Справа № К-35935/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака В.І.

суддів:
Білуги С.В.

Гаманка О.І.

Загороднього А.Ф.

Заїки М.М.,

при секретарі Замезі Ю.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Вінницької області від 24.10.2006
р. по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини А 2502 про стягнення
надбавки за безперервну службу, -

встановила:

У липні 2006 рокуОСОБА_1. звернувся до суду з
позовом до військової частини А 2502 про стягнення надбавки за безперервну
службу.

Постановою Замостянського районного суду м. Вінниці від 31.08.2006 р.
позовні вимогиОСОБА_1 задоволено. Зобов'язано
військову частину А 2502
провести ОСОБА_1. доплату різниці між фактично виплаченою надбавкою за
безперервну службу та надбавкою в розмірах, передбачених Указом Президента
України № 389 від 05.05.2003 р. «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил
України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України та Управління державної охорони України за
безперервну службу», а саме 30% грошового утримання з 01.05.2003 р. по
01.08.204 р. та 50% грошового утримання з 02.08.2004 р. по 01.04.2005 р.
Стягнуто з військової частини А2502 на користь держави судовий збір в сумі 51
грн.

Постановою апеляційного суду Вінницької
області від 24.10.2006 р. вказане судове рішення скасовано та постановлено нове рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзіОСОБА_1., не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції,
посилаючись на допущені судом апеляційної інстанції порушення норм
матеріального права, просить скасувати судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки судове
рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана
вірно, доводи касаційної скарги є необґрунтованими, підстав для скасування
судового рішення відповідно до статей 225 - 229 Кодексу адміністративного
судочинства України, немає.

Судами вірно встановлено, що позивач з
07.09.2000 р. по теперішній час проходить військову службу і перебуває на
грошовому забезпеченні у в/ч А 2502. На час видання Указу Президента України
від 05.05.2003 р. мав безперервний стаж служби 10 років, а з 01.08.2004 р. - 15
років.

Відповідно до положень
Указу Президента України «Про надбавки військовослужбовцям Збройних
Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України та Управління державної охорони України за
безперервну службу» № 389 від 05.05.2003 р.
та положень Інструк­ції про порядок і умови виплати щомісячної
надбавки за безперервну службу в
Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра обо­рони України № 149 від 26.05.2003 р.,
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.05.2003 р. за № 411/7732, виплата щомісяч­ної
надбавки здійснюється на підставі рішень керівників цих установ у межах бюджетних асигнувань виходячи
з на­явного фонду грошового
забезпечення.

Судом апеляційної
інстанції зроблено правильний висновок, що вимогиОСОБА_1 про
стягнення надбавки за безперервну службу не підлягають задоволенню, оскільки
виплата вказаної надбавки проводилась в/ч А 2502 відповідно
вимог Указу Президента України «Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ
України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління
державної охорони України за безперервну службу» № 389 від 05.05.2003 р. при наявності фонду грошового забезпечення.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову
апеляційного суду Вінницької області від 24.10.2006 р. по справі за позовом
ОСОБА_1 до військової частини А 2502 про стягнення надбавки за безперервну службу - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
(підпис)

Судді
(підписи)