Справа № К-190/07
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2008-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
травня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду
України у складі :

Суддів: Бутенка В. І.,

Лиски Т. О. (доповідач),

Панченка О. І.,

Сороки М. О.,

Мироненка О. В.,

провівши
в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи
за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Міністерства внутрішніх справ
України в м. Києві про перерахунок пенсії,
касаційне провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Апеляційного суду м. Києва від 08 грудня 2006 року, -

В С
Т А Н
О В И
Л А:

У грудні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м.
Києва з позовом до Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в
м. Києві про визнання дій неправомірними і зобов'язання здійснити перерахунок і
виплату пенсії з урахуванням премії в розмірі 33,3 % та 50 % надбавки за
особливі умови служби, передбачених Указом Президента України № 926 від
04.10.1996 року, 100 % надбавки грошового забезпечення, введеної Указом
Президента України № 771/2001 від 31.08.2001 року, 70 % надбавки за безперервну
службу, введеної Указом Президента України № 370/2003 року від 24.04.2003
року.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2006 року
позов задоволено. Визнано дії ГУ МВС України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 в
перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням змін в грошовому
забезпеченні відповідної категорії працівників МВС України неправомірними.
Зобов'язано Управління фінансових ресурсів та економіки ГУ МВС України в м.
Києві провести перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії та виплатити її з
урахуванням:

- з 24 червня 2000 року до 31 грудня 2004 року премії у розмірі 33,3% від
всього грошового забезпечення, передбаченої Указом Президента України № 926 від
04.10.1996 року;

- з 01 жовтня 2001 р до 31 грудня 2004 року - надбавки у розмірі 100 % від
всього грошового забезпечення, введеної Указом Президента України від
31.08.2001 р. №771/2001;

- з 01 травня 2003 року до 31 грудня 2004 р. - 70 % надбавки за безперервну
службу, введеної Указом Президента України № 370/2003 р. від 24.04.2003 р.;

- з 24 червня 2000 року до 31 грудня 2004 р. - 50% надбавки до грошового
забезпечення за особливі умови служби, введеної Указом Президента України №
650/99 від 16.06.1999 р.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 08 грудня 2006 року постанова
суду першої інстанції скасована. В задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі на постанову Апеляційного суду м. Києва від 08 грудня
2006 року ОСОБА_1 ставить питання про скасування оскаржуваної постанови в
зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права
та залишення в силі постанови суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів касаційної скарги позивач посилається на те, що
обов'язок відповідача перерахувати йому пенсію в зв'язку із зміною розмірів
грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, особам, які
мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, передбачений ч. 3 ст.
63 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб», п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.92 № 393.
Апеляційний суд не взяв це до уваги, що призвело до ухвалення судового рішення,
яке не відповідає законодавству України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у 2000 році був звільнений зі
служби відповідно до наказу № 491 згідно з ст. 65 п. «а» (за віком) та йому була нарахована пенсія.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції обґрунтовано
виходив з того, що законодавством з питань пенсійного забезпечення, яке діяло з
1 січня 2005 року, не було передбачено можливості перерахунку раніше
призначених пенсій у зв'язку із запровадженням після звільнення
військовослужбовців та осіб, котрі мають право на пенсію згідно із Законом
України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», нових
щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, яких вони не отримували під
час служби, а також премій.

Закон України «Про внесення змін до
статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб», який набув чинності з 1 січня 2005 року, не має зворотної сили, тому вимоги
щодо перерахунку пенсії з урахуванням запроваджених після звільнення зі служби
нових щомісячних видів грошового забезпечення та премій за минулий час, тобто з
1 січня 2005 року задоволенню не підлягає.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов правильного висновку, що вимоги позивача є безпідставними,
оскільки дії відповідача не порушили його права, свободи і законні інтереси,
тому обґрунтовано відмовив в задоволенні позову.

Відповідно до ч.3
ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу
слід відхилити, оскільки постанова суду апеляційної інстанції прийнята з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної
скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.
2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного
судочинства України, колегія суддів
,-

У Х В
А Л И
Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а постанову Апеляційного суду м. Києва
від 08 грудня 2006 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст.. 237 КАС України.

Судді :

В.
І. Бутенко

Т.
О. Лиска

О.
І. Панченко

М.
О. Сорока

О.
В. Мироненко