Справа № 22-а-3462/2008
Суддя: Бабенко К.А.
Дата ухвалення: 2008-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №
22-а-3462/08 Головуючий суддя суду 1 інстанції
Саприкіна І.В., суддя-доповідач Бабенко К.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2008 року м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Бабенка К.А.,

суддів: Глущенко Я.Б.,

Межевича М.В.,

при секретарі:
Мальцевій К.В.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною
скаргою Позивача - ОСОБА_1 на Постанову Шевченківського районного суду м. Києва
від 7 червня 2007 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання рішення
протиправним та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 7 червня 2007 року в
задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1до Шевченківської районної в м.
Києві державної адміністрації відмовлено повністю.

На вказану Постанову суду Позивачем подано апеляційну скаргу в якій він
просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 7
червня 2007 року.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення
з'явившихся учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судом першої інстанції встановлено, що Позивач з 1999 року проживав в с.Обуховичі Іванківського району Київської області -
території, що постраждала від радіоактивного забруднення внаслідок
Чорнобильської катастрофи. ОСОБА_1 в 2006 році подано заяву до
Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації з проханням взяти її
на квартирний облік.

Розпорядженням Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації №
240 від 05.03.2007 року “Про зарахування на квартирний облік громадян, зняття з
обліку та внесення часткових змін у справи квартирного обліку”, ОСОБА_1 відмовлено в прийнятті на квартирний облік.

Відповідно до статті 4 Закону
України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” (далі - Закон), кожен
громадянин, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, має
право на підставі наданої йому об`єктивної інформації про радіаційну
обстановку, дози опромінення і можливі їх наслідки для здоров'я самостійно
приймати рішення про подальше проживання на цій території чи відселення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.1992 року
№ 706 (далі - Постанова) на виконання статті 4 Закону затверджено
Порядок відселення та самостійного переселення громадян з територій, що зазнали
радіоактивного забруднення внаслідок аварії на ЧАЄС. Відповідно до пункту 3
даного Порядку громадянин, що самостійно переселяється із зони гарантованого
добровільного відселення, повинен одержати направлення для гарантованого
добровільного відселення за зразком, що додається до Порядку. Направлення
видається відповідною обласною державною адміністрацією.

Як вбачається з матеріалів справи Позивач не заперечував
факту самостійного переселення без одержання зазначеного направлення.

Колегія суддів не погоджується з позицією представника
Позивача, що Постанова протирічать Закону, оскільки, Законом надається право на
позачергове забезпечення житлом відповідної категорії громадян, а Постановою
встановлено порядок відселення та самостійного переселення громадян з
територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на ЧАЕС. Крім
того, дійсно, в ст.33 Закону визначено право на забезпечення житлом, як таких,
що не мають житла, але як правильно встановлено судом першої інстанції, згідно
ст.34 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК), п.13 Правил обліку
громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень
в Українській РСР», затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради
від 11.12.1984 №470 для одержання жилих приміщень у будинках державного і
громадського житлового фонду на облік беруться лише громадяни, які потребують
поліпшення житлових умов. Зокрема, потребуючими поліпшення житлових умов
визнаються громадяни забезпечені житловою площею нижче за рівень, що
визначається в порядку, встановленому виконавчими комітетами обласних,
Київської і Севастопольської міських рад разом з радами професійних спілок.

Пунктом 2 Постанови виконавчого комітету Київської
міської ради народних депутатів та Президії Київської міської ради профспілок
Про порядок застосування в м.Києві «Правил обліку громадян, які потребують
поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Україні»від 15.07.1985
№582 встановлено, що тими, хто потребує поліпшення житлових умов, визнаються
громадяни, які мають житлову площу до 7,5 кв.м включно на кожного члена родини.

Отже, правові норми
ЖК є спеціальними, в розумінні встановлення порядку та умов надання
житлової площі, а - Закону - спеціальними для відповідної категорії громадян
стосовно виникнення самого права на житлову площу. Тобто, вимоги ЖК не
застосовуються до категорії громадян, до яких належить Позивач, тільки в
частини виникнення права на отримання житлової площі.

Відповідно до довідки, яка знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою
АДРЕСА_1 разом з дочкою та онуком, в зв'язку з чим, Позивач є фактично
забезпеченим житловою площею в необхідному розмірі.

Беручи до уваги вищевикладене, судова колегія дійшла
висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому,
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а Постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 07.06.2007
- без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а Постанову
Шевченківського районного суду м. Києва від 7 червня 2007 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
дня її складення в повному обсязі.

Ухвалу складено в повному обсязі 24.06.08

Головуючий суддя К.А. Бабенко

Судді: Я.Б.
Глущенко

М.В. Межевич