Справа № К-34408/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2008 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака
В.І.

суддів Білуги С.В.

Гаманка О.І.

Загороднього
А.Ф.

Заїки
М.М.

при
секретарі Лелюку О.П.,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу Державної судової адміністрації України на
постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 16 березня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 05 жовтня 2006 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України про стягнення
заборгованості по заробітній платі, -

в с т а н о в и л а:

У
лютому 2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Державної судової
адміністрації України про стягнення заборгованості по заробітній платі. У
позові зазначала, що вона працювала з 24 травня 2000 року по 24 січня 2005 року
у військовому місцевому суді Полтавського гарнізону на посаді секретаря
судового засідання і після переведення фінансування до Державної судової адміністрації
України стала отримувати заробітну плату в меншому розмірі, заборгованість по
заробітній платі за 2004 рік становить 5316 грн. 70 коп., в зв'язку з чим
просить стягнути моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та задовольнити її позовні
вимоги. В судовому засіданні суду першої інстанції позивач змінила свої вимоги
та просила стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 4379 грн. 90 коп.
та 5000 грн. моральної шкоди.

Постановою
Октябрського районного суду м. Полтави від 16 березня 2006 року, залишеною без
змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 05 жовтня 2006 року,
позов задоволено частково. Стягнуто з Державної судової адміністрації України
на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 4379 грн. 90 коп.,
моральної коди - 500 грн.

У касаційній скарзі Державна судова адміністрація України просить скасувати
постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 16
березня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 05 жовтня
2006 року, посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні
позову.

Колегія суддів, перевіривши доводи касаційної
скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильного застосування
норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що згідно наказу голови військового
місцевого суду Полтавського гарнізону №6 від 24.05.2000 року ОСОБА_1 була
призначена на посаду секретаря судового засідання військового місцевого суду
Полтавського гарнізону.

Наказом голови цього ж суду №3 від 09.01.2004 року були
встановлені ОСОБА_1, як державному
службовцю, надбавки до посадового окладу за ранг у розмірі 50 грн., за високі
досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі 50%
посадового окладу з урахуванням за ранг державного службовця, надбавку за
напруженість та складність роботи у розмірі 100% посадового окладу з урахуванням
спеціального звання та рангу державного службовця та надбавку за роботу з
таємними документами у розмірі 10%.

Відповідно до наказів голови суду кожного місяця за 2004
рік позивач була премійована в розмірі 25%.

Згідно наказу голови суду №1 від 20.01.2005 року ОСОБА_1
була звільнена з роботи 24.01.2005 року у зв'язку з ліквідацією військового
місцевого суду Полтавського гарнізону, з виплатою вихідної допомоги у розмірі
середньомісячного заробітку, з наданням пільг та компенсацій, встановлених ст.
49-3 КЗпП України.

Відповідно до пункту 3 статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом
на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ці вимоги ні судом першої, ні судом апеляційної інстанції
при розгляді справи не дотримані, обставини у справі повно і всебічно не
з'ясовані.

Судами не спростовані доводи Державної судової
адміністрації України про те, що фінансування суду проводилось в межах, які
були викладені в листі військового суду, підписаного його головою та головним
бухгалтером.

Суди не обґрунтували на підставі яких доказів вони
прийшли до висновку про те, що заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_1
становить саме 4379 грн. 90 коп.,
не зазначили, з яких виплат вона складається.

Оскільки суд касаційної інстанції не може досліджувати
докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені
в судовому рішенні, та вирішувати питання достовірності того чи іншого доказу,
судові рішення у справі підлягають скасуванню з направленням справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної судової адміністрації України
задовольнити частково.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 16
березня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 05 жовтня
2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації
України про стягнення заборгованості по заробітній платі скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І.
Співак

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко

А.Ф. Загородній

М.М. Заїка