Справа № 22а-802/2007
Суддя: Савченко О.В.
Дата ухвалення: 2007-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22а-802/2007р. Головуючий
Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2007р. м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого:
Савченко О.В.

суддів:
Гончара О.С, Мануйлова
Ю.С.

при
секретарі: Тахтаул О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на постанову
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 січня 2007 року
по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1до Запорізького обласного
військового комісаріату про перерахунок пенсії та стягнення недоплаченої
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006
року ОСОБА_1. звернувся до суду з адміністративним позовом до Запорізького
обласного військового комісаріату про зобов"язання здійснити перерахунок
пенсії та виплатити у зв"язку з неправильним її нарахуванням недоплачену
за період з 12.10.1996 року по 1.09.2004 року пенсію у сумі
39924 гр. 81 коп.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що йому, як особі
офіцерського складу, після звільнення з військової служби у березні 1979 року була
нарахована пенсія, виходячи з посадового окладу, окладу за військове звання та
процентної надбавки за вислугу років.

Вважав, що з 12.10.1996
року розрахунок його пенсії проводився неправильно, оскільки здійснювався з
порушенням вимог Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб", так як при визначенні розміру грошового забезпечення не
враховувалися вимоги Указів Президента України № 615 від 14.06.1995
року, № 923 від 4.10.1996 року і постанови
KM України №
829 від 22.05.2000 року
щодо нарахування щомісячної премії у розмірі 33,3%. місячного грошового забезпечення. Крім того, не були
враховані вимоги Указів Президента №
173 від 23.02.2002 року про
встановлення надбавки у розмірі 100%,
№ 847 від 14.07.1999 року про
встановлення 40% надбавки
до грошового забезпечення та №
389 від 5.05.2003 року про
встановлення 90% надбавки
за безперервну військову службу.

2

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 29
січня 2007 року у
задоволенні адміністративного позовуОСОБА_1. - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1., посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального права, просить постанову скасувати та
ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позов.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача,
пояснення представника Запорізького обласного військового комісаріату,
перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200
КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу суду -
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом,
наказом командира військової частини №
30143 ОСОБА_1. було звільнено з військової служби у запас 27 березня 1979 року(а.с.6).

Станом на 12.10.1996
року призначена йому пенсія обчислювалась із грошового забезпечення, яке
складалося з окладів: посадового, за військове звання, 40% надбавки за
вислугу років та додаткових видів: 15%
надбавки за кваліфікацію.

Відповідно до ч.3 ст. 43 Закону України (далі Закон) „Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб" у редакції, що діяла до 1.01.2005 року, пенсії
особам, які мають право на пенсію за цим Законом, обчислюються з урахуванням
відповідного окладу за посадою, спеціального звання, процентної надбавки за
вислугу років, надбавки за вчене звання й вчену ступінь, кваліфікацію і умови
служби в порядку й розмірах, що визначаються KM України.
Сам Закон не встановлював будь-яких обмежень щодо розміру пенсії, а відносив це
питання до вирішення Кабінету Міністрів України.

Згідно п.7 постанови KM України
від 17.07.1992 року № 393 з подальшими
змінами ,, Про
порядок обчислення вислуги років, призначення пенсії і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються
з таких видів грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посаджою,
займаною перед звільненням; окладу за військове звання; процентної надбавки за
вислугу років, додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісячно
(надбавки за вчене звання, науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби).

Виходячи із змісту ч.3 ст. 63 Закону України в редакції від 4.02.1994 року та п.8
зазначеної постанови KM України від 17.07.1992
року № 393, перерахунок
раніше призначених пенсій військовослужбовцям провадиться у зв"язку із
зміною розмірів грошового забезпечення, з якого обчислюються пенсії, що сталося
після звільнення їх зі служби.

Підвищення раніше призначених пенсій таким особам
провадилося на підставі постанов KM України від 25.10.2002 року № 1576, від 27.08.2003 року № 1350 та від 13.07.2004 року № 895 „Про підвищення
рівня пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб".

Запровадження ж нових щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення після звільнення військовослужбовця зі служби і яких він
не отримував під час служби, не може бути підставою для перерахунку раніше
призначеної пенсії.

Відмовляючи у задоволенні вимогОСОБА_1., суд правильно
виходив з того, що Указами Президента України від 14.07.1999 року № 847, від 23.02.2002 року

3

№ 173, від 5.05.2003 року № 389 не вносилися
зміни до існуючих, а були запроваджені інші щомісячні надбавки й доплати за
умови служби, які також є щомісячними видами грошового забезпечення, однак мали
зараховуватися тільки при нарахування пенсії особам, які отримували їх під час
проходження служби й були звільнені зі служби після їх запровадження.

Таким чином, введені зазначеними Указами додаткові види
грошового забезпечення, в тому числі і щомісячна надбавка в розмірі 100% грошового
забезпечення відповідно до Указу від 23.02.2002
року № 173 та
надбавка за безперервну службу( до 90%)
відповідно до Указу від 5.05.2003
року, не могли бути підставами для перерахунку пенсії ОСОБА_1., оскільки
позивач, звільнений у березні 1979
року, під час проходження служби цих надбавок не отримував, а тому дія
зазначених Указів на нього поширюватися не може.

Правильним є висновок суду стосовно відсутності підстав
для перерахування ОСОБА_1. з 1.05.2000
року пенсії з урахуванням 33,3%
премії до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.

Виплата зазначеної премії була передбачена п.3 постанови KM
України від 22.05.2000
року № 829 та
Положенням про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям
Збройних Сил України, затвердженим наказом МО України від 5.03.2001
року № 75, зареєстрованим
в МЮ України 20.03.2001 року за № 251/5442. Зазначені
нормативно-правові акти не поширювалися на пов"язані з пенсійним
забезпеченням правовідносини та були прийняті після звільненняОСОБА_1., тобто
зазначений вид премії під час проходження служби він не отримував і був
звільнений зі служби до її запровадження.

Доводи апеляційної скарги про неправильне тлумачення
судом ст. 63 Закону
України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців", не можна вважати
обгрунтованими, враховуючи також роз'яснення, викладене у п.8 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.04.2005
року № 4 „Про
окремі питання застосування судами України законодавства про пенсійне
забезпечення військовослужбовців( крім військовослужбовців строкової служби),
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб", де зазначено, що законодавством з питань пенсійного забезпечення,
яке діяло до 1 січня 2005 року, не було
передбачено можливості перерахунку раніше призначених пенсій у зв"язку із
запровадженням після звільнення військовослужбовців та осіб, які мають право на
пенсію згідно із Законом „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців"
від 9.04.1992 року,
нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, яких вони не
отримували під час служби, а також премій.

Отже висновок суду першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення вимогОСОБА_1. є правомірним.

Інші доводи апеляційної скарги правильність зазначеного
висновку також не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- залишити без задоволення, постанову Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької області від 29 січня 2007
року по даній справі, -
залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця з дня складання її у повному обсязі, а саме
з 16 квітня 2007 року.