Справа № 11/388
Суддя: Винокуров К.С.
Дата ухвалення: 2008-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД міста КИЄВА
вул. Десятинна, 4/6
(ВСТУПНА ТА РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА)
№ 11/388
За позовом Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва
до ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу в
Суддя Винокуров К.С.
Секретар судового засідання Давиденко Д.В.
від позивача: Діденко Г.І. (дов. № 2047/9/10-114 від
від відповідача: не з'явився
На підставі ч. 3 ст. 160 КАС
України в судовому засіданні 27.05.2008 р. о 12 год. 30 хв. проголошено вступну
та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі
відкладено на 30.05.2008 р., про що повідомлено сторін після проголошення
вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням
вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.
СПРАВИ:
Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі міста Києва (надалі ДПІ у Шевченківському районі міста
Києва, позивач) звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 (надалі
відповідач) 91,00 грн. податкової заборгованості по податку з доходів фізичних
Ухвалою суду від 21.01.2008 р.
відкрито провадження у адміністративній справі, призначено попереднє судове
засідання, витребувано від сторін документи.
Ухвалою суду від 20.02.2008 р.
закінчене підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача під час
судового розгляду підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Позовні вимоги
мотивовані тим, що 15.08.2006 р. була проведена перевірка з питань сплати
протягом граничних строків узгодженої суми податкових зобов'язань по податку на
фізичних осіб за період з 23.06.2005 р. по 22.08.2005 р. громадянкою ОСОБА_1 та
складено акт № 256/17-02/НОМЕР_1 від 15.08.2006 р. та встановлено порушення п.
3 ст. 14 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р. № 13-92 „Про
прибутковий податок з громадян” та п.п. 5.3.1, п.5.3, ст. 5 Закону України „Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” № 2181 від 21.12.2000 р. із змінами та доповненнями, а саме
термін сплати узгодженої суми податкового боргу 23.06.2005 р., а фактична
сплата відбулась 22.08.2005 р.
У відповідності до пп. 6.2.1 п. 6.2
ст. 6 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами” Позивачем на адресу
отримано відповідачем особисто 28.01.2007 р. Податкові вимоги, надіслані на
адресу відповідача також залишились без реагування.
Позивач стверджує, що ним було
вжито передбачених Законом України "Про погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами і державними цільовими фондами" заходів з
погашення податкового боргу відповідача, які, в свою чергу, не дали позитивного
результату, а тому позивач, посилаючись на пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 вказаного
Закону, просить стягнути з відповідача податковий борг.
Відповідач відзиву на позовну заяву
не надав, явку своїх представників у судове засідання не забезпечив, хоча про
час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином через
засоби масової інформації.
У зв'язку з нез'явленням
відповідача та ненаданням витребуваних доказів розгляд справи неодноразово
відкладався, відповідно до ст. 128 КАС України справа вирішується на підставі
наявних в ній доказів.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, адміністративний суд, -
Позивачем - Державною податковою
інспекцією у Шевченківському районі
м. Києва 15.08.2006 р. проведено перевірку з питань сплати протягом
граничних строків узгодженої суми податкових зобов'язань по податку на фізичних
осіб ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), про що складено акт №
256/17-02/НОМЕР_1 від 15.08.2006 р. та встановлено порушення п. 3 ст. 14
Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р. № 13-92 „Про прибутковий
податок з громадян” та п.п. 5.3.1, п.5.3, ст. 5 Закону України „Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” № 2181 від 21.12.2000 р. із змінами та доповненнями, а саме
термін сплати узгодженої суми податкового боргу 23.06.2005 р., а фактична
сплата відбулась 22.08.2005 р.
Згідно п.п.17.1.7 п.17 ст. 17
Закону України № 2181 від 21.12.2000 р. із змінами та доповненнями до ОСОБА_1
застосовується штрафна фінансова санкція у вигляді стягнення до бюджету 20% від
нарахованої суми податку за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового
зобов'язання протягом граничних строків: сума ПДФО до сплати за 2005 р. складає
455,00 грн., термін сплати 23.06.2005 р., фактично сплачено 22.08.2005 р.,
штрафна санкція 20 % у сумі 91,00 грн.
Державною податковою інспекцію у
Шевченківському районі м. Києва було винесено та направлено на адресу
визначено суму штрафних санкцій у розмірі 20% узгодженої суми податкового зобов'язання, сплаченої з затримкою за
платежем в сумі 91,00 грн.
Податкове зобов'язання платника
податків, нараховане контролюючим органом, вважається узгодженим у день
отримання платником податків податкового повідомлення (пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5).
повідомлення-рішення було отримано відповідачем особисто 28.01.2007 р. У
встановлений строк зазначена в податковому повідомленні-рішенні заборгованість
Відповідно до п.п. 6.2.1 п. 6.2 ст.
6 Закону України № 2181 у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму
податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги.
На адресу Відповідача було
направлено першу податкову вимогу № 1/76 від 04.07.2007 р. яка отримана
особисто відповідачем.
30.01.2007 р. було направлено другу
податкову вимогу № 2/2, яка була повернена позивачеві.
Відповідно до п.п. 6.2.4 п. 6.2 ст.
6 Закону України № 2181 було складено акт № 1011 від 04.04.2007 р. про
неможливість вручення другої податкової вимоги, який розміщено на дошці податкових оголошень.
Доказів оскарження відповідачем
вказаних податкових повідомлень-рішень ні в адміністративному порядку,
передбаченому пп. 5.2.2 п. 5.2 ст. 5 Закону України №2181-ІІІ від 21.12.2000,
ні у судовому порядку відповідачем не надано.
Таким чином, сума штрафних санкцій,
визначена вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням вважається
узгодженою з моменту, визначеному Законом.
Сума визначена в ньому на день
розгляду справи залишається не сплаченою.
Факт порушення відповідачем
законодавства, зафіксований в акті перевірки, підтверджується встановленими
обставинами та матеріалами справи, належними і допустимими доказами
відповідачем не спростовані. Відповідачем не спростовано привильності розрахунку
визначених податковим органом штрафних санкцій.
Беручи до уваги вищезазначені
факти, позовні вимоги визнаються судом такими, що підлягають задоволенню з
Відповідно до ст. 2 Закону України
«Про державну податкову службу в Україні», завданням органів державної
податкової служби є здійснення контролю за додержанням податкового
законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до
бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів),
а також неподаткових доходів, установлених законодавством (далі - податки, інші
Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону
органи державної податкової служби України у своїй діяльності керуються
Конституцією України, законами України, іншими нормативно-правовими актами
органів державної влади, а також рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки
Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування з питань оподаткування, виданими у межах їх повноважень.
Статтею 10 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»Державні податкові інспекції в районах,
містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об`єднані державні
податкові інспекції виконують, зокрема, такі функції:
- здійснюють у межах своїх
повноважень контроль за законністю валютних операцій, додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом
порядку, за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів
підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської
діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною
передачею матеріалів про виявлені порушення органам, що видають ці документи,
за наявністю торгових патентів;
- забезпечують застосування та
своєчасне стягнення сум фінансових санкцій, передбачених цим
Законом та іншими законодавчими актами України за порушення податкового
законодавства, а також стягнення адміністративних штрафів за порушення
податкового законодавства, допущені посадовими особами підприємств, установ,
організацій та громадянами;
судів позови до
підприємств, установ, організацій
та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів,
одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених
законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і
державними цільовими фондами за
Таким чином, суд дійшов висновку,
що визначення відповідачеві фінансових санкцій здійснено податковим органом
правомірно і в межах компетенції контролюючого органу, встановленої законами
України, в т.ч. спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Доказів, які б спростовували доводи
позивача, відповідач суду не надав.
Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за
відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із
залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий
збір) стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, ст.
105, 158-163, 167, 254 КАС України, суд,
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Державного бюджету України (р/р
Києва, ідентифікаційний код 26077968, банк одержувача: УДК у м. Києві, МФО
820019) суму податкового боргу у розмірі 91,00 грн. (дев'яносто одну гривню 00
копійок) по податку з доходів фізичних осіб.
Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної
скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
К.С. Винокуров

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі
-30.05.2008.