Справа № 22а-305/2007
Суддя: Лісовий О.О.
Дата ухвалення: 2007-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №22а-305 2007 року Головуючий у 1 інстанції Талонов А.В.
38 Доповідач
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

11
квітня 2007 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого ЧЕРВИНСЬКОЇ М.Є.

Суддів: ЛІСОВОГО О.О., ЖДАНОВОЇ B.C.

При секретарі МАРТІРОСОВІЙ А.Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Донецьку за участю позивача та представника
відповідача

апеляційну
скаргу Костянтинівського MB УМВС України в Донецькій області

на постанову
Краматорського міського суду Донецької області від 26 грудня 2006 року по
адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського MB
та ГУ УМВС
України в Донецькій області про стягнення компенсації за фірмове обмундирування
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до Костянтинівського MB та ГУ УМВС України в
Донецькій області про стягнення компенсації за фірмове обмундирування у розмірі
5168,68 грн.

Постановою
Краматорського міського суду Донецької області від 26 грудня 2006 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, стягнуто на його користь компенсація у
розмірі 5168,68 грн., за фірмове обмундирування.

В
апеляційній скарзі Костянтинівський MB УМВС України в
Донецькій області просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на те,
що суд порушив вимоги матеріального і процесуального права, а саме позивачем
пропущений строк для звернення до суду, судом не враховано, що згідно наказу
МВС України від 30.12.2005 року № 1265 виплата грошової компенсації за речове
майно при звільненні з ОВС починаючи з 30.12.2005 року скасована, суд у рішенні
не вказав, з якого рахунку відповідача необхідно списувати присуджені суми за
речове майно.

Заслухавши
доповідача, позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали
адміністративної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав:

Відповідно
до вимог ч.4 ст.202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм

матеріального
або процесуального права, що призвело до неправильного рішення справи або
питання.

Апеляційний суд
вважає, що при ухваленні постанови судом першої інстанції порушені саме норми
процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Як видно з
матеріалів справи, позивач був звільнений з ОВС наказом начальника УМВС України
в Донецькій області № 208 о/с від 11.07.2005 року, йому було нарахована, але не
сплачена компенсація за фірмове обмундирування у розмірі 5168,68 грн., вказані
обставини в судовому засіданні сторонами не спростовувалися і підтверджуються
довідкою відповідача, щодо такої заборгованості.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 27 серпня 1997 року № 925 „ Про форму одягу осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" затверджені
зразки форми одягу осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх
справ, норми забезпечення, правила носіння тощо.

Відповідно до
зазначено постанови наказом Міністерства внутрішніх справ України від 5.12.2003
року № 1489 затверджено Положення про забезпечення речовим майном органів
внутрішніх справ та військовослужбовців внутрішніх військ МВС України. Пунктом
3.21 вказаного Положення передбачено, що при звільненні осіб рядового та
начальницького складу з органів внутрішніх справ, офіцерів, прапорщиків,
військовослужбовців за контрактом з внутрішніх військ з ними здійснюються
розрахунки за речове майно на день звільнення. При цьому днем звільнення є дата
виключення зі списків особового складу наказом начальника органу внутрішніх
справ, командира військової частини.

Відповідно до п.
3.26 Положення замість не виданих своєчасно предметів речового майна, на які
настали нові терміни видачі, дозволяється видавати грошову компенсацію.

На час
звільнення позивача з органів внутрішніх справ з 11.07.2005 року вказаний наказ
та зазначені пункти Положення були діючими (скасовані наказом МВС від
30.12.2005 року).

Оскільки
вказаним Положенням була передбачена виплата грошової компенсації при
звільненні з органів внутрішніх справ, й позивач таку компенсацію не отримав,
його право порушене 11.07.2005 року.

До суду з
адміністративним позовом про стягнення компенсації за речове майно позивач
звернувся 21 листопада 2006 року.

Задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що строк позовної давності
при виниклих правовідносинах становить три роки, відповідно до вимог 257 ЦК України, крім
того, суд зазначив в постанові, що позивач проходив службу в органах внутрішніх
справ, тому вважав, що трирічний строк з часу виникнення заборгованості по
видачі форменого обмундирування пропущений за поважних причин, оскільки позивач
як офіцер міліції не мав можливості звернутися до суду з позовом.

Висновок
суду першої інстанції неможливо вважати правильними, оскільки відповідно до
зазначеного Положення позивачу при звільненні з органів внутрішніх справ
повинна бути сплачена компенсація за не отримане речове майно, відповідно право
позивача порушене з часу звільнення й на виникли правовідносини поширюються
вимоги

ст. 99 КАС
України щодо строків звернення до суду за захистом порушеного права, оскільки
вказана компенсація за речове майно пов"язана з проходження служби в
органах внутрішніх справ.

Відповідно
до вимог ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Право
позивача було порушене в день звільнення, йому про це було відомо а тому
позивач пропустив встановлений законом строк для звернення до суду.

Апеляційний
суд не знаходить підстав для висновку про поважність причин пропуску строку,
оскільки докази щодо поважності причин відсутні.

Відповідно
до вимог ч.1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Суд
першої інстанції не врахував вказані обставини й вимоги процесуального закону,
тому постанова ухвалена з порушенням зазначених вимог процесуального закону.

Відповідач
наполягав в судовому засіданні на відмові в задоволенні позову за підстав
пропуску строку, поважних причин для поновлення строку апеляційний суд не
вбачає, тому відмовляє в задоволенні адміністративного позову за підстав
пропуску строку, передбаченого ч.2 ст. 99 КАС України.

Керуючись ст. ст
.99,100,198,202 КАС України апеляційний
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу Костянтинівського MB УМВС України в Донецькій області задовольнити.

Постанову
Краматорського міського суду Донецької області від 26 грудня 2006 року по
адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського MB
та ГУ УМВС
України в Донецькій області про стягнення компенсації за фірмове обмундирування
скасувати.

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до Костянтинівського MB та ГУ УМВС України в
Донецькій області про стягнення компенсації за фірмове обмундирування
відмовити.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня набрання чинності.