Справа № К-9886/06
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2008-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2008
№ К-9886/06

Вищий адміністративний с
уд України у складі колегії с
уддів:
Карася О.В. (головуючого),

Брайка А.І., Голубєвої Г.К., Р
ибченка А.О., Федорова М.О.
при секретарі: Міненко О.М.

за участі представника поз
ивача Конашевича О.І.
розглянувши у відкритому с
удовому засіданні касаційну
скаргу Відкритого акціон
ерного товариства «Феодосій
ський приладобудівний завод
» на постанову Севастопольсь
кого апеляційного господарс
ького суду від 09.08.2005 по справі №
2-15/3117-2005
за позовом Відкритого
акціонерного товариства «Фе
одосійський приладобудівни
й завод»
до Феод
осійської міжрайонної держа
вної податкової інспекції Ав
тономної Республіки Крим
про визнання н
едійсним податкового повідо
млення-рішення
ВСТАНОВИВ:
Заявлено позовні вимоги п
ро визнання недійсним податк
ового повідомлення-рішення Ф
еодосійської МДПІ (далі МД
ПІ) від 22.12.2003 № 000121/2075/23-1/6/0, яким визна
чено штраф у розмірі суми від
чуження на суму 1 754 230 грн. на під
ставі Акту документальної пе
ревірки ВАТ «Феодосійський
приладобудівний завод» з пит
ань дотримання вимог податко
вого та валютного законодавс
тва від 19.12.2003 № 3668/23-1 згідно пп. 17.1.8 п
. 17.1 ст. 17 Закону України «Про по
рядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюд
жетами та державними цільови
ми фондами».
Рішенням Господарського с
уду Автономної Республіки К
рим від 12-26.04.2005 по справі № 2-15/3117-2005
позов задоволено з посиланн
ям на рішення Конституційног
о Суду України від 24.03.2005 № 2-рп/2005, в
ідповідно до якого положення
пп. 8.2.2. п. 8.2 ст. 2 Закону України «
Про порядок погашення зобов'
язань платників податків пер
ед бюджетами та державними ц
ільовими фондами» у частині
розповсюдження права податк
ової застави на будь які види
активів платника податку бе
з врахування його податковог
о боргу, були визнані неконст
итуційними. Крім того, суд пер
шої інстанції зазначив, що ві
дповідно до постанови Кабіне
ту Міністрів України від 22.06.1998
№ 941 податковим органом за Акт
ом від 19.12.2001 описане майно пози
вача на суму 256 159,41 грн. перевищу
є вартість векселя. І на момен
т відчуження векселя, податк
ова застава по податковому б
оргу була забезпечена майном
позивача.
Постановою Севастопольськ
ого апеляційного господарсь
кого суду від 09.08.2005 по справі №
2-15/3117-2005 рішення Господарського
суду Автономної Республіки
Крим від 12-26.04.2005 скасовано. В поз
ові відмовлено.
Суд апеляційної інстанції
мотивував свій висновок тим
, що передача векселя №741 ном
інальною вартістю 1 754 230 грн. ві
д ВАТ «Феодосійський прилад
обудівний завод» до ТОВ «Тур
сервіс» не може розглядатись
як перерахування грошових к
оштів за одержану продукцію,
оскільки вексель був видани
й МПП «Сканді» і переданий ВА
Т «Феодосійський приладобуд
івний завод» на підставі іме
нного індосаменту від ПП «Ра
тон», а тому позивач не має ста
тусу векселедавця за векселе
м №741.
Відповідно суд апеляційно
ї інстанції пославшись на п.п
.8.6.1 п. 8.6 п. 8 Закону України «Про п
орядок погашення зобов'язань
платників податків перед бю
джетами та державними цільов
ими фондами» дійшов висновку
про те, що ВАТ «Феодосійський
приладобудівний завод» мало
статус векселедержателя за
векселем № 741, і передача ць
ого векселя ТОВ «Турсервіс»
призвела до відчуження майн
ового права - права вимоги на с
уму 1 754 230 грн. до боржника МПП
«Сканді». Таким чином, ця опе
рація позивача підлягала пис
ьмовому узгодженню з податко
вим органом.
Доводи суду першої інстанц
ії про те, що податкова застав
а поширюється лише на майно, я
ке вказано в акті опису від 19.12
.2001, з посиланням на рішення Кон
ституційного суду України №2
-рп/2005 від 24.03.2005 суд апеляційної і
нстанції заперечив, пославши
сь на п. 13 постанови Кабінету М
іністрів України від 22.06.1998 №941 мо
тивуючи тим, що не можна отото
жнювати такі поняття як «май
но платника податків, на яке п
оширюється податкова застав
а» і «майно, яке описано з мето
ю продажу і погашення податк
ового зобов'язання». Майно, як
е описане не припиняє податк
ової застави та обов'язок під
приємства по узгодженню з по
датковим органом господарсь
ких угод щодо майна, оскільки
на момент відчуження вексел
я податкове зобов'язання не п
огашено.
Таким чином суд апеляційно
ї інстанції зробив висновок
про те, що активи платника под
атків ВАТ «Феодосійський
приладобудівний завод» не б
ули належними чином розмежов
ані на ті активи, на які поширю
ється податкова застава та н
а ті активи, на які податкова з
астава не поширюється, а тому
визнав, що податкова застава
поширювалась на вексель № 741 номінальною вартістю 1 754 230 г
рн.
Не погодившись із постанов
ою Севастопольського апеляц
ійного господарського суду в
ід 09.08.2005 по справі № 2-15/3117-2005 ВАТ «Фе
одосійський приладобудівни
й завод» (позивач) подав касац
ійну скаргу, в якій просить ск
асувати судове рішення та за
лишити в силі рішення Господ
арського суду Автономної Ре
спубліки Крим від 12-26.04.2005. На дум
ку скаржника постанова суду
апеляційної інстанції винес
ена із порушенням та неправи
льним застосуванням норм мат
еріального права і судом не п
рийнято до уваги норми ст. 21 За
кону України «Про цінні папе
ри та фондову біржу», де встан
овлено визначення векселя, т
а ст. 4 Закону України «Про обі
г векселів в Україні».
Також зазначивши рішення К
онституційного Суду України
від 24.03.2005 № 2-рп/2005, скаржник нагол
осив на тому, що предметом под
аткової застави на момент ро
зрахунку векселем, були авто
матика газових котлів, автом
обільні домкрати, гвинтові, і
нші ж записи були зроблені пі
сля отримання та передачі ве
кселя. Даний факт скаржник ро
зцінює також як підставу виз
нання неправомірних дій відп
овідача при нарахування штра
фних санкцій.
Відповідач заперечення на
касаційну скаргу не надав, в с
удове засідання не зявився
, про час і місце судового засі
дання повідомлений належним
чином.
Перевіривши правильність
застосування судами першої
та апеляційної інстанцій нор
м матеріального та процесуал
ьного права, юридичної оцінк
и обставин справи, доводи кас
аційної скарги та пояснення
представників позивача, коле
гія суддів вважає, що касацій
на скарга підлягає задоволен
ню з наступних підстав.
Рішенням Конституційного
Суду України від 24.03.2005 № 2-рп/2005 - в
изнано такими, що не відповід
ають Конституції України (є н
еконституційними), положення
Закону України від 21.12.2000 № 2181 «Пр
о порядок погашення зобов'яз
ань платників податків перед
бюджетами та державними ціл
ьовими фондами», а саме:
- абзац другий п.п.8.2.1 п. 8.2 ст. 8, з
гідно з яким право податково
ї застави виникає у разі непо
дання або несвоєчасного пода
ння платником податків подат
кової декларації з першог
о робочого дня, наступного за
останнім днем строку, встано
вленого законом про відповід
ний податок, збір (обов'язкови
й платіж) для подання такої по
даткової декларації;
- пп. 8.2.2 п. 8.2 ст. 8 в частині поши
рення права податкової заста
ви на будь-які види активів пл
атника податків без врахуван
ня суми його податкового бор
гу.
В зазначеному рішенні Конс
титуційного Суду України заз
начено, що практика його заст
осування підтверджує, - право
податкової застави поширюєт
ься практично на всі види акт
ивів платника податків. При ц
ьому не враховується адекват
ність суми податкового зобов
'язання чи податкового боргу
з розміром заставлених акти
вів платника податків, що не с
прияє справедливому вирішен
ню питань застосування права
податкової застави між суб'є
ктами податкових правовідно
син. На думку Конституційног
о Суду України, розмір податк
ової застави виходячи із заг
альних принципів права повин
ен відповідати сумі податков
ого зобов'язання, що забезпеч
увало б конституційну вимогу
справедливості та розмірнос
ті. Розмірність як елемент пр
инципу справедливості перед
бачає встановлення публічно
-правового обмеження розпоря
дження активами платника под
атків за несплату чи несвоєч
асну сплату податкового зобо
в'язання та диференціювання
такого обмеження залежно від
розміру несплати платником
податкового боргу.
Тобто поширення права пода
ткової застави на будь-які ви
ди активів платника податків
, яка перевищує суму податков
ого зобов'язання чи податков
ого боргу, може призвести до п
озбавлення такого платника н
е тільки прибутків, а й інших а
ктивів, ставлячи під загрозу
його подальшу підприємницьк
у діяльність аж до її припине
ння.
Відповідно враховуючи вищ
езазначене, суд першої інста
нції вірно визначився, що в сп
ірному випадку, обставинами,
які впливають на суть прийня
того повідомлення-рішення є
прийняття Конституційним Су
дом України рішення про визн
ання визнані неконституційн
ими положення пп. 8.2.2 п. 8.2 ст. 8 Зак
ону України від 21.12.2000 № 2181 «Про по
рядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюд
жетами та державними цільови
ми фондами», в частині розпов
сюдження права податкової за
стави на всі види активів под
аткового платника без урахув
ання суми його податкового б
оргу. При цьому необхідно вра
хувати, що в силу ст. 58 Конститу
ції України, як норму прямої д
ії, закони та інші нормативно
-правові акти не мають зворот
ної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або ска
совують відповідальність ос
оби.
Таким чином, оскільки судом
першої інстанції встановлен
о, а судом апеляційної інстан
ції фактично підтверджено, щ
о передача векселя №741 номі
нальною вартістю 1 754 230 грн. від
ВАТ «Феодосійський приладо
будівний завод» до ТОВ «Турс
ервіс» відбулась за одержану
продукцію, тому з огляду на вк
азане, необхідно погодитись
із висновком суду першої інс
танції про те, що при прийнятт
і спірного податкового повід
омлення-рішення та нарахуван
ні штрафних санкцій, відпові
дачем не враховано адекватні
сть суми податкового боргу з
розміром заставлених активі
в платника податків.
А щодо факту передачі вексе
ля за отриманий товар, де суду
апеляційної інстанції дійшо
в висновку про те, що ВАТ «Фео
досійський приладобудівний
завод» мало статус векселед
ержателя за векселем № 741, і
передача цього векселя ТОВ «
Турсервіс» призвела до відчу
ження майнового права - права
вимоги на суму 1 754 230 грн. до бор
жника МПП «Сканді», а тому
ця операція позивача підляга
ла письмовому узгодженню з п
одатковим органом, необхі
дно зазначити, що такий ви
сновок не ґрунтується на нор
мах законодавства про цінні
папери, а саме: в силу ч. 1 ст. 21 За
кону України від 18.06.1991 № 1201 «Про ц
інні папери та фондову біржу
» - вексель - це цінний папір, як
ий засвідчує безумовне грошо
ве зобов'язання векселедавця
сплатити після настання стр
оку визначену суму коштів вл
аснику векселю (векселеотрим
увачу). При цьому ст. 4 Закону Ук
раїни від 18.06.1991 № 1201 «Про обіг век
селів в Україні» визначено, щ
о видавати переказні і прост
і векселі можна лише для офор
млення грошового боргу за фа
ктично поставлені товари, ви
конані роботи, надані послуг
и.
Аналізуючи підстави нарах
ування податкового зобов'яза
ння про те, що активи платника
податків ВАТ «Феодосійсь
кий приладобудівний завод» н
е були належними чином розме
жовані на ті активи, на які пош
ирюється податкова застава т
а на ті активи, на які податков
а застава не поширюється, а то
му податкова застава поширюв
алась і на вексель № 741 номі
нальною вартістю 1 754 230 грн., так
ож необхідно звернути увагу
на помилковість міркувань су
ду апеляційної інстанції, та
к як в даному випадку у відпов
ідача згідно ст. 58 Конституці
ї України відсутні законні п
ідстави нарахування штрафни
х санкцій, а тому прийняте осп
орюване податкове повідомле
ння-рішення судом першої інс
танції законно визнано недій
сним, оскільки розповсюдженн
я права податкової застави н
а всі види активів податково
го платника без урахування с
уми його податкового боргу є
неправомірним.
Отже, при прийнятті судовог
о рішення суд першої інстанц
ій дійшов вичерпних юридични
х висновків щодо встановлени
х обставин справи і правильн
о застосував до спірних прав
овідносин сторін норми матер
іального права та підставно
задовольнив позов. А рішення
Господарського суду Автоном
ної Республіки Крим від 12-26.04.2005
належним чином мотивоване і
за своїм змістом та формою ві
дповідає вимогам процесуаль
ного закону і підлягає залиш
енню в силі. Відповідно поста
нова Севастопольського апел
яційного господарського суд
у від 09.08.2005 підлягає скасуванню
, як така, що винесена при поми
лковому застосуванні норми м
атеріального права.
Керуючись ст. ст. 160, 220, 221, 223, 226,
230 Кодексу адміністративног
о судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Відкрит
ого акціонерного товариства
«Феодосійський приладобуді
вний завод» задовольнити.
Постанову Севастопольсько
го апеляційного господарськ
ого суду від 09.08.2005 по справі № 2-15
/3117-2005 скасувати.
Рішення Господарського су
ду Автономної Республіки Кр
им від 12-26.04.2005 по справі № 2-15/3117-2005 за
лишити в силі.
Ухвала набирає законної си
ли з моменту проголошення і о
скарженню не підлягає, крім я
к з підстав, у строк та в поряд
ку, визначеними ст. ст. 237-239 КАС У
країни.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
А.І. Брайк
о

Г.К. Голуб
єва

А.О. Рибче
нко

М.О. Федор
ов