Справа № 22-а-707/2008
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2008-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 22-а
-707/08 Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Межевич
суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого -
судді Межевича М.В., суддів Бабенка К.А. та Глущенко Я.Б. при секретарі
Кірієнко І.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1на постанову Кагарлицького
районного суду Київської області від 23 квітня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1до
Балико-Щучинської сільської ради Кагарлицького району Київської області про
визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И Л А:
2006 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася в суд з позовом, який в
послідуючому уточнила і в остаточному варіанті просила: визнати нечинним та
скасувати рішення 26 сесії 4 скликання
Балико-Щучинської сільської ради Кагарлицького району Київської області
(далі - відповідач) від 28.11.2005 року про відмову в передачі позивачу в
оренду земельної ділянки для утримання та обслуговування човна; зобов'язати
відповідача прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту відведення
земельної ділянки площею 0,01 га. в оренду, розташованої в кінці вулиці
Придніпровській біля білого паркану на березі р. Дніпро під утримання та
обслуговування власного човна терміном на 5 (п'ять) років.
Постановою Кагарлицького районного
суду Київської області від 23.04.2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено. Рішення суду вмотивовано тим, що прийняттям відповідачем
вищевказаного рішення сесії права позивача на користування власним човном не
порушені, т.я. станом на день прийняття вказаного рішення човен позивача вже
тривалий час не був придатний для експлуатації, а на моточовен «Крим» позивач набула права користування по
дорученню тільки 30.08.2006 року. І що відповідно до чинного законодавства
сільська рада має право не надавати позивачу спірну земельну ділянку в оренду
до розробки проекту землеустрою щодо впорядкування території населеного пункту.
погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, позивач подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити
нове рішення про задоволення її позовних вимог, посилаючись на неповне
з»ясування обставин, що мають значення для справи та на не правильне
застосування норм матеріального та процесуального права.
суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволення з таких підстав.
зі ст.ст.198 ч.1 п.1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом
першої інстанції встановлено, що рішенням 26 сесії 4 скликання
Балико-Щучинської сільської ради Кагарлицького району Київської області від
28.11.2005 р. позивачу відмовлено в наданні земельної ділянки площею 50 кв.м в
вул. Придніпровської, на березі р. Дніпро для утримання та
обслуговування власного човна.
справи вбачається, що 17.04.2006 року на 11 сесії 5 скликання відповідачем
прийнято рішення, яким задоволено протест Кагарлицької міжрайонної прокуратури
від 31.03.2006 року та скасовано рішення 26 сесії 4 скликання Балико-Щучинської
сільської ради Кагарлицького району Київської області від 28.11.2005 р.»Про
відмову в наданні в оренду земельної ділянки площею 50 кв.м. гр. ОСОБА_1 по
вул. Придніпровська в селі Балико-Щучинка».
Тобто, на момент винесення
оскаржуваної постанови в частині визнання рішення відповідача від 28.11.2005
року нечинним фактично був відсутній предмет позову, що і дало підстави
місцевому суду для відмови в задоволенні в цій частині позову.
На доводи апелянта щодо повноважень
відповідача з приводу скасування прийнятого ним свого ж рішення колегія суддів
рахує за необхідне зазначити наступне.
Частиною 1 ст. 59 Закону «Про
місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Відповідно до п. 10
ст. 59 цього Закону передбачена можливість визнання акту місцевого
самоврядування недійсними з мотивів їх не відповідності законодавству в
судовому порядку за позовами зацікавлених осіб. А це жодним чином не означає,
що такі рішення не можуть бути скасовані самою радою в процесі здійснення нею
З врахуванням викладеного і того, що
рішенням 11 сесії 5 скликання відповідача від 17 квітня 2006 року ніким не
оскаржувалось, що свідчить про згоду зацікавленої особи з ним, то колегія
суддів приходить до висновку, що воно не суперечить нормам чинного
законодавства та повністю відповідає вимогам Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Що ж стосується вимог апелянта з
приводу зобов'язання відповідача надати позивачу дозвіл на розробку проекту
відведення в оренду строком на п'ять років земельної ділянки площею 0,01 га, яка розташована на березі р. Дніпро, колегія суддів рахує за
необхідне зазначити наступне.

Передумовою виникнення права оренди
земельної ділянки та здійснення інших
дій щодо оформлення цього права згідно чинного законодавства України є рішення
органу місцевого самоврядування.

Орган місцевого самоврядування є
органом, що здійснює владні управлінські функції в частині надання та
оформлення такого права оренди. І тільки після розгляду таких питань та
прийняття відповідних рішень у особи виникають певні зобов'язання та права щодо виконання прийнятого рішення.

В свою чергу, вимога про зобов'язання
сільську раду надати дозвіл на розробку проекту відведення в оренду земельної
ділянки свідчить про необхідність оформлення права позивача на оренду, яке
випливає з рішення органу місцевого самоврядування, оскільки за приписами ст.
124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі
рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Слід також зазначити, що укладення
договору оренди земельної ділянки в розумінні норм Земельного кодексу України
передбачає, насамперед, порядок оформлення права на оренду земельної ділянки,
наявність якого у позивача не встановлено судом в ході розгляду спору. Вчинення
ж дій, безпосередньо пов'язаних з укладенням договору оренди земельної ділянки
має відбуватись за процедурою, визначеною чинним законодавством, оскільки такі
дії мають технічний характер і не впливають на наявність права.

З врахуванням вище викладеного та
відсутності рішення Балико-Щучицької сільської ради, яке є передумовою
виникнення права оренди земельної ділянки, та враховуючи те, що, суд першої
інстанції обґрунтовано визначився з висновком про безпідставність вимог
позивача та правомірно відмовив йому у задоволенні позову, колегія суддів не
знаходить підстав для зміни чи скасування судового рішення, а отже і для
задоволення вимог викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись
ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення, а
постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 23.04.2007 року, -
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: