Справа № 22а-2958/2008
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Стецька, 13 тел. 261-38-59
Головуючий у 1-й інстанції суддя -
Чалий І.С. ряд.ст.зв. №33
Рівненський окружний адміністративний суд,
№ 2-а-489/07
Доповідач у 2-й інстанції суддя - Яворський І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2008 року
Справа № 22а -
2958/08 м. Львів

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді - Яворського І.О.

суддів: Довгополова
О.М.

Носа С.П.

при секретарі:
Поворознику Д.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Костопільської міжрайонної
державної податкової інспекції на постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1до
Костопільської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання нечинним
акта перевірки від 16 квітня 2007 року та рішення про застосування фінансових
санкцій №/0 від 28 квітня 2007 року, -

В С Т
А Н О В И Л А :

11 вересня 2007 року ОСОБА_1, як суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа звернувся до Костопільської міжрайонної державної податкової
інспекції (Березнівське відділення) з позовом про визнання нечинним акта
перевірки від 16 квітня 2007 року №000615-247/23-823 Костопільської міжрайонної
державної податкової інспекції та рішення про застосування фінансових санкцій
від 28 квітня 2007 року. З адміністративного позову вбачається, що 16 квітня
2007 року ДПА в Рівненській області була проведена перевірка господарської
одиниці магазину ”Хуторок” АДРЕСА_1, Березнівського району, що належить
Позивачу по справі. Під час перевірки державними податковими інспекторами був
складений акт від 16 квітня 2007 року. На підставі вищевказаного акту, до
Позивача як до Приватного підприємця було прийнято рішення застосувати
фінансові санкції у розмірі 1000 гривень. Позивач вважає, що перевірка
проведена з порушенням Конституції України та Закону України ”Про державну податкову службу в Україні”.

У запереченні на позовну заяву Костопільська МДПІ вказувала, що Акт перевірки не має для суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1. обов'язкового характеру, оскільки лише фіксує встановлені при проведенні
перевірки факти. Тому, вважає МДПІ, у цій частині провадження у справі підлягає
закриттю на підставі ст..157 КАС України. Щодо визнання нечинним рішення про
застосування фінансових санкцій від 28.04.2007 року, адміністративний позов
може бути подано в межах річного строку.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2007
року адміністративний позов задоволено. Визнано нечинним рішення про
застосування фінансових санкцій №/0 від 28 квітня 2007 року.

Суд першої інстанції, зокрема, вказав на те, що правове регулювання
здійснення перевірок органами ДПС регулюється Законом України ”Про державну
податкову службу в Україні”. Забороняється проведення планових виїзних
перевірок за окремими видами зобов'язань перед бюджетами. Право на проведення
планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку,
коли йому направлено повідомлення не пізніше ніж за десять днів до дня
проведення зазначеної перевірки.

Згадана постанова суду першої інстанції оскаржена до
Львівського апеляційного адміністративного суду Костопільською МДПІ.
Апелянт, зокрема, вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального
права - неправильне застосування Закону
України ”Про державну податкову службу в Україні”.

Перевіривши у відкритому судовому засіданні повноту встановлення обставин
справи та правильність їх юридичної оцінки в судовому рішенні, заслухавши осіб,
що приймають участь у розгляді справи, суддю доповідача, колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про
безпідставність апеляційної скарги та
законність рішення суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, згідно яких
ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами
України.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративного
суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи Законами України встановлено інший порядок
судового провадження.

На підставі ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом
на підставі пояснень, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі,
або з власної ініціативи.

У відповідності до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним
і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом першої інстанції враховано
наступне.

Адміністративний позов стосувався встановлення наявності чи відсутності
законних підстав для проведення виїзної перевірки.

Функції, права, обов'язки органів державної податкової служби визначені ст.ст.9-11 Закону України від
04.12.1990 року №509-ХІІ”Про державну податкову службу в Україні” із змінами і
доповненнями.

Підстави та порядок проведення органами ДПС планових та позапланових
виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати
податків та зборів (обов'язкових платежів) регламентовано ст.11-1 Закону.

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду констатує
той факт, що Рішення про застосування фінансових санкцій №/0 від 28
квітня 2007 року було вручено Позивачу 10 червня 2007 року, про що свідчать
надані ним копії рішень з відміткою про вручення. Колегія суддів не вбачає
правових підстав, викладених вище, для визнання даної перевірки такою, що
проведена у відповідності до вимог ст.11-1 Закону України ”Про державну
податкову службу в Україні”. При цьому колегія суддів зважає на відсутність
письмового повідомлення позивача не пізніше ніж за 10 днів.

Перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законами
України ”Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” вважаються позаплановими і проводяться за
рішенням керівника податкового органу,
яке оформляється наказом. Тому проведення планової перевірки не відповідає
зазначеному. Згаданий Закон (ст.11-2) визначає, що посадові особи органу ДПС
вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за
наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України
та за умови надання платнику податків під розписку направлення на перевірку,
копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної
перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної
перевірки, дата її початку та дата закінчення. Позапланова виїзна перевірка
здійснюється на підставі виникнення обставин, викладених у цій статті, за
рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом. Відповідачем у
судовому засіданні надано наказ керівника на проведення перевірок, в якому не
зазначено підстав перевірки позивача.

З врахуванням викладеного вище, судом першої інстанції прийнято законне
рішення, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального
права.

Рішення ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи,
підтверджених тими доказами, які були
наявні у матеріалах справи та перевірені і оцінені належним чином під час розгляду справи.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1, 206 КАС України,
колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Костопільської міжрайонної Державної податкової інспекції
Рівненської області залишити без задоволення.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 16.10.2007 року залишити без змін.

Дана ухвала Львівського апеляційного
адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції -
Вищого адміністративного Суду України протягом одного місяця з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
І.О. Яворський

Суддя
О.М. Довгополов

Суддя С.П. Нос