Справа № 22а-6101/2008
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2008-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

«18»
червня 2008 року справа № 22а-6101/08

м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Геращенка І.В.

суддів Арабей
Т.Г., Малашкевича С.А.

при секретарі судового засідання Літвіновій
Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача -
ОСОБА_1

від відповідача -
не з”явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дружківського міського суду
Донецької області

від 11.12.2007 року

у справі № 2а-185/07

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до відповідача Управління Пенсійного Фонду
України в м. Дружківці Донецької області

про визнання дій неправомірними та
зобов¢язання здійснити перерахунок пенсії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дружківського міського суду Донецької області з
позовною заявою до Управління Пенсійного Фонду України в м. Дружків ці
Донецької області про визнання неправомірними дій щодо відмови в перерахунку
пенсії, зобов¢язання
здійснити перерахунок пенсії по інвалідності згідно ст. 54 Закону України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” .

Постановою Дружківського міського суду Донецької області від 11.12.2007
року у справі № 2а-185/07 (суддя Лебеженко В.О.) в задоволення позовної заяви відмовлено.

Позивачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати судове
рішення та прийняти нову постанову, якою позовну заяву задовольнити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням судом першої
інстанції норм матеріального права.

Зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлений зв¢язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для ІІІ групи - 6
мінімальних пенсій, тобто, при незастосуванні цієї норми Закону відповідачем
порушені його законні права та інтереси.

Вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про порушення ним
строку, встановленого ст. 99 КАС України для звернення до суду, оскільки вважає
правомірним застосування в цьому випадку строків, встановлених ст. 268 ЦК
України.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила.

Позивач - учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої
категорії (посвідчення серії А № 308383 - а.с. 12), визнаний інвалідом ІІІ
групи ( довідка МСЕК - а.с. 5), перебуває на обліку як пенсіонер в управлінні
Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області.

Відповідно до норм ч. 4 ст. 54 Закону України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”
19.02.2007р. він звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.
Дружківці з заявою про нарахування пенсії у розмірах, встановлених зазначеною нормою Закону, на що УПФУ
відмовило в перерахунку призначених пенсій з огляду на відсутність підстав такого
перерахунку та правомірність визначення розміру пенсії.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом
першої інстанції та апеляційним судом, в апеляційній скарзі вказується тільки
на порушення норм матеріального права.

Заявник скарги вважає, що при нарахування та виплаті пенсії застосовується
Закон України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Колегія суддів вважає такий висновок обгрунтованним, а апеляційну скаргу такою,
що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому
числі, органів державної влади.

Статтею19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для
життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права
шкоди.

Основні
положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого
населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розділ
8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.

Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних
категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну
пенсію.

Нормами статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови
призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з
втратою годувальника.

Зазначені норми розповсюджуються на позивача як віднесеного до категорії
1.

Частина четверта статті 54 цього Закону передбачає, що в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчим по ІІІ групі - 6 мінімальних пенсій за
віком.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його
встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної
гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про
прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-14, а також Законом України
«Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня
2000 року № 2017-ІІІ, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум
використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за
віком, який відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що прожитковий мінімум на
одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і
демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в
законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум
публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19
грудня 2006 року № 489-5, що набрав чинності з 1 січня 2007 року, затверджений
прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня - 380
гривень, з 1 квітня - 387 гривень, з 1 жовтня - 395 гривень.

Зазначена стаття змінена Законом України від 15 березня 2007 року № 749-5
та існує в новій редакції з 28 березня 2007 року, якою прожитковий мінімум для
особи, яка втратила працездатність, визначений з 1 січня - 380 гривень, з 1
квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень.

При цьому, зазначена стаття доповнена абзацом, яким передбачено встановити,
що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу
першого частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується
прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом
п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, що складає відповідно
410 грн. 06 коп.; 415 грн. 11 коп.

Таким чином, для позивача як інваліда ІІІ групи, особи, постраждалої
внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, нижчий розмір державної та
додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів.

Конституційний Суд України неодноразово
розглядав проблему (про що зокрема зазначено у рішенні № 8-рп/2005 від 11
жовтня 2005 року по справі № 1-21/2005), пов'язану з реалізацією права на
соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на
достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою
Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України,
що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них
зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними
законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги,
компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою
конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та
обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних
законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи і ухвалюючи судове рішення у даній
справі колегія суддів виходить з того, що конституційні принципи, на яких
базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і
право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6,
статтею 8, частиною 2 статті 19,
статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері
пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією
забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань,
виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8
Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів дійшла висновку щодо
правомірності застосування норм
спеціального закону у межах спірних відносин для нарахування та виплати
позивачу пенсії.

Щодо строків проведення перерахунку пенсії, колегія
суддів вважає за необхідне вказати, що у цьому випадку відповідачу необхідно
провести перерахунок пенсії відповідно до вимог ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - з моменту звернення
позивача з заявою про перерахунок - з
01.03.2007 року.

Щодо строку звернення до суду за захистом порушених прав, колегія суддів
вважає обгрунтованним посилання позивача на норми ст. 268 ЦК України.

На підставі викладеного керуючись
Конституцією України, Законом України “Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”,
Законом України “Про загальнообов¢язкове державне пенсійне страхування”, ст. 2, ст. 87, ст.
90, ст. 94, ст. 160, ст. 167, ст. 195, ст. 196, п.3 ч. 1ст. 198, п. 4 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст. 211, ст.
212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т
А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дружківського міського суду
Донецької області від 11.12.2007 року у справі № 2а-185/07 - задовольнити.

Постанову Дружківського міського суду
Донецької області від 11.12.2007 року у справі № 2а-185/07 за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області про
визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії по
інвалідності згідно ст. 54 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” - скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії по інвалідності
згідно ст. 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області щодо відмови ОСОБА_1
в перерахунку пенсії по інвалідності згідно ст. 54 Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду
України в м. Дружківці Донецької області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії по
інвалідності згідно ст. 54 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, виходячи з
мінімального розміру пенсії за віком згідно абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України
“Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” з 01.03.2007 року.

Постанова Донецького апеляційного
адміністративного суду вступає в законну силу з моменту проголошення та може
бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

У судовому засіданні 18.06.2008р. проголошений повний текст постанови.

Головуючий
суддя І.В.Геращенко

Судді Т.Г.Арабей

С.А.Малашкевич

З
оригіналом згідно

головуючий
суддя І.В.Геращенко