Справа № 22-а-2278/2008
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2008-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
Справа: № 2-а-414207
Головуючий 1 інстанції: Зінченко А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня
2008 р.
Справа № 22-а-2278/2008

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Філатов Ю.М., судді
Водолажська Н.С., Гуцал М.І.

при секретарі Волошиній Я.В.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1.

відповідача - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні у
приміщенні Харківського апеляційного
адміністративного суду апеляційну скаргу позивача, ОСОБА_1на постанову
Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2007р. по справі №
2-а-4142/07

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту населення
Вовчанської РДА

третя особа

Головне управління праці та соціального захисту
населення Харківської ОДА

про

стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення

ВСТАНОВИЛА:

Позивач,
ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту
населення Вовчанської РДА, третя особа Головне управління праці та соціального
захисту населення Харківської ОДА, в якому просить стягнути з відповідача
недоплачені суми одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2001-2007
роки всього в сумі 7092,00 грн.

Постановою
Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2007р. по справі №
2-а-4142/07 позов задоволено частково, стягнуто з Управління праці та
соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації на
користь ОСОБА_1недоотриману суму одноразової допомоги на оздоровлення в розмірі
1670 (однієї тисячі шістсот сімдесят) грн. 00 коп.

В
апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представника позивача, колегія
суддів встановила, що ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи, а також віднесений до першої
категорії учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно
до листа від 26 жовтня 2007 р. №3380 відповідачем, Управлінням праці та
соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації
Харківської області, позивачу була нарахована щорічну компенсацію на
оздоровлення в таких розмірах, згідно Постанови Кабінету Міністрів України №
836 від 26 липня 1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Постанови Кабінету Міністрів України №
562 від 12 липня 200 5 р. «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»:

·
За 2004 рік - в серпні 2004 року
в сумі 21,50 грн.

·
За 2005 рік - в жовтні 2005 року
в сумі 90,00 грн.

·
За 2006 рік - в червні 2006 року
в сумі 90,00 грн.

·
За 2007 рік - в липні 2007 року в
сумі 90,00 грн.

Задовольняючи частково
позов, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 48
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, віднесеним до 1 категорії, інвалідам III групи
щорічна допомога на оздоровлення виплачується у розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат. Згідно із ч. 7 ст. 4 8 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 19
Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні
гарантії», виключно законами України визначається мінімальний розмір заробітної
плати.

Згідно із ч. 2 ст. 19
Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 6 ч. 1
ст. 92 Конституції України, виключно законами визначаються, зокрема, основи
соціального захисту, а ст.75 Конституції встановлено, що єдиним органом
законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Конституція
не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним
органам, а останнім - своїми нормативно-правовими актами змінювати положення
законів.

Зі змісту вимог законів
України про встановлення розмірів мінімальних заробітних плат, законів України
про Державний бюджет України, якими визначалися мінімальні розміри заробітних
плат, не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру
мінімальної заробітної плати з метою реалізації ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Також судом першої
інстанції встановлено, що позивачка звернулася до суду з позовом 13 листопада
2007 року, а дізналася про свої порушені права щодо встановлених законом виплат
починаючи з 2001 року щороку, коли отримував допомогу у меншому розмірі.

Згідно вимог ст. 99
Кодексу адміністративного судочинства України встановлений строк звернення до
адміністративного суду і відповідно до ч. 1 даної статті адміністративний позов
може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 зазначеної
норми встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав,
свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100
Кодексу адміністративного судочинства України пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Позивачем не було надано
доказів поважності причин пропуску звернення до суду згідно яких суд міг
визнати причину пропуску такого строку поважною.

Отже судом першої
інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення допомоги
за 2001-2006 роки.

Що стосується позову в
іншій частині, судом першої інстанції зазначено таке.

Статтею 76 Закону України
«Про Державний бюджет на 2007 рік» були встановлені наступні розміри
мінімальної заробітної плати на відповідні періоди 2007 року, а саме: 400
гривень - з 01 січня по 31 березня 2007 року; 420 гривень - з 01 квітня по 30
червня 2007 року; 440 гривень - з 01 липня по 30 вересня 2007 року; 460 гривень
- з 01 жовтня 2007 р.

Враховуючи що позивачка
вже отримала 90 грн. в березні 2007 року з передбачених Законом 1760 грн. то їй
належить виплатити 1670 гривень (440,00*4 - 90,00 = 1670,00) недоотриманої суми
одноразової допомоги на оздоровлення.

Колегія суддів
погоджується з висновками суду першої інстанції.

На підставі викладеного
судова колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального права, керуючись ст.ст. 160, 167, 195,
196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України

ухвалила:

Постанову
Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2007р. по справі №
2-а-4142/07 залишити без змін.

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення.

Роз'яснити
сторонам, що вони мають право подати касаційну скаргу на дану ухвалу до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної
сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Справу
направити до суду першої інстанції.

Повний
текст ухвали виготовлений 17.06.2008р.

Головуючий суддя підпис Філатов Ю.М.

Судді
підпис
Водолажська Н.С.

підпис
Гуцал М.І.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:

Суддя
Ю.М. Філатов