Справа № 22-а-3389/2008
Суддя: Бабенко К.А.
Дата ухвалення: 2008-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа
№22-а-3389/08 Головуючий суддя суду 1 інстанції
Голота Л.О., суддя-доповідач Бабенко К.А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2008 року м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бабенка К.А.,

суддів: Глущенко Я.Б., Межевича М.В.,

при секретарі: Мальцевій К.В.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу
за апеляційною скаргою Вінницької міської ради на Постанову Ленінського
районного суду м. Вінниці від 20.06.2007 за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вінфлекс» до Вінницької міської ради, за участю третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача -
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності
Вінницької міської ради з розгляду заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вінфлекс», визнання нечинним та скасування Рішення Вінницької
міської ради №685 від 22.12.2006 в частині надання земельних ділянок ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від
20.06.2007 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю
«Вінфлекс» до Вінницької міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності Вінницької міської
ради з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінфлекс»,
визнання нечинним та скасування Рішення Вінницької міської ради №685 від
22.12.2006 в частині надання земельних ділянок ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 задоволено.

Не
погоджуючись з прийнятим рішенням, Відповідач звернувся з апеляційною скаргою,
в якій просить скасувати Постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від
20.06.2007 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши
у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення присутніх в суді
осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

19
жовтня 2000 року на підставі договору купівлі-продажу ліквідаційною комісією
Відкритого акціонерного товариства «Вінницький консервний завод» цілісний
майновий комплекс «Вінницький консервний завод» (далі - ЦМК), який належав
банкруту - Відкритому акціонерному товариству «Вінницький консервний завод»,
продано компанії «Ukinvest Development Limited», яка передала його в користування
створеному нею підприємству «Вінницький консервний завод». Відповідно до п.1.1.
зазначеного договору продавець передав у власність ЦМК, який знаходиться за
адресою: м.Вінниця, вул..Енгельса, 33 на земельній ділянці 82167,45 кв.м згідно
акту землекористування та пристанційний майданчик, який знаходиться по
вул.Чехова, б/н на земельній ділянці площею 15000 кв.м разом. В зв'язку з чим
належним користувачем зазначеною земельною ділянкою стала компанія «Ukinvest Development Limited» в особі підприємства «Вінницький
консервний завод». Тому, є правомірним надання згоди підприємством «Вінницький
консервний завод» на вилучення земельної ділянки на користь громадян ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а не ліквідатором Відкритого акціонерного
товариства «Вінницький консервний завод» ОСОБА_5 на користь Позивача в зв'язку
з придбанням ним у власність 06.06.2006 будівлі складу мобрезерву Відкритого
акціонерного товариства «Вінницький консервний завод». Крім того, підприємством
«Вінницький консервний завод» згоду на вилучення земельної ділянки на користь
громадян надано 10.01.2005, а ліквідатором ОСОБА_5 - на користь Позивача
01.09.2006. Більш того, як вбачається з копії листа Відкритого акціонерного
товариства «Вінницький консервний завод» (а.с.143) ліквідаційна комісія цього
товариства, в особі її голови А.Г.Довговецького, ще 15.01.2001 надала
Вінницькій міській раді згоду на вилучення земельної ділянки площею 0,54 га,
для розташування групи індивідуальних житлових будинків, тобто задовго до
надання згоди ліквідатором ОСОБА_5 на вилучення земельної ділянки на користь
Позивача.

Відповідно
до ст.116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні
особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади
або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом. А згідно з частиною першою ст.124 ЗК України передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або
органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної
ділянки.

Не
взято судом першої інстанції до уваги і те, що оскарженим Рішенням Вінницької
міської ради земельні ділянки третім
особам у користування не надавались і не вилучались у ВАТ «Вінницькій
консервний завод», ним лише надано дозвіл на складання проекту відведення
земельних ділянок, тому, позовна вимога про визнання не чинним та скасування
Рішення Вінницької міської ради в частині надання земельних ділянок третім
особам є безпідставною.

Крім
того, відповідно до частини другої статті 20 ЗК України зміна цільового
призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого
самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або
надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти
землеустрою.

В
зв'язку з вищезазначеним Рішення Вінницької ради від 22.12.2006 №685 прийнято у
відповідності з чинним законодавством та в межах її повноважень.

Судом
першої інстанції також не звернуто уваги на те, що деякі зі встановлених
способів захисту порушеного права носять обмежений характер і не можуть бути
застосовані при виникненні будь-якого спору у сфері публічних правовідносин.
Так, вимога про визнання нечинним акта може стосуватись лише
нормативно-правового акта, а про визнання протиправним - індивідуального акта.

Нечинним
нормативно-правовий акт стає з дати набрання відповідним рішенням суду законної
сили, а протиправність індивідуального акта виникає, у разі набрання рішенням
суду про задоволення адміністративного позову законної сили, з моменту
прийняття такого акта суб'єктом владних повноважень (вчинення дії або
бездіяльності).

Вимога
про визнання протиправним (недійсним, незаконним, неправомірним)
індивідуального акта (рішення), протиправною (неправомірною) дії або
бездіяльності та вимога про визнання нормативно-правового акта нечинним
виключають вимогу про скасування цих же актів прояву волі, оскільки правові
наслідки застосування обох згаданих вимог в даному випадку співпадають.

Вимога
про визнання протиправним (недійсним, незаконним, неправомірним, скасування)
індивідуальних актів не містять різних способів захисту, а є одним і тим же
способом, сформульованим у різних словесних формах.

Таким
чином, у тих випадках, коли предметом спору є індивідуальний акт, дія або
бездіяльність позовною вимогою за правилами Кодексу адміністративного
судочинства України має бути визнання такого акта, дії чи бездіяльності
протиправними, а в разі оскарження нормативно-правового акта - визнання його
нечинним.

Не
підлягає задоволенню і позовна вимога щодо визнання протиправною бездіяльності
Вінницької міської ради з розгляду заяви Позивача, тому, що як вбачається з
матеріалів справи (а.с.63) і зазначає
сам Позивач в своїй заяві про зміну позовних вимог, листом №17-3606 від
15.09.2006 Вінницьким міським управлінням земельних ресурсів, як уповноваженим
на те у відповідних стосунках органом, надано на заяву Позивача відповідь.

Таким
чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанову суду першої
інстанції, якою задоволено позов прийнято з порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справив зв'язку з
чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а Постанова Ленінського районного
суду м.Вінниці від 20.06.2007 скасуванню з прийняттям нової постанови, якою в
задоволенні позову відмовляється повністю.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198,
202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4задовольнити.

Постанову Ленінського районного
суду м. Вінниці від 20.06.2007 скасувати.

Прийняти нову Постанову, якою в
задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого Адміністративного суду України протягом одного місяця після складення її
в повному обсязі.

Постанова складена в
повному обсязі 17.06.2008

Головуючий суддя К.А. Бабенко

судді: Я.Б. Глущенко

М.В. Межевич