Справа № 22-а-5669/2008
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

в 1 інстанції - Христофоров А.Б.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

17.06.2008 р. справа № 22-а-5669/08

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Сіваченка І.В.

суддів

Василенко Л.А., Дяченко С.П.

при секретарі за
участі позивача представника позивача представників відповідача

Скопинській А.О. ОСОБА_1 НОМЕР_8Асадчого М.В.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційні скарги

Державної податкової інспекції в м.
Дзержинську

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

09.04.2008 року

у справі

№ 2-а-800/08

за позовом

фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до

Державної податкової інспекції в м.
Дзержинську

про

застосування штрафних санкцій, -

В С Т А
Н О В И Л А:

ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в м. Дзержинську (далі - ДПІ) про визнання
недійсним податкового повідомлення-рішення від 16.05.2007 року № /0
про застосування штрафних санкцій у розмірі 2040,00 грн.

Постановою
Донецького окружного адміністративного суду
від 09 квітня 2008 року позов було задоволено.

Не погодившись з таким рішення суду
першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, якою просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову
відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права,
вказавши, що позивач відповідно до ст. 44 Закону
України № 1264-XII від 25 червня 1991 року «Про охорону навколишнього природного середовища» (далі - Закон № 1264) та постанови
КМУ від 01 березня 1999 року № 303 «Про затвердження Порядку
встановлення нормативів збору за забруднення навколишнього середовища і стягнення цього збору» (далі -
Постанова № 303) є платником збору за забруднення навколишнього середовища за викиди в атмосферне повітря
забруднюючих речовин пересувними джерелами забруднення.

ФОП
ОСОБА_1 в особистому користуванні мав два автомобілі, які він використовував у підприємницькій діяльності.

Також
відповідач вказує, що з 01.01.2004 р. по 31.12.2006 р. позивач здійснював
торгівельно-посередницьку діяльність без стаціонарних пунктів продажу та громадське харчування, використовуючи
автотранспортний засіб, посилаючись на договори від 02.01.2004 р., 04.01.2005
р., 31.03.2005 р., 03.01.2005 р., 09.03.2005 р. та 15.03.2005 р.

Окрім
цього, посилаючись на інформацію Управління Державної Автоінспекції
Костянтинівського МРЕВ Донецької області відповідач вказував, що за ОСОБА_1 зареєстровано транспортні засоби:
ВАЗ-2103, р.н. НОМЕР_1 та ГКБ 8160, р.н. НОМЕР_2.

Згідно повідомлення
Дзержинської міської санітарно-епідеміологічної станції позивач отримував санітарний паспорт № 26 від 11.06.2004
року на транспорт марки ВАЗ-2103, д.н. НОМЕР_1
та причіп ГКБ, д.н. НОМЕР_2.

Наполягали на тому, що
податкове повідомлення-рішення №
/0 від 16 травня 2007 року, прийняте на підставі акту перевірки від 04 травня 2007 року №
371-17-254801811, було винесено згідно діючого податкового законодавства.

В
судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її
задовольнити, проти чого заперечували позивач та його представник.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду
першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Фізична
особа - підприємець ОСОБА_1(код НОМЕР_3), зареєстрований згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи
підприємця серія В01 № НОМЕР_4
виконавчим комітетом Дзержинської міської ради Донецької області з 10.10.1995 року.

В
період, за який здійснювалась перевірка, був зареєстрований як платник єдиного податку, згідно свідоцтв про сплату
єдиного податку НОМЕР_5від 19 грудня 2001 року та НОМЕР_6від 01 січня 2005 року, знаходиться на обліку в Державній податковій
інспекції в м. Дзержинськ.

04.05.2007 року
відповідачем було проведено планову виїзну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2004 р.
по 31.12.2006 року (а.с. 8-31).

Актом
перевірки від 04.05.2007 року було встановлено порушення п.7.2 статті 7 Інструкції про порядок нарахування та
сплати збору за забруднення навколишнього середовища, затвердженого наказом Міністерства
охорони навколишнього середовища та ядерної безпеки
України, ДПА України від 19.07.1999 року № 162/379.

16.05.2007 року на
підставі вказаного акту відповідачем було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення № /0 від 16.05.2007
року, яким зобов'язано позивача сплатити
штрафні (фінансові санкції) зі збору за забруднення навколишнього середовища в розмірі
2040,00 гри. (а.с. 38).

Вказане
податкове повідомлення рішення за результатами адміністративного оскарження було залишено без змін (а.с. 32-37, 39-55).

Так, в акті перевірки
від 04.05.2007 року відповідач, зокрема, зазначає, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 мав в особистому
користуванні два автомобілі, які з усних пояснень позивача
використовувались у підприємницькій діяльності - розвозив продукти харчування,
а саме: ВАЗ-2103, р.н. НОМЕР_1 та Нundai ассеnt, р.н. НОМЕР_2, що як вважає
відвідач є підтвердженням того, що ФОП ОСОБА_1 є
платником збору за забруднення навколишнього середовища
за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин пересувними джерелами забруднення в розумінні ст. 44 Закону № 1264 та постанови № 303, що на підставі Інструкції про
порядок нарахування та сплати збору за забруднення навколишнього середовища
породжує обов'язок самостійного нарахування
та щоквартальної сплати позивачем збору за забруднення навколишнього середовища.

Однак,
як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки Управління Державної автоінспекції Костянтинівського МРЕВ Донецької області
станом на 20.04.2007 року за ОСОБА_1зареєстровані наступні транспортні засоби: ГБК 8160, р.н. НОМЕР_2, 1998 р.в., колір зелений
та ВАЗ 2103, р.н. НОМЕР_1, 1973 р.в., колір зелений, що свідчить про те, що за ОСОБА_1 не зареєстровано
транспортного засобу Нundai ассеnt, р.н. НОМЕР_2 та протилежне не доведено відповідачем.

Також
позивачем в позовній заяві було вказано, що на момент перевірки, так і в
період, що перевірявся, вказані
транспортні засоби по генеральній довіреності були передані в користування третім особам та не
використовувалися для здійснення підприємницької діяльності.

Вказані доводи підтверджуються
довіреністю ВВЕ № 646167 від 07 вересня 2004 року, виданої приватним нотаріусом Дзержинського міського нотаріального округу
Донецької області НОМЕР_7(а.с. 69). Згідно змісту вказаної довіреності ОСОБА_1
уповноважив ОСОБА_2 користуватися та
розпоряджатися належним йому на праві власності автомобілем ВАЗ 2103,
1973 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно
довідки санітарно-епідеміологічної служби м. Дзержинська № 2025/04 від 12.06.2007 року встановлено, що ФОП
ОСОБА_1 було видано санітарний паспорт № 26 від 11.06.2004 року на транспорт марки ВАЗ 2103 та причіп ГКБ.

Також
довідкою Дзержинської міської санітарно-епідеміологічної станції встановлено, що за період 2005-2007 рік на
автотранспорт ФОП ОСОБА_1 було видано 8 санітарних паспортів, однак, згідно вказаних даних паспорти
видавалися на автомобілі, які не зареєстровані на праві
власності за ОСОБА_1 згідно повідомлення Управління Державної автоінспекції
Костянтинівського МРЕВ Донецької області, що свідчить про використання ОСОБА_1
транспортних засобів, які належать третім особам.

З огляду на викладене,
суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги посилання представників
відповідача на договори від 02.01.2004 р., 04.01.2005 р., 31.03.2005 р.,
03.01.2005 р., 09.03.2005 р. та 15.03.2005 р., які ніби то свідчать про використання ОСОБА_1 власного автомобіля з метою
здійснення підприємницької діяльності, але підтверджує факт використання
ОСОБА_1 послуг третіх осіб з метою виконання умов постачання вказаних
договорів, а саме транспортом постачальника.

На
підставі ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це
повноваження надано;

3)
обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5)
добросовісно;

6)
розсудливо;

7)
з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8)
пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь
у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто
протягом розумного строку.

З
урахуванням викладеного та враховуючи принципи частини 2 ст. 71 КАС України, згідно яких в адміністративних
справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову, місцевий суд дійшов вірного висновку, що відповідачем суду не доведено фактів
використання фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 двох автомобілів з метою
здійснення підприємницької діяльності, правомірність встановлення актом
перевірки від 04.05.2007 року порушень з боку позивача вимог Закону № 1264 та Інструкції про порядок нарахування та сплати збору
за забруднення навколишнього середовища
та прийняття на підставі п.п. 17.1.1 п.17.1 ст. 17 ЗУ № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами»
податкового повідомлення-рішення від 16.05.2007 року № /0 про застосування
штрафних санкцій у розмірі 2040 грн.

Таким чином судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

В повному обсязі ухвала складена 20.08.2008 року.

Керуючись
ст.ст. 196, п.1 ч.1 198, 200, п.1 ч.1 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Дзержинську -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 09.04.2008 року у
справі № 2-а-800/08 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції в м. Дзержинську «про застосування штрафних санкцій» - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця з моменту складення її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: