Справа № 22а-1440/2008
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2008-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуюча по 1-ій інст. Гребик Л.В. Справа
№ 22а-1440/08
Яремчанський міський суд Івано-Франківської обл. (№ 2а-24/07) Рядок статзвіту
№ 48
Доповідач: Шавель Р.М.
П О С Т А Н О ВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2008 року м.Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого - судді Шавеля Р.М.,

суддів Олендера
І.Я. та Пліша М.А.,

при секретарі - Романишин О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1на
постанову Яремчанського міського суду Івано-Франківської обл. від 16.08.2007р.
у справі за позовом ОСОБА_1до Микуличинської сільської ради, третя особа
сільський голова с.Микуличин ОСОБА_2, про визнання бездіяльності протиправною,
-

в с т а н о в и л а:

05.06.2007р. позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом (а.с.2-3), в
якому, із врахуванням поданих під час розгляду справи уточнень позовних вимог
(а.с.29-30, 42, 44-45), просить визнати протиправною бездіяльність
Микуличинської сільської ради та її голови в частині розгляду та прийняття
рішення за його заявою від 29.05.2007р. про приватизацію земельної ділянки
розміром 0,28 га в АДРЕСА_1

Постановою Яремчанського міського суду Івано-Франківської обл. від 16.08.2007р.
в задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено за безпідставністю (а.с.53-54).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржив
позивач ОСОБА_1., яка покликаючись на порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою заявлений позов задоволити.

Апелянт вказує, що після судового рішення від 08.08.2006р., яким було
визнано виданий йому недійсним державний акт на право приватної власності на
землю, він неодноразово звертався до відповідача з метою повторної приватизації
спірної земельної ділянки площею 0,28 га, яка перебуває в його користуванні.

Окрім цього, технічна документація на земельну ділянку знаходяться в
сільській раді, при цьому для виготовлення нової технічної документації
відповідно до ст.118 Земельного кодексу України також необхідне рішення
сільської ради про надання дозволу на її виготовлення.

Незважаючи на викладене, відповідачем в місячний строк будь-яких рішень по
його заяві прийнято не було.

Також рішення по справі було винесено суддею, яка розглядала спір про
визнання незаконним рішення ради та недійсним державного акта на право
приватної власності на земельну ділянку (а.с.57-58).

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних
підстав.

Відповідно до ст.202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи; недоведеність таких обставин; невідповідність
висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1. є належним користувачем
земельної ділянки площею 0,28 га в АДРЕСА_1, що стверджується копією рішення
виконкому Микуличинської сільської ради № 11 від 08.02.2000р. (а.с.11) та
копією рішення суду від 26.04.2005р.(а.с.4).

Рішенням Микуличинської сільської ради № 127 від 08.09.2005р. було
затверджено технічну документацію і передано у власність позивачу вищевказану
земельну ділянку; на підставі цього рішення останньому був виданий державний
акт на право приватної власності на землю.

08.08.2006р. Яремчанським міським судом Івано-Франківської обл. винесено
рішення, яким рішення Микуличинської сільської ради № 127 від 08.09.2005р. в
частині затвердження технічної документації та передачі у власність ОСОБА_1.
земельної ділянки визнано незаконним, а державний акт на право приватної
власності на землю - недійсним з тих підстав, що при виготовленні земельно-кадастрового
плану, погодження меж земельної ділянки ОСОБА_1. змінено конфігурацію земельної
ділянки без зміни її площі, через що йому було передано у власність частину
земельної ділянки суміжного землекористувача (а.с.5-7).

Матеріалами справи підтверджується й те, що 29.05.2007р. позивач повторно
звернувся до відповідача із заявою про приватизацію земельної ділянки, до якої
долучив технічні матеріали, на підставі яких був виданий визнаний судом
недійсним державний акт (а.с.31).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_1. повторно звернувся до Микуличинської сільської ради із заявою про
приватизацію земельної ділянки, спір відносно якої вже вирішено судом.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд вказав на те, що відповідно до
ст.8 Закону країни «Про звернення громадян» сільський голова с.Микуличин та
Микуличинська сільська рада підставно не прийняли до розгляду і не винесли на
вирішення сесії заяву позивача від 29.05.2007р.

Між тим, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, з
наступних підстав.

Відносини з приводу безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами
регулюються ст.118 Земельного кодексу України, відповідно до якої громадянин, зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної
районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або
сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк
на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Проект відведення земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на
виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом
по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд
відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого
самоврядування.

Районна, Київська чи Севастопольська міська державна
адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає
проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у
власність.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без
розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Як слідує з матеріалів справи, після винесення судового
рішення, яким були визнані недійсними правовстановлюючі документи на земельну
ділянку площею 0,28 га в АДРЕСА_1, яка перебуває в
користуванні ОСОБА_1., позивач 29.05.2007р. повторно звернувся із заявою до
Микуличинської сільської ради про приватизацію вказаної земельної ділянки.

До вказаної заяви додавалася довідка сільської ради про розмір земельної
ділянки, яка перебуває в користуванні заявника (а.с.37).

Оскільки рішення органу місцевого самоврядування в частині
затвердження технічної документації та передачі у власність для ведення
особистого селянського господарства ОСОБА_1. спірної земельної ділянки в
судовому порядку визнано недійсним, то позивач не позбавлений права на повторне
звернення із заявою про приватизацію земельної ділянки.

Твердження суду першої інстанції про те, що розглядуваний
спір про передачу ОСОБА_1. у власність земельної ділянки площею 0,28 га в АДРЕСА_1 вирішений по суті не відповідає дійсності, оскільки останньому
не було відмовлено судом в приватизації земельної ділянки, яка перебуває в його
користуванні.

Підставою для винесення судового рішення слугували виявлені порушення
порядку затвердження сільською радою незавершеної технічної документації та
відсутність належної земельно-кадастрової документації.

Слід також підкреслити, що рішення Яремчанського міського
суду Івано-Франківської ради від 08.08.2005р. було прийнято за позовом
Микуличинської сільської ради, яка фактично просила суд визнати незаконним
власне рішення ради; цим же судовим рішенням було підтверджено неправомірні дії
самої сільської ради, а не ОСОБА_1.

Таким чином, в цілях належної приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у фактичному користуванніОСОБА_1., позивач звернувся із
заявою до сільської ради, яка не була у встановлені строки розглянута у
передбаченому законом порядку.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку
про підставність позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Микуличинської сільської ради щодо
розгляду та прийняття рішення за заявою позивача від 29.05.2007р. про
приватизацію земельної ділянки розміром 0,28 га в АДРЕСА_1

Щодо решти позовних вимог, то такі не підлягають до
задоволення, оскільки прийняття рішень про приватизацію земельних ділянок
належить згідно ст.12 Земельного кодексу України до компетенції сільської ради,
а не її голови.

Окрім цього, зміст заявленого позову вказує на те, що
сільськоий голова не був стороною (відповідачем) по справі, а приймав участь
такій лише в якості третьої особи без самостійних виимог.

Таким чином, заявлений позов підлягає до часткового задоволення.

В частині покликань апелянта на порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, які
полягають в розгляді справи суддею, який упереджено прийняв рішення, то такі
колегія суддів відхиляє як безпідставні, оскільки позивачем під час розгляду
справи відводи суду не заявлялися, будь-яких доказів упередженості судді ним не
представлено. Розгляд суддею іншої справи між тими самими сторонами не
відноситься згідно ст.27 КАС України до підстав для відводу (самовідводу)
судді.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що
постанова суду підлягає скасуванню.

В порядку ст.90 КАС України колегія суддів понесені позивачем витрати на
правову допомогу в розмірі 500 грн. покладає на ОСОБА_1.

Керуючись ст.195, ч.3 ст.160, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ст.202, ч.2 ст.205,
ст.207, 254 КАС України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задоволити частково.

Постанову Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від
16.08.2007р. скасувати та прийняти нову постанову, якою позову
ОСОБА_1задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Микуличинської сільської ради в частині
розгляду та прийняття рішення за заявою ОСОБА_1від 29.05.2007р. про безоплатну
передачу у приватну власність (приватизацію) земельної ділянки площею 0,28 га в
АДРЕСА_1

В решті позовних вимог (щодо голови Микуличинської сільської ради) -
відмовити за безпідставністю.

Стягнути з місцевого бюджету на користь ОСОБА_1судові витрати у розмірі 05
(п'ять) грн. 10 коп. сплаченого судового збору за подачу позовної заяви та
апеляційної скарги.

В порядку ст.90 КАС України понесені витрати на правову допомогу в розмірі
500 (п'ятсот) грн. покласти на позивача ОСОБА_1.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції
протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий: Шавель
Р.М.

Судді: Олендер
І.Я.

Пліш М.А.