Справа № К-23442/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2008 року м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака
В.І.

суддів Білуги С.В.

Гаманка О.І.

Загороднього
А.Ф.

Заїки
М.М.

при секретарі Проценко О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргуОСОБА_1 на
постанову апеляційного суду Донецької області від 12 травня 2006 року у справі
за її позовом до управління праці та соціального захисту населення Мар'їнської
райдержадміністрації Донецької області про стягнення щорічної допомоги на
оздоровлення, -

в с т а н о в и л а:

У
лютому 2006 року ОСОБА_1. звернулась до суду із позовом до управління праці та соціального захисту населення Мар'їнської
райдержадміністрації Донецької області про стягнення щорічної допомоги на
оздоровлення. У позові зазначала, що вона є інвалідом 3 групи та відноситься до
категорії осіб, які постраждали під час виконання робіт по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС. На підставі Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» вона має право на одержання щорічної компенсації на оздоровлення у
розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Незважаючи на вимоги Закону відповідач виплачує їй щорічну компенсацію у
розмірі 21,50 грн., в результаті чого недоплата за період з 2002 по 2005 роки
складає 3893,50 грн. Просила стягнути з відповідача невиплачену суму на
оздоровлення.

Постановою Мар'їнського районного суду Донецької області від 22 лютого
2006 року позов задоволено. Стягнуто з управління праці та соціального захисту
населення Мар'їнської райдержадміністрації Донецької області на користь
ОСОБА_1. недоотриману компенсацію на оздоровлення за 2002-2005 роки у сумі
3893,50 грн.

Постановою апеляційного суду Донецької області від 12
травня 2006 року скасовано постанову Мар'їнського районного суду Донецької
області від 22 лютого 2006 року та ухвалено нову, якою в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати постанову
апеляційного суду Донецької області від 12 травня 2006 року, посилаючись на
порушення судом норм матеріального права, та залишити в силі постанову
Мар'їнського районного суду Донецької області від 22 лютого 2006 року.

Колегія суддів,
перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної
інстанцій щодо правильного застосування норм матеріального та процесуального
права, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що
ОСОБА_1. є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та
інвалідом 3 групи. Грошова допомога на оздоровлення виплачувалась позивачу
відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996р. №
836, а не статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Абзацом 2 частини 4 статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено,
що щорічна допомога на
оздоровлення інвалідам 3 групи виплачується в розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що встановлений у
1996 році постановою Кабінету Міністрів України № 836 розмір щорічної допомоги
на оздоровлення протягом тривалих років не змінювався і не відповідає розміру,
встановленому іншими законами України. Оскільки ні Верховна Рада України, ні
Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не
приймали, то, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню
підлягає саме стаття 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та законодавство щодо розміру мінімальної
заробітної плати на 2002-2005 роки, а не постанова Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996р. № 836.

За таких обставин та з урахуванням вимог статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», судом першої інстанції правильно зобов'язано
управління праці та соціального захисту населення Мар'їнської
райдержадміністрації Донецької області виплатити ОСОБА_1. щорічну допомогу на
оздоровлення за зазначений період, виходячи із суми мінімальної заробітної
плати на момент виплати.

За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції
необхідно скасувати, а рішення суду першої інстанції - залишити в силі як таке,
що ґрунтується на чинному законодавстві, та скасоване помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у
х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_1 задовольнити.

Постанову апеляційного
суду Донецької області від 12 травня 2006 року у справі за її позовом до
управління праці та соціального захисту населення Мар'їнської
райдержадміністрації Донецької області про стягнення щорічної допомоги на
оздоровлення скасувати.

Постанову Мар'їнського
районного суду Донецької області від 22 лютого 2006 року у справі за позовом
ОСОБА_1. до управління праці та соціального захисту населення Мар'їнської
райдержадміністрації Донецької області про стягнення щорічної допомоги на
оздоровлення залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Співак
В.І.

Судді
Білуга С.В.

Гаманко О.І.

Загородній А.Ф.

Заїка М.М.