Справа № 22А-0474/2007
Суддя: Коцюрба О.П.
Дата ухвалення: 2007-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№22А - 0474/2007р. Головуючий
14, 21 Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2007 року колегія
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого Сліпченка О.І.

суддів Коцюрби О.П., Голуб С. А.

при
секретарі Некорі А.О.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Славутицького міського суду Київської
області від 26 грудня 2006 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у м.
Славутич Київської області про визнання незаконною відмови щодо
перерахунку пенсії та зобов'язання провести перерахунок пенсії відповідно з
вимогами ч.4 ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Заслухавши
доповідь суді Апеляційного суду,
пояснення сторін, вивчивши
матеріали адміністративної справи,
доводи апеляційної скарги,
колегія судів, -

встановила:

В грудні
2006 року
ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
він як пенсіонер знаходиться на обліку у відповідача, Управління Пенсійного фонду України у м. Славутич,
Київської області, і після
призначення пенсії продовжував працювати.

Відповідачем
в порушення вимог ч.4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» позивачу не проведений перерахунок раніше
призначеної пенсії і тому він просив суд визнати дії відповідача у відмові в
перерахунку пенсії незаконними та зобов'язати його провести йому перерахунок
пенсії відповідно з вимогами ч.4
ст. 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з моменту подачі заяви
про перерахунок пенсії.

Постановою
Славутицького міського суду Київської області від 26 грудня 2006 року в
задоволені позову, відмовлено.

Позивачем
подано апеляційну скаргу на постанову суду в якій він просить Апеляційний суд
скасувати постанову Славутицького міського суду Київської області та
постановити нову постанову, якою
задоволити його позовні вимоги,
посилаючись на те, що

постанова
суду першої інстанції не відповідає обставинам справи та постановлена з
порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено, що позивач знаходяться на
обліку у відповідача, після призначення
пенсії продовжував працювати.

Відповідно
до ч.4 ст. 42
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
/далі Закону/ у разі, якщо застрахована
особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням
страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії
проводиться не раніше як через два роки після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Статтею 103 Закону
встановлено, що центральний орган
виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики надає разом з Пенсійним
фондом роз"яснення з питань призначення,
перерахунку та виплати пенсій
відповідно до цього Закону.

З
матеріалів справи вбачається, що 10 липня 2006 року до
відповідача надійшов від Головного управління Пенсійного фонду України в
Київській області спільний лист Міністерства праці та соціальної політики
України і Пенсійного фонду України,
зареєстрований 05
липня 2006 року у
Міністерстві праці та соціальної політики України за №4463/0/14-06/039, у Пенсійному Фонді України за №8683/02, яким відкликано раніше надані роз'яснення з питань
застосування ч.4 ст. 42
Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно з якими повторний
перерахунок пенсії мав проводитися через два календарних роки після
попереднього перерахунку, а не через два
роки тривалості страхового стажу чи трудової діяльності та вказувалося, що з дати офіційного надходження цього листа
не можуть проводитись перерахунки пенсій за
ст. 42 Закону ,
особам, що мають
менше 2 років
страхового стажу після 01
січня 2004 року.

24 липня 2006 року Пенсійний
фонд України звернувся до Міністерства юстиції України за роз'ясненням щодо
виникнення права на перерахунок пенсії відповідно до ст. 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яке, 26 липня 2006 року за №21-46-915 в межах своїх
повноважень надало роз'яснення про те,
що особа, яка на момент
призначення пенсії не працювала (або була звільнена з дати призначення пенсії), а згодом працевлаштувалась і відпрацювала два
роки, то така особа буде мати право на
перерахунок пенсії відповідно до
ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Крім
того, 05 вересня 2006 року до
відповідача, для керівництва в
роботі, надійшов лист Пенсійного фонду
України від 01 вересня 2006 року за №11144/02-02, в якому роз"яснювалося, що при проведенні перерахунків пенсій
відповідно до ч.4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» слід керуватися листами Міністерства юстиції
України від 10 липня 2006 року та від 26 липня 2006 року №21-46-915 з
урахуванням того, що особа матиме право
на перерахунок пенсії відповідно до ч.4
ст. 42 Закону за
умови, якщо така особа відпрацювала не
менше як два роки після призначення (перерахунку пенсії). У разі якщо
документи, подані заявниками до органів
Пенсійного фонду України для проведення перерахунку пенсій згідно до ч.4 ст. 42 Закону не
відповідають умовам, зазначеним
вище, а також по них не здійснено
перерахунок пенсії, такі документи
підлягають поверненню заявникам.

Відповідно
до п.2 Положення про Пенсійний фонд України,
затвердженого Указом Президента України від 01 березня 2001 року №121/2001 Пенсійний фонд
України узагальнює практику застосування законодавства з питань, що належать до його компетенції, розробляє пропозиції щодо вдосконалення
законодавства і в установленому порядку вносить їх на розгляд Міністрові праці
та соціальної політики України. У межах своїх повноважень Пенсійний фонд
України організовує виконання актів законодавства та здійснює систематичний
контроль за їх реалізацією.

Згідно
до п. 1.2 Положення
про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого Постановою правління Пенсійного
фонду України 30 квітня 2002
року №8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2002 року за №442/6730 управління в
своїй діяльності керується Конституцією і Законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 01 березня 2001 року №121,

постановами
правління та наказами фонду, наказами та
розпорядженнями регіональних управлінь,
а також цим Положенням.

Суд
першої інстанції зробив правильний висновок про те, що відповідач, відмовляючи в проведенні перерахунку пенсії
позивачу з тих підстав, що він
пропрацював менше ніж два роки після перерахунку пенсії, керувався розпорядженнями головного
управління Пенсійного фонду України в Київській області та Пенсійного фонду
України, діяв правомірно, в межах своїх повноважень, відповідно до вищевказаного Положення та
ухвалив законне і обґрунтоване судове
рішення про відмову в позові.

Доводи апеляційної
скарг не спростовують
висновків суду першої
інстанції, викладених у рішенні.

Порушення
відповідачем порядку та строків розгляду заяви позивача про перерахунок
пенсії, за відсутності правових підстав
для перерахунку пенсії не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог.

Посилання
ОСОБА_1 на те, що

постанова
суду першої інстанції не відповідає обставинам справи та постановлена з
порушенням норм матеріального та процесуального права не ґрунтуються на вимогах
закону та на зібраних матеріалах справи.

Суд
першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення
з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

На підставі
наведеного, та керуючись ст.
ст. 198,
200, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а постанову Славутицького міського суду Київської області від 26 грудня
2006 року, залишити без змін.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця.