Справа № 3/302
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2008-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

місто
Київ

10 год. 57 хв.

12.06.2008 р. №
3/302

Окружний
адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Блажівської Н. Є.
при секретарі судового засідання Серпутько Т. С.

За
результатами розгляду у відкритому судовому засіданні адміністративної справи

За
позовом

ОСОБА_1 (надалі -Позивач)

до
Треті особи Відділу громадянства, імміграції та реєстрації при
Солом'янському Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в
місті Києві (надалі -Відповідач) ОСОБА_2 ОСОБА_3

про

зобов'язання
вчинити дії

У
судовому засіданні 12 червня 2008 року відповідно до пункту 3 статті 160
Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та
резолютивну частину Постанови.

О Б С Т А В И Н И
С П Р А В И

ОСОБА_1
звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до
Відділу громадянства, імміграції та реєстрації при Солом'янському Головному
управлінні Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві за участю
ОСОБА_2 та ОСОБА_3про зобов'язання зареєструвати її за адресою: АДРЕСА_1

Позовні
вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 протягм тривалого часу проживає та веде
спільне господарство разом із ОСОБА_2 за адресою місто АДРЕСА_1Однак,
зареєструватись за вказаною адресою Позивачка не може, оскільки Відповідач їй в
цьому відмовляє. Позивачка також вказує на те, що вона належить до членів сім'ї
наймача вказаної квартири, отримує кореспенденцію за вказаною адресою та
систематично вносить сплату за користування
житлом і комунальними послугами.

Відповідач
та Третя особа-2 -ОСОБА_3в судове засідання не з'явились та про причини неявки
не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи.

Третя
особа-1 -ОСОБА_2подав клопотання про розгляд справи без його участі та позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Розглянувши
подані документи і матеріали та заслухавши пояснення Позивача, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення
спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_2є
наймачем квартири АДРЕСА_1 та зареєстрований в ній з 1998 року. 2 лютого 2008
року між ОСОБА_2та ОСОБА_1укладено шлюб, про що зроблено відповідний запис за
НОМЕР_1 у книзі реєстрації про укладення шлюбу.

Позивач
разом з чоловіком ОСОБА_2своєчасно і в повному обсязі сплачують рахунки за
житло та комунальні послуги.

Як
підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 на даний час проживає за адресою:
місто АДРЕСА_1

16
квітня 2008 року ОСОБА_2звернувся до начальника Відокремленого підрозділу
«Батиївський»із заявою про постановку на постійний реєстраційний облік ОСОБА_1.
за адресою: АДРЕСА_1

28
березня 2008 року листом № Б-533 Комунальним підприємством по утриманню
житлового господарства Солом'янського району міста Києва було повідомлено
ОСОБА_1. про те, що при реєстрації громадян в квартиру державної власності
обов'язковою умовою є згода власника особового рахунку.

Відповідач
листом № 50/Б-10К від 17 квітня 2008 року повідомив Позивачці, що питання
стосовно реєстрації її за вказаною адресою буде вирішено позитивно після
переведення особистого рахунку та надання згоди ОСОБА_2. як наймача жилого
приміщення.

Власником
особистого рахунку є ОСОБА_3 колишня дружина ОСОБА_2, яка знята з реєстрації за
вказаною адресою і там не проживає.

Статтею
65 Житлового кодексу України передбачено, що наймач вправі в установленому
законом порядку за письмовою згодою усіх членів сім'ї, які проживають разом з
ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей батьків, а також
інших осіб.

Відповідно
до статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», особа зобов'язана зареєструвати місце свого проживання.

Згідно
з положеннями статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної
особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в
ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому
фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Суд
звертає увагу сторін на те, що відповідно до статті 3 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»(надалі -Закон)
від 11 грудня 2003 року № 1382-IV місцем перебування особи визначається
адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком
менше шести місяців на рік; а місцем проживання особи є
адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком
понад шість місяців на рік.

Відповідно
до частини 1 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»громадянин України, а також іноземець чи особа без
громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані
протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати
місце проживання.

Частиною
4 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що
забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів
неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює
спірні відносини.

Завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин
від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Таким
чином вирішуючи спір по суті суд повинен забезпечити гарантування

дотримання
і захист прав, свобод та інтересів людини і громадянина,

у
сфері публічно-правових відносин.

В
адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов'язує суд,
зокрема, надавати закону тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав
людини при вирішенні справи. Тлумачення закону в жодному разі не може
спричиняти несправедливих обмежень таких прав.

Відповідно
до вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: …3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Цей
критерій вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на
обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що
мають значення у конкретній ситуації. Суд вважає, що для цього Відповідач
повинен ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у
справі. Несприятливе для особи рішення повинно бути мотивованим.

Частиною
1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд
і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства
України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи
вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1було вчинено усі необхідні
дії для реєстрації її за місцем проживання разом з чоловіком за адресою:
АДРЕСА_1

Відтак,
задоволенню підлягають ті позовні вимоги, які відновлюють порушені права особи
у сфері публічно-правових відносин.

Таким
чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи Позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно
до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо
судове рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені
нею документально
підтверджені судові витрати
з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою
стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи службова особа). Позивачка подала
заяву про відмову від стягнення на її користь судового збору в розмірі 3 грн.
40 коп.

На
підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 7, 17, 94, 99, 100, 158-163,
167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В

1. Позовні вимоги -задовольнити
повністю.

2. Зобов'язати Відділ громадянства,
імміграції та реєстрації при Солом'янському Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в місті Києві зареєструвати ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_1

Постанова
відповідно до частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було
подано.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її
складення в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне
оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Н. Є. Блажівська