Справа № 22-а-4969/2008
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2008-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

01 липня 2008 року м.
Донецьк

справа № 22-а-4969/08

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ляшенка Д.В.

суддів: Шаптала Н.К., Колеснік Г.А.

при секретарі за
участю : позивача представника 1-го відповідача представника третьої особи

Агейченковій К.О.
ОСОБА_1 Лемешевій І.С. Комарова
Д.В.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні ОСОБА_1

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

12 березня 2008 року

по адміністративній справі

№2-а-55/08

за позовом

ОСОБА_1

до треті
особи

1-Головного управління Міністерства внутрішніх справ
України в Донецькій області; 2-Відділу медичного забезпечення Головного
управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області
1-Червоногвардійський районний відділ Макіївського міського управління
Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій
області; 2-Головне управління державного казначейства України в Донецькій
області

про

зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2007 року
позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив зобов'язати ГУ МВС України в Донецькій області здійснити
нарахування та виплату суми пенсії по інвалідності, починаючи з 1993 року, а
також стягнути суму заподіяної моральності шкоди 100 000 грн.

В обґрунтування
позовних вимог позивач зазначає, що У відповідності зі ст. 1 Закону України
«Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб керівного й рядового
складу органів внутрішніх справ і деяких інших осіб», він має право на пенсію
по інвалідності. У відповідності зі ст. 20, п «а» Закону, має право на пенсію
інвалідам війни. Вважав, що у відповідності зі ст. 55 Закону, відповідачем
повинні бути виплачені суми пенсії, недоотримані ним, починаючи з 1993 року й
по теперішній час.

Також позивач стверджував, що діями відповідача йому була
заподіяна моральна шкода, яку він оцінив в 100 000 гривень.

Постановою
Донецького окружного адміністративного суду
від 12 березня 2008 року в задоволенні позову відмовлено за
необґрунтованістю.

Не
погодившись із вказаною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права
просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою позов задовольнити.

Позивач
в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив її
задовольнити, проти чого заперечували представники відповідача та третьої
особи.

Представники
інших сторін в судове засідання не прибули, хоча про час та місце розгляду
справи повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представників позивача та
третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає
залишенню без змін, з наступних підстав.

Статною 18
Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби
та деяких інших осіб", визначені умови призначення пенсій по інвалідності,
згідно із якою пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим
Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження
ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо
інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби,
але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке
виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні
або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і
особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або
заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Згідно ст. 20 Закону України ,.Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб " залежно від
причини інвалідності інваліди з числа військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за цим Законом, поділяються на такі категорії:

а) інваліди війни - при настанні інвалідності внаслідок поранення,
контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини,
виконання обов'язків військової служби (службових обов'язків) чи пов'язаних з
перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з'єднаннях, підпільних
організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством
України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на
спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період
громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю у бойових діях у мирний
час, а також інші особи, зазначені у статті 7 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

б) інші інваліди з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на
пенсію за цим Законом, - при настанні інвалідності внаслідок каліцтва, одержаного
в результаті нещасного випадку, не пов'язаного з виконанням обов'язків
військової служби (службових обов'язків), або внаслідок захворювання,
пов'язаного з проходженням служби.

Як вбачається з матеріалів справі ОСОБА_1 було надано довідку МСЕК про присвоєння третьої групи
інвалідності 30.11.2006 року. (а.с.21).

Таким чином, підстави для призначення позивачу пенсії по
інвалідності виникли 30.11.2006 року, саме з того часу, коли відповідно до
законодавства позивача було визнано інвалідом третьої групи, а тому колегія
суддів не вбачає правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 щодо
нарахування та виплати останньому пенсії по інвалідності, починаючи з 1993
року, а також стягнення суму заподіяної моральності шкоди 100 000 грн.

Тобто,
суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, і підстав для
задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись
ст.ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12
березня 2008 року у справі №2-а-55/08 за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Відділу
медичного забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ
України в Донецькій області «про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення
моральної шкоди» - залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після
набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді:

Україна

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

Іменем України

(вступна та резолютивна частини)

01 липня 2008 року м.
Донецьк

справа № 22-а-4969/08

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ляшенка Д.В.

суддів: Шаптала Н.К.,
Колеснік Г.А.

при секретарі за участю : позивача представника 1-го
відповідача представника третьої особи

Агейченковій К.О.
ОСОБА_1 Лемешевій І.С. Комарова
Д.В.

розглянувши у відкритому
апеляційну скаргу

судовому засіданні ОСОБА_1

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

12 березня 2008 року

по адміністративній справі

№2-а-55/08

за позовом

ОСОБА_1

до треті особи

1-Головного управління Міністерства внутрішніх справ
України в Донецькій області; 2-Відділу медичного забезпечення Головного
управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області
1-Червоногвардійський районний відділ Макіївського міського управління
Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій
області; 2-Головне управління державного казначейства України в Донецькій
області

про

зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної
шкоди, -

Керуючись ст.ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.
206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 12 березня 2008 року у справі №2-а-55/08 за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в
Донецькій області, Відділу медичного забезпечення Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області «про зобов'язання
вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди» - залишити без задоволення, а
постанову суду без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в
разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: