Справа № К-6901/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2008 року м.
Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

суддів: Бутенка В.І.,

Сороки М.О. (доповідача),

Штульмана
І.В.,

Лиски Т.О.,

Панченка О.І.,

провівши в порядку касаційного провадження
попередній розгляд адміністративної справи за скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
неправомірні дії та бездіяльність прокурора Шевченківського району м. Києва,

встановила:

У червні 2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із скаргою на неправомірні дії та бездіяльність
прокурора Шевченківського району м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 7
червня 2004 року скаргу залишено без
руху та надано термін для усунення її недоліків.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22
червня 2004 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 20 серпня 2004 року, скарга визнана неподаною та повернута скаржникам.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм процесуального права,
просить судові рішення скасувати.

Повертаючи скаргу, суд виходив з того, що відповідно до ст. 139 Цивільного
процесуального кодексу України (чинного на момент постановлення судових рішень
у справі) коли позивач відповідно до вказівок судді у встановлений строк
виконає всі перелічені в статтях 137 і 138 цього Кодексу вимоги та сплатить
державне мито, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до
суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві, про що суддя
постановляє мотивовану ухвалу.

Встановлено, що скаржники у встановлений судом строк недоліки скарги не усунули.

Висновок
суду про те, що скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає
поверненню, відповідає фактичним обставинам справи. З таким висновком погодився
суд апеляційної інстанції і доводи касаційної скарги його не спростовують

Згідно
ч. 3 ст. 211 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України)
підставами касаційного оскарження судового рішення є порушення судом норм
матеріального чи процесуального права.

Відповідно
до вимог ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати
докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені
в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого
доказу.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з
додержанням норм процесуального права та відсутні передбачені ст. 227 КАС
України підстави для їх обов'язкового скасування.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні касаційної
скарги.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 221, 223, 224, 230, 231
КАС України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а ухвалу Шевченківського районного
суду м. Києва від 22 червня 2004 року і
ухвалу апеляційного суду м. Києва
від 20 серпня 2004 року - без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення
і оскарженню не підлягає,
окрім як з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 237-239 КАС України.

Судді: (підписи)

З
оригіналом згідно,

відповідальний
секретар:
Єрко С.М.