Справа № 22-а-1418/2008
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2008-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
Справа: № 2-а-2907
Головуючий 1 інстанції: Максименко Л.В.
Доповідач: Філатов Ю.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2008 р.
Справа № 22-а-1418/2008

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Філатов Ю.М., судді Водолажська Н.С., Гуцал М.І.

при секретарі Волошина Я.В.

за участю представників:

позивача - не прибув

відповідача - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу відповідача, Міністерства фінансів України на постанову
Гадяцького районного суду Полтавської області від 25.10.2007р. по справі №
2-а-29/07

за позовом

ОСОБА_1

до

Головного управління праці та соціального
захисту населення Полтавської ОДА, ГУ ДКУ в Полтавській області, Міністерства
фінансів України, Державного казначейства України, Міністерства праці та
соціальної політики України

третя особа

Гадяцька РДА

про

стягнення недоплаченої щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до Головного управління
праці та соціального захисту населення Полтавської ОДА, ГУ ДКУ в Полтавській
області, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України,
Міністерства праці та соціальної політики України, в якому просить стягнути на
свою користь недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за
2002-2007 роки у розмірі 4980,24 грн.

Постановою Гадяцького районного суду Полтавської області від 25.10.2007р.
по справі № 2-а-29/07позов задоволено частково, зобов'язано Міністерство
фінансів України виділити та перерахувати через Міністерство праці та
соціального захисту населення Головному управлінню праці та соціального захисту
населення Полтавської обласної державної адміністрації для виплати ОСОБА_1суму
недоплаченої щорічної грошової допомоги як учаснику війни нагороджену медалями
колишнього СРСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в
роки Великої Вітчизняної війни відповідно до Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2007 рік в розмірі
1533 грн., зобов'язано Головне управління праці та соціального захисту
населення Полтавської облдержадміністрації виплатити ОСОБА_1 отримані на її
ім'я кошти в розмірі 1533 грн.

Міністерство фінансів України, не погодившись з постановою суду, подало
апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою в позові відмовити. Вважає, що судом першої інстанції при
ухваленні судового рішення було порушено норми матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що
згідно ч.5 ст. 14 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і
медалями колишнього СРСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в
тилу в роки Великої Вітчизняної війни, виплачується разова грошова допомога у
розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам війни - у розмірі
трьох мінімальних пенсій за віком.

Позивачу протягом 2005-2007 років виплачувалася разова грошова допомога в
розмірах, передбачених відповідними нормами законів про Державний бюджет на
вищезгадані роки, якими зупинялась дія ч.5 ст. 14 ЗУ „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту".

Ураховуючи положення ст.ст. 8, 17, 19, 22, ч,1 ст. 58 Конституції України,
ст. 2 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та
правову позицію Конституційного Суду України в справі про зупинення дії або
обмеження пільг, компенсацій і гарантій ( рішення від 01.12.04р. № 20-рп/2004),
до спірних правовідносин підлягає застосуванню спеціальний закон, а саме ЗУ
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Що стосується виплат недоплаченої допомоги за 2002-2006 роки, судом першої
інстанції зазначено наступне.

Відповідно до ст.ст. 99, 100 КАС України для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк,
який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову, якщо в
цьому наполягає одна із сторін.

У запереченнях проти позову Міністерство фінансів України, Державне казначейство
України, Головне управління державного казначейства в Полтавській області
звертали увагу суду на пропуск строків позовної давності звернення до суду.

Оскільки позивач пропустив строк звернення до суду по обґрунтованим вимогам
про стягнення недоплаченої разової грошової допомоги за 2002-2006рр., з
клопотанням про поновлення строку не звертався, а відповідачі просять відмовити
в задоволенні позову також з підстав пропуску строку позовної давності, судом
першої інстанції зроблено правомірний висновок про необхідність відмовити в
задоволенні позову в цій частині.

Згідно ч. 1 ст. 17-1 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" щорічну виплату разової грошової допомоги до 5
травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи
праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через
установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача)
пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за
місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Відповідно до п. 3 Положення про Міністерство праці та соціальної політики
України, затвердженого Указом Президента України від 30 серпня 200 року №
1035/2000 та постанови КМУ від 02 листопада 2006 року № 1543 Мінпраці України
забезпечує реалізацію прав громадян на соціальний захист через систему
підпорядкованих йому органів, до яких відносяться управління праці та
соціального захисту населення.

Згідно ч.2 та ч. 3 ст. 2 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" права та пільги для ветеранів війни і членів їх
сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього
Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти
органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права
і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Згідно ч.2 ст. 19 та ч. 3 ст. 22 Конституції України органи державної влади
та органи місцевого
самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані
діяти лише на
підставі, в межах і повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Нормами п. 13 ст. 71 ЗУ „Про Державний бюджет України на 2007 рік"
зупинено на 2007 рік дію ч.5 ст. 14 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", якою звужено зміст та обсяг існуючих у позивача
прав, гарантованих Конституцією України.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням
46 народних депутатів щодо відповідності Конституції України положень деяких
статей Закону України „Про держаний бюджет на 2007 рік" визнано такими, що
не відповідають Конституції України положення Закону України „Про держаний
бюджет на 2007 рік" пункту 13 ст.71, яким зупинено на 2007 рік дію частини
п'ятої статей 12, 13, 14 та 15 Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"

Відповідно до ч.5 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного
Суду України рішення Конституційного Суду України у цій справі має
преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів
у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані неконституційними.

На підставі викладеного судом першої інстанції зроблено правомірний
висновок про необхідність задоволення позову в частині стягнення недоплаченої
допомоги за 2007 рік.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Міністерство фінансів України в апеляційній скарзі посилається на Закон
України "Про Державний бюджет на 2007 рік", проте ці норми не можуть
бути застосовані оскільки визнані неконституційними.

На підставі викладеного судова колегія вважає, що суд
першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення
з додержанням норм процесуального права, керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196,
198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України

ухвалила:

Постанову Гадяцького районного суду Полтавської області
від 25.10.2007р. по справі № 2-а-29/07 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Міністерства фінансів України залишити
без задоволення.

Роз'яснити сторонам, що ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з дня виготовлення її повного тексту.

Справу направити до суду першої інстанції.

Повний текст ухвали виготовлений 09.06.2008р.

Головуючий суддя підпис Філатов Ю.М.

Судді
підпис
Водолажська Н.С.

підпис
Гуцал М.І.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:

Суддя
Ю.М. Філатов