Справа № 22а-244/2008
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2008-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-244/08(1743) Головуючий суддя
Категорія статобліку - 33 інстанції - В.О. Татарчук
справа № А27/151-07
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2008 року м. Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Проценко О.А. (доповідач)

суддів -
Коршун А.О., Туркіної Л.П.,

при
секретарі - Стрєлка Р.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Лівобережної міжрайонної Державної податкової інспекції м.Дніпропетровська

на постанову
господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2007р. в
адміністративній справі № А27/151-07

за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хімрезерв-Дніпро»

до Лівобережної міжрайонної Державної податкової
інспекції м.Дніпропетровська

про скасування податкових повідомлень-рішень від
ІНФОРМАЦІЯ_1 № НОМЕР_1 та № /1,

ВСТАНОВИЛА:

В
березні 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімрезерв-Дніпро» звернулось до суду з адміністративним позовом
до Лівобережної міжрайонної Державної
податкової інспекції
м.Дніпропетровська про скасування
податкового повідомлення-рішення від ІНФОРМАЦІЯ_1 за № НОМЕР_1про визначення
суми податкового зобов'язання з податку на прибуток на суму 11550грн. та
нарахування штрафних санкцій в розмірі 5775, 00 грн., та податкового
повідомлення-рішення від ІНФОРМАЦІЯ_1 за № НОМЕР_2про донарахування податку на
додану вартість у розмірі 9239,00 грн. та застосування штрафних санкцій у сумі
4619, 50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про те,
що дані податкові повідомлення-рішення винесені відповідачем з порушенням норм
чинного законодавства. Позивач вважає, що відповідач безпідставно дійшов
висновку про порушення з боку позивача п.п. 5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку підприємств» та п.п. 7.4.4. п.7.4. ст. 7 Закону
України «Про податок на додану вартість», а саме: про заниження позивачем
податку на прибуток через віднесення до складу валових витрат витрат, пов'язаних з наданням інформаційно-консультаційних
(маркетингових) послуг. Позивач вказує, що сумніви відповідача стосовно того,
що дані витрати не підтверджені належним чином оформленими документами, не
обґрунтовані та не можуть бути підставою для донарахування суми податкового
зобов'язання з податку на прибуток, а головне - не можуть бути підставою для
позбавлення позивача права на податковий кредит.

Розглянувши справу, господарський суд Дніпропетровської
області постановою від 24.05.2007 року задовольнив в повному обсязі
адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю
«Хімрезерв-Дніпро», скасувавши спірні податкові повідомлення-рішення. При цьому
суд першої інстанції посилався на безпідставність висновків відповідача щодо
порушень позивачем вищезазначених норм
Законів України «Про оподаткування прибутку підприємств» та «Про податок на
додану вартість».

Не погодившись з висновками суду
першої інстанції, відповідач оскаржує дану постанову в апеляційному
порядку, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити позивачу в
задоволені позовних вимог. В
обґрунтування апеляційних вимог відповідач зазначає, що підставою для
скасування прийнятих Лівобережною міжрайонною Державною податковою інспекцією
м.Дніпропетровська податкових
повідомлень-рішень стало неповне з'ясування судом першої інстанції обставин
справи та невірне застосування положень процесуального та матеріального права. Зокрема, при вирішенні справи судом
першої інстанції не враховані надані докази неналежного оформлення актів виконаних
робіт, актів прийому-передачі, звітів виконавців згідно укладених договорів з
надання маркетингових послуг. Апелянт вказує, що надані документи не містять
рекомендацій щодо господарської діяльності позивача, оскільки всупереч Закону України «Про оприбуткування
прибутку підприємств» не містять будь-яких вказівок на виконавців згаданих
послуг, та не можуть бути доказами належного виконання спірних договорів, а
отже, не підтверджена правомірність віднесення понесених позивачем витрат до
складу валових. Крім того, за твердженням апелянта, судом першої інстанції не
враховано порушення позивачем вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»»: акти виконаних робіт не відповідають
визначенню первинних документів (не вказано місце їх складання, зміст господарської операції, відсутні
одиниці виміру та обсяги господарської операції).

Позивач
заперечує проти апеляційної скарги, просить відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Дніпропетровської
області від 24.05.2007 року вважає законним та обгрунтованим; наполягає на
тому, що відповідач безпідставно дійшов
висновку, що звіти ПП ОСОБА_1та ПП «Ірбіс-С» про надання
інформаційно-констультаційних послуг не містять ознак досліження ринку
лакофарбової продукції та рекомендацій щодо господарської діяльності ТОВ
«Хімрезерв-Дніпро», а також, що акти виконаних робіт, акти прийому-передачі не
відповідають визначенню первинних документів; стверджує, що дані документи
оформлені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні». Позивач зазначає, що доводи апелянта про
непідтвердження належного виконання
господарських договорів безпідставні, оскільки належність виконання
договорів визначаєть сторони по договорам. Крім того, позивач акцентує увагу
колегії суду, що відповідачем в акті перевірки не ставиться під сумнів факт
використання інформаційно-консультатційних послуг у власній господарській
діяльності.

Перевіривши законність та обґрунтованість
постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Лівобережної міжрайонної Державної
податкової м.Дніпропетровська не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, за результатами
виїзної планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю
«Хімрезерв-Дніпро» з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.02.2005р. по 30.09.2006р. складено акт
перевірки від 06.02.2007 р. № 273/23/33339517. За висновками податкової
позивачем допущено порушення п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств», завищено валові витрати, внаслідок чого
занижено податок на прибуток всього на 11549,50грн. через включення позивачем
до складу валових витрат витрат, пов'язаних
з наданням інформаційно-консультаційних (маркетингових) послуг на виконання
відповідних договорів, укладених позивачем з ПП ОСОБА_1, ПП «Ірбіс-С», ПП
«Віраж». Відповідно, за встановлені порушення
при формуванні валових витрат, відповідачем зазначено порушення вимог
п.п.7.2.2. п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», а саме:
заниження податку на додану вартість на 9239,00 грн., яке зараховано позивачем
до податкового кредиту згідно з наданими податковими накладними. На
підставі зазначених порушень відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення від ІНФОРМАЦІЯ_1р.: №НОМЕР_1
про донарахування суми податкового
зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 11550,00 грн. та застосування
штрафної санкції в розмірі 5775,00 грн.,
№ НОМЕР_2про донарахування податку на додану вартість у розмірі 9239,00
грн. та застосування штрафної санкції у
сумі 4619,50 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та
Приватним підприємцем ОСОБА_1був укладений договір від 25.03.2005 року № 03/04 (а.с. 49 т.1) щодо проведення
маркетингових досліджень на ринку лакофарбової продукції України, відповідно до якого останній зобов'язався
здійснювати інформаційно-консультаційне обслуговування, а позивач як замовник зобов'язався оплатити
Приватному підприємцю ОСОБА_1 за фактично виконану роботу та компенсувати
понесені витрати. За умовами договору,
будь-яка інформація, отримана виконавцем
при виконані договору, має конфіденційний характер і не має бути розголошеною.
На підставі договору позивачем замовнику (ПП
«ОСОБА_1») подана заявка від 25.03.2005 року з уточненням про необхідну
інформацію, а саме: виконавець зобов'язаний надати повний аналіз постачальників
лакофарбової продукції, а також їх виробників, інформацію про можливих
конкурентів (адреси та контактні
телефони) і рівень їх цінової політики. На підтвердження виконання
послуг сторонами по договору підписані акти прийому передачі з відповідними
додатками та повним звітом виконавця щодо виконання роботи з питань аналізу
ринку лакофарбової продукції, потенційних конкурентів та рівень цінової
політики, який використовується ними:

- акт
прийому-передачі № 1-03/04 від 30.03.2005 року, додаток № 1 про виконану роботу
виконавцем за березень 2005 (а.с.101-110 т.1);

- акт
прийому-передачі № 2-03/04 від 18.04.2005 року,
додаток № 1, 2 про виконану роботу виконавцем за квітень 2005 року (а.с.
115-128 т. 1);

- акт
прийому-передачі № 3-03/04 від 30.05.2005 року, додаток № 1 про виконані дії
виконавцем за травень 2005 року (а.с. 134-152 т.1 );

- акт
прийому-передачі № 4-03/04 від 30.06.2005 року, додаток № 1 про виконані дії виконавцем за червень 2005 року (а.с. 4-21
т.2).

При виконані зазначеного договору ПП ОСОБА_1 були
виписані податкові накладні № 03/04 від 30.03.2005 року, № 04/02 від 18.04.2005
року, № 05/05 від 30.05.2005 року, № 06/03 від 30.06.2005 року.

В свою чергу, на підставі договору-доручення від
25.03.2005 року № 03/04 та актів прийому-передачи позивач сплатив ПП ОСОБА_1 за
отримані послуги. Загальна вартість отриманих послуг становить 46645,60 грн.
Відповідно, на підставі зазначених первинних документів та податкових
накладних зазначену суму маркетингових
послуг ТОВ «Хімрезерв-Дніпро» було включено до складу валових витрат за І
півріччя 2005 року.

Таким чином, підставою для віднесення витрат на виконання
договору від 25.03.2005 р. № 03/04 до складу валових витрат є акти
прийому-передачі виконаних робіт з відповідними додатками-звітами ПП ОСОБА_1 за
договором доручення.

01.07.2005 року між позивачем та ПП «Ірбіс» укладений договір
№23 на інформаційно-консультаційне обслуговування. За вказаним договором
позивач як замовник доручив провести аналіз ринку збуту лакофарбової продукції
та розчинників та надати інформацію щодо можливих споживачів зазначеної
продукції, ПП «Ірбіс» як виконавець прийняв на себе зобов'язання здійснювати
інформаційно-консультаційне обслуговування
замовника в обсягах та порядку, передбачених даним договором, а замовник
зобов'язався прийняти дану допомогу та оплатити її.

На підтвердження надання
виконавцем вказаних послуг, сторонами по договору підписано акт
прийому-передачі №3 від 29.09.2005 року з відповідним звітом щодо обсягів
виконаної роботи. Згідно з даними первинними документами виконавець здійснив
роботи з дослідження ринку збуту лакофарбової продукції і розчинників та надав
замовнику вичерпну інформацію щодо
можливих споживачів вказаної продукції.
На підставі цього ПП «Ірбіс» виписана податкова накладна від 29.09.2005
року № 2030353. Загальна вартість
отриманих послуг становить 6791,50 грн. На підставі зазначених первинних
документів та податкової накладної вартість маркетингових послуг ТОВ
«Хімрезерв-Дніпро» було включено до складу валових витрат за вересень 2005
року.

Також, перевіркою
встановлено віднесення підприємством до складу валових витрат витрат з доставки
товару від постачальника на суму 1666,67 грн. у липні 2006 року на
підставі договору про надання
транспортних послуг б/н від 05.07.2006 року позивача з ПП «Віраж». В акті
перевірки вказано на те, що перевізником були надані транспортні послуги по
маршруту Дніпропетровськ-Кіровоград-Дніпропетровськ на суму 2000,00грн. з
урахуванням податку на додану вартість (а.с. 42 т.2). Наведений договір
визначив порядок взаємовідносин між замовником та перевізником при плануванні,
розрахунках і доставці вантажів автотранспортом в міських і внутрішньодержавних
сполученнях. На підтвердження надання перевізником послуг сторонами по договору було підписано акт
прийому-передачі робіт (надання послуг) від 11.07.2006р. № ВИ-0000489. На підставі
вищезазначених документів ПП «Віраж» виписало податкову накладну № 497
від 11.07.2006 року на суму 2 000, 00 грн. з урахуванням податку на додану
вартість, а позивачем - перераховано зазначену суму платіжним дорученням № 135
від 21.07.2006 року. Суму витрат, пов'язаних з виконанням договору поставки,
позивачем включно до складу валових
витрат.

Аналіз норм законодавства, яке регулює спірні
правовідносини, показав наступне.

Відповідно до п.5.1. ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку
підприємств» валові витрати виробництва та обігу це - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості
товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.
Згідно з пп. 5.2.1 п.5.2 ст. 5 зазначеного Закону до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем
продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання
електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3. - 5.8. цієї статті.

Не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншим документами,
обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового
обліку (п.п. 5.3.9. п. 5.3. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку
підприємств»).

За приписами Закону України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом
обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші
види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних
бухгалтерського обліку.

Згідно зі ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час
здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після
її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі
первині документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та
ведені облікові документи повинні мати
такі обов'язкові реквізити:

- назву
документа (форми);

- дату і місце складання;

- назву
підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг
господарського операції, одиницю виміру господарської операції;

- посада осіб,
відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її
оформлення;

- особистий
підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у
здійснені господарської операції.

Пунктом
2.4 ст.2 «Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському
обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р.
№88 встановлено, що первинні документи для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву підприємства,
установи, від імені яких складений документ, назву документа (форми), код
форми, дату і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання
первинного документа. Забороняється приймати до виконання первинні документи на
операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам, встановленому порядку
приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних
цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають
шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам (п. 2.16
Положення).

Господарські відносини, які виникли між
Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімрезерв-Дніпро» та Приватним
підприємцем ОСОБА_1, ПП «Ірбіс», ПП «Віраж» за своєю правовою природою є
господарсько-торгівельними і регулюються Цивільним та Господарським кодексами.
Належність виконання таких договорів визначають
їх сторони. В даному випадку, кожен з підприємств, з яким укладало відповідний договір Товариство з обмеженою відповідальністю
«Хімрезерв-Дніпро», діяв хоча і в інтересах іншої особи, але від власного
імені. Надані первинні документи цих підприємств для підтвердження понесених
витрат позивачем від укладених договорів про надання інформаційних послуг та
послуг перевезення (постачання), цілком
законні та відповідають зазначеному вище законодавству.

Колегія погоджується з висновками суду першої інстанції
про те, що позивачем належним чином підтверджені валові витрати на суму
11549,50грн., а відтак є обґрунтованим визначення податкового кредиту на суму
9239грн.

Посилання відповідача на
недоліки в оформлені первинних документів по договору № 03/04 від 25.03.2005р.
між позивачем та ПП ОСОБА_1, як підставу для висновку про нікчемність та
нечинність складених актів прийому-передачі, і як наслідок, про неправомірність
віднесення понесених позивачем витрат до складу валових, безпідставне. Слід
зазначити, що інформація, надана ПП ОСОБА_1, цілком задовольнила вимоги
замовника. Таким чином, посилання відповідача на той факт, що зазначені додатки
до актів прийому-передачі не є доказом належного виконання спірних договорів,
оскільки вони не містять будь-яких ознак дослідження ринку, рекомендацій щодо
господарської діяльності позивача і є простим переліком підприємств-постачальників
лакофарбової продукції, необґрунтовані та спростовуються матеріалами справи.

Посилання відповідача на
те, що первинні документи ПП «Ірбіс» неналежно оформлені, а саме: не вказано
місце складання, зміст господарської операції, відсутні одиниці виміру та
обсяги господарської операції, не містять інформації про фактичне виконання
завдання виконавцем, та, відповідно, про фактичне отримання та використання
досліджень у власній господарській діяльності, є формальними та не можуть бути підставою для неврахування
таких документів.

Щодо посилання
відповідача на відсутність документів, які підтверджують виконання договору
поставки з ПП «Віраж», то вони не приймаються до уваги, оскільки всі первинні
документи разом з договором поставки наявні в матеріалах справи, а відтак, висновок Лівобережної міжрайонної Державної
податкової інспекції м.Дніпропетровська
про неправомірність віднесення позивачем до складу валових витрат витрат,
пов'язаних з виконанням договору поставки, необґрунтований.

Матеріали справи
підтверджують відсутність доказів того, що результати виконаних послуг не були
використані позивачем у власній господарській діяльності. Отже, суд першої
інстанції зробив вірний висновок про те, що договори позивача з його контрагентами
та документи на підтвердження їх виконання є достовірними доказами здійснення
господарських операцій і правомірною підставою віднесення позивачем таких
витрат до складу валових.

Таким
чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про
обґрунтованість позовних вимог по скасуванню
податкових повідомлень-рішень Лівобережної міжрайонної Державної податкової
інспекції м.Дніпропетровська від ІНФОРМАЦІЯ_1 № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, оскільки порушення позивачем вимог
п.п.5.3. п.5.3. ст. 5. Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»
та п.п.7.4.4 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»
спростовані матеріалами справи, а відтак, відсутні підстави для донарахування
податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 11550грн., податку на
додану вартість у розмірі 9239,00 грн. та застосування штрафних санкцій.

За таких
обставин колегія суддів вважає, що доводи апелянта не спростовують висновків
суду першої інстанції; апеляційну скаргу Лівобережної міжрайонної Держаної
податкової інспекції м.Дніпропетровська
на постанову господарського суду Дніпропетровської області від
24.05.2007р. слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції -
без змін.

Керуючись
статями 195, 196, 198, 205, 206 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу
Лівобережної міжрайонної Державної податкової інспекції
м.Дніпропетровська на постанову господарського суду Дніпропетровської області
від 24.05.2007р. у справі № А27/151-07
залишити без задоволення.

Постанову
господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2007р. у справі
№А27/151-07 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця.

Головуючий:
О.А.Проценко

Судді: А.О.
Коршун

Л.П.Туркіна