Справа № 22а-3024/2008
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Стецька, 13 тел. 261-38-59
Головуючий у 1-й інстанції суддя -
Н.П. ряд.ст.зв. №47
Білогірський районний суд
Хмельницької області, №
Доповідач у 2-й інстанції суддя - Яворський І.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2008 року
Справа № 22а - 3024/08 м. Львів

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді - Яворського І.О.

суддів: Довгополова
О.М.

Носа С.П.

при секретарі:
Поворознику Д.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення Білогірської районної державної адміністрації на
постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 16 листопада 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14 до Управління праці та соціального захисту населення Білогірської
районної державної адміністрації Хмельницької області про зобов'язання
здійснення перерахунку та стягнення недоплачених грошових коштів, обов'язкових
до виплати, як щорічної допомоги -

В С Т А
Н О В И Л А :

У жовтні 2007 року позивачі
звернулись до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту
населення Білогірської районної державної адміністрації про стягнення коштів - разової грошової
допомоги до 05 травня.

У запереченні на позови Управління праці та соціального захисту населення
Білогірської районної державної адміністрації вказувало, що на підставі ст.95
Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються
будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове
спрямування цих видатків. Тому Управління просило відмовити в задоволенні
позовних вимог; звернути увагу на строки звернення до суду.

Із матеріалів справи вбачається, що виплату одноразової щорічної
грошової допомоги учасникам бойових дій здійснює Міністерство праці та соціальної
політики України через підпорядковані йому органи на місцях. Відповідно до
Положення про Міністерство праці та соціальної політики України, затвердженого
Указом Президента України від 30.08.2000 року за №1035/2000 Мінпраці України є
головним органом у системі центральних органів виконавчої влади із забезпечення
реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення,
соціального обслуговування населення, та, згідно ст..22 Бюджетного Кодексу
України, - головним розпорядником бюджетних коштів. Відповідно до підпункту
шостого пункту 8 зазначеного Положення міністр приймає рішення щодо розподілу
бюджетних коштів, головним розпорядником яких є Мінпраці України. Згідно з
Положенням про Міністерство праці та соціальної політики України, Мінпраці
України, відповідно до покладених завдань, здійснює в межах своїх повноважень
контроль за додержанням законодавства щодо надання пільг, у тому числі
ветеранам війни, забезпечує через систему підпорядкованих йому органів
реалізацію прав громадян на соціальний захист шляхом своєчасного та адресного
надання соціальної допомоги.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 16 листопада
2007 року позови об'єднано в одне провадження.

Постановою суду позовні вимоги задоволено і стягнуто з Управління праці та
соціального захисту населення Білогірської РДА на користь кожного з Позивачів по справі по 1163 гривень
недоплаченої разової щорічної грошової допомоги за 2007 рік. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

У мотивувальній частині постанови суд першої інстанції вказав, що стягнення
недоотриманих позивачами коштів необхідно провести з Управління праці та
соціального захисту населення Білогірської РДА.

Постанова суду першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку Управлінням праці і соціального захисту
населення Білогірської РДА. Апелянт вказує на порушення норм матеріального права судом першої
інстанції, на неправильне застосування Законів України з цих питань.

Перевіривши у відкритому судовому засіданні повноту встановлення обставин
справи, правильність їх юридичної оцінки в судовому рішенні, колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про
безпідставність апеляційної скарги. Разом з тим постанова суду першої інстанції
підлягає зміні в частині стягнення коштів на користь позивачів.

При цьому колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, згідно яких
ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами
України.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До
адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи Законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

На підставі ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на
підставі пояснень, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі,
або з власної ініціативи.

У відповідності до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним
і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно п.1 ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно вимог ч.2 ст.95 Конституції України виключно Законом України про
Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. У
2004-2006 роках ці закони, що мають рівну юридичну силу із законом України ”Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” і прийняті пізніше в часі, визначили розмір вищевказаної
грошової допомоги. Норми діючої на час виплати ст.44 Закону України ”Про
Державний бюджет України на 2004 рік”, втратили чинність з 01 грудня 2004 року
на підставі рішення Конституційного суду України щодо її неконституційності.

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку щодо непропуску строку
звернення до суду з вимогами. Відповідно до норм Постанови КМУ ”Про
забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом
України ”Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від 18
лютого 2004 року №177 встановлено, що Міністерство фінансів України та Державне
казначейство України щороку до 10 квітня забезпечують виділення коштів
Міністерству праці та соціальної політики України для виплати разової
грошової допомоги, передбаченої
вищевказаним Законом у розмірах, встановлених Законом про Державний бюджет на
відповідний рік і для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та
соціального захисту населення.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року в справі
за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності
Конституції України положень статей 29,36, частини другої статті 56, частини
другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів
7,9,12,13,14,23,29,30,41,43,44,45,46, статті 71, статей 98,101,103,111 Закону
України ”Про Державний бюджет України на 2007 рік” (справа про соціальні
гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними) положення закону України ”Про Державний бюджет України на
2007 рік” статті 29), за якою в 2007 році передбачена виплата щорічної разової
грошової допомоги відповідно до Закону України ”Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” та ”Про жертви нацистських переслідувань”
здійснюється в таких розмірах: інвалідам першої групи - 450 гривень; інвалідам
другої групи - 360 гривень;інвалідам третьої групи - 300 гривень; учасникам
бойових дій та колишнім неповнолітнім в'язням концентраційних таборів, гетто,
інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених
місцях примусового тримання їх батьків - 280 гривень; особам, які мають
особливі заслуги перед Батьківщиною - 450 гривень, членам сімей загиблих та
дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни та дружинам(чоловікам) померлих
учасників бойових дій, учасників війни і жертв нацистських переслідувань,
визнаних за життя інвалідами - 150 гривень;учасникам війни та колишнім в'язням
концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, які
були насильно вивезені на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників,
інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом в тилу ворога - 55 гривень. Вказані положення статті 29
Закону України ”Про Державний України на 2007 рік, що є неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення,
та на момент розгляду справи є неконституційними.

Вказане рішення Конституційного Суду України в цій справі має преюдиційне
значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень статей, зазначених законів
України, які визнані неконституційними.

Суд першої інстанції підставно
дійшов висновку про необхідність виплати за
2007 рік недоплачених грошових допомог позивачам по справі. Однак кошти
мають бути стягнуті не з Управління праці та соціального захисту населення
Білогірської районної державної адміністрації, а з Державного бюджету України.

Разом з тим, постанова суду
першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення коштів на користь позивача
з Державного бюджету України, оскільки розпорядником коштів є Державне
казначейство України.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198 ч.1 п.2, 201, 205 ч.2, 207 КАС
України, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області залишити без задоволення.

Постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 16
листопада 2007 року в справі за позовом вказаних вище позивачів до Управління
праці та соціального захисту населення Білогірської РДА про стягнення
недоплаченої разової щорічної допомоги - змінити і стягнути кошти на користь
позивачів з Державного бюджету України.
В решті постанову залишити без змін.

Дана постанова Львівського апеляційного адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена до касаційної інстанції - Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця з
дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
І.О. Яворський

Суддя
О.М. Довгополов

Суддя
С.П. Нос