Справа № К-35351/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
лютого 2008 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

суддів : Бутенка В.І.(доповідач),

Лиски Т.О.,

Панченка О.І.,

Сороки
М.О.,

Штульмана
І.В.,

розглянувши в порядку письмового касаційного провадження справу за позовом
ОСОБА_1,ОСОБА_2 до виконавчого комітету Червоноармійської сільської ради,
ОСОБА_3 про визнання недійсними рішення сільської ради, ордера на жиле
приміщення та про надання жилого приміщення, -

в с т а
н о в и л а :

У жовтні 2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із вказаним
позовом, в якому зазначили, що їх сім'я із п'яти чоловік проживає у квартирі
АДРЕСА_1 і займає кімнату жилою площею 12 кв.м., при цьому кухня та коридор
знаходиться у загальному користуванні з сусідами. Після звільнення
однокімнатної квартири жилою площею 24 кв.м., що знаходиться по сусідству з
ними в цьому ж будинку, вони мали намір вселитись у вказану квартиру, однак
виконком Червоноармійської селищної ради відмовив їм у цьому та видав ордер на
заняття цієї квартири відповідачці ОСОБА_3.

Посилаючись на те, що вони потребують поліпшення житлових умов, позивачі
вважають такі дії виконкому незаконними, оскільки переконані, що спірну
квартиру відповідач повинен був передати їм в користування.

Просили визнати недійсними оскаржене рішення виконкому Червоноармійської
селищної ради від 17 серпня 2005 року № 97 про виділення спірної квартири
ОСОБА_3. і ордеру на право вселення до неї та зобов'язати виконком виділити їм
цю квартиру.

Постановою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 20
лютого 2006 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської
області від 05 вересня 2006 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 і ОСОБА_2
відмовлено.

В касаційній скарзі позивачі просять скасувати вказані судові рішення та
направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. При цьому вони посилаються на порушення
судами норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Розглядаючи справу, суд як першої, так і апеляційної інстанцій виходили з
того, що даний спір є публічно-правовим і підлягає вирішенню в порядку
адміністративного судочинства.

Однак з таким висновком погодитися не можна, тому що він є помилковим.

Згідно із ч.2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України,
юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового
вирішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства справа
адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією
зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські
функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Так, судами було встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв'язку з
передачею рішенням Червоноармійської селищної ради квартири відповідачці
ОСОБА_3.

Предметом спору у даній справі є право користування спірною квартирою,
відновлення порушеного права позивачів, які, як і відповідачка, на підставі
рішення владних органів претендують на користування цією ж квартирою. Тобто між
даними особами існує спір про право, що в свою чергу виключає його розгляд в
порядку адміністративного судочинства.

Зазначення Червоноармійської селищної ради як відповідача не змінювало
правову природу спірних відносин та не робило даний спір публічно-правовим.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Дана справа не є публічно-правовим спором і не підпадає під визначення
справи адміністративної юрисдикції (адміністративна
справа), яке наведене у п.1 ч.1 ст.3 КАС України і компетенція адміністративних
судів, встановлена ст.17 Кодексу, на цей спір не поширюється, оскільки
вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, зазначених в якості відповідачів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судами під час розгляду
справи були допущені порушення норм процесуального права, які призвели до
ухвалення ними незаконних рішень.

За таких обставин, згідно вимог ст. 228 КАС України, оскаржені рішення
судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а провадження у справі повинно бути закрито,
що не позбавляє ОСОБА_1 таОСОБА_2 права звернутись із позовом до суду цивільної
юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 157, 220, 222, 223, 228, 230 КАС України, колегія суддів,
-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 таОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Червоноармійського районного суду Житомирської області від 20
лютого 2006 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 05
вересня 2006 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 таОСОБА_2 до
виконавчого комітету Червоноармійської сільської ради, ОСОБА_3 про визнання
недійсними рішення сільської ради, ордера на жиле приміщення та про надання
жилого приміщення - закрити.

Роз'яснити ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що розгляд даної справи
відноситься до юрисдикції цивільного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає.

Згідно ст.ст. 236, 237 КАС України рішення суду касаційної інстанції може
бути оскаржено до Верховного Суду України лише за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :