Справа № 2-а-2/37/2007
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2007-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-2/37 2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007 року смт.Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Моніча
Б.С.

суддів: Васильчука
С.Ф., Слободенюк Н.Є.

при секретарі Юрченко
Т.Р.

з участю:

позивача: ОСОБА_1

його представника: ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
смт.Черняхові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони
України в особі Комісії Збройних Сил України щодо вирішення спірних питань
зарахування вислуги років окремих періодів служби для призначення пенсій
військовослужбовцям та розгляду спірних питань, пов'язаних із встановленням
статусу ветеранів війни про визнання протиправним рішення Комісії Збройних Сил
України та його скасування, встановлення йому статусу учасника бойових дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду із позовом, в якому вказав, що з 1961 року по 1964 рік він проходив
дійсну строкову службу в Збройних силах СРСР. Служив у військовій частині №96698. Під час
проходження військової служби згідно наказу командира військової частини №74164 за №2 від 13.09.1962 року було
сформовано окрему рухому ракетно-технічну базу (далі ОРРТБ), яку без присвоєння
умовного і дійсного номерів направлено до Республіки Куба. До складу цієї бази
увійшли офіцери, сержанти, рядові строкової служби в тому числі і позивач у
військовому званні рядовий, посада шофер. ОРРТБ 13 жовтня 1962
року прибула у Республіку Куба і по 25
грудня 1962 року
приймала участь у таємній військово-стратегічній операції «Анадир».

До цього часу
позивач не має статусу учасника бойових дій і не має права на пільги, визначені
Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1944
року №68 затверджено
Перелік держав і періодів бойових дій на їх території. До цього переліку
внесена і Республіка Куба: періоди бойових дій липень 1962 року - листопад 1963 року. Відповідно
до наказу Міністерства оборони України від 19.07.04 №285 утворена Комісія Збройних сил
України щодо вирішення спірних питань зарахування до вислуги років окремих
періодів служби для призначення пенсій військовослужбовцям та розгляду спірних
питань, пов'язаних із встановленням статусу ветеранів війни (далі -Комісія ЗСУ).

До вказаної
комісії позивач звертався з приводу встановлення йому статусу учасника бойових
дій. 12.10.05 Комісія
ЗСУ постановила рішення, яким відмовила йому у визнанні учасником бойових дій
за відсутністю архівного підтвердження про участь у бойових діях чи
забезпеченні бойової діяльності військ.

Вважав рішення
Комісії ЗСУ протиправним і таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Факт його
направлення в Республіку Куба і повернення звідти підтверджено довідкою Філіалу
Центрального архіву Міністерства оборони СПРСП від 03.04.2003 року №102, в якій вказано,
що 27.09.1962 року за
наказом в/ч 74164 від 27.09.1962 року він в
званні рядового військової частини вибув з СРСР у Республіку Куба, 13.10.1962 року туди
прибув, а 25.12.1962 року за
наказом командира в/ч 74164
вибув із Республіки Куба в СРСР.

Разом з ним в
Республіці Куба знаходилися підполковник -
начальник штабу ОСОБА_3, майор ОСОБА_2, інженер-капітан ОСОБА_4, молодший сержант
ОСОБА_5, рядовий ОСОБА_6, старший сержант ОСОБА_7, єфрейтор ОСОБА_8 та інші.
Всі вони вже визнані учасниками бойових дій саме в зв'язку із проходженням
військової служби на о.Куба в складі вищезазначеної ОРРТБ з 13.10.1962 по 25.12.1962 року.

В архівній
довідці зазначено, що в історичному формулярі, в наказах не вказано чим саме
займався особовий склад ОРРТБ на о.Куба.

Начальник штабу
ОРРТБ ОСОБА_3 в своєму поясненні, завіреному нотаріально, ствердив, що
історичний формуляр (історична довідка) на Кубі та після повернення в СРСР не
заводився. Особовий склад на Кубі проводив підготовку ракет та бойових частин у
ядерному виконанні і бойове забезпечення ними стартових дивізіонів.

Його участь у
бойових діях на Кубі підтвердили в письмових поясненнях, посвідчених
нотаріально, свідки ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_7,
ОСОБА_6

Крім того, 23.11.1998 року він був
нагороджений Президентом Республіки Куба медаллю «Воїн-

2

інтернаціоналіст», 16.10.1998 року згідно з
Постановою Президії з'їзду народних депутатів СРСР нагороджений ювілейною
медаллю «Ветерану-інтернаціоналісту», 14.10.1997
року Президентом Міжрегіональної асоціації воїнів-інтернаціоналістів - пам'ятним
нагрудним знаком «Учасник операції «Анадир» (Карибська криза 1962 року).

На самому засіданні Комісії він
присутній не був, оскільки не повідомлявся про день і час засідання.

Вважав, що
Комісія, відмовляючи йому у визнанні учасником бойових дій, не врахувала всіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому просив скасувати її
рішення і визнати його учасником бойових дій, а компетентні органи Міністерства
оборони України - видати
йому посвідчення учасника бойових дій та нагрудний знак «Ветеран війни - учасник бойових
дій».

Ухвалою від 01.09.06 відкрито
провадження за вказаним позовом, який первинно був пред'явлений до
Житомирського обласного військового комісаріату. Цією ж ухвалою в порядку
підготовки справи до судового розгляду відповідача було зобов'язано представити
в судове засідання документи, на підставі яких діяла відповідна комісія
Збройних Сил України, а також документи, що стосуються безпосереднього розгляду
питання стосовно ОСОБА_1

Ухвалою суду від
21.09.06 відповідача
Житомирський обласний військовий комісаріат повторно зобов'язано надати на
адресу Черняхівського районного суду Житомирської області документи, на
підставі яких була створена та діяла комісія Збройних Сил України щодо
вирішення спірних питань зарахування до вислуги років окремих періодів служби
для призначення пенсій військовослужбовцям та розгляду спірних питань,
пов'язаних із встановленням статусу учасника бойових дій (в тому числі наказ
Міністерства оборони №285
від 19.07.04), а також
документи, що стосуються розгляду питання про встановлення статусу учасника
бойових дій ОСОБА_1. Ухвала суду виконана не була.

Аналогічна
ухвала суду виносилась і 28.09.06,
на її виконання відповідачем були надані ряд документів та, крім того, в
судовому засіданні з'ясувалося, що рішення про відмову у встановленні статусу
учасника бойових дій ОСОБА_1 приймалося Комісією Збройних Сил України щодо
вирішення спірних питань зарахування вислуги років окремих періодів служби для
призначення пенсій військовослужбовцям та розгляду спірних питань, пов'язаних
із встановленням статусу ветеранів війни, яка була утворена та діяла при
Міністерстві оборони України.

З цих підстав
ухвалою від 10.10.06 у якості
належного відповідача у справі залучено Міністерство оборони України в особі
Комісії Збройних Сил України щодо вирішення спірних питань зарахування вислуги
років окремих періодів служби для призначення пенсій військовослужбовцям та
розгляду спірних питань, пов'язаних із встановленням статусу ветеранів війни.

Цією ж ухвалою
відповідача було зобов'язано надати на адресу Черняхівського райсуду в строк 30.10.06 документи, на
підставі яких була створена та діяла комісія Збройних Сил України при
Міністерстві оборони України щодо вирішення спірних питань зарахування до
вислуги років окремих періодів служби для призначення пенсій
військовослужбовцям та розгляду спірних питань, пов'язаних із встановленням
статусу учасника бойових дій (в тому числі наказ Міністерства оборони №285 від 19.07.04), а також
документи, що стосуються розгляду питання про встановлення статусу учасника
бойових дій ОСОБА_1 (в тому числі повний текст протоколу №8 від 12.10.05).

У встановлений
судом строк відповідачем документи на адресу суду надані не були, свого заперечення
проти позову, або відношення до нього відповідач не надіслав, в судове
засідання не з'явився, в зв'язку із чим його було повторно зобов'язано виконати
ухвалу суду від 10.10.06
в строк до 08.12.06.

Незважаючи на
це, у встановлений судом строк відповідач документи необхідні для розгляду
справи не надав, в судове засідання, яке відбулося 12.12.06, не з'явився,
заперечення проти позову, або відношення до нього не надіслав, тому ухвалою
суду від 12.12.06 у справі
дано судове доручення відповідному адміністративному суду м.Києва, в межах
територіальної підсудності якого знаходиться відповідач у даній справі - Міністерство
оборони України в особі Комісії Збройних Сил України щодо вирішення спірних
питань зарахування вислуги років окремих періодів служби для призначення пенсій
військовослужбовцям та розгляду спірних питань, пов'язаних із встановленням
статусу ветеранів війни (03168,
м.Київ, проспект Повітрофлотський, 6).
При цьому суду було доручено провести ряд процесуальних дій у справі, серед
яких витребувати у відповідача документи, які мають значення для розгляду
справи.

20.02.07 та 21.02.07 на адресу суду
надійшли матеріали виконання судового доручення у даній справі. Дослідивши дані
матеріали в судовому засіданні, суд з'ясував, що відповідачем позов не визнано
та висловлена думка про можливість розгляду даної справи у його відсутності,
документів, що стосуються розгляду питання про встановлення статусу учасника
бойових дій ОСОБА_1, в повному обсязі не надано, зокрема не представлено
повного тексту протоколу засідання Комісії №8 від 12.10.05.
Відповідачем надано лише витяг із зазначеного протоколу, який містіть лише
резолютивну частину прийнятого Комісією рішення. Натомість тексту протоколу або
документів, з яких можливо було б з'ясувати, які саме документи вивчалися
згаданою комісією, якими нормами законодавства вона керувалася і з яких мотивів
відмовила ОСОБА_1 у встановленні статусу учасника бойових дій на адресу суду не
надано.

За таких обставин позивач в
попередньому судовому засіданні, яке відбулося 14.03.07 просив суд призначити справу до судового розгляду,
незважаючи на ненадання всіх необхідних документів, вважаючи, що

3

судом були використані всі можливості для офіційного
з'ясування всіх обставин у даній справі, а відповідачу було надано можливість
надати докази, які підтверджують правомірність прийняття ним оспорюваного
рішення.

Ухвалою від 14.03.07 справа
призначена до судового розгляду на 10.04.07.
Копія ухвали була направлена відповідачу з пропозицією надати наявні у
нього докази.

10.04.07 на адресу суду
надійшли заперечення відповідача щодо заявленого позову, в яких він висловив
своїх міркування щодо заявленого позову та клопотав про направлення даної
справи для розгляду в Солом'янський райсуд
м.Києва та вказував на необхідність розгляду даної справи колегіально в
складі 3-х суддів.
Розглянувши дане клопотання, суд відхилив його в частині направлення справи для
розгляду до Солом'янського райсуду
м.Києва та прийняв рішення про колегіальний розгляд даної справи в складі
трьох суддів без участі представника відповідача.

Позивач ОСОБА_1
в судовому засіданні підтвердив свої пояснення в повному обсязі, просив
заявлений ним позов задовольнити, додатково зазначив, що на о.Куба він брав
участь саме у бойових діях та забезпечував бойову діяльність військ. Особовий
склад ОРРТБ проводив підготовку ракет та бойових частин у ядерному виконанні і
бойове забезпечення ними стартових дивізіонів. Вказав, що історичний формуляр,
в якому б було зазначено чим саме ОРРТБ займалася на о.Куба не складався через
засекреченість цієї операцію. Показав, що перед направленням на Кубу весь
особовий склад давав розписку про нерозголошення відомостей про те, де і чим
вони займалися, на строк 30
років.

Представник
позивача в судовому засіданні підтвердила пояснення ОСОБА_1 вважала, що ним
доведено участь у бойових діях та забезпеченні бойової діяльності військ, позов
просила задовольнити.

Допитаний в
судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 показав суду що спільно із позивачем вони
проходили військову службу та виконували завдання уряду СРСР на території
Республіки Куба в період з 13.10.1962
року по 25.12.1962 року в
складі Окремої рухомої ракетної-технічної бази в країні, де у цей період велися
бойові дії. Позивач разом із ним особисто брав участь у військово-стратегічній
операції «Анадир» на о.Куба і особисто забезпечував бойову діяльність військ,
також виконував бойові завдання в боротьбі з контрреволюцією на посаді
командира відділення. Підтвердив, що будь-які історичні формуляри не
складалися, оскільки операція проходила таємно і всі її учасники давали
підписку про нерозголошення терміном на 30
років. Також пояснив, що на даний час він визнаний учасником бойових дій
саме за участь у бойових діях на території о.Куба у вказаний ним період.

Свідок ОСОБА_12
дав суду аналогічні пояснення, підтвердивши пояснення позивача та свідка
ОСОБА_7 у повному обсязі. Просив визнати позивача учасником бойових дій,
оскільки за аналогічні дії в аналогічний період він був визнаний учасником
бойових дій.

З військового
квитка позивача слідує, що з листопада 1961
до лютого 1963 року він
проходив військову службу у В/Ч №96698
на посаді шофера (а.с.8).

Згідно виписки з
наказу №2 від 13.09.1962 року на підставі
Директиви Головнокомандувача сухопутними військами сформовано Окрему рухому
ракетно-технічну базу. До паркової батареї цієї бази на посаду водія призначено
ОСОБА_1 (а.с.11).

Згідно виписки
із наказу №7 від 13.10.1962 року слідує, що
у вказану дату весь особовий склад військової частини в тому числі підполковник
ОСОБА_3, майор ОСОБА_2 та рядовий і сержантський склад згідно
наказу №3 від 13.09.1962 року прибули на
о.Куба (а.с.9).

Згідно виписки
із наказу №50 від 25.12.1962 року з о.Куба в
СРСР вибули ряд осіб, в тому числі підполковник ОСОБА_3, майор
ОСОБА_2, рядовий ОСОБА_1 (а.с.10).

Згідно довідки
Центрального архіву МО вбачається,
що згідно наказу №6 від 27.09.1962 року ОСОБА_1
спільно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 та іншими на теплоході «Саранськ» вибули в
Республіку Куба на о.Куба, а в наказі №7
від 13.10.1962 зазначено,
що ці особи прибули на о.Кубу у вказаний день. Також із вказаної довідки
слідує, що ОСОБА_1 та інших згідно наказу №50
від 25.12.1962 року
слід вважати вибулими з о.Куба на теплоході «А.Нахімов». Також у довідці
значиться, що на підставі Директиви Головнокомандуючого сухопутними військами 13.09.1962 року сформовано
ОРРТБ. її формування проводилося на базі військової частини 96698. 13.10.1962 частина
у повному складі прибула на о.Куба для виконання спеціального завдання уряду
СРСР. 19.01.1963 року
після успішного виконання завдання уряду ОРРТБ прибула у прикарпатський ВО з місцем
дислокації в м.Житомирі. Також із довідки слідує, що в історичному формулярі та
наказах не зазначено чим саме займався особовий склад на о.Куба. (а.с. 14)

Аналогічні
обставини викладені і у іншій архівній довідці (ах. 16-17).

З нагородних
документів слідує, що ОСОБА_1 23.11.1998
року був нагороджений Президентом Республіки Куба медаллю
«Воїн-інтернаціоналіст», 16.10.1998
року згідно з Постановою Президії з'їзду народних депутатів СРСР
нагороджений ювілейною медаллю «Ветерану-інтернаціоналісту», 14.10.1997 року Президентом
Міжрегіональної асоціації воїнів-інтернаціоналістів - пам'ятним
нагрудним знаком «Учасник операції «Анадир» (Карибська криза 1962 року) (а.с.20).

З нотаріально-посвідченої заяви
ОСОБА_3 слідує, що він являвся начальником штабу ОРРТБ, про яку
йшла мова вище. Дана ракетна база була направлена в Республіку Куба для захисту
народу Куби від агресії збоку США.
Дійсного та умовного номерів, гербової печатки ОРРТБ не мала. База була
створена на базі В/Ч

4

№96698, після повернення в СРСР їй був
присвоєний №26244, а при
передислокації в Забайкальський військовий округ - №71164. Історичний формуляр (історична довідка) на Кубі та після
повернення в СРСР, до його переводу на нове місце служби в січні 1965 року не
заводився. Особовий склад ОРРТБ на Кубі проводив підготовку ракет та бойових
частин в ядерному виконанні, бойове забезпечення ними стартових дивізіонів. В
склад ОРРТБ ввійшов також рядовий ОСОБА_1 -
військовослужбовець В/Ч 96698.
Цією заявою підтвердив, що ОСОБА_1 брав участь у бойових діях та
забезпеченні бойової діяльності військ. Вказав, що записи у особових справах
офіцерів про їх перебування закордоном були ним зроблені особисто, а записи про
це в документах рядового та сержантського складу не проводилися.

З нотаріально
посвідченої заяви ОСОБА_7 та ОСОБА_6 слідує, що вони підтверджують дані факти
(а.с.22). З картки ветерана війни ОСОБА_6, ОСОБА_7, їхніх посвідчень учасника
бойових дій слідує, що їм встановлений статус учасників бойових дій саме за
перебування з 13.10.1962
по 25.12.1962 року на
о.Куба, статус визначено за участь у бойових діях на території інших країн
(а.с.23-26).

Аналогічні
обставини підтверджено і нотаріально-засвідченою заявою ОСОБА_8, довідкою
Чуднівського військового комісаріату та копією його посвідчення учасника
бойових дій (а.с.27-30).

Аналогічні
обставини підтверджено і нотаріально-засвідченою заявою ОСОБА_4 листом
Миколаївського ОВК та копією його посвідчення учасника бойових дій (а.с.31-33).

Аналогічні
обставини підтверджено і нотаріально-засвідченою заявою ОСОБА_2 та копією його
посвідчення учасника бойових дій (а.с.35-36).

Аналогічні
обставини підтверджено і нотаріально-засвідченими заявами генерал-майора
артилерії у відставці - бувшого
начальника ракетних військ і артилерії 8
Танкової армії ОСОБА_9 та бувшого начальника відділу
ракетно-артилерійського озброєння 8-ї
Танкової армії полковника у відставці ОСОБА_10, в яких вони вказують, що
особовий склад ОРРТБ на о.Куба забезпечував стартові дивізіони сухопутних
військ ракетами тактичного призначення і бойовими частинами до них у ядерному
спорядженні (а.с.37-38).

З витягу до
протоколу №8 від 12.10.05 засідання
Комісії Збройних Силу України слідує, що ОСОБА_1 відмовлено у встановленні
статусу учасника бойових дій в зв'язку із відсутністю архівного підтвердження
про участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (а.с.41, 65,99).

З письмових
пояснень відповідача слідує, що основним мотивом відмови ОСОБА_1 у встановленні
статусу учасника бойових дій була відсутність документів, які підтверджували б
його участь у бойових діях чи у забезпеченні бойової діяльності військ.

Дослідивши
зібрані докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку що
заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_1, як військовослужбовець Радянської Армії, в
період з 13.10.1962 року по 25.12.1962 року в складі
однієї з військових частин тимчасово знаходився на території Республіки Куби,
де в цей час велися бойові дії.

Відповідно до
п.2 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» учасниками бойових дій на території інших країн є військовослужбовці
Радянської Армії, працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду
колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в
державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи
забезпеченні бойової діяльності військ.

Перелік таких
держав, періоди бойових дій в них та поширення їх на певний особовий склад
затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №63 від 08.02.1994 року «Про
організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту", в тому числі і для Куби.

З досліджених
документів, показів свідків підтверджено, що компетентними органами
Міністерства Оборони України встановлювався статус учасників бойових дій для
інших осіб, які виконували разом із ОСОБА_1 ті самі завдання на території Куби
у один і той самий період. При цьому їхня діяльність була оцінена як «участь у
бойових діях на території інших країн». Виходячи із пояснень позивача, свідків
та досліджених доказів суд також приходить до переконання, що виконання
позивачем завдання уряду СРСР на о.Куба у вищевказаний період є нічим іншим, як
участю у бойових діях та забезпеченні бойової діяльності військ.

Крім того,
відповідно до п.4 «Положення про комісії для розгляду питань, пов'язаних із
встановленням статусу ветеранів війни та визначенням осіб, на яких поширюється
чинність Закону України...», затвердженого Наказом Міністра оборони України №208 від 26.07.1996 року
встановлено, що підготовку матеріалів для розгляду Комісії, проведення
пошукових заходів, спрямованих на допомогу громадянам в одержанні відповідних
архівних довідок, здійснюють районні військові комісаріати. Натомість із
поданих заявником до суду документів слідує, що основна їх кількість була
зібрана самими учасниками операції «Анадир».

Пунктом 6 цього ж
положення чітко визначено, що при відсутності через незалежні від заявника
причини необхідних документів, які підтверджують право громадянина на отримання
ним статусу ветерана війни, дозволяється брати до уваги: показання свідків (не
менше двох, нотаріально завірених), які в період, що

5

потребує
підтвердження, проходили військову службу чи працювали із заявником. Як слідує
із матеріалів справи відсутність документів, які вказували б на те, чим саме
займався склад ОРРТБ на о.Куба не викликана залежними від ОСОБА_1 причинами, а
тому Комісією мали б бути взяті до уваги показання свідків, яких є у більшій
кількості, ніж визначено законодавством.

За таких
обставин суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення Комісії прийнято з
порушенням законодавства України, необгрунтовано, упереджено, недобросовісно,
нерозсудливо, без дотримання принципу рівності перед законом та балансу між
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване рішення, а тому підлягає скасуванню.

З показів
свідків та досліджених в судовому засіданні доказів слідує, що позивач з 13.10.1962 року по 25.12.1962 року брав участь
у бойових діях та забезпечував бойову діяльність військ на території Республіки
Куба, а тому він має бути визнаним учасником бойових дій на території інших
держав з видачею відповідного посвідчення та нагрудного знаку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 71, 94, 158, 161-163, 181, 186 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати
протиправним та скасувати рішення Комісії Збройних Сил України щодо вирішення
спірних питань зарахування вислуги років окремих періодів служби для
призначення пенсій військовослужбовцям та розгляду спірних питань, пов'язаних
із встановленням статусу ветеранів війни №8
від 12.10.05 в
частині відмови у встановленні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1

Встановити
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.,
статус учасника бойових дій на території інших країн за проходження з 13.10.1962 року по 25.12.1962 року служби та
перебування у відрядженні в державі, де в цей період велися бойові дії (Куба),
і участь у бойових діях та забезпеченні бойової діяльності військ.

Зобов'язати
компетентні органи Міністерства оборони України видати ОСОБА_1 посвідчення
учасника бойових дій та відповідний нагрудний знак.

На постанову
може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня її
проголошення.

На постанову
може бути подано апеляційну скаргу до адміністративного суду апеляційної
інстанції через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 20-ти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

При відсутності
заяви та апеляції постанова вступає в законну силу через 10 днів з дня її
проголошення.

Судді: (підпис) С.Ф.Васильчук

(підпис) Н.Є.Слободенюк

Головуючий -
(підпис) Б.С.Моніч

Копія вірно:

Суддя: