Справа № 2-а-4424/2008
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2008-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа
№ 2-а-4424/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2008 р. м.Житомир

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді Хаюка С.М.,

при
секретарі - Савчук Є.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління з питань надзвичайних ситуацій та
у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи
Житомирської обласної державної адміністрації

про
визнання дій неправомірними,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
зверулась до суду із позовною заявою в якій вказує, що проживає та працює в
смт.Народичі, Житомирської області , яке віднесено до зони
безумовного(обов"язкового) відселення, а тому має право на переселення та
працевлаштування у чистій місцевості. Таким правом скористалась і коли зібрала
документи та надала їх відповідачу, то їй було відмовлено у наданні направлення
на переселення з тих підстав,що вона
самостійно виїзджала з смт.Народичі і проживала з 2001 року по червень 2007 року в с.Слобода
Новоселицька,Овруцького району і самостійно в 2007 році в"їхала в смт.Народичі. Просить визнати
рішеня відповідача про відмову у видачі
направлення на переселення неправомірним та зобов"язати надати їй направлення на переселення із
смт.Народичі.

В судовму засіданні позивачка підтримала позовні вимоги
повністю з підстав зазначениз в позовній заяві.

Представник позов не визнав, надав письмові заперечення
на обгрунтування своїх доводів.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягє задоволенню із слідуючих
підстав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Позивачка з 1989
року по даний час працює в районному відділі культури і туризму смт.Народичі ,яке віднесено до зони
безумовного (обов"язкового)відселення і з
14.10.1989 року по 3.01.2001 року та з 13.06.2007 року по даний час
проживає в смт.Народичі.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", населення, яке проживає у зоні безумовного
(обов'язкового)відселення, підлягає обов'язковому відселенню.

Кожен громадянин, який проживає у зоні гарантованого
добровільного відселення, має право на підставі наданої йому об'єктивної
інформації про радіаційну обстановку, дози опромінення і можливі їх наслідки
для здоров'я самостійно приймати рішення про дальше проживання на цій території
чи відселення.

Громадянам, які прийняли рішення про виїзд із зони
гарантованого добровільного відселення, створюються умови для відселення.

Право на самостійне переселення (до створення умов для
відселення) мають громадяни, які проживають у зонах безумовного (обов'язкового)
та гарантованого добровільного відселення, а також сім'ї, які проживають у зоні
посиленого радіоекологічного контролю, у складі яких є вагітні жінки або діти
до 18 років, за умови, що вони за медичними показниками, які визначаються
Міністерством охорони здоров'я України, проживати в цій зоні не можуть, або у
разі перевищення індивідуальної ефективної еквівалентної дози опромінення
людини понад 70 мЗв (7 бер) за життя. (Частина п'ята статті 4 в редакції Закону
N 2532-12 від 01.07.92).Порядок відселення та самостійного переселення
визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядком відселення та самостійного переселення громадян з теритрій, що зазнали
радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
№706 від 16.12.1992 року, громадяни, які самостійно пересляються із зони
безумовного(обов"язкового), гарантованого добровільного відселення та
посиленого радіоекологічного контролю, одержують направлення для перечелення та
працевлаштування. Направлення для переселення та працевлаштування не видаються
громадянам,які виїхали з радіоактивно забруднених населених пунктів до
прийняття Урядом рішення про переселення(14 грудня 1989 року),а також тим, які
самостійно прибули до населених пунктів після віднесення їх до радіоактивно
забруднених територій або повернулись на радіоактивно забруднені території
після переселення.

Позивачка не скористалась своїм правом на
переселення, так як направлення на переселення не отримувала,
будь-яких компенсаційних виплат в зв"язку з переселенням не отримувала,
проживала і проживає та працює в смт.Народичі з
14.10.1989 року по даний час і лише в зв"язку з сімейними
обставинами змешена була проживати в
с.Слобода-Новоселицька, яке знаходиться на території зони посиленого
радіоекологічного контролю.

Законодавчими актами передбачено відмову у наданні
направлення на переселення , яке надає особі статус переселенця, лише коли громадяним виїхав з радіоактивно
забрудненої території до 14 грудня 1989 року; самостійно прибув до населених пунктів після віднесення
їх до
радіоактивно забруднених територій ; або повернувся на радіоактивно
забруднені території після переселення.

Позивачка не відноситься до жодної із названих категорій
громадян, а тому відмова у наданні їй направлення на переселення є
безпідставною.

Відповідно до Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", постанови Кабінету
Міністрів України №706 від 16.12.1992 ,
керуючись ст.ст.6,9,10,70,71,158-163,254 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати рішення
управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення
від наслідків Чорнобильської катастрофи Житомирської обласної державної
адміністрації про відмову у видачі
направленя на переселення неправомірним.

Зобов"язати управління з питань надзвичайних ситуацій
та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи
Житомирської обласної державної адміністрації
видати ОСОБА_1направлення на
самостійне переселення із смт.Народичі.

Постанова Житомирського окружного адміністративного суду
набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне
оскарження та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження подається
через Житомирський окружний адміністративний суд до Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів з дня виготовлення постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя: С.М.
Хаюк