Справа № 2а-5072/2008
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2008-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-5072/08
Харківський окружний
адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2008 року, м. Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: П'янової Я.В.

При секретарі: Нікітіної О.В.

За участю представників сторін:

Позивача: ОСОБА_2.

1-го Відповідача: Корсун-Цуркан О.Б.

2-го Відповідача: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративний
позов ОСОБА_1до Харківської районної державної адміністрації Харківської
області, Харківської міжрайонної прокуратури Харківської області про визнання
не чинними розпорядження голови райдержадміністрації та протесту прокурора як
таких, що не відповідають вимогам чинного законодавства,

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Харківського окружного адміністративного
суду з позовними вимогами до Харківської районної державної адміністрації
Харківської області, Харківської міжрайонної прокуратури про визнання не
чинними розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації
Харківської області від 3 березня 2008 року № 540 «Про визнання таким, що
втратив чинність дозвіл райдержадміністрації на розробку проектів землеустрою
щодо відведення земельних ділянок від 17.02.06 № 354» та протесту Харківського
міжрайонного прокурора Харківської області від 14.02.08 року № 0133 ск-08.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що оскаржувані
протест Харківської міжрайонної прокуратури та розпорядження Харківської
районної державної адміністрації винесено з порушенням норм чинного
законодавства та вони є такими, що порушують права позивача на отримання
земельної ділянки у власність, передбаченні ст.ст. 118, 121 Земельного кодексу
України.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Представник 1-го відповідача, Харківської районної державної адміністрації
Харківської області, позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні
відмовити. В обґрунтування своєї правової позиції в судовому засіданні
посилався на те, що оскаржуване розпорядження прийняте на підставі протесту
прокурора та відповідно до вимог чинного законодавства України та в межах
наданих відповідачу повноважень.

2-й відповідач, Харківська міжрайонна прокуратура Харківської області, у судове засідання не з'явився, про
дату, час та місце розгляду справи повідомлявся повістками з поштовими повідомленнями.

Згідно з ст. 35 Кодексу
адміністративного судочинства України відповідач є
належно повідомлений про дату, час та місце
судового засідання. Відповідач заперечення на позов не надав, правом участі судовому
засіданні не скористався.

Суд вважає, що нез'явлення
відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи
у їх сукупності встановив, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню
частково. При цьому суд виходить з такого.

Частиною 1 ст.119 Конституції
України встановлено, що місцеві державні адміністрації на відповідній
території, забезпечують виконання Конституції та законів України, актів
Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади.

Згідно з ч. 7 ст. 13 Закону України
«Про місцеві державні адміністрації» до відання місцевих державних
адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією та законами України,
належить вирішення питань використання землі, природних ресурсів, охорони
довкілля.

Пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що
повноваження стосовно розпорядження землями за межами населених пунктів
здійснюють відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни,
зацікавленні в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності для ведення, зокрема особистого селянського
господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до
відповідної районної, Київської чи Севастопольської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.

Частиною 7 вищезазначеної статі визначено, що відповідна місцева державна
адміністрація розглядає заяву і в разі згоди на передачу земельної ділянки у
власність, надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України: «Громадяни та
юридичні особи набувають право власності та право користування земельними
ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів
державної влади або органів місцевого самоврядування, в межах їх повноважень
визначених цим кодексом.»

Згідно з ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України: «Набуття права на землю
громадянами здійснюється шляхом передачі земельної ділянки у власність або користування».

Відповідно до ч. 4 вказаної статті:
«Одержання земельної ділянки у власність здійснюється шляхом її безоплатної
приватизації в межах норм визначених ст.121 цього кодексу».

Порядок безоплатної приватизації передбачено ст.118 Земельного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 118 Земельного кодексу України: «Особа, яка бажає
отримати земельну ділянку у власність подає заяву до відповідної місцевої
державної адміністрації або органу місцевого самоврядування».

Відповідно до ч. 2 ст. 118
Земельного кодексу України: «Рішення органів виконавчої влади та органів
місцевого самоврядування щодо приватизації земельної ділянки приймається в
місячний термін...».

Як вбачається з матеріалів справи
позивачка звернулась до Харківської районної державної адміністрації із заявою
про передачу їй у власність земельної ділянки площею 1,5 га для ведення
особистого селянського господарства за рахунок земель запасу Липецької
сільської ради і 17.02.2006 року
отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної
ділянки (для передачі її у власність).

Відповідно до ст. ст. 118, 186
Земельного кодексу України, приписів Закону України «Про землеустрій» - проект
землеустрою щодо відведення земельної ділянки є документацією з землеустрою,
розробка і узгодження, якої є однією з підстав для отримання земельної ділянки
у власність та реалізації прав громадян на земельну ділянку.

З наведених обставин слідує, що
позивачкою були здійсненні відповідно до норм чинного законодавства всі
необхідні дії для отримання дозволу на розробку проекту відведення земельної
ділянки і даний дозвіл за № 354 від 17.02.06 року був їй наданий.

Таким чином, надавши дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо
відведення земельної ділянки райдержадміністрацією фактично надана згода на
передачу її у власність в розумінні приписів ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу
України.

Однак, 3 березня 2008 року за № 540 головою Харківської районної державної
адміністрації Харківської області було видане розпорядження «Про визнання
таким, що втратив чинність дозвіл райдержадміністрації на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 17.02.06 № 354».

Як вбачається з оскаржуваного розпорядження, в його мотивувальній частині є
посилання на ст. 17, п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, що
визначає повноваження місцевих державних
адміністрацій та посилання на виконання протесту прокурора, однак в ньому
відсутнє посилання, якій саме законодавчій нормі не відповідає дозвіл райдержадміністрації
на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 17.02.06
р., № 354.

Оскаржуване розпорядження, визнавши
дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних
ділянок від 17.02.06р. за № 354 таким, що втратив чинність позбавило позивачку
прав на розробку проекту відведення і на
отримання земельної ділянки у власність
та не відповідає приписам ст.116,
118 Земельного кодексу України і не дає їй можливості реалізувати свої права
щодо отримання земельної ділянки у власність.

Крім того, Закон України «Про місцеві державні адміністрації» не передбачає
в самостійному порядку скасування свого рішення. Такого права також не
передбачає жодний інший нормативний акт. Отже, приймаючи оскаржуване
розпорядження, відповідач діяв всупереч приписам ст.19 Конституції України,
тобто не в порядку, не в межах і не у спосіб, передбачені чинним
законодавством.

Як вбачається з оскаржуваного розпорядження райдержадміністрації, воно було
прийнято на підставі протесту Харківського міжрайонного прокурора від
14.02.08р., № 0133ск-08 .

В вищезазначеному протесті зазначалось, що дозвіл на розробку проекту
землеустрою надається головою у виді розпорядження про що, на думку прокурора,
зазначено в ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», а тому
дозвіл на розробку проекту землеустрою №
354 від 17.02.06 року виданий не
в формі розпорядження підлягає скасуванню.

Однак дане твердження, викладене в вищезазначеному протесті, не є
правомірним, так як ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»
не містить вимоги стосовно того, що дозвіл на розробку проекту землеустрою
повинен надаватися саме в формі розпорядження.

Згідно з ст. 25 Закону України «Про прокуратуру»: «У протесті, поданні,
приписі або постанові прокурора обов'язково зазначається ким і яке положення
закону порушено, в чому полягає порушення та що і в який строк посадова особа
або орган мають вжити для його усунення».

Суд вважає за доцільне відмітити те, що в оскаржуваному протесті
Харківського міжрайонного прокурора від 14.02.08 року, № 0133 ск-08 не
зазначено ким же саме порушене положення закону, не зазначено ні назви органу,
ні прізвища особи, що підписувала дозвіл на розробку проекту землеустрою № 354
від 17.02.06 року .

З цього випливає, що даний протест не відповідає вимогам ст. 25 Закону
України «Про прокуратуру».

Також суд вважає за необхідне зазначити, що вимога позивача про визнання не
чинним протесту є неправомірною та необґрунтованою, оскільки внесення протесту
є правом прокурора, який на свій розсуд визначає підстави для його внесення.

Крім того, із змісту протесту не вбачається порушення прав або законних
інтересів позивача, оскільки він носить рекомендований характер і не містить
будь-яких положень щодо його безумовного задоволення. За таких підстав суд не
погоджується з вимогами позивача щодо визнання не чинним протесту Харківського
міжрайонного прокурора Харківської області від 14.02.08, № 0133 ск-08 з
урахуванням приписів ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст. 94, 160, 161, 162, 163, 167,
254 Кодексу адміністративного судочинства України, Харківський окружний
адміністративний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1до Харківської районної державної адміністрації Харківської
області, Харківської міжрайонної прокуратури Харківської області про визнання
не чинним розпорядження голови райдержадміністрації та протесту прокурора, як
таких, що не відповідають вимогам чинного законодавства - задовольнити
частково.

Визнати не чинним розпорядження голови Харківської районної державної
адміністрації Харківської області від 3 березня 2008 року № 540 «Про визнання
таким, що втратив чинність дозвіл райдержадміністрації на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 17.02.06 № 354» .

В іншій частині позову стосовно визнання не чинним протесту Харківського
міжрайонного прокурора Харківської області від 14.02.08 року № 0133 ск-08 відмовити.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному
обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної
скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений
для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви
про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не
була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства
України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова в повному обсязі виготовлена та підписана 08.05.2008 р.

Суддя Я.В.П'янова