Справа № 22/506/2007
Суддя: Плотіцина Н.А.
Дата ухвалення: 2007-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

Іменем України

"23
"травня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Житомирської області
в складі:

головуючої Плотіциної Н.А.

Кашапової Л.М.,

суддів: Омельчука
М.І.

при секретарі Константіновій
І.А.

з участю сторін

розглянув
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації в Житомирській області та
управління Державного казначейства в Житомирській області про визнання незаконними
висновку атестації, наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення
моральної шкоди за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Державної податкової
адміністрації в Житомирській області на постанову Богунського районного суду
м.Житомира від 19 січня 2006 року,

встанови л
а:

У травні 2005
року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що проходив
службу у відповідача з грудня 1999р. За час служби неодноразово заохочувався за
результатами атестацій. Претензій по роботі до нього не було.

В березні 2005
р. звернувся з заявою про надання відпустки по догляду за дитиною, в зв'язку з
тим, що дружина перервала свою відпустку та приступила до роботи. В зв'язку
таким його рішенням виник конфлікт між ним та керівництвом установи, та була
призначена на 24.03.05р. позачергова атестація. На атестаційній комісії
керівництво запропонувало звільнитися за власним бажанням, а коли він
відмовився то поставили перед фактом щодо звільнення та видали обхідний лист і
зобов'язали здати службове посвідчення. В день звільнення не ознайомили з
наказом щодо підстав звільнення та не видали трудову книжку.

Справа №22/506 Головуючий у суді 1 інстанції Грибан І.А.

Категорія Доповідач
Плотіцина Н.А.

2

Оскаржуючи
рішення атестаційної комісії та наказ про звільнення позивач вказав, що
звільнення відбулося в порушення вимог Інструкції про порядок проведення
атестування, затвердженої Наказом МВС України № 148 від 23.02.2001р., оскільки
не була проведена після атестації додаткова перевірка викладених в
атестаційному листі висновків. А проведено одразу ж звільнення. Не дали
можливості оскаржити рішення атестаційної комісії та не ознайомили з висновками
атестації.

Крім того,
вказав на порушення збоку відповідача норм трудового законодавства щодо
несвоєчасного проведення розрахунку, порушення порядку ведення трудових книжок
та затримку видачі трудової книжки. Через неправомірність дій та рішень
відповідача зазнав моральних страждань, що виразилося в зміні відносин в сім'ї,
негативно вплинуло на його здоров'я, переніс нервове напруження пов'язане з
переживаннями через незаконне звільнення, втрату роботи.

В судовому
засіданні позовні вимоги змінив, просив визнати незаконним висновок атестації
та наказ про звільнення, скасувати їх та поновити на посаді, зобов'язати
відповідача видати дублікат трудової книжки, стягнути компенсацію за
невикористані дні відпустки в сумі 340, 14 грн., стягнути середній заробіток за
час вимушеного прогулу, за затримку видачі трудової книжки, за затримку
розрахунку при звільненні в сумі 40703,82 грн. та стягнути на відшкодування
моральної шкоди 3000 грн.

Постановою
Богунського районного суду м.Житомира від 19 січня 2007 р. позов задоволений
частково. Стягнуто з державної податкової адміністрації в Житомирській області
на користь ОСОБА_1 заборгованість компенсації за невикористані дні відпустки в
сумі 340,14 грн.

В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

У апеляційній
скарзі ОСОБА_1 порушується питання про скасування постанови суду і прийняття
нової, якою слід позовні вимоги задоволити. Апелянт зазначає, що постанова суду
є незаконною. В порушення вимог п .4.2 Інструцкції про проведення атестування,
затвердженої Наказом МВС України №148 від 23.02.2001р. не було ознайомлено з
наказом та планом проведення атестування. В порушення пункту 4.12 вказаної
Інструкції про проведення атестування атестаційний висновок з перевищенням
своїх повноважень затверджений начальником Управління податкової міліції ДПА в
Житомирській області, який на час звільнення не перебував ні у відпустці, ні на
лікарняному, про що свідчить копія наказу від 24.03.2005 року про звільнення.

В
порушення пунктів 4.13, 4.14, 4.15 вказаної Інструкції про проведення
атестування не ознайомили з результатами атестаційної комісії, а лише усно
повідомили про результати.

3

В порушення
пункту 4.16 Інструкції... звільнення зі служби мало місце в день атестації, чим
позбавлено права оскаржити протягом 10 днів висновок атестації. Разом з тим, в
день звільнення не був проведений розрахунок. Рішення суду не відповідає
вимогам матеріального і процесуального законодавства, а тому ОСОБА_1
просив його скасувати.

У апеляційній
скарзі ДПА у Житомирській області порушується питання про скасування постанови
суду і ухвалення нової про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.
Апелянт вказує на те, що судом не враховано, що на виконання наказів ДПА у
Житомирській області №80-0 від 24.03.2005р. та №314-0 від 18.10.2005р.
Коростенською ОДШ були проведені розрахунки по грошовому забезпеченню позивача
у відповідності до вимог чинного законодавства, в тому числі проведено виплату
компенсації за 67 календарних днів невикористаної відпустки в сумі 2223,95 грн.
, згідно наданої Коростенським ВПМ УПМ ДПА у Житомирській області довідки про
кількість днів невикористаної відпустки.

Висновки суду,
щодо стягнення компенсації за невикористані відпустки є невірними.

Розглянувши
справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України суд прийшов до висновку про
відхилення апеляційних скарг з наступних підстав.

Між сторонами
склалися відносини в сфері прийому, проходження та звільнення з публічної
служби, що регулюються Законом України „ Про податкову службу в Україні",
Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №114 від
29.07. 1991 p., Інструкцією про порядок проведення атестування особового
складу органів внутрішніх справ України ( Наказ МВС України від
23.02.2001р.№148).

Позивач проходив службу старшим оперативним уповноваженим в підрозділах податкової
міліції Державної податкової адміністрації в Житомирській області з грудня 1999
р.

Наказом №80-0
від 24.03.2005р. в.о. голови ДПА в Житомирській області ОСОБА_1 звільнено з
органів податкової служби за п.
„Д" ст. 64 Положення про проходження служби рядовим та
начальницьким окладом органів внутрішніх справ через службову відповідальність.

Підставою
звільнення був висновок комісії від 24.03.2005р. Атестація проводилася
відповідно до Інструкції про порядок проведення атестування особового складу
органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України № 148 від
23.02.2001р. Комісія створена та затверджено її персональний склад згідно до
наказу №78-0 від 23.03.2005р.

В
зв'язку з висновками попередньої атестації від 21.01.2004р. щодо виявлених
недоліків в роботі позивача відносно нього проводилася позачергова атестація.
Висновки щодо невідповідності позивача займаній
посаді грунтувалися на

4

аналітичних даних за показниками його роботи за період
лютий 2004-січень 2005 роки.

Комісією
встановлено, що позивач не тільки не усунув недоліки, виявлені в ході
попередньої атестації та не виконував вказівок комісії, а став відноситися до
роботи більш безвідповідально.

З врахуванням
наведеного суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що звільнення
позивача проведено у відповідності до вимог закону. Твердження ОСОБА_1 щодо
неможливості видання наказу на звільнення до спливу строку на оскарження
висновків атестаційної комісії безпідставні, оскільки не грунтуються на
законодавчих нормах, що регулюють спірні правовідносини, а тому суд
обгрунтовано відмовив позивачу у задоволенні позову про визнання незаконними
висновку атестації та наказу про звільнення ОСОБА_1 на роботі та поновлення на
роботі, як і відшкодування моральної шкоди.

Доводи апелянта
щодо невидачі трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час затримки
розрахунку, видачі дубліката трудової книжки з застосуванням норм трудового
законодавства, зокрема, ст.ст. 116, 117, 235 КЗпП України та Інструкції про
порядок ведення трудових книжок є безпідставними, оскільки умовами застосування
аналогії права є неврегульованість правовідносин адміністративним правом і
відсутність норм, що регулюють подібні за змістом правовідносини.

Вірним є
висновок суду щодо стягнення заборгованості компенсації за невикористані дні
відпустки, оскільки судом встановлено, що при здійсненні розрахунку з позивачем
при звільненні розмір цієї компенсації був визначений невірно.

Доводи
апеляційних скарг висновків суду не спростовують, не містять ознак порушення
норм матеріального і процесуального законодавства, а тому підстав для
скасування рішення суду не вбачається.

Апеляційна
скарга відповідає вимогам ст.295 ЦПК України, тому приймається до розгляду.

Керуючись ст.ст. 160,195, 200 КАС України, апеляційний
суд

ухвалив:

апеляційні скарги ОСОБА_1,
Державної податкової адміністрації в Житомирській області відхилити.

Постанову
Богунського районного суду м.Житомира від 19 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом одного місяця з часу складання її в повному обсязі до Вищого
адміністративного суду України.