Справа № 22-а-3177/2008
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2008-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

25
червня 2008 року справа
№ 22-а-3177/08

зал
судового засідання № 3 у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Міронової Г.М.

суддів: Горбенко К.П., Нікуліна О.А.

при секретарі судового засідання:

Агейченковій К.О.

за участю представників:

від позивача:

ОСОБА_1., ОСОБА_2. - за
довіреністю;

від відповідача:

Артемова К.А. - за довіреністю
від 12.05.2008 р.;

розглянувши у відкритому
апеляційну скаргу

судовому засіданні Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду

від

19 грудня 2007 року

у адміністративній справі

№ 2-а-4663/07 (суддя Кошкош О.О.)

за позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

До

Управління Пенсійного фонду
України у Центрально - Міському районі
м. Горлівки

Про

визнання рішення № 382/
від 29.01.2007 року недійсним, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся з позовом до Управління Пенсійного
фонду України у в Київському районі м. Донецька, вказавши, що відповідачем
невірно застосовані норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058, вказуючи, що всі страхові
внески сплачувалися своєчасно у повному обсязі, а внесені суми страхового збору
протягом 2004-2005 рр. неправильно відображалися на особистому рахунку у
відповідача, що є істотним порушенням.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня
2007 року у задоволенні позову суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Центрально - Міському
районі м. Горлівки про визнання рішення № 382/ від 29.01.2007 року
недійсним, стягнення моральної шкоди відмовлено у повному обсязі.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що позивач є платником
страхових внесків як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа, які
він повинен вносити на три рахунки у
відповідності до категорій ставок, передбачених законом. Відповідно до
платіжних документів позивач відрахування від чистого доходу здійснювала на
розрахунковий рахунок, призначений для
зарахування 32 % з фонду оплати праці найманих працівників замість
належного.

На постанову суду позивачем була подана апеляційна
скарга, в якій він просив скасувати постанову з тих підстав, що судом порушені норми процесуального
та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги
посилання позивача на своєчасність сплати страхових внесків, що підтверджується
платіжними дорученнями, зокрема, не враховано приписи п. 9.3.2 п. 9.3. ст. 9
Інструкції про Порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 р. № 21-1.

Позивач та його представник в судовому засіданні наполягали на задоволенні
вимог, викладених в апеляційній скарзі.

Представник управління пенсійного
фонду заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив постанову суду
першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що постанова Донецького окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2007 року винесена законно та
обґрунтовано, з додержанням вимог процесуального та матеріального закону, з
огляду на що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду має
бути залишена без змін.

До такого висновку колегія прийшла з
огляду на наступне.

Так, судами першої та апеляційної
інстанціями встановлено, що відповідно до вимог ст. 14, 15 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058
(далі - Закон № 1058), підприємства, установи, організації незалежно від форми
власності, виду діяльності та господарювання є страхувальниками та платниками
страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, п. 6 ч. 2 ст. 17 та п. 6
ст. 20 вказаного закону встановлено, що страхувальники зобов'язані
нараховувати, обчислювати і сплачувати у встановлені строки та у повному обсязі
страхові внески до Пенсійного фонду України.

Отже, п. 4 ст. 20 Закону № 1058
передбачено, що сплата страхових внесків здійснюється виключно у грошовій формі
шляхом внесення відповідних сум страхових внесків на банківські рахунки
відповідних виконавчих органів Пенсійного фонду України, зокрема п. 6 цієї ж
статті передбачає, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески,
нараховані за відповідний базовий період, не пізніше ніж через 20 календарних
днів з дня закінчення цього періоду.

У разі несплати страхових внесків у
вищевказані строки, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових
внесків та стягуються з нарахуванням пені та штрафних санкцій.

Крім того, статтею 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що
у разі виявлення своєчасно несплачених сум страхових внесків страхувальники
зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в
порядку і розмірах, визначених цією статтею.

За рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної
виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та
фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли
страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює
оплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати
недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Слід зазначити, що органи Пенсійного фонду застосовують фінансові санкції
залежно від строку затримки платежу, зокрема, нараховують пеню в розмірі 0,1
відсотка за кожний день прострочення платежу від суми своєчасно несплачених
внесків з першого календарного дня, що настає за днем настання строку
відповідного платежу, до дня його фактичної сплати страхувальником.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів зазначає, що оскільки вказане рішення відповідача прийнято на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України, з використанням наданих повноважень, обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, то суд першої інстанції
правильно зробив висновок щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині
стягнення моральної шкоди.

Відповідно
до ч. 2, 4 ст. 70 КАС України, сторони мають право обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо
таких обставин не виникає спору.

Судова колегія вважає, що судове рішення першої інстанції відповідає
вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасовано чи
змінено з підстав, що наведені в апеляційній скарзі, Донецьким окружним адміністративним судом ретельно перевірено доводи сторін, дано їм вірну оцінку,
постанова суду від 19 грудня 2007 року є
законною і обґрунтованою, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в
судовому рішенні, не спростовуються, підстави для скасування постановленого по
справі судового рішення відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 184, 196, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19
грудня 2007 року у справі № 2-а-4663/07 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2007 року у справі № 2-а-4663/07 -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції.

Головуючий:
Г.М. Міронова

Судді:
К.П. Горбенко

О.А. Нікулін