Справа № 22а-6627/2008
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Чоловського 2 тел. 261-38-59
в 1-й інстанції суддя Зеліско Р.Й. рядок
статзвіту №48
суд Закарпатської області, справа № 17/267
в другій інстанції суддя - Яворський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2008 року Справа № 22а-6627/08 м. Львів

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді - Яворського І.О.

суддів: Любашевського
В.П.

Довгополова О.М.

при секретарі: Федунів
Б.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Дочірнього підприємства
«Солотвино-Агробудсервіс» відкритого акціонерного товариства «Тячівський
агрокомплекс» та Відкритого акціонерного товариства «Тячівський агрокомплекс»
на постанову господарського суду Закарпатської області від 14 лютого 2008 року
в справі за позовом Дочірнього підприємства «Солотвино-Агробудсервіс» відкритого
акціонерного товариства «Тячівський Агрокомплекс» (далі - ДП «Солотвино-Агробудсервіс») до Солотвинської
селищної ради Тячівського району
Закарпатської області (далі - Солотвинська селищна рада), за участю третіх осіб
без самостійних вимог на предмет
спору: на стороні позивача - Відкритого
акціонерного товариства «Тячівський Агрокомплекс» (далі - ВАТ
«Тячівський Агрокомплекс»), на стороні відповідача - Приватного підприємця ОСОБА_1(далі
- ПП ОСОБА_1.) про визнання
протиправними та скасування рішень Солотвинської
селищної ради та Виконавчого комітету Солотвинської селищної ради, -

в с т а н о в и л а:

В грудні 2007 року ДП «Солотвино-Агробудсервіс» звернулось до
господарського суду Закарпатської області із позовом до Солотвинської селищної ради про визнання протиправними та скасування рішень Солотвинської селищної ради № 279 від
08.02.2002 року «Про попереднє погодження місця
розташування об'єкта на земельній ділянці несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької
діяльності та планується викупити у
власність» (далі - рішення № 279); № 68/1 від 28.01.2003 року «Про приватизацію
земельної ділянки несільськогосподарського призначення» (далі - рішення № 68/1); № 84 від 20.02.2003 року «Про
затвердження проекту відводу земельної
ділянки» (далі - рішення № 84) та рішення Виконавчого комітету Солотвинської селищної ради № 66 від 15.05.2003 року «Про продаж
земельних ділянок несільськогосподарського
призначення» (далі - рішення № 66).

Позовні вимоги обґрунтовував, зокрема, тим, що спірна земельна ділянка за
актом прийому-передачі основних засобів від 03.03.2003 року передана позивачу
як дочірньому підприємству засновником - ВАТ «Тячівський агрокомплекс», яке, у
свою чергу, було користувачем земельної ділянки на підставі Державного акту за
№ 10 від 04.09.1996 року. З 09.11.20 04 року на підставі договору з
Солотвинською селищною радою позивачу спірна земельна ділянка надана в оренду.
Вважає, що оспорювані рішення прийняті відповідачем всупереч приписів
земельного законодавства без погодження з ВАТ «Тячівський агрокомплекс» та ДП
«Солотвино-Агробудсервіс» як користувачами спірної земельної ділянки та без її
попереднього вилучення у встановленому порядку. Лист голови правління ВАТ
«Тячівський агрокомплекс» від 20.02.2003 року про те, що правління ВАТ не
заперечує проти виділення земельної ділянки ПП ОСОБА_1., не може вважатися
належним погодженням про відмову від права постійного користування земельною
ділянкою, оскільки керівник не наділений повноваженнями на вчинення таких дій. Оспорюване рішення № 66 вважає
прийнятим з перевищенням повноважень виконкому Солотвинської селищної ради, оскільки питання продажу земельних
ділянок є виключною компетенцією ради, а не її виконавчого комітету/

Постановою господарського суду
Закарпатської області від 14 лютого 2008 року у позові відмовлено.

Постанова суду першої інстанції, мотивована, тим, що спірна земельна
ділянка до прийняття оспорюваних рішень
перебувала у власності територіальної
громади смт Солотвино, розпорядження від імені якої щодо належних їй земель здійснюються відповідачем -
Солотвинською селищною радою. Дана
земельна ділянка у складі земельної ділянки загальною площею 3,3 га була передана на праві постійного користування
відповідно до Державного акту за № 10 від 04.09.1996 року Тячівському
районному виробничому об'єднанню «Агрокомплекс», яке в січні 1997 року
припинило свою діяльність як юридична особа шляхом перетворення у ВАТ «Тячівський агрокомплекс». Припинення
діяльності державних підприємств, яким було
Тячівське районне виробниче об'єднання «Агрокомплекс» - як за змістом ст. 27 Земельного
кодексу України 1990 року в редакції чинній станом на січень 1997 року, коли припинилася діяльність зазначеного об'єднання, так
і за змістом ст. 141 Земельного кодексу України станом на час вирішення
даного спору судом є підставою для припинення
права користування земельною ділянкою та повернення її у власність територіальної
громади смт. Солотвино. Безпідставними є
посилання учасників процесу на те, що ВАТ «Тячівський агрокомплекс»
є правонаступником Тячівського районного
виробничого об'єднання «Агрокомплекс» в частині права користування спірною
земельною ділянкою та про правонаступництво з цих питань позивача у даній справі як дочірнього підприємства ВАТ
«Тячівський агрокомплекс». Оскільки встановлено
відсутність у позивача права користування спірною земельною ділянкою, то відповідно до ст. 104 КАС України у
позивача відсутня підстава звернення
до суду з даним позовом. Солотвинська
селищна рада прийняла оспорювані рішення у межах своїх повноважень та
відповідно до приписів чинного земельного законодавства та законодавства, що
регулює діяльність органів місцевого самоврядування. Рішення № 66 Виконавчого
комітету Солотвинської селищної ради прийняте на виконання попередніх рішень
відповідача щодо спірної земельної ділянки, тому в даному випадку виконавчий
комітет діяв в межах своїх повноважень. Передача
спірної земельної ділянки ПП ОСОБА_1. не потребували будь-якого додаткового погодження, зокрема, з ВАТ
«Тячівський агрокомплекс», оскільки воно, як і позивач, на час винесення
оспорюваних рішень не були користувачами спірної земельної ділянки.

Постанова оскаржена в апеляційному порядку ДП «Солотвино-Агробудсервіс» та
ВАТ «Тячівський агрокомплекс».

Апелянти вважають постанову
незаконною та необґрунтованою, просять її скасувати та ухвалити нову, якою
позов задовольнити. На обґрунтування своїх вимог вказують наступне. ВАТ
«Тячівський агрокомплекс» є правонаступником Тячівського районного виробничого об'єднання по підвищенню
родючості ґрунтів і захисту рослин «Агрокомплекс»,
зокрема значиться під тим же
Ідентифікаційним номером державної реєстрації юридичної особи - 05488974, за такою же юридичною адресою, з таким же статутним
фондом, видами економічної діяльності та основними
засобами. ВАТ «Тячівський
агрокомплекс» від РВО «Агрокомплекс» перейшли всі основні засоби, в т. ч. розташовані на спірній земельній
ділянці, а відповідно до положень ст. 30 ЗК України ( в редакції 1990 року) при переході права власності на
будівлю і споруду разом з ними переходить і право власності або право користування земельною ділянкою.
Необхідність чи обов'язковість у цьому випадку переоформлення попереднього
права на земельну ділянку закон не
містить. З офіційними заявами про відмову від права користування спірною
земельною ділянкою ВАТ «Тячівський агрокомплекс»
не зверталося, Солотвинська селищна рада також не приймала рішень щодо вилучення вказаної земельної ділянки
від РВО «Агрокомплекс» або ВАТ
«Тячівський агрокомплекс». Відношення голови правління ВАТ «Тячівський
агрокомплекс» ОСОБА_2. від 20.02.2003 року № 7 про те, що правління ВАТ не
заперечує проти виділення спірної земельної ділянки в користування ПП ОСОБА_1.
не може вважатись добровільною відмовою товариства від права користування даною
земельною ділянкою, оскільки згідно з п. 4.5, укладеного між Спостережною радою
ВАТ «Тячівський агрокомплекс» та ОСОБА_2., без рішення загальних зборів
акціонерів товариства керівник не має права приймати рішення щодо відчуження
основних засобів, майна, будівель, земельних ділянок, що знаходяться у
власності, оренді або розпорядженні товариства. Крім того, рішення № 66
від 15.05.2003 року прийнято виконавчим
комітетом Солотвинської селищної ради з перевищенням своїх повноважень та з
порушенням вимог п. 34 ч. 1 ст. 26, ст. 33 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
оскільки дане питання належить до виключної компетенції ради, на протязі 2002-го та 2003-го років виконавчому комітету
Солотвинської селищної ради не було делеговано повноважень щодо прийняття рішень про продаж земельних ділянок, розташованих
на території селища Солотвино.

Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача, перевіривши матеріали
справи, повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної
оцінки в судовому рішенні, колегія суддів дійшла висновку про підставність
апеляційних скарг та незаконність постанови суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією України та
законами України.

Згідно із ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До
адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи Законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до наказу РВ ФДМ України по
Закарпатській області від 24.12.1996 року № 3/1132 створено ВАТ «Тячівський
агрокомплекс» шляхом перетворення державного підприємства Тячівського районного
виробничого об'єднання по підвищенню родючості ґрунтів та захисту рослин
«Агрокомплекс» у відкрите акціонерне товариство /а.с. 136/.

04.09.1996 року Тячівському РВО
«Агрокомплекс» було видано Державний акт на право постійного користування
землею - земельною ділянко площею 3,3 га в межах згідно з планом
землекористування /а.с. 11-14/.

З наведеного вище вбачається, що ВАТ
«Тячівський агрокомплекс» є правонаступником Державного підприємства Тячівського
районного виробничого об'єднання по підвищенню родючості ґрунтів та захисту
рослин «Агрокомплекс», що підтверджується також п. 3.3 Статуту ВАТ «Тячівський
агрокомплекс» /а.с. 147/ та свідоцтвом про реєстрацію суб'єкта підприємницької
діяльності - юридичної особи ВАТ «Тячівський агрокомплекс» /а.с. 145/, довідкою
Управління статистики у Тячівському районі Закарпатської області від 29.02.2008
року № 12/96 /а.с. 142-144/. Отже, ВАТ «Тячівський агрокомплекс» з часу
реєстрації став законним користувачем спірної земельної ділянки.

Відповідно до ч. 7 ст. 34 ЗУ «Про
підприємства в Україні», який був чинним на момент реєстрації ВАТ «Тячівський
агрокомплекс», при перетворенні одного підприємства в інше, до підприємства,
яке виникло, переходять усі майнові права та обов'язки колишнього підприємства.

Відповідно до ст. 30 ЗК України ( в редакції 1990 року) при переході права власності на будівлю і споруду разом з ними переходить і
право власності або право користування
земельною ділянкою.

Відповідно до рішення загальних зборів
ВАТ «Тячівський агрокомплекс» від 11.04.2002 року /а.с. 75-79/ наказом ВАТ
«Тячівський агрокомплекс» від 28.02.2003 року № 5 було створено Дочірнє
підприємство «Солотвино-Агробудсервіс» /а.с. 16/, було проведено державну
реєстрацію підприємства /а.с. 17, 18/.

Відповідно до акту прийому передачі
основних засобів, що знаходяться на балансі ВАТ «Тячівський агрокомплекс» і
розташовані на його території за адресою: вул. Спортивна, б/н смт Солотвино, ДП
«Солотвино-Агробудсервіс» було передано основні засоби згідно переліку, а також
Державний акт на право постійного користування землею /а.с. 96/. З цього часу
законним користувачем спірної земельної ділянки є ДП «Солотвино-Агробудсервіс».

Факт, що ВАТ «Тячівський
агрокомплекс» є законним користувачем спірної земельної ділянки підтверджується
також договором оренди даної земельної ділянки від 01.03.2002 року, копія якого
є в матеріалах справи /а.с. 74/, укладеного між ВАТ «Тячівський агрокомплекс»
та ПП ОСОБА_1., з чого видно, що ПП «ОСОБА_1. визнавав це.

Дані обставини не були встановлені судом першої інстанції в повному обсязі.

Статтями 141-144 Земельного кодексу України виначено
підстави та порядок припинення права користування земельною ділянкою.

В
матеріалах справи відсутні відомості про вилучення у встановленому порядку
Солотвинською селищною радою у ДП
«Солотвино-Агробудсервіс» чи ВАТ «Тячівський агрокомплекс» спірної земельної
ділянки чи відомості про відмову користувачами від спірної земельної ділянки.

Лист голови правління ВАТ
«Тячівський агрокомплекс» ОСОБА_2. від 20.02.2003 року № 7 /а.с. 15/ про те, що
правління ВАТ не заперечує проти виділення спірної земельної ділянки в постійне
користування ПП ОСОБА_1. не може вважатись добровільною відмовою товариства від
права користування даною земельною ділянкою, оскільки згідно з п. 4.5,
укладеного між Спостережною радою ВАТ «Тячівський агрокомплекс» та ОСОБА_2.,
без рішення загальних зборів акціонерів товариства керівник не має права
приймати рішення щодо відчуження основних засобів, майна, будівель, земельних
ділянок, що знаходяться у власності, оренді або розпорядженні товариства.

За таких обставин відповідач не мав
права передавати спірну земельну ділянку у користування чи у власність інших
осіб без вилучення її у ДП
«Солотвино-Агробудсервіс» чи ВАТ «Тячівський агрокомплекс» чи без їх відмови
від користування даною земельною ділянкою, отже, оскаржувані рішення
відповідача та його виконавчого
комітету є незаконними і підлягають скасуванню.

Крім того, рішення № 66 від 15.05.2003 року прийнято виконавчим комітетом Солотвинської селищної ради з
перевищенням своїх повноважень, з порушенням вимог п. 34 ч. 1 ст. 26,
ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки дане питання
належить до виключної компетенції ради.

За таких обставин, ухвалена
судом першої інстанції постанова прийнята без повного з'ясування обставин, що
мають значення для справи та за умов невідповідності висновків суду обставинам
справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої
інстанції вважає доведеними, що відповідно до п. п. 1-3 ч. 1 ст. 202 КАС
України є підставою для скасування оскаржуваної постанови та ухвалення нового
рішення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207
КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги Дочірнього підприємства «Солотвино-Агробудсервіс»
відкритого акціонерного товариства «Тячівський агрокомплекс» та Відкритого
акціонерного товариства «Тячівський агрокомплекс» задовольнити.

Постанову господарського суду Закарпатської області від 14 лютого 2008 року
скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена до касаційної інстанції - Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
суддя І.О.Яворський

Судді В.П. Любашевський

О.М. Довгополов