Справа № 22-а-232/2007
Суддя: Лузан Л.В.
Дата ухвалення: 2007-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№22-а- 232 Головуючий у 1-й інстанції Шершак М.І.
19 Суддя - доповідач Лузан Л.В.
ПОСТАНОВА іменем України

2007
року травня «
03» дня колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Сумської області
в складі:

головуючого - Шевченка
В.А.,

суддів - Батюка
А.В., Лузан Л.В.,

з участю секретаря судового
засідання - Назарової
О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні
апеляційного суду цивільну
справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Ковпаківського відділу державної
виконавчої служби Сумського міського управління юстиції

на постанову Зарічного районного суду м. Суми Сумської
області від 14 листопада
2005 року

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1до
Ковпаківського відділу державної виконавчої служби
Сумського міського управління юстиції про відшкодування моральної шкоди ,-

встановила:

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 14
листопада 2005
року позовні вимоги ОСОБА_1.
задоволені частково. Стягнуто з ДВС у Ковпаківському районі м. Суми на відшкодування заподіяної йому моральної шкоди 1500 грн.

В апеляційній скарзі ДВС у Ковпаківському районі м. Суми,
посилаючись на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить дану постанову скасувати та ухвалити нову,
якою відмовити ОСОБА_1у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1., посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин справи,
просить постанову суду змінити, задовольнивши його позовні вимоги в повному обсязі, стягнути з відповідача 5000
грн. у рахунок відшкодування
заподіяної йому моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, вивчивши
матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги
та вимог, заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1. не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Ковпаківського відділу ДВС
Сумського міського управління юстиції -підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідача
5 000 грн.
моральної шкоди, позивач обґрунтовував свої
позовні вимоги тим, що передав відповідачу на виконання два виконавчі листи №
1-119 від 19.05.2003 р. та № 2-1397 від 24.09.2004 р. про стягнення
з ОСОБА_2. на його користь відповідно 1 000 грн. та 5 000 грн. Посилався на те, що відповідач проявив бездіяльність та безвідповідальне
ставлення до виконання своїх обов'язків
при виконанні цих виконавчих листів, в результаті чого він втратив можливість отримати належні йому 5
000 грн. із заробітної плати боржника.
Такою бездіяльність відповідач заподіяв йому моральну
шкоду.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої
інстанції виходив з того, що діями
ДВС були порушені конституційні права заявника, передбачені ст.56 Конституції

України. Суд
прийшов до висновку про те, що «з вини ДВС своєчасно не звернуто виконавчий документ до виконання, не направлені
листи до місця відбування боржником покарання
з метою звернення стягнення на його заробіток, тобто права заявника порушені і підлягають захисту шляхом стягнення моральної шкоди».

Проте колегія суддів вважає, що такі висновки суду
зроблені на неповно з'ясованих обставинах
справи і не відповідають фактичним обставинам справи, зроблені у зв'язку з невірним застосуванням норм матеріального права.

З матеріалів справи та матеріалів виконавчих проваджень №
18-1020 і № 17-1700, досліджених судом апеляційної інстанції, вбачається наступне.

Вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 19.05.2003
р. з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1.
було стягнуто 1 000 грн.
в рахунок відшкодування заподіяної йому моральної шкоди. На підставі цього вироку ОСОБА_1. був виданий виконавчий
лист № 1-119 від 19.05.2003 р.

08.08.2003
р. цей виконавчий лист був
отриманий відділом ДВС Ковпаківського районного управління юстиції м. Суми і в цей же день державним виконавцем
була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

28.08.03
р. державним виконавцем були
надіслані запити до МРЕО ДАІ та БТІ м.Суми
щодо надання інформації про наявність у боржника автотранспортних засобів та нерухомості. 24.09.2003 р. та 02.10.2003 р. на дані запити надійшли відповіді.

21.11.2003 р.
державним виконавцем був складений акт про відсутність майна

боржника за місцем його проживання до засудження.

На запит від 12.12.2003 р. начальник відділу Сумського СІЗО №
25 14.01.2004 р. повідомила державного виконавця
про те, що ОСОБА_2. направлений для відбування покарання до Роменської ВК № 56.

18.02.2004 р.
державним виконавцем була винесена постанова про закінчення

виконавчого провадження у зв'язку з відсутністю
майна боржника та надісланням

виконавчого листа для подальшого виконання ВДВС
Роменського районного управління

юстиції.

01.03.2004 р. ВДВС Роменського районного управління юстиції
із супровідним листом були надіслані виконавчий
лист № 1-119 від
19.05.2003 p., постанова про закінчення
виконавчого провадження від 18.02.2004 p., копія довідки Сумського СІЗО №
25.

Ухвалою колегії суддів судової палати Верховного Суду
України від 20.01.2004 р.
вирок Ковпаківського районного суду
м.Суми від 19.05.2003 р.
та ухвала апеляційного суду Сумської
області від 22.07.2003 р.
відносно вирішення цивільного позову, заявленого до ОСОБА_2., був скасований і в цій частині справа була
надіслана на новий розгляд в порядку цивільного
судочинства.

У зв'язку з цим 12.03.2004 р. Ковпаківським районним судом м.Суми був
надісланий лист до відділу ДВС Ковпаківського районного управління юстиції
м.Суми про повернення до суду без виконання виконавчого
листа №
1-119 від 19.05.2003 р.

Ковпаківський районний суд м. Суми розглянув в порядку
цивільного судочинства цивільний
позов, який у свій час заявлявся до Тімкова у кримінальній справі, і рішенням
від

24.09.2004
p. стягнув з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. 5
000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної йому моральної шкоди.

На підставі цього рішення був виданий виконавчий лист №
2-1397 від 24.09.2004 р. Даний
виконавчий лист був поданий ОСОБА_1. на виконання до Ковпаківського відділу ДВС Сумського міського управління юстиції 02.11.2004
р. В цей же день державним виконавцем була винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження.

08.12.2004 р. державним виконавцем були надіслані до МРЕО ОДАІ
УМВС України в Сумській області та БТІ м.Суми
запити щодо надання інформації про наявність у боржника автотранспортних
засобів та нерухомості. 28.01.2005
р. на дані запити надійшли
відповіді.

14.12.2004 р. держаним виконавцем складений акт про те, що ним
був здійснений вихід за місцем проживання боржника, двері ніхто не
відчинив.

2004
р.
держаним виконавцем складений акт про те, що ним був здійснений вихід за місцем проживання боржника, зі слів
сусідів боржник знаходиться в місцях позбавлення
волі.

2005
р.
державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з відсутністю
майна боржника та надісланням виконавчого
листа для подальшого виконання ВДВС Роменського районного управління юстиції. В цей же день за вих. №
17-167/2315 до ДВС Роменського районного УЮ
була надіслана копія названої постанови
від 10.02.2005 р.
та виконавчий документ.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по
виконанню рішення протягом шести місяців
з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а по виконанню
рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Таким чином на думку колегії суддів наведені фактичні
обставини не дають підстав для
висновку про те, що при виконанні вищеназваних виконавчих листів відповідач
проявив бездіяльність або порушив
передбачені діючим законодавством строки по виконанню судових рішень.

Вбачається, що після відкриття виконавчих проваджень
державний виконавець діяв у відповідності
до вимог ст.ст.50, 67 Закону
України «Про виконавче провадження», які передбачають порядок та послідовність вчинення виконавчих дій, зокрема, ним
приймались відповідні заходи до відшукування майна боржника.

Доводи ОСОБА_1. про те, що такі заходи не потрібно було
приймати, а виконавчий лист №
2-1397 від 24.09.2004 р. необхідно було зразу ж надіслати до ДВС
Роменського районного УЮ -
суперечать вимогам діючого
законодавства. Зокрема, ст.67 названого Закону визначені умови звернення стягнення на заробітну плату та інші
доходи боржника, за якими стягнення на заробітну
плату (заробіток), пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається при відсутності у боржника коштів на
рахунках у фінансових установах,
відсутності чи недостатності майна боржника для повного покриття належних до стягнення сум, а також при виконанні рішень про
стягнення періодичних платежів та стягнень
на суму, що не перевищує двох мінімальних розмірів заробітної плати. Колегія суддів вважає обгрунтованими доводи відповідача про
те, що державний виконавець не міг ігнорувати вимоги
названої норми права.

Не можна також погодитись з доводами ОСОБА_1. про те, що
при виконанні виконавчого листа №
2-1397 від 24.09.2004 р. у
державного виконавця не було
необхідності відшукувати майно боржника, оскільки при виконанні першого
виконавчого листа - № 1-119 від
19.05.2003 р.
- він
одержав дані про відсутність майна боржника. По-перше. Діюче законодавство не передбачає виключень із обов'язку
державного виконавця відшукувати майно боржника при
виконанні кожного виконавчого документу. По-друге. Слід враховувати, що між виконанням першого і другого виконавчих листів
пройшов значний проміжок часу, за який у боржника могло з'явитись майно,
наприклад, в порядку спадкування та ін.

Доводи ОСОБА_1. про те, що при виконанні виконавчого
листа № 2-1397 від
24.09.2004 р.
державному виконавцю з самого початку проведення виконавчих дій було відоме місце перебування ОСОБА_2.- не
підтверджуються матеріалами виконавчого провадження.

Крім того, слід також враховувати, що після скасування
вироку суду в січні 2004 року
взагалі немає підстав звинувачувати відповідача у зволіканні у виконанні
виконавчого листа №
1-119 від 19.05.2003 p., оскільки він був судом відкликаний .

Таким чином колегія суддів вважає, що позивач не надав
суду доказів щодо неправомірних
дій або бездіяльності відповідача при виконанні виконавчих листів №
1-119 від 19.05.2003 р. та № 2-1397 від 24.09.2004
р., тому підстави для задоволення адміністративного позову у даній
справі відсутні.

З наведених мотивів постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням
нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову у зв'язку з його необґрунтованістю.

Керуючись ст. 195, п.З ч.1 ст.
198, пп.1,2,3,4 ч.1
ст.202, ст.ст. 205,207
КАС України колегія суддів -

постановила:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Ковпаківського відділу державної
виконавчої служби Сумського міського управління
юстиції задовольнити.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 14
листопада 2005
року у даній справі скасувати і ухвалити нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у зв'язку з їх необґрунтованістю.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення
і з дня складення постанови в
повному обсязі вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця .