Справа № К-1887/07
Суддя: Бим М.Є.
Дата ухвалення: 2008-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2008 року
м.Київ

Колегія суддів Вищого ад
міністративного суду Украї
нив складі суддів:
Бим М.Є., Гончар Л.Я., Леонтови
ч К.Г., Чалого С.Я., Шкляр Л.Т.

розглянувши в попередньом
у судовому засіданні адмініс
тративну справу за касаційно
ю скаргою Луганського обласн
ого відділення Фонду соціаль
ного захисту інвалідів на по
станову господарського суду
Луганської області від 27 жовт
ня 2006 року та ухвалу Лугансько
го апеляційного господарськ
ого суду від 19 грудня 2006 року у с
праві №2/443ад за позовом Луганс
ького обласного відділення Ф
онду соціального захисту інв
алідів до товариства з обмеж
еною відповідальністю «Стар
т» про стягнення штрафних са
нкцій за нестворення робочих
місць для працевлаштування
інвалідів, -
ВСТАНОВИЛА:
У вересні 2006 року Луганське
обласне відділення Фонду со
ціального захисту інвалідів
звернулось до суду з позовом
до ТОВ «Старт» про стягнення
штрафних санкцій за незайня
ті інвалідами робочі місця у
2004 році.
Постановою господарськог
о суду Луганської області ві
д 27 жовтня 2006 року, яка залишена
без змін ухвалою Луганськог
о апеляційного господарсько
го суду від 19 грудня 2006 року, в за
доволенні позову відмовлено
.
В касаційній скарзі Луганс
ьке обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалід
ів просить скасувати рішення
судів попередніх інстанцій
та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на порушення су
дами норм матеріального та п
роцесуального права.
В запереченнях на касаційн
у скаргу ТОВ «Старт» просить
залишити касаційну скаргу б
ез задоволення, а судові ріше
ння, як законні та обґрунтова
ні, без змін.
Перевіривши матеріали спр
ави, правильність застосуван
ня судами попередніх інстанц
ій норм матеріального і проц
есуального права, правової о
цінки обставин у справі, обго
воривши доводи касаційної ск
арги та заперечень на неї, кол
егія суддів вважає, що касаці
йна скарга задоволенню не пі
длягає виходячи з наступного
.
Згідно ч.ч.1,2 ст. 19 Закону Украї
ни "Про основи соціальної зах
ищеності інвалідів в Україні
" для підприємств, установ, ор
ганізацій, у тому числі підпр
иємств, організацій громадсь
ких організацій інвалідів, ф
ізичних осіб, які використов
ують найману працю, установл
юється норматив робочих місц
ь для працевлаштування інвал
ідів у розмірі чотирьох відс
отків середньооблікової чис
ельності штатних працівникі
в облікового складу за рік, а я
кщо працює від 8 до 25 осіб, - у кіл
ькості одного робочого місця
. Підприємства, установи, орга
нізації, у тому числі підприє
мства, організації громадськ
их організацій інвалідів, фі
зичні особи, які використову
ють найману працю, самостійн
о розраховують кількість роб
очих місць для працевлаштува
ння інвалідів відповідно до
нормативу, встановленого час
тиною першою цієї статті, і за
безпечують працевлаштуванн
я інвалідів. При розрахунках
кількість робочих місць окр
углюється до цілого значення
.
Статтею 20 вказаного Закону
передбачено, що підприємства
, установи, організації, у тому
числі підприємства, організ
ації громадських організаці
й інвалідів, фізичні особи, як
і використовують найману пра
цю, де середньооблікова чисе
льність працюючих інвалідів
менша, ніж установлено норма
тивом, передбаченим статтею
19 цього Закону, щороку сплачую
ть відповідним відділенням Ф
онду соціального захисту інв
алідів адміністративно-госп
одарські санкції, сума яких в
изначається в розмірі середн
ьої річної заробітної плати
на відповідному підприємств
і, установі, організації, у том
у числі підприємстві, органі
зації громадських організац
ій інвалідів, фізичної особи
, яка використовує найману пр
ацю, за кожне робоче місце, при
значене для працевлаштуванн
я інваліда і не зайняте інвал
ідом.
Відповідно до ст. 18 Закону (в
редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовід
носин) працевлаштування інва
лідів здійснюється органами
центральним органом виконав
чої влади з питань праці та со
ціальної політики, органами
місцевого самоврядування, гр
омадськими організаціями ін
валідів. Підбір робочого міс
ця здійснюється переважно на
підприємстві, де настала інв
алідність, з урахуванням поб
ажань інваліда, наявних у ньо
го професійних навичок і зна
нь, а також рекомендацій меди
ко-соціальної експертизи. Пі
дприємства (об'єднання), устан
ови і організації (незалежно
від форм власності і господа
рювання), які використовують
працю інвалідів, зобов'язані
створювати для них умови пра
ці з урахуванням індивідуаль
них програм реабілітації і з
абезпечувати інші соціально
-економічні гарантії, передб
ачені чинним законодавством
.
Як встановлено судами та вб
ачається зматеріалів справи
, а саме зі «Звіту про зайняті
сть та працевлаштування інва
лідів за 2004 рік» за формою 10-ПІ, с
ередньооблікова чисельніст
ь штатних працівників обліко
вого складу 45 осіб, фактичн
о на підприємстві жоден інва
лід не працював, хоча повинно
було бути працевлаштовано 2 і
нваліда.
Крім того судами вірно вста
новлено, що відповідачем при
подачі до центру зайнятості
статистичних звітів за форм
ою 3-ПН, не було зазначено про н
аявність вакантних місць для
працевлаштування інвалідів
.
Пунктами 5, 14 Положення про ро
боче місце інваліда і про пор
ядок працевлаштування інвал
ідів, затвердженого постанов
ою Кабінету Міністрів Україн
и №314 від 03.05.2002 р., зазначено, що під
приємства у межах доведеного
нормативу створюють за влас
ні кошти робочі місця для пра
цевлаштування інвалідів та і
нформують державну службу за
йнятості та місцеві органи с
оціального захисту населенн
я про вільні робочі місця та в
акантні посади, на яких може в
икористовуватися праця інва
лідів.
Тобто, відповідно до чинног
о законодавства обовязок в
ідповідача створити робочі м
ісця для інвалідів не супров
оджується його обовязком ї
х працевлаштувати.
Разом з тим, суди дійшли пра
вильного висновку про те, що д
ана штрафна санкція, яка була
застосована уповноваженим о
рганом державної влади до су
бєкта господарювання, відп
овідно до ст.ст. 238, 239 ГК України
є адміністративно-господарс
ькою санкцією.
Відповідно до ст. 250 Господар
ського кодексу України адмін
істративно-господарські сан
кції можуть бути застосовані
до суб'єкта господарювання п
ротягом шести місяців з дня в
иявлення порушення, але не пі
зніш як через один рік з дня по
рушення цим суб'єктом встано
влених законодавчими актами
правил здійснення господарс
ької діяльності, крім випадк
ів, передбачених законом.
Таким чином, з дня отримання
звіту позивач протягом шест
и місяців мав застосувати до
відповідача штрафні санкції
шляхом звернення до суду, поз
ивач же звернувся до суду лиш
е в вересні 2006 року.
За таких обставин суди поп
ередніх інстанцій дійшли пра
вильного висновку про те, що о
скільки позов заявлений післ
я закінчення вказаного строк
у, право на стягнення суми штр
афних санкцій у позивача від
сутнє.
Доводи касаційної скарги з
азначених висновків суду не
спростовують і не дають підс
тав для висновку, що судами по
передніх інстанцій при розгл
яді справи порушено норми ма
теріального права, які регул
юють спірні правовідносини,
а також допущені порушення н
орм процесуального права.
Згідно ч.3 ст.220-1 Кодексу адмін
істративного судочинства Ук
раїни суд касаційної інстанц
ії відхиляє касаційну скаргу
і залишає рішення без змін, як
що відсутні підстави для ска
сування судового рішення.
Керуючись ст.ст.220-1, 223, 224, 231 Кодек
су адміністративного судочи
нства України, колегія судді
в, -

УХВАЛИ
ЛА:
Касаційну скаргу Луганськ
ого обласного відділення Фон
ду соціального захисту інвал
ідів відхилити, а постанову г
осподарського суду Луганськ
ої області від 27 жовтня 2006 року
та ухвалу Луганського апеля
ційного господарського суду
від 19 грудня 2006 року - залишити б
ез змін.
Ухвала набирає законної си
ли з моменту проголошення і о
скарженню не підлягає.

Судді: