Справа № 22-а-758/2008
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2008-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22-а-758/08 р. Головуючий у
першій інстанції: Король О.П.
Доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18
червня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Саприкіної І.В.,

суддів: Бараненка
І.І., Маслія В.І.,

при
секретарі:
Трибой І.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову
Ленінського районного суду м. Вінниці від 25.04.2007 року по справі за його
позовом до Управління містобудування та архітектури Вінницької міської
ради Міської інспекції державного
архітектурного будівництва, третя особа ОСОБА_2про визнання незаконним рішення
суб'єкта владних повноважень та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1.
звернувся до Ленінського районного суду м. Вінниці з адмінпозовом до Управління
містобудування та архітектури Вінницької міської ради Міської інспекції державного архітектурного
будівництва, третя особа ОСОБА_2про визнання незаконним рішення суб'єкта
владних повноважень та стягнення моральної шкоди.

Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 25.04.2007 року в
задоволенні позову було відмовлено в повному обсязі.

Не
погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати
незаконну постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити
його позовні вимоги в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що оскаржуване рішення постановлено з
порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалене всупереч
вимогам чинного законодавства та не відповідає дійсним обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в
1976 році згідно висновку комісії неврологічного відділення лікарні імені
Ющенка м. Вінниці позивач отримав двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1.

15.12.2006 року ОСОБА_2 надано
Дозвіл № 233/А на виконання будівельних робіт та реконструкцію квартири
АДРЕСА_2.

06.02.2007 року в квартирі АДРЕСА_2,
яка знаходиться в будинку, де проживає позивач, почалися будівельні роботи з
переобладнання квартири в магазин промислової групи товарів. Власником згаданої
квартири являється ОСОБА_2, відповідно до договору купівлі-продажу від
15.09.2005 року, яку останній придбав для переобладнання під магазин для
здійснення підприємницької діяльності.

Позивач вважає, що даним
переобладнанням було завдано шкоду його квартирі, а також здоров'ю, тому і
звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Просить скасувати дозвіл Управління містобудування та архітектури Вінницької міської
ради Міської інспекції державного
архітектурного будівництва на виконання будівельних робіт, привести його
квартиру до попереднього стану та стягнути матеріальну і моральну шкоду,
завдану переобладнанням.

Суд першої інстанції не знайшов
підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів
знаходить, що при вирішенні даного спору Ленінським
районним судом м. Вінниці було правильно застосовано норми матеріального
та процесуального права та вірно вирішено заявлений спір.

При цьому апеляційна інстанція виходить з того, суд
першої інстанції дійшов вірного висновку щодо неналежного обґрунтування
позивачем позовних вимог та підставної
відмови судом в їх задоволенні. Такий висновок судова колегія зробила з огляду на наступне:

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1
ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у
приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею)
для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати
в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно п. 42 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради вирішується питання затвердження в установленому порядку
місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних
населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Саме на
підставі даної норми Вінницька міська рада на 2 сесії 24-го скликання
21.06.2002 року прийняла рішення № 41 «Про програму переобладнання перших і
цокольних поверхів житлових будинків на магістральних вулицях і в центральному
районі міста».

Виходячи з
положень Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими
територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня
1992 р. N 572, переобладнання і перепланування жилих і підсобних приміщень,
балконів і лоджій власниками квартир, наймачами і орендарями може провадитися
лише з метою поліпшення благоустрою квартири за відповідними проектами без
обмеження інтересів інших громадян, які проживають у цьому будинку. Наймачі та
орендарі квартир можуть виконувати вказані роботи тільки з дозволу власника
будинку (квартири).

Переобладнання
і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень
дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої
Ради народних депутатів відповідно до законодавства (п.п. 1.4.1 п. 1.4.
Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених
наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства
від 17 травня 2005 р. N 76).

Актом обстеження квартир АДРЕСА_2,
встановлено, що негативного впливу від виконання будівельних робіт по
переобладнанню квартири АДРЕСА_2 під магазин на несучі конструкції будинку та
стан внутрішнього оздоблення квартири № 133 не виявлено.

Проаналізувавши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції зроблено правильний висновок щодо
правомірності видачі дозволу на виконання будівельних робіт та
реконструкцію квартири АДРЕСА_2 у відповідності з вимогами чинного
законодавства, жодних відхилень від затвердженої проектної документації
фахівцями виявлено не було. Отже, судова колегія не вбачає в діях відповідача ніяких порушень прав
апелянта, а тому і не вбачає підстав для скасування оскаржуваного дозволу, не
встановивши правових обставин для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно
ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням
принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Крім того, відповідно до
положень ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем дана норма Закону
дотримана, надано достатньо доказів на підтвердження правомірності видачі
дозволу та спростування правової позиції позивача.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного
вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і
підстав для його скасування не вбачається. За таких підстав апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову
Ленінського районного суду м. Вінниці від 25.04.2007 року по справі за його
позовом до Управління містобудування та архітектури Вінницької міської
ради Міської інспекції державного
архітектурного будівництва, третя особа ОСОБА_2про визнання незаконним рішення
суб'єкта владних повноважень та стягнення моральної шкоди - підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду
першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.
198, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

В
задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1- відмовити.

Постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 25.04.2007 року -
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий суддя:

Судді: