Справа № 22-а-1391/2008
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2008-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м.Харків, вул.Володарського, 46 (1 корпус)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
квітня 2008 року

м.Харків

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Шевцової Н.В.,

Суддів Бенедик А.П.,
Кононенко З.О.

за участю

секретаря Маймуліної А.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного
адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною
скаргою Міністерства фінансів України на
постанову Гадяцького районного суду Полтавської області від 25.10.2007
року по справі №2-а-40/2007

за позовом ОСОБА_1

до
Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної
державної адміністрації

Міністерства
фінансів України

Міністерства
праці та соціальної політики України,

Державного
казначейства України

Головного
управління Державного
казначейства України у
Полтавській області

про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Гадяцької районної державної
адміністрації, в якому просив суд
стягнути з відповідача суму
недоплаченої у 2003-2007 роках.,
одноразової щорічної допомоги, як
учаснику бойових дій у розмірі 8306 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 13 вересня 2007 року замінено
неналежного відповідача - управління праці та
соціального захисту населення Гадяцької райдержадміністрації на належного -
головне управління праці та соціального захисту населення Полтавської
обласної державної адміністрації. Залучено до участі в справі в якості відповідачів - Міністерство фінансів України,
Державне казначейство України, Міністерство
праці та соціальної політики України, головне управління державного
казначейства України в Полтавській
області.

Постановою Гадяцького районного суду
Полтавської області від 25.10.2007 року позовні
вимоги задоволено частково. Зобов'язано
Міністерство фінансів України виділити та перерахувати через Міністерство праці та соціального захисту населення Головному
управлінню праці та соціального захисту населення Полтавської обласної
державної адміністрації нарахувати для виплати ОСОБА_1 суму недоплаченої
щорічної грошової допомоги, як учаснику бойових дій, інваліду 2 групи
відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" за 2007 рік в розмірі 2816
грн. Зобов'язано
Головне управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації
виплатити ОСОБА_1 отримані на його ім'я кошти в розмірі
2816 грн.

В
задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Міністерство фінансів
України не погодившись з постановою суду першої
інстанції в частині зобов'язання виділити та перерахувати через Міністерство праці та соціального захисту населення Головному
управлінню праці та соціального захисту населення Полтавської обласної
державної адміністрації нарахувати для виплати ОСОБА_1 суму недоплаченої
щорічної грошової допомоги, як учаснику бойових дій, інваліду 2 групи
відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" за 2007 рік в
розмірі 2816 грн., подало

_________________________________________________________________________________________________

Справа
№22-а-1391/08 Головуючий 1 інстанції: Максименко Л.В.

Категорія:
49 Доповідач:
Шевцова Н.В.

апеляційну скаргу, в якій посилаючись на
прийняття оскаржуваної постанови з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а саме: ч.2 ст.95 Конституції України, п.8 ч.1 ст.7, ч.
1,2 ст. ст. 23, 29 Бюджетного кодексу
України, ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», п.18.ст. 77 Закону
України «Про Державний бюджет України на
2006 рік», п. 13 ст. 71 Закону України
«Про Державний бюджет на 2007 рік», просить оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нову постанову,якою у
задоволенні позову відмовити.

Позивачем
надані заперечення на апеляційну скаргу Міністерства
фінансів України, в яких посилаючись на прийняття оскаржуваної постанови з
дотриманням норм матеріального та процесуального права, просить апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції -без змін.

Колегія
суддів, заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено,що ОСОБА_1 є учасником бойових
дій в Афганістані, інвалідом 2 групи
, що підтверджується посвідченням для ветеранів війни - інвалідів війни.

Щорічно до 5 травня
починаючи з 2003 року йому виплачувалась щорічна разова грошова допомога у 2003
році - 100 грн., у 2004 році - 130 грн., у 2005- 2006 році - 270 грн., у 2007 -
360 грн.

Задовольняючи позовні
вимоги, щодо зобов'язання виділити та перерахувати через Міністерство праці та соціального захисту населення Головному
управлінню праці та соціального захисту населення Полтавської обласної
державної адміністрації нарахувати для виплати ОСОБА_1 суму недоплаченої
щорічної грошової допомоги, як учаснику бойових дій, інваліду 2 групи
відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" за 2007 рік в
розмірі 2816 грн та зобов'язання Головне управління праці та соціального
захисту населення Полтавської облдержадміністрації
виплатити ОСОБА_1 отримані на його ім'я кошти в розмірі 2816 грн., суд першої
інстанції виходив з того, що Рішенням
Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів щодо відповідності Конституції України
положень деяких статей Закону України „Про Державний бюджет на 2007
рік" визнано такими, що не відповідають Конституції України положення Закону України „Про держаний бюджет на 2007
рік" пункту 13 ст.71, яким зупинено на 2007 рік дію ч. 5 ст.ст. 12- 15 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту"

Відповідно до ч.5
резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України,
рішення Конституційного Суду України у
цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеною закону, що визнані неконституційними.

З таких обставин суд
першої інстанції дійшов до висновку, що
застосування при виплаті позивачу одноразової грошової допомоги,
передбаченої ч.5 ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", Закон
України „ Про Державний бюджет
України на 2007 рік" суперечить Конституції України, та порушує права позивача.

Колегія суддів
погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно
ч.1 ст. 17-1 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" щорічну виплату разової грошової допомоги
до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий
рахунок отримувача) пенсіонерам - за
місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх
проживання чи одержання грошового утримання.

Відповідно до
п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», дію ч.5 статті 13 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону, було зупинено.

Рішенням Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності
Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, ч. 2 ст. 56, ч.
2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46,
ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не
відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 13 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України
на 2007 рік", яким зупинено на 2007
рік дію ч.5 ст. 13 Закону України „
Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту ", з урахуванням ст. 111 цього
Закону. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне
значення для судів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень
статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення
Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України,
остаточним і не може бути оскаржене.

Посилаючись на положення п. 13 ст.
71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» відповідач вважає, що його
дії про відмову в перерахунку пенсії позивачу є правомірною, а рішення суду
першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права.

Колегія суддів, вважає такі доводи відповідача є не обґрунтованими, оскільки з моменту
прийняття Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності
положення п.12 ст.71 Закону України „Про Державний бюджет на 2007 рік” ця норма
Закону втратила чинність, а тому на момент звернення позивача із заявою до
відповідача про стягнення недоплаченої щорічної разової допомоги була чинною
ч.5 ст.13 Закону України „ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту ", яка підлягали
застосуванню до спірних правовідносин.

Посилання відповідача на порушення судом першої інстанції норм
матеріального права через неврахування законодавчою неврегульованість питання
щодо механізму виплати щорічної разової грошової допомоги,, відповідно до
Закону України „ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту ", колегія
суддів, вважає хибними, з таких підстав.

Відповідно до статті 64 Конституції України передбачено, що конституційні
права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків,
передбачених Конституцією України.

Згідно ч.ч.3 та 4 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України
звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і
громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів
неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює
спірні правовідносини.

Отже, колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, та
вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205,
ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Міністерства
фінансів України - залишити без
задоволення, а постанову Гадяцького районного суду
Полтавської області від 25.10.2007 року по справі №2-а-40/2007 - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з дня
складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено 22.04.2008
року.

Головуючий
(підпис) Н.В.
Шевцова

Судді: (підпис) А.П.Бенедик

(підпис) З.О.Кононенко

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного
суду Н.В.
Шевцова