Справа № 22а-671/2007
Суддя: Кримська О.М.
Дата ухвалення: 2007-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Запорізької області
Справа: № 22а-671/07 Головуючий
інстанції:Артемова Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2007 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Кримської О.М.

Суддів: Каракуші К.В.

Денисенко Т.С.

При
секретарі: Петровій О.Б.

розглянула
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на постанову
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1до
Запорізької міської ради (
третя особа: ОСОБА_2)
про скасування рішення Запорізької міської ради , визнання відмови
в наданні земельної ділянки такою, що не відповідає закону,

Встановила:

У березні 2006 року ОСОБА_1. звернувся до
суду з позовом до Запорізької міської ради ( третя особа: ОСОБА_2)
про скасування рішення Запорізької міської ради , визнання відмови
в наданні земельної ділянки такою, що не відповідає закону.

В позові зазначив, що на підставі рішення Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 17.07.2002
року за позивачем визнано право власності на жилий будинок № АДРЕСА_1.

До нього власником цього будинку була його сестра - ОСОБА_3, яка під час
життя у 1999 році зверталась до Комунарської районної адміністрації, Управління
земельних ресурсів Запорізької міської ради, Головного управління архітектури
та містобудування з питання додаткового відведення земельної ділянки, прилеглої
до будинку № АДРЕСА_1. Однак це питання не було вирішено під час життя ОСОБА_3.

Так, у липні 2003 року
позивач звернувся до Запорізької міської ради з питання надання йому земельної
ділянки, прилеглої до будинку з урахуванням вибільної земельної ділянки
пАДРЕСА_3 розміром 455 кв.м. З вини працівника управління архітектури та
містобудування - ОСОБА_4., яка загубила його документи, вирішення питання про
надання позивачу земельної ділянки, затягувалось.

Згодом , ОСОБА_2., рішенням Запорізької міської ради ,
було надано земельну ділянку із вибільних земель пАДРЕСА_3 , у розмірі 61 кв.м.

Посилаючись на ці обставини, ОСОБА_1. просить визнати
рішення Запорізької міської ради про надання ОСОБА_2, який мешкає за адресою:
м. АДРЕСА_2вибільної землі, прилеглої до земельної ділянки

2

за
адресою : м. АДРЕСА_1
в розмірі 61 кв.м. незаконним та
скасувати це рішення.

Визнати відмову Запорізької міської ради в наданні ОСОБА_1в приватну
власність земельної ділянки площею 814 кв.м. незаконною.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжі від
24.05.2006 року позовні вимоги ОСОБА_1. до Запорізької міської ради про
визнання відмови відповідача в наданні в приватну власність земельної ділянки
площею 814 кв.м. виділено в окреме провадження (а.с.89 т.1).

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від
19 січня 2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1. до Запорізької міської ради (
третя особа : ОСОБА_2.) про скасування рішення відповідача, визнання відмови в
наданні земельної ділянки такою, що не відповідає закону - відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1.
подав апеляційну скаргу, в якій ,
посилаючись на порушення судом норм матеріального права , просить
постанову суду скасувати, а справу передати на новий розгляд.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які брали участь в судовому
засіданні суду апеляційної інстанції, дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 200
КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу суду -
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Із довідки ОП "Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації " від 11.11.2005 року № 6784 вбачається, що
рішенням виконкому Запорізької міської ради № 402 від 24.06.1954
року за адресою : АДРЕСА_2закріплено
земельну ділянку у розмірі 178,70
кв.м.

Право власності на житловий будинок ,
що знаходиться на земельній ділянці за цією адресою зареєстровано за
ОСОБА_2. на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.2002 року.

За даними інвентаризації станом на 22.09.2003
р. площа земельної ділянки складає -239
кв.м. Залишок землі -
61 кв.м. ( а.с. 11,63- 65 т.1). Підставами
зміни площі земельної ділянки ЗМБТІ не володіє.

Із довідки ОП "Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації " від 21.09.2005 року № 5355 видно, що
рішенням виконкому Запорізької міської ради №702 від 24.06.1954
р. за адресою: м. АДРЕСА_1 зареєстровано земельну ділянку площею 359,6 кв.м.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.07.2002 року за
позивачем визнано право власності на жилий будинок № АДРЕСА_1 (а.с.17 т.1)

За даними інвентаризації станом на 19.10.2002 р. загальна
площа земельної ділянки за цією адресою складає - 814 кв.м. Надлишок земельної
ділянки складає - 455 кв.м. Підставами зміни площі земельної ділянки ЗМБТІ не
володіє. (а.с.12 , а.с.13-16 т.1).

Згідно ст. 12 ЗК України та п.12 Перехідних положень названого кодексу, до
розмежування земель комунальної та державної власності, повноваження щодо
розпорядження землями в межах населених пунктів, крім переданих у приватну
власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради.

Власником вибільної земельної ділянки по АДРЕСА_3 є Запорізька міська рада.

У вересні 2003 року
ОСОБА_2. звернувся до Запорізької міської ради про передачу у власність
земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Статею 121
ЗК України встановлені лише максимальні розміри безоплатної передачі
земельних ділянок громадянам із земель державної або комунальної власності.

3

Виходячи зі змісту названої статті, відповідна рада,
своїм рішенням може встановити менший розмір безоплатної передачі земельних ділянок.

Так, рішенням №
44/317 від 20.04.2005
року Запорізької міської ради передано ОСОБА_2. у власність земельну
ділянку площею у розмірі 0,0239
га., із яких 0,0061 га. - землі
Запорізької міської ради, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських
будівель. Відведення земельної ділянки ОСОБА_2. здійснено по фактичному
землекористуванню.

02.08.2005 року
ОСОБА_2. отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с.44 т. 1).

При вирішенні питання щодо передачі ОСОБА_2. вищевказаної земельної
ділянки, Запорізька міська рада керувалась вимогами ст.ст. 118,198 ЗК України, та
діяла в межах своїх повноважень.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 20.10.2003 року ОСОБА_1. також звернувся
до Запорізької міської ради про передачу йому у приватну власність земельної
ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських
будівель по АДРЕСА_1.

Відповідно до доручення міськвиконкому ОСОБА_1.
Запорізьким міським управлінням земельних ресурсів у жовтні 2003 року видано
технічне завдання на виконання відповідної технічної документації для
оформлення земельної ділянки по АДРЕСА_1, але станом на квітень 2006 року дана
документація до управління не надходила.

Висновок ГУА таМу про відведення ділянки по АДРЕСА_1, датований 09.06.2006 року ( а.с. 121 т.1) , проект оплачений
та отриманий замовником -
ОСОБА_1. -15.06.2006
року (а.с.237,238
т.1)

У зв'язки з тим, що ОСОБА_1. не були передані документи, необхідні для
вирішення його звернення про передачу у приватну власність зазначеної ним
земельної ділянки, тому рішення Запорізькою міською радою за його зверненням з
цього питання не приймалося.

До того ж, ОСОБА_1.
в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтвердив, що дійсно рішення
Запорізькою міською радою щодо передачі йому у приватну власність земельної
ділянки згідно поданої ним заяви ще не приймалося.

Листом виконавчого комітету Запорізької міської ради № 03-32/1125 від 13.07.2005 року була дана
відповідь ОСОБА_1. щодо
розгляду його скарги ( а.с.9
т.1).

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апелянта про те, що
Запорізька міська ради, приймаючи рішення про передачу земельної ділянки у
власність ОСОБА_2., порушила його законні права та інтереси, так як він
претендував також і на земельну ділянку, передану Запорізькою міською радою
ОСОБА_2. у власність, не грунтуються на законі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що постанова суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної
інстанції не спростовують її законність, підстав для її скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 199, 200, 206 КАС
України, колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1залишити
без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2007 року по даній
справі - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, проте може бути
оскаржена до Вищого

адміністративного суду України протягом одного місяця.