Справа № 22-а-3257/2008
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2008-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22-а-3257/2008
Головуючий 1 інстанції: Гура А.О.
31 Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2008 року

м.Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Шевцової Н.В.,

Суддів Бенедик А.П., Кононенко
З.О.,

за
участю секретаря
Маймуліної А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду в м. Харкові
адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного
фонду України в Сумській області
на постанову Лебединського районного суду Сумської області від 03.03.2008 року по справі №2-а-16/08

за позовом ОСОБА_1

до Сумського
обласного військового комісаріату,

Головного управління Пенсійного
фонду України в Сумській області

про визнання неправомірними дій
Сумського обласного військового
комісаріату та перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з
позовом до Сумського обласного військового комісаріату (надалі по тексту перший
відповідач), Головного управління
Пенсійного фонду України в
Сумській області (надалі по тексту другий відповідач), в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії посадових осіб Сумського обласного військового
комісаріату та зобов'язати перерахувати його пенсію на підставі ч. 2 ст. 51, ч.
3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»
від 09.04.1992 року, Постанови Кабінету Міністрів України від 25.10.2002 року №
1576 «Про заходи щодо підвищення рівня пенсії забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ» та ч. 3 ст. 22 Конституції України;

- перерахувати і виплатити
недораховану пенсію (матеріальну шкоду) з 01.07.2000 року по 01.10.2003 року; і
по сьогоднішній день з урахуванням індексів інфляції на підставі Закону України
«Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплат» від 19.10.2000 року та постанови Кабінету Міністрів України
від 21.02.2001 року № 159.

В судовому засіданні 03 березня 2008
року, позивач частково змінив свої позовні вимоги та просив стягнути з
відповідачів не донараховану йому пенсію в зв'язку зі збільшенням посадового
окладу за період з 01.07.2000 року по 01.01.2003 року в розмірі 487,99 грн.,
без урахування індексу інфляції, від решти позовних вимог відмовився.

Постановою Лебединського районного суду Сумської області від 03.03.2008 року позовні вимоги задоволено. Визнано
неправомірними дії Сумського обласного військкомату в частині проведення
перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2000
року по 01.01.2003 року. Зобов'язано
Головне Управління Пенсійного
Фонду України в
Сумській області перерахувати і виплатити недораховану пенсію за
цей період в розмірі 487,99 грн.

Другий відповідач не погодившись з
постановою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову
постанову, якою в задоволені позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги другий відповідач посилається на порушення судом норм матеріального та
процесуального права, а саме ст.99 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік», ст.1161 Цивільного кодексу України, щодо порядку відшкодування
фізичній особі шкоди, заподіяної неправомірними діями, а також ст.ст. 99, 100
Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, перевіривши в межах ст.195
КАС України рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
що наказом командира військової
частини 35564 № 043 від 30.04.1986 року
позивач був звільнений з військової служби на пенсію і виключений наказом командира військової частини 16617 № 123
від 16.06.1986 року зі списків особового складу.

17.06.1986 року йому була призначена пенсія військового службовця,
враховуючи вислугу 25 років, яка складалась з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки
за вислугу років в розмірі 35%, старшинські 15% та надбавки за особливі умови
служби в розмірі 20% від посадового окладу.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того,
що відповідно до змін в пенсійному законодавстві на підставі Постанови Кабінету
Міністрів України від 22.05.2000 року № 829 «Про грошове забезпечення військовослужбовців»
з 01.07.2000 року була перерахована пенсія, внаслідок чого збільшено посадовий
оклад з 80 грн. до 135 грн., і відповідно повинні бути перераховані надбавки
від нового посадового окладу, але фактично надбавка за особливі умови служби не
перерахована, тому за період з 01.07.2000 року до 01.10.2003 року позивачеві не
доплачені кошти в розмірі 487,99 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та
вважає доводи апеляційної скарги не обгрунтованими, з наступних підстав. Постановою Кабінету Міністрів України
від 02.11.2006 року №1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України
функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» пенсійна
справа ОСОБА_1 передана до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, а отже, суд
першої інстанції правильно дійшов до висновку щодо необхідності недораховані
кошти позивачеві стягнути саме з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо порушення
судом першої інстанції норм ст.99 Закону України „Про Державний бюджет України
на 2007 рік” не ґрунтуються на нормах права.

Посилання ГУ ПФУ в Сумській області щодо підстави для
скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в позові через
пропущення позивачем строку звернення до суду, колегія суддів вважає
необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду
справи в суді першої інстанції ніхто з відповідачів не наполягав на
застосуванні ст.100 КАС України, а тому суд першої інстанції не мав підстав для
її застосування.

Отже, колегія суддів, розглянувши справу у межах доводів
апеляційної скарги, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин
сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи
апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - залишити без задоволення.

Постанову
Лебединського районного суду Сумської області
від 03.03.2008 року по справі №2-а-16/08
- без змін.

Ухвала набирає чинності з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця з дня складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий (підпис) Н.В. Шевцова

Судді: (підпис) А.П.Бенедик

(підпис)
З.О.Кононенко

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного суду Н.В.
Шевцова