Справа № 2-а-136/2008
Суддя: Бондаренко Г.М.
Дата ухвалення: 2008-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-136/08
МІСЬКИЙ СУД
В Т О Н О М Н О Ї Р Е С П У Б Л І К
квітня 2008 року Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у складі:
головуючого - судді Бондаренко Г.М., при секретарі Сизих Є.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ялти адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Масандрівської селищної ради, третя особа - ОСОБА_2, про
скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні
звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом про
спонукання суб'єкту владних повноважень до вчинення дій. Уточнивши позовні
вимоги за правилами частини 1 ст. 51 КАС України, позивач просив скасувати
рішення Масандрівської селищної ради № 15 від 27 листопада 2007 року як
необґрунтоване та незаконне і зобов'язати раду надати дозвіл на складання
проекту відведення земельної ділянки в смт. Нікіта по вул. Птухіна відповідно
до ситуаційного плану. Мотивуючи свої вимоги ОСОБА_1 зазначив, що місцева рада
у відповідності до наданих їй законом повноважень зобов'язана надати йому
земельну ділянку в порядку безоплатної приватизації, але протягом кількох років
ухиляється від вирішення цього питання.

Представник
відповідача позов не визнав та зазначив, що Масандрівська селищна рада діяла на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

За
інформацією, яка була надана представником відповідача, дозвіл на складання
проекту відведення земельної ділянки в районі вул. Кедрової в смт. Нікіта, з
вимогами щодо надання у власність якої до селищної ради звертався позивач,
отримав ОСОБА_2, тому на підставі ст.ст. 53, 54 КАС України він був залучений
до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на
стороні відповідача, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та
обов'язки.

ОСОБА_2
до суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений
належним чином - за правилами ст.ст. 33, 35 КАС України. За таких обставин,
враховуючи, що не має необхідності заслуховувати особисті пояснення третьої
особи, суд визнав можливим розглянути спір за її відсутності.

Вислухавши
пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши надані сторонами докази,
дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, з
позиції їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, суд дійшов наступних
висновків.

У
відповідності зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основних свобод,
ратифікованою Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожний при вирішенні
питання про його цивільні права і обов'язки має право на відкритий і
справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом. Це в повному
обсязі узгоджується зі змістом ст. 6 КАС України, яка кожному гарантує право на
захист його свобод та інтересів неупередженим судом. Складовою частиною
справедливого судочинства є доступ до судової процедури з усіма атрибутами
контролю за порушеннями з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно
з частиною 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень органів державної влади та місцевого самоврядування. В
цьому відношенні не може бути будь-яких обмежень або виключень, оскільки
частина 2 ст. 124 Конституції України зазначає, що юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, які виникають у державі. Це положення було закріплене рішенням Конституційного Суду України № 15-рп/2002
від 09 липня 2002 року (справа про досудове врегулювання спорів) та знайшло
відображення в постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада
1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».

Ст.
16 ЦК України встановлює, що права та інтереси фізичних осіб можуть бути
захищені в тому числі і шляхом визнання протиправними дій суб'єкта владних
повноважень та зобов'язання його вчинити певні дії.

Таким
чином, ОСОБА_1 як належний позивач мав конституційні та законні підстави
звернутися безпосередньо до суду для поновлення його порушеного права.

Аналізуючи
суб'єктний склад та характер правовідносин, суд дійшов висновку, що ця справа є
публічно-правовим спором, на який поширюється компетенція адміністративних
судів, оскільки у відповідності до частини 1 ст. 2 КАС України захист прав та
інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку
органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських
функцій - є завданням адміністративного судочинства.

Визначаючи
компетенцію щодо вирішення справи, суд взяв до уваги ст.ст. 17-19 КАС України,
зі змісту яких вбачається, що на спори фізичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження актів індивідуальної дії поширюється компетенція
адміністративних судів. При цьому, справи з приводу оскарження актів органів
місцевого самоврядування, а також оскарження дій чи бездіяльності, які
стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються загальними судами за місцем
проживання (перебування, знаходження) позивача.

Під
час розгляду справи судом безпосередньо встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

27
листопада 2006 року Масандрівська селищна рада ухвалила рішення № 19, яким
надала ОСОБА_2 дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 0,11 га для будівництва та обслуговування індивідуального
житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: смт. Нікіта, в
районі вул. Кедрової.

15
жовтня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до селищної ради з заявою про надання згоди
на розробку проекту відведення земельної ділянки за тією ж адресою.

Масандріська
селищна рада у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовила у зв'язку з накладенням
ділянки, відносно якої він звернувся, на земельну ділянку, дозвіл на складання
проекту відведення якої надано ОСОБА_2

Проаналізувавши
ці рішення, суд взяв до уваги, що згідно з частиною 1 ст. 143 Конституції
України майном, що є в комунальній власності, управляє територіальна громада,
здійснюючи це безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
Відповідно до п. 12 Перехідних положень ЗК України до розмежування земель
державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в
межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та
земель, на яких розташовані державні підприємства, здійснюють відповідні
місцеві ради.

Ст.
186 ЗК України встановлює, що проекти відводу земельної ділянки із земель
комунальної власності затверджуються органами місцевого самоврядування. У
відповідності до ст. 12 ЗК України до виключної компетенції селищних рад у
галузі земельних відносин на території селищ належить розпорядження землями
територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у
власність фізичних осіб. Такі норми кореспондуються зі змістом частини 1 ст. 26
Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Порядок
приватизації земельних ділянок регулюється ст. 118 ЗК України, зі змісту якої
вбачається, що місцева рада розглядає заяву і надає дозвіл на розробку проекту
відведення земельної ділянки в разі згоди на передачу її у власність.

Отже,
Масандрівська селищна рада має дискреційні повноваження щодо розпорядження
землею територіальної громади та при ухваленні рішень з цього питання повинна
застосовувати принцип розумності та справедливості.

Враховуючи
викладене, суд вважає, що відмовляючи позивачу у наданні дозволу на складання
проекту відведення земельної ділянки по вул. Кедровій в смт. Нікіта, місцева
рада діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством,
а рішення ухвалене обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, безсторонньо,
неупереджено, з дотриманням рівності перед законом та необхідного балансу між
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів інших осіб.

Суд
також не вбачає підстав для задоволення позову в частині зобов'язання
Масандрівської селищної ради надати дозвіл на складання проекту відведення
земельної ділянки по вул. Птухіна в смт. Нікіта, оскільки відповідно до частини
2 ст. 2 КАС України до адміністративного
суду можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень.

Проте, з
матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що позивач з заявою про
надання у власність саме цієї земельної ділянки до селищної ради не звертався,
тобто протиправні дії або бездіяльність з боку зазначеного суб'єкту владних
повноважень допущені не були.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 14, 19, 55, 124, 140, 143, 144
Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини,
ст.ст. 12, 118, 121, 186, п. 12 розділу ІХ Земельного кодексу України, ст. 26
Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 2, 17, 18, 71,
72, 159-163 КАС України, адміністративний суд

п о с т а
н о в и в :

У
задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Масандрівської селищної
ради, третя особа - ОСОБА_2, про скасування рішення Масандрівської селищної
ради № 15 від 27 листопада 2007 року та зобов'язання Масандрівської селищної
ради надати дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки в смт.
Нікіта по вул. Птухіна - в і д м о в и т и.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів
з дня її проголошення шляхом подання до апеляційного адміністративного суду
через Ялтинський міський суд заяви про апеляційне оскарження з наступним
поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги у порядку передбаченому ст.
186 КАС України.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги, якщо таку заяву або
скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

С у д д я
-