Справа № 2-а-3530/2008
Суддя: Гонтарук В.М.
Дата ухвалення: 2008-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2008 р. Справа № 2-а-3530/08

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

головуючого судді Гонтарука Віктора Миколайовича,

при секретарі судового засідання: Зелінській Ірині Василівні

за участю
представників сторін:

позивача :
Поліщука А.В.

представника позивача
:
Приленського І.Е.,

відповідача :
Бухарашвілі О.А.,

третьої особи : Оверковського
К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
адміністративної справи за позовом сільськогосподарського відкритого
акціонерного товариства "Обрій", с.Козятин Козятинського району
Вінницької області до відділу державної виконавчої служби Козятинського
міськрайонного управління юстиції Вінницької області, третя особа, що не
заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, -
Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне
товариство) в особі філії "Відділення Промінвестбанк в м.Вінниця" про
визнання протиправними дій та визнання нечинним акту опису та арешту майна
серії АА №374021 від 19.12.2006 року.

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське відкрите акціонерне товариство
"Обрій", с.Козятин Козятинського району Вінницької області звернулось
до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до відділу державної
виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької
області про визнання протиправними дій щодо складання акту опису та прешту
майна серії АА №374021 від 19.12.2006 року та визнання його нечинним.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що даний
акт складений з порушенням Конституції України від 28.06.2008 року, Закону
України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 року та
Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України №74/5 від 15.12.1999 року (далі Інструкція).

Так, на думку останнього, відповідач, починаючи
виконувати виконавчий напис №4286, що вчинений 20.11.2006 року приватним
нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_1, зобов'язаний був
пересвідчитись, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого
провадження. Натомість, невжиття державним виконавцем зазначених заходів та не
отримання позивачем постанови спричинило порушення вимог ст.30 Закону України
"Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 року (далі Закон
України №606-XIV від 21.04.1999 року) при складанні акту опису і арешту майна.

Також, позивач вважає, що державний виконавець, склавши
акт 19.12.2006 року, позбавив його права на добровільне виконання виконавчого
напису, строк на який надано постановою про відкриття виконавчого провадження
до 20.12.2006 року.

Окрім цього, згідно позиції представника позивача,
відповідач під час здійснення зазначених виконавчих дій також порушив ст.57
Закону України №606-XIV від 21.04.1999 року. А саме: складання акту мало
відбутись за наявності експертої оцінки, враховуючи, що вартість майна, що
описувалось, становила більше ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідач письмових пояснень на позов не надав, в
судовому засіданні проти нього заперечив. Суду пояснив, що акт опису і арешту
майна серії АА №374021 складений відповідно до вимог діючого законодавства.

Спростовуючи доводи позивача, останній зазначив, що
присутність представників СВАТ "Обрій" при здійсненні даних
виконавчих дій свідчить про те, що вони отримала постанову про відкриття
виконавчого провадження по виконанню напису нотаріуса. При цьому жодних
заперечень з їх боку не надходило. Також представник відповідача зауважив, що в
акті зазначена приблизна вартість майна, що описується, а експерт, на його
переконання, підлягає залученню після спливу 10 днів, які надані законом для
оскарження акту опису і арешту майна.

Представник третьої особи позовні вимоги не визнав.
Посилаючись на письмові пояснення від 26.05.2008 року, повідомив, що державний
виконавець згідно абз.2 п.4.1.1 Інструкції за заявою стягувача провів опис і
арешт майна боржника до спливу строку, встановленого для добровільного
виконання напису нотаріуса №4286 від 20.11.2006 року. Враховуючи цей факт та
посилаючись на дану норму, він наголосив, що заходи забезпечення виконання,
передбачені ст.24 Закону України №606-XIV від 21.04.1999 року, можливі до
отримання відомостей про одержання боржником копії постанови про відкриття
виконавчого провадження.

Аналізуючи положення Закону України №606-XIV від
21.04.1999 року, висновки, що викладені у листі Міністерства юстиції України
№25-53-23 від 28.02.2005 року, представник третьої особи, висловив думку, що
оцінка майна може бути проведена тільки після його арешту.

Також останній звернувся до з клопотанням про
застосування судом наслідків, передбачених ч.1 ст.100 КАС України, оскільки
позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду за захистом
порушених прав, що згідно ч.2 ст.181 КАС України становить 10 днів.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази,
вислухавши пояснення учасників процесу, судом встановлено, що 13.12.2006 року
державною виконавчою службою у Козятинському районі Вінницької області була
винесена постанова №549 про відкриття виконавчого провадження по виконанню
виконавчого напису нотаріуса №4286, вчиненого 20.11.2006 року приватним
нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_1 про стягнення з
СВАТ "Обрій" на користь філії "Вінницьке центральне відділення
Промінвестбанку" боргу у сумі 320940 грн. 76 коп.

Згідно даної постанови боржнику був наданий термін для
добровільного виконання вимоги до 20.12.2006 року.

19.12.2006 року за заявою банку відповідачем в
присутності голови СВАТ "Обрій" був складений акт опису і арешту
майна серії АА №374021.

Вирішуючи даний спір, судом була перевірена
відповідність прийнятого відповідачем рішення вимогам ч.3 ст.2 КАС України, при
цьому суд керувався внутрішнім переконанням, що грунтується на безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному дослідженні обставин справи.

Частиною 1 статті 30 Закону України №606-XIV від
21.04.1999 року встановлено, що державний виконавець, починаючи виконувати
рішення, повинен пересвідчитись, чи отримана боржником копія постанови про
відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на
добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до
статті 24 цього Закону.

Разом з цим, абз.2 п.4.1.1 Інструкції визначено, що до
отримання відомостей про одержання боржником копії постанови для захисту прав
стягувача державний виконавець може вжити заходів щодо забезпечення виконання,
передбачені частиною шостою статті 24 Закону, згідно якої: за заявою стягувача,
з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття
виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім
коштів) та оголосити заборону на його відчуження. Одночасно з винесенням
такої постанови державний
виконавець може провести опис і
арешт майна боржника в порядку,
визначеному цим Законом.

Таким чином, при складанні акту опису і арешту майна не
є обов'язковим отримання від боржника інформації про одержання копії постанови
про відкриття виконавчого провадження.

Разом з цим, слід зазначити, що рішенням Вінницького
окружного адміністративного суду від 15.08.2007 року по справі №2-а-7373/07,
яке набрало законної сили, встановлений факт направлення позивачу даної
постанови. При цьому, суд погоджується із позицією представника відповідача,
висловленою у судовому засіданні, що позивач отримав постанову, оскільки був
присутнім при описі і арешті майна, про що зазначено у самому акті.

Проаналізувавши чинне законодавство, зокрема положення
ч.6 т.с24 Закону, абзаців 2 та 5 пункту 4.1.1 Інструкції, суд прийшов висновку,
що накладення арешта на майно боржника можливе при відкритті виконавчого
провадження (про що безпосередньо зазначено у абз.5 п.4.1.1), а тому не є
обов'язковим вчинення державним виконавцем зазначених дій після спливу терміну,
наданого для добровільного виконання рішення. Таким чином, не суперечать закону
дії відповідача по складанню акту 19.12.2006 року, враховуючи, що строк для
добровільного виконання наданий боржнику до 20.12.2006 року.

Щодо відсутності оцінки експерта майна позивача під час
здійснення опису та арешту майна, слід зазначити наступне.

Складання на наступний день (20.12.2006 року) після
проведення опису і арешту майна висновку експерта щодо його вартості (про що
також зазначено позивачем у позовній заяві), на переконання суду, не є
порушенням прав та законних інтересів боржника, оскільки згідно положень ч.ч.
1, 3 ст.55 Закону України №606-XIV від 21.04.1999 року метою арешту є:
забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві
або реалізації, що полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони
розпоряджатися ним; тоді як оцінка майна проводиться з метою встановлення його
реальної вартості для подальшої реалізації, що випливає з положень Закону
України №606-XIV від 21.04.1999 року та
зі змісту листа Міністерства юстиції України №25-53-23 від 28.02.2005
року.

Також суд вважає, що у згідно діючого законодавства
України не є обов'єзковим складання акту арешту та опису майна при наявності
його експертної оцінки, тому дії державного виконавця по проведенню 19.12.2006
року арешту та опису майна не можуть бути визнані протиправними судом в зв'язку
з тим, що висновок експерта щодо його вартості складений 20.12.2006 року.

Вирішуючи даний спір судом встановлено, що посилання
позивача на те, що державний виконавець, склавши акт 19.12.2006 року, позбавив
його права на добровільне виконання виконавчого напису, строк на який надано
постановою про відкриття виконавчого провадження до 20.12.2006 року є
безпідставним та спростовується абз.5 п.4.1.1. Інструкції, яким визначено, що
якщо при відкритті виконавчого
провадження державним виконавцем у порядку,
установленому статтею 24 Закону, накладено арешт на майно боржника, за
погодженням з державним виконавцем боржник
має право у строк, установлений для добровільного виконання
рішення, реалізувати належне йому майно
в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом.
У цьому
разі покупець майна боржника повинен внести кошти за придбане майно
на рахунок органу
державної виконавчої служби в
строк, установлений для добровільного виконання рішення. Після внесення
покупцем коштів арешт з проданого майна
боржника знімається за постановою
державного виконавця.

Слід зазначити, що клопотання третьої особи про застосування
наслідків, передбачених ч.1 ст.100 КАС України, не може бути прийнято судом,
оскільки право на звернення з такою заявою має одна зі сторін, якою згідно
положень ч.1 ст.50 КАС України, є позивач та відповідач.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

У позові сільськогосподарського відкритого акціонерного
товариства "Обрій", с.Козятин Козятинського району Вінницької області
до відділу державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління
юстиції Вінницької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача, - Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) в особі філії
"Відділення Промінвестбанк в м.Вінниця" про визнання протиправними
дій та визнання нечинним акту опису та арешту майна серії АА №374021 від
19.12.2006 року відмовити.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Згідно положень ч.3 ст.160, ч.4
ст.167 КАС України постанова у повному обсязі складена 30.05.2008 року.

Суддя Гонтарук Віктор Миколайович