Справа № 22-а-6134/2008
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у першій інстанції - Чинчин О.В.
Суддя
- доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

24 червня 2008 року справа №
22-а-6134/08

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суд у складі:

головуючого

Сіваченка І.В.

суддів при секретарі за участі позивача представника
відповідача

Василенко Л.А., Дяченко С.П. Скопинській А.О. ОСОБА_1
Бабешко Т.В.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

Управління праці та соціального захисту
населення Петровської районної у м.
Донецьку ради

на постанову

Петровського районного суду м. Донецька

від

06.05.2008 року

по справі

№ 2-а-11/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту
населення Петровської районної у м.
Донецьку ради

про

стягнення недоотриманих сум на
оздоровлення, -

В С Т А
Н О В И Л А :

17.03.2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Постановою Петровського
районного суду м. Донецька від 06.05.2008 року позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Петровської районної у м. Донецьку ради
про стягнення грошових сум на оздоровлення за 2002-2007 роки було задоволено
частково. Задоволені позовні вимоги за 2007 рік, щодо вимог за 2002-2005 роки
суд першої інстанції закрив провадження, оскільки є рішення суду з того самого
спору і між тими самими сторонами, що набрало законної сили, за 2006 рік -
відмовлено.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що
позивач дійсно є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській
атомній електростанції 1 категорії 2 групи та перебуває на обліку у
відповідача, при цьому розмір мінімальної заробітної плати на момент виплати у
2007 році становив 400 гривень.

В
порушення зазначених норм відповідачем щорічна допомога у визначеному розмірі
позивачеві не нарахована і не сплачена. Фактично нараховано та сплачено в 2007
році - 120 грн.

Таким чином, суд першої інстанції вирішив, що позивач
повинен був отримати від відповідача разову грошову допомогу у розмірі
- (400 гривень х 5) - 120 гривень = 1880 гривень.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме, він здійснював
виплати, керуючись Постановою № 562 від 12.07.2005 р. “Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав
доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, проти чого заперечував
позивач.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне в її задоволенні
відмовити, а судове рішення залишити без змін.

Суд
апеляційної інстанції при розгляді справи встановив, що ОСОБА_1 є учасником
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії 2 групи.

Відповідно
до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. №
796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ) передбачена щорічна допомога на оздоровлення
особам 1 категорії 2 групи, постраждалі у наслідок ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на момент виплати.

За 2007
рік Управління виплатило щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 120 грн.,
установлену постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 р. “Про
щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” (далі - постанова №562).

Відповідно
до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеною
постановою № 562 усупереч Закону № 796-ХІІ (який встановив розмір щорічної
допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати,
визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено конкретні розміри
такої допомоги в твердій грошовій сумі й, зокрема, для учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії 2 групи - 120 гривень.

З
моменту прийняття постанови № 562 встановлені нею розміри щорічної допомоги на
оздоровлення залишалися незмінними на 2007 рік, у той час як Верховною Радою
України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно
затверджувався державний бюджет.

Тому,
оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному
будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного
спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону № 796-ХІІ та Закон України про
встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2007 рік, а не постанова № 562.

Положення пункту 30
статті 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, яким
зупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної плати -абзаців другого, третього,
четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої,
абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини
четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” визнані
неконституційними рішенням Конституційного Суду України від № 6-рп від
09.07.2007 р.

Позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом протягом фінансового року, за який йому належить до
сплати щорічна допомога на оздоровлення.

Згідно
частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким
чином, дії відповідача в частині виплати позивачу грошової допомоги на
оздоровлення у розмірі 120 гривень суд першої інстанції обґрунтовано визнав
неправомірними.

Іншими
учасниками судового розгляду в іншій частині постанова місцевого суду не
оскаржена, тому апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишена без
змін.

Таким
чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду
не вбачається.

В
повному обсязі ухвала складена 26.06.2008 року.

Керуючись
ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205,
ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту
населення Петровської районної у м.
Донецьку ради - залишити без задоволення.

Постанову Петровського районного суду м. Донецька від 06.05.2008 року у
адміністративній справі № 2-а-11/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Петровської районної у м. Донецьку ради «про
стягнення недоотриманих сум на оздоровлення» - залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
дня складення її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: