Справа № К-25900/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака В.І.

суддів:
Білуги С.В.

Гаманка О.І.

Загороднього А.Ф.

Заїки М.М.,

при секретарі Лелюку О.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду
Чернігівської області від 05.07.2006 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до
військової частини А-4245 визнання незаконними дій по відмові у нарахуванні та
виплаті надбавки за безперервну службу, про її стягнення та компенсації за
несвоєчасно виплачене грошове забезпечення, -

встановила:

У квітні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до військової частини А-4245
визнання незаконними дій по відмові у нарахуванні та виплаті надбавки за
безперервну службу, про її стягнення та компенсації за несвоєчасно виплачене
грошове забезпечення.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від
06.05.2006 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Визнано дії командування військової частини А-4245 по нарахуванню та виплаті
ОСОБА_1 надбавки за безперервну службу згідно Указу Президента України № 389
від 05.05.2003 р. «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України,
Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби
України та Управління державної охорони України за безперервну службу» в
заниженому розмірі незаконними. Зобов'язано військову частину А-4245 провести
ОСОБА_1 доплату 4245,14 грн., як різницю між фактично виплаченою надбавкою за
безперервну службу та надбавкою 30% за період з 05.05.2003 р. по грудень 2005
р. (за виключенням листопада - грудня 2003 р., вересня - грудня 2004 р.,
березня - грудня 2005 р.) та 1031,11 грн. суми компенсації за несвоєчасно
виплачене грошове забезпечення, а всього - 5276,25 грн.

Постановою апеляційного суду Чернігівської
області від 05.07.2006 р. вказане судове рішення скасовано та постановлено нове рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі
ОСОБА_1, не погоджуючись з рішенням суду апеляційної
інстанції, посилаючись на допущені судом апеляційної інстанції порушення норм
матеріального права, просить скасувати судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки судове
рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана
вірно, доводи касаційної скарги є необґрунтованими, підстав для скасування
судового рішення відповідно до статей 225 - 229 Кодексу адміністративного
судочинства України, немає.

Судами вірно встановлено, що позивач з
23.06.1993 р. проходить військову службу. На час видання Указу Президента України
від 05.05.2003 р. мав безперервний стаж служби понад 10 років.

Відповідно до положень
Указу Президента України «Про надбавки військовослужбовцям Збройних
Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України та Управління державної охорони України за
безперервну службу» № 389 від 05.05.2003 р.
та положень Інструк­ції про порядок і умови виплати щомісячної
надбавки за безперервну службу в
Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра обо­рони України № 149 від 26.05.2003 р.,
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.05.2003 р. за № 411/7732,
виплата щомісяч­ної надбавки здійснюється на підставі рішень керівників цих установ у межах бюджетних асигнувань виходячи
з на­явного фонду грошового забезпечення,
а тому судом апеляційної інстанції
зроблено правильний висновок, що виплата надбавки ОСОБА_1 за безперервну військову службу проводилась в/ч А-4245 відповідно вимог вказаного Указу
Президента України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були доведені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду
Чернігівської області від 05.07.2006 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до
військової частини А-4245 визнання незаконними дій по відмові у нарахуванні та
виплаті надбавки за безперервну службу, про її стягнення та компенсації за
несвоєчасно виплачене грошове забезпечення - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
(підпис)

Судді
(підписи)