Справа № 22-а-1404/2008
Суддя: Усенко В.Г.
Дата ухвалення: 2008-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий у І інстанції: Галич А.І.
Суддя-доповідач: Усенко В.Г.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2008 року м. Київ
суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого -
судді Усенка В.Г., суддів Бистрик Г.М. та Попович О.В., при секретарі Літоміній
Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 22 травня 2007 року про відмову у відкритті
провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до судді Верховного Суду України ОСОБА_2 про визнання неправомірними
В С Т А Н О В И Л А:
Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 травня 2007 року
відмовлено у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до судді
Верховного Суду України ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, на підставі
статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судове
рішення мотивовано тим, що відповідноч.2 ст.2 КАС України до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бедіяльність суб'єктів
владних повноважень крім випадків, коли щодо таких рішень дії чи бездіяльності
Конституцією України чи законами України встановлений інший порядок судового
провадження. Із змісту чинного КАС України випливає, що суддя не передбачений
суб'єктом владних повноважень - відповідачем адміністративного судочинства при
відправлені ним судочинства, в тому числі у кримінальних справах. (а.с.3).

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою ОСОБА_1 звернувся в суд з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати оскаржувану ухвалу місцевого суду та постановити нову ухвалу
про направлення справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду
(а.с.5).

Зазначає,
що згідно з положеннями ч.1 ст.124 Конституції України юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частина
2 статті 17 КАС України містить виключний перелік підстав непідсудності спору
адміністративним судам, на жодну з яких суд не послався в оскаржуваній ухвалі..

Апеляційний
розгляд справи здійснюється за відсутності відповідача, який був належним чином
повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши
пояснення позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з
наступного.

Суд
першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, яким дав правильну правову оцінку і прийшов до
обґрунтованого висновку про відмову в
відкритті провадження за позовом ОСОБА_1

Як
свідчать матеріали справи, 22 травня 2007 року
ОСОБА_1 звернувся до Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської області з позовною заявою, в якій просив
визнати неправомірними дії судді Верховного Суду України ОСОБА_2 при розгляді
його касаційної скарги на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської
області від 13.06.2006р., за результатами якого йому надіслано повідомлення про
відсутність підстав для перегляду вироку в порядку виключного провадження, та
зобов'язати його вчинити дії по реагуванню на неї (а.с. 2).

Відповідно
до пункту 1 частини 1 статті 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного судочинства.

Частиною
1 статті 17 КАС України визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на: спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її
проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому
числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання
та виконання адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених законом; спори щодо правовідносин,
пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Положеннями
ч.2 ст.2 КАС України встановлено, що до
адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Згідно
з пунктами 1 та 9 частини 1 статті 3 КАС України справою адміністративної
юрисдикції (далі - адміністративна справа) є переданий на вирішення
адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін
є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи
службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідачем у справах адміністративного судочинства є суб'єкт владних повноважень, а у випадках,
передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно
до ч.2 ст.1 та ч.1 і ч.2 ст.3 Закону України «Про статус суддів» судді є
посадовими особами судової влади, які відповідно до Конституції України
наділені повноваженнями здійснювати правосуддя і виконувати свої обов'язки на
професійній основі в Конституційному Суді України та судах загальної
юрисдикції. Судді у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежними,
підкоряються тільки законові і нікому не підзвітні. Гарантії незалежності суддів
встановлюються цим Законом, а також Конституцією України.

Статтею
12 Закону України «Про статус суддів» передбачено, що будь-яке не передбачене
законом втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і
тягне за собою відповідальність згідно із законом. Суддя не
зобов'язаний давати будь-які пояснення щодо суті розглянутих справ або справ,
які знаходяться в його провадженні, а також давати їх будь-кому для
ознайомлення, інакше як у випадках і порядку, передбачених законом.

Зазначене, однак, не позбавляє
позивача права подати скаргу на судове
рішення, до суду вищої інстанції, в
порядку та на підставах передбачених процесуальним законодавством, що регулює
здійснення відповідного виду судочинства.

З огляду на викладене, судді не є суб'єктами владних повноважень, в
розумінні ч1 ст.3 КАС України, а тому не можуть бути відповідачами в справах
адміністративного судочинства.

Окрім
того, оскарження в судовому порядку дій чи бездіяльності судді може вплинути на
гарантовану статтею 126 Конституції
України незалежність
і недоторканність суддів при здійсненні правосуддя.

Тому
оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування
відсутні.

Керуючись
ст.ст.195, 196 199, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 22 травня 2007 року , - без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий-суддя:
Усенко В.Г.

судді: Бистрик Г.М.,

Попович О.В