Справа № 4-2406/05
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2008
року м.
Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

суддів: Бутенка В.І.,

Сороки М.О.,

Штульмана
І.В.,

Лиски Т.О.,

Панченка О.І.,

провівши в порядку касаційного провадження
попередній розгляд адміністративної справи за скаргою ОСОБА_1на неправомірні дії та
бездіяльність Голови Верховного Суду України,

встановила:

У квітні 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 лютого 2003 року він звернувся до
суб'єкта оскарження зі заявою, в якій повторно просив надати відповідь на
питання, які виклав у своїй заяві від 14 січня 2003 року. Оскільки відповіді на
неї не отримав, просив суд визнати такі дії
та бездіяльність суб'єкта оскарження неправомірними.

Рішенням Печерського районного суду
м. Києва від 29 травня 2003 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 листопада 2003
року, у задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і процесуального права, просить судові рішення
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд виходив з того, що
за скаржнику за результатами розгляду вище зазначених заяв були направлені
відповіді.

Встановлено, що листом від 11.03.2003 року начальником
управління забезпечення діяльності судової колегії по цивільним справам
Верховного Суду України Леве І.І. було повернуто ОСОБА_1 його матеріали на 11
аркушах в додаток до листа Верховного Суду України від 22.01.2003 р., яким
також матеріали скарги повернуто заявнику в додаток до листа цього ж суду від
28.12.2002 р.

Висновок суду про те, що
посадовою особою Верховного Суду
України скаржнику на його заяви було вчасно надані відповіді у
передбаченому Законом України «Про звернення громадян» порядку, що
підтверджується наявними в матеріалах справи супровідними листами, відповідає
фактичним обставинам справи.

З таким висновком
погодився суд апеляційної інстанції і доводи касаційної інстанції його не
спростовують.

Згідно ч. 3 ст. 211 Кодексу адміністративного судочинства
України (далі КАС України) підставами касаційного оскарження судового рішення є
порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 220 КАС України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин
у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і
процесуального права та відсутні передбачені ст. 227 КАС України підстави для
їх обов'язкового скасування.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне
відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 221,
223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1залишити без
задоволення, а
рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 травня 2003 року і ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 13 листопада 2003 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, окрім як з підстав, у строк та у порядку, визначених
ст.ст. 236-239 КАС України.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно,

відповідальний секретар:
Єрко С.М.