Справа № 2-а-91/2008
Суддя: Сольона Н.М.
Дата ухвалення: 2008-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а-91 / 2008 року
П О С Т А Н О В А

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

19
червня 2008 року м.
Ромни

Роменський
міськрайонним суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Сольоної Н. М.

при секретарі: Дем”яненко С. А.

представника позивача: Лаврик Н. М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Ромни справу за адміністративним позовом
начальника Роменського МВ УМВС України в Сумській області Ярового Юрія
Миколайовича до ОСОБА_1 про примусове видворення, -

В С Т А
Н О В И В:

17
червня 2008 року начальник Роменського МВ УМВС України в Сумській області
звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що нелегальний
мігрант ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Таджикистану, тимчасово проживаючого в
АДРЕСА_1, прибув в Україну 03. 07. 2005 року через КПП «Щорс» по паспорту НОМЕР_1, виданому МВС Узбекистану 31. 10. 2005 року. 03.05. 2008
року відносно ОСОБА_1 Роменським МВ УМВС України в Сумській області прийнято
рішення про скорочення терміну його перебування та реєстрації до 08. 05. 2008
року. Але у встановлений йому термін територію України ОСОБА_1 не покинув,
продовжуючи проживати без відповідних на те документів. 29. 05. 2008 року
співробітниками Роменського МВ УМВС України в Сумській області гр. Узбекистану
ОСОБА_1 був затриманий за вищевказаною адресою. В ході перевірки його
документів було встановлено, що підстави на право перебування в Україні у нього
відсутні. 29. 05. 2008 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про
адміністративне правопорушення за ст. 203 ч. 1 КпАП України за порушення правил
перебування іноземних громадян в Україні. Роменським МВ УМВС України в Сумській
області було прийнято рішення про добровільне видворення ОСОБА_1 за межі
України, але у визначений йому термін, він територію України не покинув, а
продовжував незаконно проживати, мотивуючи це відсутністю коштів для виїзду.

В
судовому засіданні представник Роменського МВ УМВС України в Сумській
області Лаврик Н. М. підтримала заявлені
вимоги і просила суд прийняти рішення про примусове видворення ОСОБА_1,
заборонивши йому в»їзд в Україну терміном на 5 років. В порядку п. 3 ч. 2 ст.
256 КАСу України просила постанову суду звернути до негайного виконання.

ОСОБА_1
позов визнав повністю, проти його задоволення не заперечував.

Заслухавши
осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов
висновку про необхідність задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 з 03. 07. 2005 року і по даний час проживає на
території України без законних підстав. До відділення ВГІРФО Роменського МВ
УМВС України в Сумській області з приводу оформлення реєстрації в Україні у
встановленому законом порядку не звертався.
Рішення від 29. 05. 2008 року про добровільне видворення ОСОБА_1 не виконує.

В статті 3 Закону України «Про громадянство» №
2235-ІІІ від 2001 року зазначені підстави належності до громадянства України,
під які відповідач не підпадає.

Відповідно
до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» № 3929-ХІІ від 04. 02. 1994 року іноземець та особа без
громадянства, які вчинили злочин або адміністративне правопорушення після
відбуття призначеного йому покарання чи виконання адміністративного стягнення
може бути витворений за межі України із забороною подальшого в»їзду в Україну
строком до 5 років. Строки обчислення заборони подальшого в»їзду в Україну
обчислюється з дня винесення вказаного рішення.

Відповідно
до ч. 5 ст. 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» № 3929-ХІІ від 04. 02. 1994 року орган внутрішніх справ чи орган
охорони державного кордону можуть затримати і примусово видворити з України
іноземця тільки на підставі постанови адміністративного суду. Така постанова
приймається судом за зверненням органу внутрішніх справ, якщо іноземець або
особа без громадянства ухиляються від виїзду
після прийняття рішення про видворення або є обгрунтовані підстави
вважати, що вони можуть ухилятися від виїзду.

Про
відсутність правових підстав проживання на території України свідчить також розділ
V Прикінцевих положень Закону
України «Про імміграцію» від 07. 06. 2001 року, так як відповідач не звертався
в установленому порядку про отримання громадянства України та не надав заяви з
проханням надати йому статус біженця.

Таким
чином, в судовому засіданні доведено незаконність проживання на території
України відповідача, який вчинив адміністративне правопорушення, не виконує
рішення органу внутрішніх справ про добровільне видворення за межі України, а
тому підлягає видворенню у примусовому порядку.

Відповідно
до ч. 2 п. 3 ст. 256 КАС України
звернути до негайного виконання дану постанову.

З
відповідача ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп.

На основі викладеного і керуючись
ст. 32 ч. 1, 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без
громадянства», розділом V Закону
України «Про імміграцію», ст. ст.3, 6, 17, 50 ч. 4 п. 3, 158 - 163, 256 Кодексу
адміністративного судочинства України, -

П О С Т
А Н О В И В:

Громадянина
Узбекистану ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Таджикистану, тимчасово
проживаючого в АДРЕСА_1, Сумської області примусово видворити за межі України
із забороною йому в»їзду в Україну протягом п»яти років.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 8 грн. 50 коп.

Постанову
суду звернути до негайного виконання.

Постанова
суду може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Харківської
області через Роменський міськрайонним суд Сумської області шляхом подачі
протягом 10-ти днів з дня проголошення постанови заяви про апеляційне
оскарження та подання апеляційної скарги протягом 20-ти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ:
підпис…

КОПІЯ ВІРНА:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Н.М.СОЛЬОНА