Справа № 22а-1117/2008
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2008-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-ій інстанції Дячук О.О.
Справа 22а-1117/08
Сторожинецький районний суд Чернівецької області №
Доповідач:Багрій В.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26
травня 2008 року

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого-Багрія В.М.,

суддів:
Обрізка І.М., Носа С.П.,

при
секретарі: Троцькому Є.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на постанову
Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 31.07.2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1до військової частини А 0553 про зобов'язанння вчинити
певні дії по виплаті грошової компенсації за речове майно,

в с т
а н о в и л а :

У березні 2007 року ОСОБА_1звернувся до
суду з позовом до військової частини А 0553 про зобов'язанння вчинити певні дії
по виплаті грошової компенсації за речове майно.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач
вказував на те, що відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці
одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і
продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію
замість них.

Позивач відповідно до довідки військової
частини А-0553 від 22.09.2005 року №981 мав заборгованість по виплаті грошової
компенсації взамін раніше неотриманого речового майна в сумі 5 829,42 грн., яку
йому на день подання позовної заяви погашено не було.

Просив стягнути з військової частини
А-0553 на його користь 5 829,42 грн., як грошову компенсацію взамін раніше
неотриманого речового майна.

Постановою Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 31.07.2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1до
військової частини А 0553 про зобов'язанння вчинити певні дії по виплаті
грошової компенсації за речове майно відмовлено за необгрунтованістю позовних
вимог та пропуском строку звернення до суду.

Постанову суду першої інстанції оскаржив
ОСОБА_1, подавши на неї апеляційну скаргу.

Апелянт вважає що постанова суду першої
інстанції винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права та
порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи та підлягає скасуванню.

Звертає увагу на те, що звернувся до
суду з цивільним позовом з посиланням на норми ЦПК України, так як були
порушені його права, що виникли із трудових правовідносин.

Вважає, що посилання суду першої інстанції на
пропущення річного строку звернення до суду є необґрунтованим. В даному випадку
необхідно було застосувати 3-річний строк позовної давності та крім того, жодна
із сторін не подавала заяву про застосування в даній справі позовної давності.

Щодо посилання в рішенні суду першої
інстанції на Закон України «Про деякі заходи економії бюджетних коштів», то
даний Закон обмежує конституційні та законні права позивача та не міг бути
застосований при вирішенні даної справи.

Просить
скасувати постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від
31.07.2007 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути з військової частини
А-0553 на його користь 5 829,42 грн. як грошову компенсацію взамін раніше
неотриманого речового майна.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши
обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Відмовляючи позивачу в задоволенні
позовних вимог, Сторожинецький районний суд Чернівецької області виходив з двох
підстав - безпідставності позовних вимог та пропуску встановленого ст.99 КАС
України річного строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Відмова в позові одночасно з зазначених
підстав є недопустимою, оскільки такі підстави виключають одна одну.

У випадку безпідставності позовних вимог
суду належало відмовити в позові саме з цих підстав.

В тому випадку, коли позовні вимоги
позивача ґрунтуються на законі, а позов пред'явлено з пропуском строку
звернення до суду, суд при наявності підстав для поновлення такого строку
задовольняє позовні вимоги, оскільки правовому захисту підлягає порушене право
позивача, а при відсутності підстав для поновлення пропущеного строку звернення
до суду - відмовляє в задоволенні позову саме з цих підстав.

В справі встановлено, що ОСОБА_1.
проходив військову службу в Збройних Силах України, 2 червня 2006р. був
звільнений в запас з правом носіння військової форми одягу та виключений зі
всіх видів забезпечення.

Після звільнення позивача з військової
служби відповідач не виплатив йому грошову компенсацію за неотримане речове
майно в сумі 5829,42 грн., що стверджується
довідкою військової частини.

Відповідно
до п.27-28 Положення про порядок грошового забезпечення військовослужбовців
Збройних Сил України в мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 28.10.2004р. №1444,
військовослужбовці, звільнені з військової служби в запас чи відставку з
правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове
майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за
нього за цінами на день підписання наказу про звільнення.

Оскільки військова частина, де проходив
службу ОСОБА_1. своєчасно речовим майном позивача не забезпечила, позивач при
звільненні з військової служби має право на грошову компенсацію за неотримане
речове майно відповідно до довідки військової частини.

Відмовляючи в задоволенні позову за його
безпідставністю, суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального
права.

Доводи суду в тій частині, що дія ч.2
ст.9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і
членів їх сімей» зупинена, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки позивач
звільнений з військової служби і має право на компенсацію за неотримане речове
майно, а положення п.2 ст.9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей», дія якого зупинена, торкаються військовослужбовців,
які проходять службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій
службі, а не військовослужбовців, звільнених з військової служби.

За таких обставин позивач має право на
грошову компенсацію за неотримане під час військової служби речове майно.

Постанова суду першої інстанції в
частині відмови в позові за безпідставністю позовних вимог, таким чином, не
відповідає вимогам закону тому підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд першої інстанції
встановив, що позивач порушив встановлений законом річний строк звернення до
суду з адміністративним позовом.

При цьому обґрунтовано взяв до уваги, що
ОСОБА_1. був звільнений з військової служби в червні 2004р., з цього моменту в
нього виникло право на позов, однак з позовною заявою до військової частини
звернувся тільки в березні 2007р. при відсутності в справі будь-яких обставин,
які стверджують поважність причин пропуску такого строку.

На застосуванні строку давності письмово
наполягав відповідач, тому районний суд обґрунтовано відмовив в позові ОСОБА_1.
з підстав пропуску ним строку звернення до суду.

Постанова суду першої інстанції в цій
частині відповідає вимогам закону, тому підстав для її скасування колегія
суддів не знаходить.

Доводи апелянта в тій частині, що в
даному випадку підлягає застосуванню 3-х річний строк позовної давності не
заслуговують на увагу, оскільки спір позивача з відповідачем випливає з
відносин публічної служби і підлягає розгляду в порядку не цивільного, а
адміністративного судочинства.

Оскільки доводи апеляційної скарги в
частині застосування судом строку звернення до суду спростовуються доказами в
справі, вони на висновки суду першої інстанції в частині відмови в позові з цих
підстав не впливають і підставою для задоволення апеляційної скарги бути не
можуть.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 202, 205,
206 КАС України, колегія суддів,

п
о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1задоволити частково.

Постанову Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 31.07.2007 року в частині відмови в позові за
безпідставністю позовних вимог скасувати.

В решті постанову суду залишити без
змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом одного місяця з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
В.М.Багрій

Судді :
С.П.Нос

І.М.Обрізко