Справа № 2-а-3566/2008
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2008-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2008 р. Справа № 2-а-3566/08

Вінницький окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сапальової Тетяни Валентинівни

при секретарі
Балан Марині Анатоліївні

за участю:

прокурора: Гембери С.В.

представника позивача: Пудовкіної Д.П.

відповідач: в судове засідання не з'явився про час, дату
і місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
справи

за позовом:
прокурора Мурованокуриловецького району в інтересах Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області

до: фізичної особи -підприємця ОСОБА_1

про: стягнення 1700 гривень фінансових санкцій

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся прокурор
Мурованокуриловецького району в інтересах Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті у Вінницькій області з адміністративним позовом до
фізичної особи -підприємцяОСОБА_1. про стягнення штрафу.

Позовні вимоги мотивовано наступним.

Працівниками Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області, проведено
перевірку дотримання Закону України “Про автомобільний транспорт”водієм
автомобіля “ГАЗ - 5312”д.н. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1

При здійсненні перевірки виявлено,
що у водія автомобіля, ОСОБА_2., відсутні документи передбачені ст.48 Закону
України “Про автомобільний транспорт”та ст.9 Закону України “Про ліцензування
певних видів господарської діяльнотсі”, які повинні знаходитись у водія та
автомобільного перевізника та пред'являти особам, уповноваженим здійснювати
контроль на автомобільному транспорті, а саме відсутня ліцензійна картка.

Про виявлене правопорушення
відповідно до п.20 Порядку здійснення контролю на автомобільному транспорті
затвердженого Постановою КМУ №1567 від 08.11.2006 року, складено акт перевірки
№039662 від 09.11.2007 року. Одночасно відповідачу під розписку вручено
повідомлення про час, дату та місце розгляду справи щодо порушення ним
законодавства про автомобільний транспорт.

19 листопада 2007 року відбувся
розгляд справи про зазначене порушення, за результатами якого винесено
постанову №032378 про застосування фінансових санкцій у розмірі 1700 грн.,
копія якої направлена відповідачу 22.11.2007 року.

Вказана постанова відповідачем не
оскаржувалася і станом на 08.02.2008 року в передбаченому законом порядку не
скасована.

Чинне законодавство України не передбачає механізму
примусового стягнення фінансових санкцій у випадку несплати їх у добровільному
порядку.

Відповідачем в встановлений строк
сума фінансової санкції сплачена не була, а тому на думку позивача вона
підлягає стягненню в судовому порядку.

В судовому засіданні прокурор та
представник позивача позов підтримали та просили задовольнити його в повному
обсязі, посилаючись на матеріали справи та наявні в ній докази.

Відповідач в судове засідання не з'явився,
свого повноважного представника не направив, хоча про час, дату і місце
розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення №1282092 від 25.03.2008 року на 22.04.2008 року, №1421190 від
28.04.2008 року на 27.05.2008 року. Суд вважає, що вжив всі залежні від нього
заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду
судової справи з його участю або участю повноважного представника відповідача,
для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких
обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача або
його повноважного представника.

Заслухавши
пояснення прокурора, представника позивача, дослідивши надані докази та матеріали
справи, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Відповідно
до ст. 48 Закону України “Про автомобільний транспорт”автомобільні
перевізники, водії повинні мати і
пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконують вантажні перевезення.

Так,
документами для водія є - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист,
товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на
вантаж, інші документи, передбачені законодавством України.

Статтею
9 Закону України “Про ліцензування певних видів господарської
діяльності”ліцензуванню підлягає надання послуг
з перевезення пасажирів
і вантажів автомобільним
транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України “Про
автомобільний транспорт”.

Відповідач
здійснюючи перевезення вантажів не мав відповідних документів, а саме
-ліцензійної картки, для здійснення вантажних перевезень, таким чином ним
порушено вимоги вищевказаних нормативних актів.

Слід
зазначити, що з моменту винесення постанови про застосування фінансових
санкцій, дана постанова ОСОБА_1 не оскаржувалася у встановленому законом
порядку, що може свідчити про те, що відповідач погодився з даним рішенням.

Статтею
60 Закону України “Про автомобільний транспорт”, визначається відповідальність
за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно
ч.1 вказаної норми Закону України у випадку надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів
без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48
вищевказаного Закону, до винної особи застосовується штраф у розмірі ста
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже,
застосована рішенням санкція в повній мірі відповідає вимогам Закону України.

Відповідно
до п.28 Порядку здійснення контролю на автомобільному транспорті, фінансова
санкція повинна бути перерахована суб'єктом господарювання не пізніше ніж
протягом 15 днів після отримання ним копії постанови про застосування
фінансових санкцій.

Чинне
законодавство України не передбачає механізму примусового стягнення фінансових
санкцій у випадку несплати їх у добровільному порядку.

Частиною
1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд
при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно
до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахування встановлених у судовому засіданні обставин справи
та вищезазначених положень чинного законодавства України, суд вважає, що
позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам справи, а тому
підлягають задоволенню з розподілом судових витрат за правилами статті 94 КАС
України.

Керуючись
ст. ст. 11, 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 185, 186, 254, 255 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

позов прокурора Мурованокуриловецького району в
інтересах Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у
Вінницькій області до фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 про стягнення 1700
гривень фінансових санкцій, задовольнити.

Стягнути з відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
на користь Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в дохід
Державного бюджету України (р/р0354, , бюджет Мурованокуриловецького району, 21081100,
ГУДКУ у Вінницькій області м. Вінниця МФО 802015) 1700,00 грн. (одну тисячу сімсот гривень, 00
коп.) фінансових санкцій та судові витрати.

Відшкодування судових витрат віднести на рахунок
держави.

Копію
постанови направити відповідачеві.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова згідно ст.ст. 160, ч.4 .167
КАС України виготовлена в повному об'ємі
29.05.2008 року.

Суддя/підпис/ Сапальова
Тетяна Валентинівна