Справа № 2-а-911/2008
Суддя: Соколов О.О.
Дата ухвалення: 2008-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №2-а-911/2008
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2008 року місто
Городня

Городнянський
районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді -
Соколова О.О.,

при секретарі -
Стьоба О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту
населення Чернігівської обласної державної адміністрації про стягнення частини
невиплаченої грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до
Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської
обласної державної адміністрації про стягнення частини невиплаченої грошової
допомоги відповідно до вимог ст.14 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” від 22.10.93 №3551.

У судове засідання позивач не з”явилась, але надала письмову заяву в якій
просить розглянути справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. З
її позовної заяви та доповнень до неї виходить, що відповідач дану виплату здійснив в заниженому
розмірі, Мінімальна пенсія за віком відповідно до ЗУ „Про державний бюджет на
2007 рік” складала 410,06 грн, і таким
чином, несплачена сума за вказаний період
( 410,06 грн. х 3) - 55 грн. = 1175,18 грн., тому просить зобов'язати
відповідача виплатити позивачу суму вказаної грошової допомоги як учаснику
війни.

Представник відповідача заявлений позов не визнав, надав письмові
заперечення які зводяться до того, що відповідно до ст.95 Конституції України
виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки
держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих
видатків. Фінансування зазначеної допомоги здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету України, у розмірах установлених законом про Державний
бюджет на відповідний рік, відповідно до постанови КМУ від 18.02.2004 р. №177.
Зокрема, для учасників війни розмір грошової допомоги у 2007 році становить 55
грн. і ОСОБА_1 була проведена дана виплата разової допомоги до 5 травня.
Головне управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації
проводило виплату грошової допомоги до 5 травня ветеранам війни в розмірах, що
визначені чинним законодавством, та не мало законних підстав для виплати
зазначеної допомоги в інших розмірах, ніж ті, що визначені ЗУ „Про державний
бюджет України на 2007 рік”. Згідно з рішенням Конституційного суду України від
09.07.2007 року положення деяких статей ЗУ „Про державний бюджет України на
2007 рік”, зокрема ст.29, п.13 ст.71, визнані не конституційними, втратили
чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення /з 09.07.2007
р./. Позивачу виплачена разова грошова допомога до 5 травня в розмірі 55 грн. в
травні 2007 року, тобто до ухвалення Конституційним Судом України рішень про
неконституційність положень деяких статей Закону України „Про державний бюджет
України на 2007 рік”. Зазначене рішення може бути реалізоване шляхом внесення
змін до ЗУ „Про державний бюджет України на 2007 рік”. Реалізація рішення Конституційного
Суду України можлива лише після внесення Верховною Радою України змін до
Державного бюджету України та визначення останнім джерела для вказаних виплат.
Головне управління праці та соціального захисту населення діяло відповідно до
чинного законодавства, у зв'язку з чим, відсутні протиправні дії. Обов'язок по
виплаті невиплачених сум щорічної разової
грошової допомоги ветеранам війни до 5 травня лежить на державі і лише
після прийняття рішення державними органами влади і вказівки органам виконавчої
влади, буде вирішено порушене питання.

Судом після заслуховування пояснень сторін, досліджено у судовому засіданні
всі наявні матеріали справи та докази якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів війни - учасників війни, про що свідчить
досліджене у судовому засіданні посвідчення НОМЕР_1 видане 26.10.1999 року
Городнянським управлінням праці та соціального захисту населення Чернігівської
області, яке є безтерміновим та дійсним на всій території України.

Відповідно до приписів ч.5 ст.14 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
№3551-ХІІ від 22.10.1993 року, щорічно до 5
травня учасникам війни
виплачується щорічна грошова допомога - у розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком.

Дія зазначеної норми на 2007 рік зупинена в частині визначення розміру
виплат щорічної разової грошової допомоги згідно із Законом України № 489-V від 19.12.2006 року „Про Державний бюджет України на 2007 рік”, в
ст.29 якого зазначено, що у 2007 році виплата
щорічної разової допомоги відповідно до Закону України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту” учасникам війни складає 55 гривень.

Рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. №6-рп/2007 ст. 29 ЗУ „Про
державний бюджет України на 2007 рік” та п. 13 ст.71 зазначеного вище Закону,
яким зупинено на 2007 рік дію ч.5 ст.14 ЗУ „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” визнано такими,
що не відповідають Конституції України, і положення даних норм втрачають
чинність.

Рішення
Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. №6-рп/2007 має преюдиціальне
значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів,
що визнані неконституційними.

Таким
чином, суд прийшов до висновку, що позивачу, як учаснику війни неправомірно
здійснено в заниженому розмірі виплату разової грошової допомоги за 2007 рік, оскільки
мінімальна пенсія за віком відповідно до ЗУ „Про державний бюджет України на
2007 рік” з першого квітня 2007 року складала 410,06 грн., то несплачена сума
допомоги складає 1230,18 грн. /410,06 грн. мінімальна пенсія за віком Х 3
розміри пенсії - 55 грн. фактично виплаченої допомоги позивачу /, чим порушено
її конституційне право передбачене ст.46 Конституції України.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
базуються на законі, обґрунтовані і доведені у судовому засіданні, і відповідача слід зобов'язати виплатити
позивачу, як учаснику війни, разову грошову допомогу за 2007 рік в сумі 1175,18 грн.

Суд не приймає
до уваги твердження стороною відповідача що: фінансування допомоги позивачу
здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України, у розмірах
встановлених законом про державний бюджет на відповідний рік; що на даний час
відсутні кошти для проведення зазначених виплат; що згідно рішення
Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. №6-рп/2007 положення статей ЗУ
„Про державний бюджет України на 2007 рік” визнано неконституційними з
09.07.07, а виплата допомоги позивачу у розмірі 55 грн. була здійсненна ще у
травні місяці минулого року, оскільки нормативні
акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують
права і пільги ветеранів війни, передбачені Законом України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, є недійсними, а Рішення
Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. №6-рп/2007 має преюдиціальне значення
для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей ЗУ „Про державний
бюджет України на 2007 рік”, що визнані неконституційними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10-12,158-163 КАС України й у
відповідності до ст. 22, 46, 55 Конституції України, Рішення
Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. №6-рп/2007, ст.14 Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” №3551-ХІІ від 22.10.1993 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління
праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної
адміністрації про стягнення частини невиплаченої грошової допомоги - повністю.

Зобов'язати Головне управління праці та соціального захисту населення
Чернігівської обласної державної адміністрації виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу за 2007 рік в розмірі 1175,18 грн. як учаснику
війни.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного
адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення постанови заяви про оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Суддя О.О. Соколов