Справа № 22а-148/2007
Суддя: Заїка В.М.
Дата ухвалення: 2007-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007 року м. Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючого -
судді Заїки В.М. ,

суддів : Рищука П.К., Матковської Л.О., при секретарі: Доробалюк Л.В. розглянула у
відкритому судовому засіданні справу №
22а-148 за
апеляційною скаргою ОСОБА_1на постанову Старокостянтинівського районного суду
від 6 грудня 2006 року за позовом
ОСОБА_1до військової частини А-2502 про стягнення заборгованості по виплаті
надбавки за вислугу років, визнання дій
неправомірними.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали
справи, ознайомившись з доводами
апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

ОСОБА_1., звертаючись до суду з позовом, вказував,
що з 1 серпня 1985 року по 30 вересня 2005 року проходив
службу в Збройних Силах України. З травня 2003
року по день звільнення йому виплачена надбавка за безперервну службу у
розмірі 4073, 88 грн.
Вважає, що при цьому не було дотримано
вимог законодавства, а саме: Указу
Президента України „Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, МВС України,
адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління
Державної охорони України" від 5 травня 2003 року, яким Міністерству оборони України надано
право встановлювати надбавки військовослужбовцям за високі результати у
службовій діяльності, які прослужили
понад 15 років в розмірі - 50 % до грошового забезпечення, понад 20 років - 70 %. Розмір встановленої
йому надбавки за безперервну службу повинен становити 9436,
97 грн. Тому просив стягнути з в/ч А-2502 на його користь 5363, 09 грн.
заборгованості по виплаті надбавки.

Постановою
Старокостянтинівського районного суду
від 6 грудня 2006 року в
задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. вважає постанову суду незаконною, просить її скасувати та ухвалити нове рішення
про задоволення його позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм матеріального права. При винесенні
рішення судом не враховано положення Указу Президента України „Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України,
МВС України, адміністрації
Державної прикордонної служби України та Управління Державної охорони
України" та Інструкції про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за
безперервну військову службу,
затвердженої наказом Міністра оборони України № 149 від 26 травня 2003
року. Крім того, не враховано, що в Державному бюджеті України на 2003,
2004, 2005 роки були
передбачені кошти на виплату вказаної надбавки.

Апеляційна
скарга підлягає залишенню без задоволення з таких мотивів.

Головуючий
у першій інстанції - Завадська
О.П. Справа
№ 22а-148

Доповідач
- Заїка В.М. Категорія
№ 39, 42

2

Судом вірно з'ясовані
фактичні обставини, його висновки
узгоджуються з матеріалами справи,
відповідають нормам чинного законодавства.

Встановлено, що ОСОБА_1. з 1 серпня 1985
року по ЗО вересня 2005
року проходив службу в Збройних Силах України. Згідно довідки в/ч А-2502 № 7 від 5 січня 2006 року позивачу за
період з 1 травня 2003 року по 14 вересня 2005 року виплачена
надбавка за безперервну службу у розмірі 4073,
88 грн.

Відповідно
до Указу Президента України №
389 від 5 травня 2003 року "Про
надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх Справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби
України та Управління державної охорони України за безперервну службу"
Міністрові оборони України надано право встановлювати військовослужбовцям
Збройних Сил України, які мають високі
результати у службовій діяльності,
щомісячні надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах
України у відсотках до грошового забезпечення залежно від стажу служби в таких
розмірах: понад 5 років - до 10 %,
понад 10
років - до 30 % , понад 145
років -до 50 %,
понад 20
років - до 70 %,
понад 25
років - до 90 %. Статтею 2 цього Указу
встановлено, що виплата таких надбавок
здійснюється за рахунок коштів,
передбачених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил
України.

На виконання
вказаного Указу Міністром оборони України виданий наказ № 149 від 26 травня 2003 року "Про
затвердження Інструкції про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за
безперервну військову службу",
згідно п. 2 якого
встановлено, що розміри цієї надбавки
щорічно встановлюються, виходячи з
наявного фонду грошового забезпечення,
за рішенням Міністра оборони України. Цей наказ як нормативно-правовий
акт Міністра оборони України пройшов у Міністерстві юстиції України правову
експертизу на відповідність чинному законодавству і зареєстрований 28 травня 2003 року за № 411/7732.

Як
вбачається з матеріалів справи, під час
служби виплата зазначеної надбавки проводилась ОСОБА_1. на підставі відповідних
розпоряджень Міністра оборони України,
якими передбачались її розміри,
командування військової частини не мало повноважень самостійно визначати
їх.

Враховуючи
наведене, давши належну оцінку зібраним
доказам в їх сукупності, суд прийшов до
обґрунтованого висновку про недоведеність вимог позивача і підставно відмовив
йому в позові.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення
суду узгоджується з матеріалами справи,
постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального
права, підстав для скасування рішення
суду в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.
ст. 198,
200, 206, 254 КАС України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Постанову
Старокостянтинівського районного суду від 6
грудня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання нею
законної сили.