Справа № 22а-42/2007
Суддя: Харчук В.М.
Дата ухвалення: 2007-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2007 року м.
Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді - Харчука
В.М.

суддів - Карпусь С А. та Кізюн О.Ю.

при секретарі - Хмельницькій Ю.
А.

з участю: сторін

розглянув
у відкритому судовому засіданні адмін. справу №22а-42 за апеляційною скаргою
ОСОБА_1на постанову Полонського районного суду від 20 листопада 2006 року за позовом
ОСОБА_1до Хмельницького обласного військового комісаріату про визнання
неправомірною відмови про перерахунок пенсії та стягнення недорахованої пенсії,
заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали
справи, судова колегія,

встановила:

ОСОБА_1.
звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що проходив військову
службу в Збройних Силах України і 30.11.2000
року звільнений в запас. З 1
грудня 2000 року
йому призначена пенсія.

Однак при цьому незаконно не взято до уваги надбавки, передбаченої Указом
президента України №84799
від 14.07.1999 року
«Про додаткові заходи щодо впорядкування грошового забезпечення
військовослужбовців ЗС України» і різниця в пенсії виплачена не за весь період
набавок, передбачених цим та іншими нормативними актами.

Тому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача в перерахуванні
призначеної пенсії і стягнути компенсацію.

Зобов'язати Хмельницький обласний військовий комісаріат перерахувати розмір
його пенсію і виплатити компенсацію:

з 01.12.2000 року по 31.12.2005 року з
врахуванням 40% надбавки
відповідно до Указу президента України №
847/99 від 14.07.1999
року;

з 01. 12. 2000 року по 31.12. 2000 року з
врахуванням 100% надбавки
відповідно до Указу президента України №173/02
від 23.02.2002 року;

з 01.12.2000 року по 31.12. 2005 року з
врахуванням 90% надбавки
за безперервну службу, відповідно до Указу президента України №389/2003р.;

з 01.12.2000 року по 31.12. 2005 року з
врахуванням 33,3% щомісячної
премії відповідно до Указу президента України №923/96 та Наказу Мінюсту України №75 від 05.03.2001
року.

Представник Хмельницького обласного військового комісаріату позову ОСОБА_1.
не визнав, послався на те, що при виході на пенсію відповідно до чинного
законодавства ОСОБА_1. враховані всі грошові виплати.

ОСОБА_1. вже звертався до суду з аналогічним позовом і
рішенням

залізничного районного суду міста Сімферополя від 27 вересня 2004 року вже
вирішений

спір між сторонами з того ж предмету спору.

Головуючий
у 1-й інстанції
- Олійник Б.В. Справа
№22а-42

Доповідач
- Харчук В.М. Категорія
№22

2

Вважає, що з цих
підстав провадження у справі слід закрити.

Постановою Полонського районного суду від 20 листопада 2006
року у позові ОСОБА_1. відмовлено.

В апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції Слободяник
посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального
права.

Вважає, що судом порушені ст.ст. 43, 63 Закону України
«Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», п.п. 118, 114 Наказу Міністра
Оборони України №205 від 08.08.1994 року «Про
затвердження положення про порядок призначення та виплати в міністерстві
Оборони України державних пенсій і допомог військовослужбовцям та членам їх
сімей».

Цими нормативними актами
встановлено, що призначені за
Законом

військовослужбовцям
пенсії і перераховуються у зв'язку зі зміною хоча б одного із видів грошового
забезпечення військовослужбовців. Такий перерахунок здійснюється за весь період
дії Закону, якщо положення Закону не застосовані не з вини пенсіонера.

Судом першої інстанції
також допущені грубі
порушення процесуального
законодавства - ст.ст. 111, 41, 46, 143, 151-152, 167, 49 ч.3
п.п.8 та 9 КАС
України.

Так судова справа зупинялась до проведення аудиторської перевірки, після
цього без його участі ухвалено постанову. Судовий процес не фіксувався із
застосуванням технічних засобів, судом не проведено дослідження доказів, не
з'ясовано обставини справи та перевірку їх доказами, його позбавили можливості
приймати участь у дебатах, судове рішення не проголошувалось і його зміст йому
не роз'яснювався, як і порядок та строки оскарження. Суд позбавив його
можливості знайомитись з протоколом судового засідання, позбавив можливості
подати зауваження.

Тому просить постанову Полонського районного суду від 20 листопада 2006 року скасувати,
ухвалити нову постанову, якою його позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга апелянта
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст. 198,
200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та процесуального права і правильно встановив
обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. проходив військову службу
в Збройних Силах України і наказом Міністра Оборони України від 30 листопада 2000 року №772 був звільнений з
військової служби в запас за ст. 65
п. «в» з посади замісника начальника по медичній частині Ялтинського
військового санаторію.

З 1 грудня 2000 року ОСОБА_1.
призначена пенсія в розмірі 437
гривень 71 коп.,
виплату якої здійснював військовий комісаріат Автономної республіки Крим.

Пенсія ОСОБА_1. була призначена з порушенням ст.ст. 43 та 63 Закону України
«Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» №1769-ГУ від 15.04.2004 року.

Зокрема, при обрахунку та призначенні пенсії ОСОБА_1. не було враховано всі
передбачені для військовослужбовців надбавки до грошового утримання, а саме:

40% надбавка
відповідно до Указу президента України №847
від 14.07.1999 року
«Про додаткові заходи по впорядкуванню грошового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил України»;

100% надбавка
до окладу відповідно до Указу Президента України №173 від 23
лютого 2002 року
«Про посилення соціального захисту військовослужбовців».

Рішенням залізничного суду міста Сімферополя від 27 вересня 2004 року за позовом
ОСОБА_1. до військового комісаріату Автономної республіки Крим ці порушення
прав ОСОБА_1. усунуті, зобов'язано здійснити перерахунок призначеної позивачу
пенсії відповідно до вимог зазначених нормативних актів.

Рішенням набрало чинності і виконане органами пенсійного
забезпечення

військовослужбовців.

3

В
задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1. в частині 90%
надбавки до грошового забезпечення відповідно до Указу
Президента України №
389/2003 та в частині врахування виплаченої премії позивачу
відмовлено, так як ці надбавки та премії не включались до обрахунку пенсії на
законних підставах, носили індивідуальний характер і не являлись загальним
підвищенням грошового забезпечення військовослужбовців.

Не враховано
судом надбавок, які позивач не отримував перед виходом на пенсію.

Обставини, встановлені рішенням суду від 27.09.2004 року носять
преюдиційний характер і відповідно до ст. 72
КАС України не потребують нового доказування.

Наведені обставини також підтверджуються дослідженою пенсійною справою
ОСОБА_1., іншими доказами.

Спір щодо правильності призначеної пенсії та стягнення
заборгованості пенсії

вирішений судом ще 27 вересня 2004 року, сторонами по
зазначеній справі виступали

ОСОБА_1. та військовий комісаріат Автономної республіки
Крим. В даний час

Слободяник звернувся з таким же позовом про той же
предмет спору до Хмельницького

обласного військового комісаріату. Тому суд першої
інстанції обгрунтовано розглянув цей

спір з участю іншого відповідача.

З матеріалів справи протоколу судового засідання та постанови суду першої
інстанції вбачається, що позивачем не заявлялось клопотання про технічне
фіксування судового процесу, тому вівся письмовий протокол судового засідання,
відповідно до вимог адміністративного процесу.

В матеріалах справи відсутні заяви та клопотання позивача про результати
ознайомлення його з цим протоколом, відсутні зауваження на протокол.

Позивач ОСОБА_1. та його адвокат ОСОБА_2. приймали участь
в судових засіданнях, в дослідженні доказів, їм роз'яснялись їхні процесуальні
права, вони давали пояснення по справі, надавали докази, заявляли клопотання.

Позивач та його
адвокат приймали участь в судових дебатах.

З участю позивача та його адвоката проголошено ухвалу про перерву в судових
дебатах до 20 листопада
2006 року.
Однак, на продовження дебатів позивач та його адвокат не з'явились, тому суд
судовий розгляд завершив у відсутність сторін.

Це не явилось перешкодою для оскарження постанови суду першої інстанції в
апеляційному порядку (а.с. 39-45).

Справа судом першої інстанції розглянута з1 дотриманням норм матеріального
та процесуального права. Судом правильно встановлено обставини, досліджено
докази і їм дана належна оцінка.

Підстав для скасування рішення суду прешої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги апелянта не вбачається.

Керуючись ст.ст. 198,
200, 205-206 кодексу адміністративного судочинства України, судова
колегія,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити, постанову Полонського
районного суду від 20 листопада
2006 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку до
вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня її
проголошення.