Справа № 22а-2171/2008
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-2171/08
суддя у 1-ій інстанції -
Категорія статобліку - 47 Адаменко І.М.(справа №2а-47/07)
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Поплавського В.Ю.(доповідач)

суддів - Уханенка С.А., Сафронової С.В.,

при
секретарі - Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі
Кіровоградської області

на постанову Бобринецького
районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2007 року по справі за
позовом прокурора Бобринецького району в інтересах ОСОБА_1до Управління Пенсійного фонду України в
Бобринецькому районі Кіровоградської області про визнання незаконною
бездіяльності, стягнення недоплаченої суми та зобов'язання перерахувати та виплатити
щомісячне довічне грошове утримання, -

в с т а
н о в и л а:

У вересні 2007 року позивачка звернулась до суду першої інстанції з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі Кіровоградської області та просила визнати незаконною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в
Криничанському районі Дніпропетровської області щодо
невиплати їй пенсії у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України №
2195-IV від 18.11.2004 року «Про соціальний захист дітей війни», стягнути з
відповідача підвищення до пенсії за липень-вересень місяці в сумі 365,40 грн.
та зобов'язати відповідача підвищити пенсію на 30% мінімальної пенсії за віком,
як це передбачено ст. 6 Закону № 2195-IV, та здійснювати в подальшому виплату пенсії у розмірах,
передбачених законом.

Постановою Бобринецького
районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2007 року адміністративний позов прокурора було задоволено, визнано
незаконною бездіяльність УПФУ в Бобринецькому районі Кіровоградської області
щодо невиплати позивачці пенсії у розмірах, передбачених ст. 6 Закону №
2195-IV, стягнуто з відповідача на користь
ОСОБА_1. підвищення до пенсії за липень-вересень
місяці в сумі 365,40 грн., зобов'язано відповідача підвищити ОСОБА_1. пенсію на
30% мінімальної пенсії за віком, як це передбачено ст. 6 Закону № 2195-IV, та здійснювати подальшу виплату пенсії у
розмірах передбачених законом.

Відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неналежне дослідженні обставин справи та на порушення судом норм матеріального
права, просив скасувати постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2007 та
постановити по справі нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і
обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково, а постанову районного суду необхідно скасувати в частині
виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1.,
відповідно до абз.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни», має статус дитини війни, що
підтверджується наявною в матеріалах справи копією пенсійного посвідчення серія НОМЕР_1та відповідною відміткою в ньому
(а.с.6).

Згідно ст. 6 Закону № 2195-IV (в
редакції до 28 грудня 2007 року) дітям війни, пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дія ст. 6 Закону № 2195-IV була
призупинена п.12 ст. 71 та ст. 111
Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік».

Рішенням Конституційного суду України № 6-рп від 09 липня 2007 року
положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо
призупинення дії положення ст. 6 Закону № 2195-IV визнані неконституційними.

Таким чином, після прийняття Конституційним Судом України вищезазначеного
Рішення, відповідач повинен був
здійснити перерахунок пенсії позивача та здійснити виплати у розмірах,
передбачених Законом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що відповідач припустився бездіяльності щодо своєчасного перерахунку
та виплати пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону № 2195-IV.

Відповідно
до п.2 Постанови КМУ від 03 січня 2002р. №1 «Про підвищення розмірів пенсій та
інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів» розрахунок підвищень передбачених Законом України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" під час призначення та перерахунку пенсій
відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону
України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького
і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" провадиться, виходячи з розміру 19 грн. 91
коп.

Згідно
п.1 Постанови КМУ від 15 квітня 2003 року № 544 «Про підвищення розмірів
трудових пенсій» мінімальний розмір пенсії, передбачений для обчислення
трудових пенсій за віком, встановлюється у сумі 50 гривень.

Статтею
28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини першої цієї статті у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили працездатність, застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

У
зв'язку з наявністю декількох визначених нормативними актами розмірів
мінімальної пенсії за віком для певних категорій осіб, серед яких відсутня така
категорія, як «діти війни», суд не повинен був визначати який саме розмір
необхідно брати за основу у даному випадку, оскільки це має бути визначено на
законодавчому рівні.

Виходячи
з вищевикладеного районний суд невмотивовано стягнув з відповідача підвищення до пенсії за липня 2007 року по вересень 2007
року в сумі 365,40 грн. та без достатніх підстав зробив висновки про
розмір такого роду виплат оскільки ці питання відносяться до компетенції
Управління Пенсійного фонду.

З
урахуванням наведених обставин колегія суддів приходить до висновку що
постанова суду першої інстанції підлягає скасуванні в частині стягнення з
відповідача на користь ОСОБА_1. 365,40 грн., крім
того з мотивувальної частини постанови слід виключити висновок про
розмір надбавки до пенсії позивачці як дитині війни - 121,80грн. щомісяця,
залишивши в решті оскаржену постанову без змін.

Керуючись 198,
202 КАС України, колегія суддів,
-

п о с т
а н о в и л а :

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в Бобринецькому
районі Кіровоградської області частково задовольнити.

Постанову
Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2007
скасувати в частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1365,40 грн. доплати підвищення до пенсії як дитині війни за
період з липня 2007 року по вересень 2007 року.

Виключити
з мотивувальної частини постанови вказівку про розмір надбавки до пенсії
позивачу як дитині війни в сумі 121,80грн. щомісяця.

В решті
постанову залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може
бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з моменту її проголошення.

Судді: