Справа № 22а-3263/2008
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
1-й інстанції - Савицька Н.В.
Рядок статзвіту № 47
Луцький міськрайонний суд Волинської області, № 2а-146/07
Доповідач у 2-й інстанції суддя - Яворський І.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
травня 2008 року Справа № 22а-3263/08 м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі

Головуючого
судді-доповідача Яворського І.О.

Суддів
Носа С.П.

Довгополова О.М.

при
секретарі
Ступницькій Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада
2007 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1до Начальника
відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства
Луцької районної державної адміністрації Волинської області ОСОБА_2 про
визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2007 року ОСОБА_1.
звернулась до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до
Начальника відділу містобудування архітектури та житлово-комунального
господарства Луцької районної державної адміністрації Волинської області про
визнання дій неправомірними.

З адміністративного позову
вбачається, що 27 грудня 2006 року ОСОБА_1. дізналась про те, що начальником
відділу містобудування архітектури та житлово-комунального господарства Луцької
РДА Велком В.А. 22.12.2006 року було проведено переоформлення будівельного
паспорта на забудову земельної ділянки за АДРЕСА_1на підставі заяви ОСОБА_3. за
№ 639 від 27 листопада 2006 року на його ім'я. Позивач вважає дії ОСОБА_2.
незаконними, тому що згідно з рішенням Боголюбської сільської ради № 14/9
забудовником вказаної земельної ділянки є ОСОБА_1. На час оформлення
будівельного паспорта на ОСОБА_3. - 22.12.2006 року, будинок вже було збудовано, а Боголюбською сільською
радою будь-яких рішень про надання дозволу на будівництво цьому громадянину не
надавались. Тому Позивач просила суд першої інстанції прийняти рішення, яким
визнати дії начальника відділу містобудвання архітектури та
житлово-комунального господарства Луцької районної державної адміністрації щодо
переоформлення будівельного паспорта ОСОБА_1на ОСОБА_3 , 22.12.2006 року,
неправомірними.

У запереченні на позов начальник
відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства
Луцької РДА Волинської області вказує, що ОСОБА_3, надавши правовстановлюючі
документи на землю - Державний акт на право власності на земельну ділянку від
29 серпня 2006 року серія ЯГ № 548246, договір дарування земельної ділянки від
10.08.2006 року, за яким ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_3земельну ділянку,
площею 0,12 га в селі Тарасове Луцького району, інші необхідні документи і
отримав будівельний паспорт на забудову вищевказаної земельної ділянки 27
листопада 2006 року. Тому, вказується в запереченні, подарувавши земельну ділянку в селі Тарасове Луцького
району ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 10 серпня 2006 року, ОСОБА_1
втратила право власності на вказану земельну ділянку, що позбавляє її будь-яких
прав щодо цієї ділянки, в тому числі і прав забудовника.

Ухвалою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 22 листопада 2007 року провадження у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1. закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС
України. Суд прийшов до висновку, що дану справу не слід розглядати в прядку
адміністративного судочинства.

Ухвала оскаржена в апеляційному
порядку до позивачем. Апелянт звертає увагу апеляційного адміністративного суду
на те, що прийнята ухвала є незаконною і тому підлягає скасуванню.

Перевіривши у відкритому судовому
засіданні повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної
оцінки в судовому рішенні, колегія суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду дійшла висновку про підставність апеляційної скарги і
незаконність ухвали суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів враховує
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 19
Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах,
згідно яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено законодавством. Частиною 2 ст. 19
Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах
та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 2 КАС України
завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративного суду можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи Законами України встановлено інший порядок судового
провадження.

На підставі ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги
і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень, третіх
осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів,
висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд
може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

У відповідності до ст. 159 КАС
України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні
норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених
тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС
України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Суд першої інстанції не врахував
того, що Позивач оскаржує неправомірні дії
начальника відділу районної державної адміністрації. Справа
адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Дії Відповідача потягнули для
Позивача негативні правові наслідки і тому ОСОБА_1. оскаржила ці дії у порядку
адміністративного судочинства.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.199 КАС України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу з направленням справи
до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Тому ухвала суду першої інстанції в
даній справі підлягає скасуванню, а
справу слід направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 199 ч.
1 п. 3, 202, 205 ч. 1 п. 3, 206 КАС України, колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу
задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 22 листопада 2007 року скасувати і прийняти нову ухвалу
з направленням справи до того ж суду для продовження розгляду справи зі стадії
відкриття провадження у справі за правилами КАС України.

Ухвала Львівського апеляційного
адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції -
Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя-доповідач
І.О.Яворський

Суддя
О.М.Довгополов

Суддя
С.П. Нос