Справа № к-3009/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді
Бутенка В.І.,

суддів: Панченка О.І.,
Лиски Т.О., Сороки М.О., Штульмана І.В.,

при секретарі: Мацюк Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку касаційного
провадження справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного
суду Луганської області від 18 лютого 2004 року у справі за скаргою
ОСОБА_1 на неправомірні дії директора Серговської філії Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", -

встановила:

У вересні 2003 року ОСОБА_1
звернулася до суду в порядку Глави 31-А ЦПК України 1963 року із зазначеною
скаргою в якій вказувала, що вона є абонентом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" (далі - ТОВ
"Луганське енергетичне об'єднання").

27.05.2003 року під час перевірки
дотримання Правил користування електричною енергією співробітниками Серговської
філії ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" було складено акт про
порушення нею вказаних Правил через пошкодження пломби електролічильника.

11.09.2003 року за розпорядженням
керівника суб'єкта оскарження до приміщення, яке орендує скаржниця, було
припинено електропостачання.

Посилаючись на непричетність до
вказаного порушення та належне виконання умов договору, ОСОБА_1 просила суд
визнати дії Серговської філії ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання"
неправомірними, зобов'язавши останнього відновити електропостачання до
приміщення яке вона орендує.

Рішенням Стаханівського міського
суду Луганської області від 05 листопада 2003 року скаргу ОСОБА_1 було
задоволено та визнано неправомірними дії суб'єкта оскарження. Зобов'язано
останнього відновити постачання електроенергії
до приміщення магазину "Золотой петушек" по вул. Багата, 16 в
м. Теплогорську, який орендує скаржниця. Допущено негайне виконання рішення.

Ухвалою апеляційного суду
Луганської області від 18 лютого 2004 року задоволено апеляційну скаргу
Серговської філії ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" та скасовано
рішення суду першої інстанції, а справу направлено на новий розгляд до того ж
суду в іншому складі.

Не погоджуючись з ухвалою
апеляційного суду, ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України з касаційною
скаргою в порядку визначеному ЦПК України 1963 року в якій, посилаючись на
порушення норм процесуального права, просила вказане судове рішення скасувати та
залишити в силі рішення Стаханівського міського суду від 05 листопада 2003
року.

Листом Верховного Суду України від
28.09.2005 р. на підставі п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України зазначену касаційну скаргу зі справою
було передано до Вищого адміністративного суду України для вирішення в порядку
касаційного провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, колегія суддів апеляційного суду виходила з тих міркувань, що без
дослідження питання про правовий статус заявниці судом було зроблено
передчасний висновок про можливість розгляду та вирішення даної справи за
правилами Глави 31-А ЦПК України 1963 року.

З такими висновками апеляційного
суду погоджується й колегія суддів Вищого адміністративного суду України,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 є суб'єктом підприємницької діяльності - приватним підприємцем, з якою
05.03.2002 року суб'єктом оскарження було укладено договір на користування
електричною енергією.

Зважаючи на те, що статтями 1, 12
ГПК України підвідомчість у спорах юридичних осіб і громадян, які здійснюють
підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому
порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, про захист
порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів віднесена до
компетенції господарських судів, суд апеляційної інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про необхідність встановлення правового статусу
скаржниці, оскільки положеннями статті 2481 ЦПК України 1963 року,
чинного на момент розгляду скарги, було визначено, що правом на звернення до
суду зі скаргою володіє саме громадянин (фізична особа), який вважає, що
рішенням, дією або бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого
самоврядування, посадової і службової особи порушено його права, свободи чи
законні інтереси.

Доводи касаційної скарги зазначені висновки суду не
спростовують та зводяться до
незгоди з ними.

Відповідно до ч.1 ст. 224
КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення,
а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при
ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Зважаючи на суб'єктний склад учасників даного спору новий
розгляд в суді першої інстанції слід здійснювати за правилами цивільного
судочинства.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 224,
230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
ухвалу апеляційного суду Луганської області від 18 лютого 2004 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
підлягає оскарженню за винятковими обставинами у випадках, з підстав, у строки
та в порядку, які визначені статями 235-239 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий:

Судді: