Справа № К-26903/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 січня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака В.І.

суддів
Білуги С.В.

Гаманка О.І.

Загороднього А.Ф.

Заїки М.М.

при секретарі
Дашківській О.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної судової адміністрації України на
постанову Зарічного районного суду м. Суми від 14.04.2006 р. та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від 06.07.2006 р. по справі за позовом
ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління
Державної судової адміністрації в Сумській області, Головного управління
Державного казначейства України, треті особи - Рада суддів України, виконавчий
комітет Сумської міської ради, про забезпечення житлом, -

встановила:

У серпні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до Державної судової адміністрації України, Територіального
управління Державної судової адміністрації в Сумській області, Головного
управління Державного казначейства України, треті особи - Рада суддів України,
виконавчий комітет Сумської міської ради, про забезпечення житлом.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 14.04.2006 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Державної судової
адміністрації України на користь ОСОБА_1 279606,25 грн. для придбання йому та
членам його сім'ї благоустроєної 3-х кімнатної квартири або будинку садибного
типу житловою площею не менше 50 кв. м, загальною площею не менше 83 кв. м.
Вказану суму 279606,25 грн. списати з розрахункового рахунку Державної судової
адміністрації України в Державному казначействі України та перерахувати
Територіальному управлінню Державної судової адміністрації в Сумській
області на розрахунковий рахунок.
Зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації в
Сумській області придбати та передати в користування ОСОБА_1 та членам його
сім'ї благоустроєну 3-х кімнатну квартиру або будинок садибного типу житловою площею не менше 50 кв. м, загальною площею не
менше 83 кв. м ринковою вартістю 279606,25 грн. Стягнуто з Державної судової
адміністрації України на користь держави 1691,50 грн. судового збору.

Ухвалою апеляційного
суду Сумської області від 06.07.2006
р. вказане судове рішення залишено без змін.

На зазначені судові рішення надійшла
касаційна скарга Державної судової адміністрації України, в якій ставиться питання про скасування рішення
першої та апеляційної інстанцій та постановити нове рішення, яким зобов'язати
місцеві органи виконавчої влади забезпечити ОСОБА_1 та членів його сім'ї
благоустроєним житлом, посилаючись на неправильне застосування судами
норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів щодо
правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, не
вбачає порушення судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і
процесуального права при прийнятті рішення, і тому вважає, що касаційну скаргу
слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судами вірно встановлено, що ОСОБА_1
відповідно до Указу Президента України «Про призначення суддів» від 04.05.1998
р. за № 402/98 призначений на посаду судді Ковпаківського районного суду м.
Суми.

З 20.04.1999 р. позивач з сім'єю в складі
трьох осіб перебуває на державному квартирному обліку у списку осіб для
позачергового отримання житла (рішення виконавчого комітету Сумської міської
ради від 20.04.1999 р. № 184).

Статтею
130 Конституції України та Законом України «Про статус суддів» визначено,
що держава забезпечує фінансування
та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

Відповідно
до статті 14 Закону України «Про судоустрій
України» гарантії самостійності судів і незалежності суддів
забезпечуються в тому числі належним матеріальним та соціальним забезпеченням
суддів.

Частиною
7 статті 44 Закону України «Про статус суддів» встановлено, що не пізніш
як через шість місяців після обрання суддя Конституційного Суду, Верховного
Суду або вищого спеціалізованого суду, який потребує поліпшення житлових умов,
забезпечується благоустроєним житлом у вигляді окремої квартири або будинку
Кабінетом Міністрів України, а суддя іншого суду - відповідними місцевими
органами державної виконавчої влади за місцем знаходження суду. Судді
військових судів забезпечуються таким же житлом і в ті ж строки за рахунок
Міністерства оборони України. У разі незабезпечення судді благоустроєним житлом
у зазначені строки суд за рахунок державного бюджету може придбати квартиру або
будинок за ринковими цінами і передати їх у користування судді. Порядок
фінансування судів для цієї мети, а також порядок розрахунків з державним
бюджетом органу державної виконавчої влади, який своєчасно не надав судді
житло, визначається Кабінетом Міністрів України.

Виходячи
з наведених норм права та встановлених по справі дійсних обставин, суди дійшли
вірного висновку про необхідність придбання позивачу житла за рахунок
державного бюджету, оскільки протягом передбаченого законом строку, вона не
була ним забезпечена.

Визначаючи
державний орган, який повинен виконати обов'язок держави, суди вірно виходили з
вимог статті 25 Бюджетного кодексу України, відповідно до якої державне
казначейство України здійснює безспірне списання коштів з рахунків, на яких
обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів за
рішенням, яке було прийняте державним органом, що відповідно до закону має
право на його застосування.

Відповідно до положень статей 82 та 83 Бюджетного кодексу
України, видатки на забезпечення незалежного судочинства здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету України.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що порушень судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи
процесуального права, при вирішенні цієї справи, не допущено, правова оцінка
обставин по справі дана вірно, встановлювати та визнавати доведеними обставини,
що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу підстав не має, а тому касаційну скаргу
слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Державної судової
адміністрації України залишити без задоволення, а постанову Зарічного районного
суду м. Суми від 14.04.2006 р. та ухвалу апеляційного суду Сумської області від
06.07.2006 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації
України, Територіального управління Державної судової адміністрації в Сумській
області, Головного управління Державного казначейства України, треті особи -
Рада суддів України, виконавчий комітет Сумської міської ради, про забезпечення
житлом - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
(підпис)

Судді (підпис)