Справа № 22а-610/2007
Суддя: Миза Л.М.
Дата ухвалення: 2007-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2007 року м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючої
судді Мизи Л.М.

суддів
Федорової А.Є., Процик М.В.

при секретарі Тімченко О.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в Тарутинському районі Одеської області на постанову
Тарутинського районного суду Одеської області від 12 грудня 2006 року по адміністративній
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в
Тарутинському районі Одеської області про зобов"язання перерахувати
страховий стаж та нарахувати пенсійні виплати,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду з зазнченим позовом і
зазначив, що в листопаді 1943 року він в 15-річному віці був насильно вивезений
до Німеччини, де утримувався в лагерях до звільнення військами Радянської Армії
14 березня 1945 року. Зазначений факт встановлений рішенням Тарутинського суду
від 10 липня 1996 року, а також підтверджується тим, що йому Українським
національним фондом "Взаєморозуміння і примирення" та Німецьким
Федеральним фондом "Взаєморозуміння та майбутнє" виплачені
компенсації за примусову працю та утримання в лагерях.

Він надав відповідачу всі необхідні документи і звернувся
з заявою про перерахування страхового стажу за період з листопада 1943 року по
14 березня 1945 року в потрійному розмірі у відповідності з Законом України
"Про пенсійне забезпечення", однак відповідач відмовив у проведенні
такого перерахунку. Позивач вважав відмову неправомірною і просив
зобов"язати відповідача перерахувати страховий стаж за період з листопада
1943 року по 14 березня 1945 року в потрійному розмірі та зобов"язати
відповідача провести доплату по пенсійним виплатам з 01 січня 2004 року з
урахуванням проведеного додаткового обчислення страхового стажу.

Представник відповідача позов не визнав, мотивуючи тим,
що позивач при зверненні з заявою до управління не надав у підтвердження перебування
на примусових роботах в Німеччині свідчень двох свідків, як то вимагається п.17
Порядку підтвердження трудового стажу при відсутності трудової книжки.

Справа
22а-610/ 2007 р

Головуючий першої інстанції Топал О.К. Категорія
21

Доповідач Миза Л.М.

2

Постановою суду позов задоволено. Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду
України в Тарутинському районі Одеської області зарахувати в страховий стаж для
нарахування пенсії час знаходження ОСОБА_1. на примусових роботах у Німеччині з
листопада 1943 року по 14 березня 1945 року, перерахувавши його в потрійному
розмірі, та нарахувати пенсійні виплати з 24.05.2004 року.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування
судового рішення та ухвалення нового з тих мотивів, що воно постановлено с
порушенням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи
апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обгрунтованість
постанови суду в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що судове рішення ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги є
неспроможними.

Довід скарги про те, що рішенням Тарутинського районного
суду від 10 липня 1996 року обумовлено лише отримання пільг від Українського
національного фонду "Взаєморозуміння і примирення" є помилковим і
суперечить зазначеному рішенню суду і діючому законодавству. Зазначеним
рішенням встановлені обставини про перебування ОСОБА_1. в зазначений період в
фашистській Німеччині, тому повторного доказування зазначені обставини згідно з
правилами ч.1 ст.72 КАС України не потребують. А посилання в мотивувальній
частині рішення від 10 липня 1996 року на те, що встановлення зазначеного факту
породжує для ОСОБА_1. правові наслідки, тобто отримання пільг від Українського
національного фонду "Взаєморозуміння і примирення", не є перешкодою
для породження інших правових наслідків і застосування для цього зазначеного
рішення суду, тобто в даному випадку права на перерахунок страхового стажу.

Посилання в скарзі на пропуск позивачем строку на
звернення до суду не заслуговує на увагу, оскільки суд правильно у повній
відповідності з ч.2 ст. 99 та ч. 1 ст. 100 КАС України обгрунтував свій
висновок щодо пропуску строку та правових наслідків з цього приводу і дійшов до
правильного висновку про те, що пропуск строку у даному випадку не може бути
підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки ні одна з сторін не
наполягала на цьому.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є
необгрунтованими, суперечать закону та обставинам справи, тому підстави для
задоволення апеляційної скарги відсутні.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому у
відповідності зі ст. 200 КАС України, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись
ст. ст. 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206 КАС України, колегія суддів , -

ухвалила:

Апеляційну скаргу скаргу Управління Пенсійного Фонду України в
Тарутинському районі Одеської області відхилити.

Постанову Тарутинського районного суду м. Одеси від 12
грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з дня набрання законної сили.