цим вимоги
про визнання їх належними користувачами земельних ділянок, надання дозволу на
приватизацію земельних ділянок та ін.
При цьому у своїх позовній заяві та доповненнях до неї позивачі заявляли
клопотання про витребування спірного рішення з метою уточнення позовних вимог,
які суд не розглянув (а.с.7).
Також із змісту оскаржуваної ухвали суду слідує, що клопотання представника
відповідача про закриття провадження у справі обґрунтовувалося тим, що
позивачами об'єднані в одне провадження кілька вимог, які належить розглядати в
порядку різного судочинства (а.с.132).
Таким чином, серед заявлених позивачем вимог є вимога про оскарження
рішення органу місцевого самоврядування; інші вимоги торкаються права позивачів
на землекористування.

В розглядуваному випадку суд, виходячи із принципу офіційного з'ясування
всіх обставин у справі (ст.11 КАС України), не вжив заходів для витребування
необхідних доказів по справі, не зобов'язав позивачів уточнити та чітко
сформулювати заявлені позовні вимоги з дотриманням правил ч.3 ст.21 КАС
України, не розглянув питання про закриття провадження в частині вимог, які
підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Поряд з цим, у винесеній ухвалі суд покликається на вимоги ст.22 КАС
України, що регулює питання передачі адміністративної справи з одного
адміністративного суду до іншого, хоча ця норма процесуального закону не
відноситься до регулювання питання закриття провадження у справі.

Із змісту ухвали не видається також зрозуміти, яким саме пунктом ст.157 КАС
України керувався суд при закритті провадження у справі; а покликання на
підвідомчість розглядуваного спору про визнання права користування земельними
ділянками суду загальної юрисдикції суперечить вимогам ст.124 Конституції
України та ст.3 КАС України, оскільки адміністративні суди належать до судів
загальної юрисдикції.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд
апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу
з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суддею
постановлена з порушенням норм процесуального права, а відтак вона підлягає
скасуванню з прийняттям нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про
закриття провадження у справі та направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.28, ч.3 ст.160, ст.195, п.3 ч.1 ст.199, п.4 ч.1 ст.202, п.3
ч.1 ст.205, ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, до якої приєдналися ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_5, задоволити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської обл. від
16.07.2007р. про закриття провадження скасувати та прийняти нову ухвалу, якою в
задоволенні клопотання представника Ужгородської міської ради про закриття
провадження відмовити.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи в
іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного
місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Шавель
Р.М.

Судді: Олендер
І.Я.

Заверуха О.Б.