Справа № 22-а-3711/2008
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2008-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22-а -3711/08 Головуючий в суді І інстанції: - Усатов Д.Д.
Суддя доповідач -Бистрик Г.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2008 року м.
Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді
Бистрик Г.М.

Суддів: Межевича М.В.

Попович О.В.

при секретарі Шевчук О.М.

розглянувши апеляційну скаргу
ОСОБА_1на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від
02.07.2007 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1до
Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району, третя особа ОСОБА_2
про визнання недійсним та скасування
рішення сільської ради, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2007 року позивач звернувся
до Києво-Святошинського районного суду
Київської області з позовом про визнання недійсним та скасування рішення Білогородської сільради № 9 від 25.12.2003 року та № 9 від
15.04.2004р. та № 9 від 19.09.2005р.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
отримав у спадщину ½ частину будинку АДРЕСА_1. Іншу ½
частину будинку в спадок отримав ОСОБА_2, третя особа по справі. Земельна
ділянка, на якій розташований даний
будинок, була приватизована третьою особою ОСОБА_2, без згоди позивача.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.07.07р. позов
ОСОБА_1 задоволено частково: визнано
частково недійсним рішення
Білогородської сільської ради №9
від 25.12.2003р., в частині передачі
ОСОБА_2земельної ділянки АДРЕСА_1, площею 0,075 га, користування, якою було закріплено за будинковолодінням на
момент смерті ОСОБА_3

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що
постанова суду є незаконною та
необґрунтованою, просить скасувати її та ухвалити
нову, якою його позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, який підтримав
доводи апеляційної скарги, представника
третьої особи, який заперечував проти скарги,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Судом
першої інстанції встановлено, що позивач та третя особа є співвласниками
житлового будинку АДРЕСА_1по ½ ч. кожному, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Позивачу
дане свідоцтво було видано в нот конторі 19.01.2000 року та зареєстровано в
Києво -Святошинському БТІ.

Колегія суддів
погоджується з доводами апелянта, що
згідно з записами по ЗКК рахується
земельна ділянка за спадковим будинком 0,15 га, а по фактичному
користуванню 0,375 га.

Згідно довідки
Білгородської сільської ради № 285 від 29.04.2005 року вбачається, що відповідно до записів по ЗКК рахується
земельна ділянка за спадковим будинком 0,15 га, а по фактичному користуванню 0, 375 га.

Таким чином у
попереднього власника будинку у користуванні була земельна ділянка 0, 375 га.
Тому не можна погодитись з висновком суду в тому, що з переходом права на ½ ч. будинку до позивача перейшло
право на користування лише 0, 075 га
земельної ділянки.

Якщо виходячи із
розміру земельної ділянки закріпленій за спадковим будинком 0, 15 га то і до
іншого співвласника будинку ОСОБА_2, повинно було перейти право на
користування, саме: 0, 075 га (половини) цієї земельної ділянки. Тому в рішенні
сільської ради про передачу ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки по
фактичному використання площею 0, 375 га не враховано згоди іншого спадкоємця.

Суд першої
інстанції прийшов до помилкового висновку, що до визнання частково недійсним
рішення Білгородської сільської ради №9 від 25.12.2003 року.

На період
виникнення спору діяв Земельний Кодекс України від 13.03.1992 року ст. 30 ЗК
України (в ред. 1992 році) було передбачено, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цим
об'єктами переходить у розмірах, передбачених ст. 67 цього Кодексу, і право
власності або право користування земельною ділянкою.

Згідно ст.42
Земельного Кодексу України було передбачено, що громадяни, яким житловий
будинок, господарські будівлі та споруди належать на праві спільної сумісної
власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно.
Виходячи з вище викладеного, право власності на ½
ч . житлового будинку перейшло до позивача і право
користування ½ ч. земельної
ділянки, яка була у користуванні попереднього власника будинку, померлого
батька ОСОБА_4.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України
№ 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних справ»
захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється
згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав,
і запобіганню вчинення дій, що порушують
права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади
або органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків; застосування інших передбачених законом способів.

Згідно зі ст.ст. 198 ч.1 п.3, 202
ч.1 п.4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову
суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального
або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196
198, 196, 205, 207 КАС України, ст.ст. 30, 42 ЗК України колегія
суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1на постанову Києво- Святошинського районного
суду Київської області від 02.07.2007р.
- задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від
02.07.2007

року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_1до Білогородської
сільської ради Києво-Святошинського району, третя особа ОСОБА_2 про визнання
недійсним та скасування рішення сільської ради - задовольнити.

Визнати нечинним
та скасувати рішення 7 сесії 24 скликання Білгородської сільської ради №9 від
25.12 2003 року про передачу у власність ОСОБА_2земельної ділянки площею 0, 250
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0, 125 га для ведення
особистого селянського господарства в АДРЕСА_1.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки,
визначені ст.212 КАСУ.

Головуючий:

Судді: