Справа № К-23667/06
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2008-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2008
№ К-23667/06

Вищий адміністративний с
уд України у складі колегії с
уддів:
Карася О.В. (головуючого),

Брайка А.І., Голубєвої Г.К., Р
ибченка А.О., Федорова М.О.
при секретарі: Міненко О.М.

за участі представника від
повідача: Дьорка А.М.
розглянувши у відкритому с
удовому засіданні касаційну
скаргу Олександрійської
обєднаної державної подат
кової інспекції на постанову
Господарського суду Кіровог
радської області від 16.01.2006 та у
хвалу Дніпропетровського ап
еляційного господарського с
уду від 16.05.2006 по справі № 14/254
за позовом Приватного п
ідприємства «Тревел»
до Олександрійсь
кої обєднаної державної по
даткової інспекції
про скасуванн
я податкових повідомлень-ріш
ень
ВСТАНОВИВ:
Заявлено позовні вимо
ги (з уточненням) про скасуван
ня податкових повідомлень-рі
шень від 11.02.2005 № 000082330/0, від 04.03.2005 № /1, від 19.05.2005 № /2., від 15.09.2005 № /3 п
ро застосування штрафної (фі
нансової) санкції ПП «Тревел
» на загальну суму 5000 грн., що ви
несені за наслідками результ
атами перевірки позивача щод
о контролю за здійсненням ро
зрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівково
го обігу про що складено Акт в
ід 10.02.2005 № 000671, де зазначено про пр
оведення розрахункової опер
ації без використання РРО на
суму 1 000 грн., та зроблено висно
вок про порушення п. 1 ст. 3 Зако
ну України «Про застосування
реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, гр
омадського харчування та пос
луг». Також заявлено до стягн
ення судові витрати у розмір
і державного мита (85 грн.), витр
ат на інформаційно-технічне
забезпечення (118 грн.) та 600 грн. в
итрат, повязаних з оплатою
послуг адвоката.
Постановою Господарського
суду Кіровоградської област
і від 16.01.2006 залишеною без змін у
хвалою Дніпропетровського а
пеляційного господарського
суду від 16.05.2006 по справі № 14/254 по
зов задоволено.
Суд першої інстанції також
стягнув з Олександрійської
ОДПІ на користь ПП «Тревел» с
удові витрати та витрат, пов
язаних з оплатою послуг адво
ката у розмірі 600 грн.
При цьому суд апеляційної і
нстанції стягнув з Олександр
ійської ОДПІ на користь ПП «Т
ревел» судові витрати на пра
вову допомогу по веденню спр
ави у апеляційній інстанції
у розмірі 500 грн.
Суд першої інстанції обґру
нтував свою позицію п. 1 ст. 5 та
ст. 9 Закону України «Про заст
осування реєстраторів розра
хункових операцій у сфері то
ргівлі, громадського харчува
ння та послуг» та ч. 2 ст. 19 Конст
итуції України, якою встанов
лено, що органи державної вла
ди, їх посадові особи зобов'яз
ані діяти лише на підставі, в м
ежах повноважень та у спосіб
, що передбачені Конституціє
ю та законами України, із чим п
огодився апеляційний господ
арський суд.
При цьому враховуючи ст. 1, ч.
1 ст. 20 Закону України «Про тур
изм» судами встановлено, що п
озивач не здійснює торгівель
ної діяльності, а здійснює св
ою діяльність шляхом надання
туристичних послуг, що підтв
ерджується довідкою про вклю
чення до ЄДРПОУ, згідно з якою
до видів діяльності підприє
мства віднесено - туристичні
агентства та бюро подорожей
. Відповідно таким шляхом суд
и дійшли висновку, що розраху
нки за вказаними операціями
не підлягають проведенню чер
ез реєстратори розрахункови
х операцій, і визнали, що у від
повідача не було підстав зас
тосовувати до позивача штраф
ні санкції передбачені п. 1 ст
. 17 Закону України «Про застос
ування реєстраторів розраху
нкових операцій у сфері торг
івлі, громадського харчуванн
я та послуг» та на необґрунто
ваність посилання відповіда
ча на порушення позивачем ви
мог Положення про ведення ка
сових операцій в національні
й валюті в Україні, затвердже
ної постановою Правління Нац
іонального Банку України від
15.12.2004 № 637 при оформленні позива
чем туристичної послуги чере
з касу підприємства.
Також зазначивши, що відпов
ідно до п. 1.5 ст. 1 Закону України
«Про порядок погашення зобо
в'язань платників податків п
еред бюджетами та державними
цільовими фондами» положенн
я цього Закону поширюються л
ише на штрафні санкції, які сп
равляються з платника податк
ів у зв'язку з порушенням ним п
равил оподаткування, визначе
них відповідними законами, с
уди наголосили на тому, що штр
афні санкції застосовані до
позивача не за порушення пра
вил оподаткування, і тому у ві
дповідача не було законних п
ідстав для визначення їх як п
одаткового зобов'язання з по
ширенням на них вимог вказан
ого Закону щодо граничного с
троку сплати та положень щод
о наслідків несплати.
Не погодившись із постанов
ою Господарського суду Кіров
оградської області від 16.01.2006 та
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарськог
о суду від 16.05.2006 по справі № 14/254, в
ідповідач (далі - Олександрій
ська ОДПІ) подав касаційну ск
аргу, в якій просить скасуват
и судові рішення. Скаржник та
кож звернув увагу на те, що суд
ові витрати які суд першої ін
станції постановив стягнути
не були обґрунтовані. А судов
і витрати на правову допомог
у по веденню справи у апеляці
йній інстанції у розмірі 500 гр
н., суд апеляційної інстанції
взагалі не досліджував та не
обґрунтовував.
Зазначивши фактичні обста
вини справи про підстави нар
ахування штрафних санкцій, с
каржник обґрунтував свої вим
оги п.1 ст. 9 Закону України «Про
застосування реєстраторів р
озрахункових операцій у сфер
і торгівлі, громадського хар
чування та послуг» та абз. 1 та
2 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про т
уризм», мотивуючи тим, що пози
вач згідно, отриманої ліценз
ії та довідки про включення д
о ЄДРПОУ є турагентом та здій
снює за дорученням та в інтер
есах туроператора за винагор
оду як посередницьку діяльні
сть з реалізації туристичног
о продукту туроператора. Ліц
ензію на здійснення туропера
торської діяльності позивач
не отримував. Тобто позивач р
еалізує продукцію не власног
о виробництва та повинен зас
тосовувати реєстратор розра
хункових операцій. А здійсне
ння передоплати за туристичн
у путівку на суму 1000 грн. супер
ечить ст. 19 Конституції Украї
ни, ст. 11 Закону України «Про де
ржавну податкову службу в Ук
раїні» та є правомірною.
Посилаючись на норма Цивіл
ьного кодексу України, скарж
ник зазначив, що про спрямова
ність на зміну цивільних пра
в та обов'язків можуть свідчи
ти певні дії, в разі відсутнос
ті таких дій не може бути і спр
ямованості, і оскільки в дано
му випадку покупець сплатив
1000 грн. за туристичний продукт
з умовою отримання путівки в
інший час, що не суперечить пр
ироді договору роздрібної ку
півлі-продажу, тому скаржник
наголошує на тому, що позивач
повинен був відобразити так
у операцію через реєстратор
розрахункових операцій.
Позивач надав запереченн
я на касаційну скаргу, в якому
проти скарги заперечив, повн
істю підтримавши судові ріше
ння, пославшись на п. 1 ст. 9 Зако
ну України «Про застосування
реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, гр
омадського харчування та пос
луг».
Перевіривши правильніст
ь застосування судами першої
та апеляційної інстанцій но
рм матеріального та процесуа
льного права, юридичної оцін
ки обставин справи, доводи ка
саційної скарги, заперечення
на неї та пояснення представ
ника відповідача, колегія су
ддів вважає, що касаційна ска
рга підлягає частковому задо
воленню з наступних підстав.

В силу п. 1 ст. 5 Закону Украї
ни від 06.03.1995 № 265 «Про застосуван
ня реєстраторів розрахунков
их операцій у сфері торгівлі
, громадського харчування та
послуг» - суб'єкти підприємни
цької діяльності, які здійсн
юють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготів
ковій формі (із застосування
м платіжних карток, платіжни
х чеків, жетонів тощо) при прод
ажі товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадськог
о харчування та послуг зобов
'язані: проводити розрахунко
ві операції на повну суму пок
упки (надання послуги) через р
еєстровані, опломбовані у вс
тановленому порядку та перев
едені у фіскальний режим роб
оти реєстраторів розрахунко
вих операцій з роздрукування
м відповідних розрахункових
документів, що підтверджуют
ь виконання розрахункових оп
ерацій, або у випадках, передб
ачених цим Законом, із застос
уванням зареєстрованих у вст
ановленому порядку розрахун
кових книжок. А згідно ст. 9 цьо
го Закону - реєстратори розра
хункових операцій та розраху
нкові книжки не застосовують
ся при здійсненні торгівлі п
родукцією власного виробниц
твами наданні послуг підприє
мствами, установами і органі
заціями усіх форм власності,
крім підприємств торгівлі т
а громадського харчування, у
разі проведення розрахунків
у касах цих підприємств, уста
нов і організацій і оформлен
ням прибуткових і видаткових
касових ордерів та видачею в
ідповідних квитанцій, підпис
аних і завірених печаткою у в
становленому порядку.
При цьому розглядаючи дани
й спір необхідно врахувати, щ
о ст. 1 Закону України від 18.11.2003 №
1282 «Про туризм» визначено, що
туристичний продукт це по
передньо розроблений компле
кс туристичних послуг, який п
оєднує не менше ніж дві такі п
ослуги, що реалізується або п
ропонується для реалізації з
а визначеною ціною, до складу
якого входять послуги перев
езення, послуги розміщення т
а інші туристичні послуги, не
пов'язані з перевезенням і ро
зміщенням (послуги з організ
ації відвідувань об'єктів ку
льтури, відпочинку та розваг
, реалізації сувенірної прод
укції тощо). Відповідно згідн
о ч. 1 ст. 20 зазначеного Закону -
за договором на туристичне о
бслуговування одна сторона (
туроператор, турагент) за вст
ановлену договором плату зоб
ов'язується забезпечити нада
ння за замовленням іншої сто
рони (туриста) комплексу тури
стичних послуг (туристичний
продукт). До договору на турис
тичне обслуговування застос
овуються загальні положення
договору про надання послуг
, якщо інше не передбачено зак
оном та не суперечить суті зо
бов'язання.
Таким чином необхідно пого
дитись із висновком судів пе
ршої та апеляційної інстанці
й про те, що за ПП «Тревел» не з
дійснює торгівельної діяльн
ості, а здійснює свою діяльні
сть шляхом надання туристичн
их послуг, що підтверджуєтьс
я довідкою про включення до Є
ДРПОУ, згідно з якою до видів д
іяльності підприємства відн
есено - туристичні агентства
та бюро подорожей. Тобто за ви
кладених обставин суди дійшл
и вірного висновку, що розрах
унки за вказаними операціями
у відповідності до ст. 9 Закон
у України «Про застосування
реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, гр
омадського харчування та пос
луг» можуть проводитись без
проведення через реєстратор
и розрахункових операцій. От
же вірним є висновок судів пр
о те, що у відповідача не було
підстав застосовувати до поз
ивача штрафні санкції передб
ачені п. 1 ст. 17 Закону України
«Про застосування реєстрато
рів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадськог
о харчування та послуг» та вр
аховувати вимоги Положення п
ро ведення касових операцій
в національній валюті в Укра
їні, затвердженої постановою
правління Національного Бан
ку України від 15.12.2004 № 637 при офор
мленні позивачем туристично
ї послуги через касу підприє
мства.
Також у спірному податково
му повідомленні-рішенні штра
фні санкції помилково визнач
ені як суми податкових зобов
'язань, що суперечить преамбу
лі, п.1.2, 1.5 ст. 1 Закону України «Пр
о порядок погашення зобов'яз
ань платників податків перед
бюджетами та державними ціл
ьовими фондами», так як полож
ення цього Закону поширюютьс
я лише на штрафні санкції, які
справляються з платника под
атків у зв'язку з порушенням н
им правил оподаткування, виз
начених відповідними закона
ми. Про зазначене визначення
судами зазначено в судових р
ішеннях вірно.
Однак суд касаційної інста
нції не може погодитись із рі
шенням суду апеляційної інст
анції про стягнення з Олекса
ндрійської ОДПІ на користь П
П «Тревел» судових витрат на
правову допомогу по веденню
справи у апеляційній інстан
ції у розмірі 500 грн. виходячи з
наступного:
Судові витрати суд перш
ої інстанції визнав підтверд
женими документально і відпо
відно на цій підставі постан
овив стягнути суми 85 грн.,118 грн
. та 600 грн. з Державного бюджет
у України, що відповідає вимо
гам Кодексу адміністративно
го судочинства України (ст. 94).

При цьому стягуючи судо
ві витрати на правову допомо
гу по веденню справи у апеляц
ійній інстанції у розмірі 500 г
рн., суд апеляційної інстанці
ї не досліджував та не обґрун
товував підстави стягнення з
азначеної суми.
Відповідно враховуючи вим
оги п.1 ст. 94 Кодексу адміністра
тивного судочинства України
, де зазначено, що якщо судове
рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом вла
дних повноважень, суд присуд
жує всі здійснені нею докуме
нтально підтверджені судові
витрати з Державного бюджет
у України (або відповідного м
ісцевого бюджету, якщо іншою
стороною був орган місцевог
о самоврядування, його посад
ова чи службова особа), - необх
ідно погодитись із обґрунтув
анням касаційної скарги в ці
й частині, оскільки ухвалою в
ід 16.05.2006 суд апеляційної інстан
ції стягнув з Олександрійськ
ої ОДПІ на користь позивача 500
грн. судових витрат на правов
у допомогу по веденню справи
в апеляційній інстанції, чим
порушив норми ст. 94 Кодексу ад
міністративного судочинств
а України, оскільки підстави
і обґрунтування щодо такого
висновку судом наведено не б
уло. Також необхідно зазначи
ти, що вимоги ст. 94 Кодексу адмі
ністративного судочинства У
країни не передбачають стягн
ення судових витрат зі скарж
ника-відповідача при розгляд
і апеляційної скарги останнь
ого, на користь позивача. Повн
оваження ж суду апеляційної
інстанції визначені тіль
ки в ч. 6 зазначеної норми ст. 94
Кодексу, де суду апеляційно
ї чи касаційної інстанції на
дано право відповідно змінит
и розподіл судових витрат, як
що не повертаючи адміністрат
ивної справи на новий розгля
д, змінюється судове рішення
або ухвалюється нове.
Отже постанова Господарс
ького суду Кіровоградської о
бласті від 16.01.2006 скасуванню не
підлягає, як така, що винесена
за вичерпних юридичних висн
овків при правильному застос
уванні норми матеріального п
рава. Однак ухвалу Дніпропет
ровського апеляційного госп
одарського суду від 16.05.2006 по сп
раві № 14/254 в частині стягнення
судових витрат на правову до
помогу по веденню справи у ап
еляційній інстанції у розмір
і 500 грн. необхідно скасувати. В
решті залишити без змін.
З огляду на зазначене ви
ще та керуючись ст. ст. 160, 220, 221, 223, 225-
230 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Олекс
андрійської обєднаної дер
жавної податкової інспекції
задовольнити частково.
Ухвалу Дніпропетровського
апеляційного господарськог
о суду від 16.05.2006 по справі № 14/254 в
частині стягнення судових в
итрат на правову допомогу по
веденню справи у апеляційні
й інстанції у розмірі 500 грн. ск
асувати. В решті залишити без
змін.
Ухвала набирає законної си
ли з моменту проголошення і о
скарженню не підлягає, крім я
к з підстав, у строк та в поряд
ку, визначеними ст. ст. 237-239 КАС У
країни.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
А.І. Бра
йко

Г.К. Голуб
єва

А.О. Рибче
нко

М.О. Федор
ов