Справа № 2а-332/2008
Суддя: Білюнас В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а -332/2008 рік
ЯЛТИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
А В Т О Н О М Н О Ї Р Е С П У Б Л І К И К Р И М
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2008
року

Ялтинський міський
суд Автономної Республіки Крим у
складі: судді - Білюнас В.Ю., при
секретарі - Іваненкової К.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду
в м. Ялта
адміністративну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Державного закладу Ялтинській міський
санітарно-епідеміологічній станції Міністерства охорони здоров'я України, за
участю третій особи: Центру гідрометеорології в АР Крим про скасування рішення
суб'єкта владних повноважень та
зобов'язання вчинити певні
дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду
в порядку адміністративного судочинства з вимогами про скасування висновку
Державного закладу Ялтинській міський санітарно-епідеміологічній станції
Міністерства охорони здоров'я України № 64 від 28 січня 2008 року про неможливість
відведення земельної ділянки площею 0,07 га за адресою: АДРЕСА_1, та
зобов'язати відповідача виконати необхідні дії по узгодженню можливості відводу
цієї ділянки для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських будівель та споруд (кадастровий номер
:01:023:0097).

У судовому засіданні
представник позивача вимоги підтримав у повному обсязі, зазначивши, що спірна
земельна ділянка являється частиною домоволодіння, а посилання головного
державного санітарного лікаря м. Ялти на відсутність згоди користувача суміжної
ділянки з причини існування охоронної зони - є неспроможними у зв'язку з
відсутністю рішення уповноваженого органу про її встановлення.

Представник Ялтинської
міської санітарно-епідеміологічної станції проти позову заперечував,
зазначивши, що надаючи висновок, головний державний санітарний лікар м. Ялти,
діяв в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом.

Представник третьої особи Центру
гідрометеорології в АР Крим до суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду
справи був повідомлений належним чином - за правилами ст.ст. 33, 35 КАС
України. До суду надав письмовий відгук на позовну заяву, в якому вказав, що
Кримське управління геодезії картографії і геоінформаційних систем ДП
«Кримгеоінформатика» закінчує розробку проекту відводу земельної ділянки
Морської гідрометеорологічній станції «Ялта».

Вислухавши пояснення осіб,
які беруть участь у справі, вивчивши надані сторонами докази, дослідивши
обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, з позиції їх
достатності і взаємного зв'язку у сукупності, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності зі ст. 6
Конвенції про захист прав людини й основних свобод, ратифікованою Верховною
Радою України 17 липня 1997 року, кожний при вирішенні питання про його
цивільні права і обов'язки має право на відкритий і справедливий судовий
розгляд незалежним і безстороннім судом. Це в повному обсязі узгоджується з
правилами ст. 6 КАС України, яка кожному гарантує право на захист свобод та
інтересів неупередженим судом. Складовою частиною справедливого судочинства є
доступ до судової процедури з усіма атрибутами контролю за порушеннями з боку
суб'єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 ст. 55
Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень
органів державної влади та місцевого самоврядування. В цьому відношенні не може
бути будь-яких обмежень або виключень, оскільки частина 2 ст. 124 Конституції
України зазначає, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, які
виникають у державі. Це положення було закріплене рішенням Конституційного Суду України № 15-рп/2002 від 09 липня 2002 року
(справа про досудове врегулювання спорів) та знайшло відображення в
постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про
застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».

Ст. 16 ЦК України
встановлює, що права та інтереси фізичних осіб можуть бути захищені в тому
числі і шляхом визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень та
зобов'язання його вчинити певні дії.

Судом безпосередньо
встановлено, що позивач ОСОБА_1, на підставі нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу від 28 січня 1999 року, є власником житлового будинку АДРЕСА_1
з господарськими та побутовими спорудами (а.с.15-16).

09 серпня 2005 року постійна
депутатська комісія з архітектури, будівництва, землекористування та екології
Ялтинської міської ради (п. 27 протоколу виїзду № 3) з метою надання в оренду
земельної ділянки орієнтовною площею 0,07 га дозволила позивачу збір матеріалів
попереднього узгодження компетентних служб міста, що підтверджується письмовою відповіддю секретаря Ялтинської
міської ради (а.с.9).

Суд бере до уваги, що
згідно з частиною 1 ст. 143 Конституції України майном, що є в комунальній
власності, управляє територіальна громада, здійснюючи це безпосередньо або
через органи місцевого самоврядування. Зі змісту пункту 12 Перехідних положень
ЗК України випливає, що до розмежування земель державної і комунальної
власності повноваження щодо розпорядження землями в межах міста, крім земель,
переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні
підприємства, здійснює міська рада.

Ст. 186 ЗК України
встановлює, що проекти відводу земельної ділянки із земель комунальної
власності затверджуються органами місцевого самоврядування. У відповідності до
ст. 12 цього кодексу до компетенції міських рад у галузі земельних відносин на
території міст належить розпорядження землями територіальних громад, в тому
числі передача земельних ділянок комунальної власності у власність або
користування фізичним особам. Такі норми кореспондуються зі змістом частини 1
ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно з правилами ст.ст. 90, 93,
124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у
комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу
місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Частина 1 ст. 46 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що робота міської ради
складається з пленарних засідань ради, а також засідань її постійних комісій.
Прим цьому, зі змісту частини 1 ст. 47 зазначеного Закону вбачається, що
постійні комісії є органами ради, що обираються для вивчення і попереднього
розгляду питань, які належать до її відання.

Отже, надаючи дозвіл на
збір матеріалів попереднього узгодження, постійна депутатська комісія
Ялтинської міської ради діяла в межах повноважень та у спосіб, визначений
законом.

Перелік органів, згода яких
необхідна для складання та затвердження проекту відведення земельної ділянки,
встановлений частиною 9 ст. 118 ЗК України, зі змісту якої випливає, що такий
проект погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами, а також органами архітектури і охорони
культурної спадщини.

Судом встановлено, що під час збору
узгоджень ОСОБА_1 зробив ситуаційний план земельної ділянки (виконаний
Інститутом екології, землеустрою і проектування), отримав позитивні висновки
Республіканського комітету з охорони культурної спадщини Автономної Республіки
Крим (№ 6990 від 26 жовтня 2007 року) та Управління головного архітектора
Ялтинської міської ради (№ 14/2482 від 22 лютого 2008 року), а також довідку
Ялтинського міського управління земельних ресурсів про склад земельних угідь (№
1866-2/10-25 від 18 лютого 2006 року) та присвоєння ділянці кадастрового номеру
(№ 4281-2/10-25 від 20 березня 2006 року) (а.с.10-14).

Проте, державний заклад Ялтинська
міська санітарно-епідеміологічна станція Міністерства охорони здоров'я України
надала позивачу висновок про неможливість відводу земельної ділянки (№ 64 від
28 січня 2008 року) на підставі відсутності згоди суміжника - Гідрометеостанції
м. Ялти (а.с.7).

Перевіривши цей висновок,
суд вважає його неправомірним та підлягаючим скасуванню з огляду на таке.

Відмовляючи в попередньому
узгодженні, головний державний санітарний лікар послався на існування навколо
Гідрометеостанції м. Ялти двохсотметрової охоронної зони. Проте, ця інформація
не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні.

Порядок встановлення охоронних зон
навколо об'єктів, призначених для гідрометеорологічних спостережень та інших
видів гідрометеорологічної діяльності, який затверджений постановою Кабінету
Міністрів України № 2262 від 11 грудня 1999 року, зазначає, що рішення про
встановлення охоронних зон приймає відповідний орган місцевого самоврядування
за результатами розгляду клопотання Держгідромету. На підставі такого рішення
межі охоронних зон переносяться в натуру (на місцевість) землевпорядними
організаціями, про що складається відповідний акт.

З матеріалів справи
вбачається (лист Центра гідрометеорології в АРК № 12 від 14 січня 2008 року),
що Ялтинська міська рада рішення про встановлення охоронної зони
Гідрометеостанції м. Ялти не ухвалювала та акт про її перенесення на місцевість
не узгоджувала (а.с.8). З огляду на це, Ялтинська міська
санітарно-епідеміологічна станція не мала права посилатися на відсутність згоди
суміжника та надавати висновок щодо неможливості відведення спірної ділянки.

Суд також звертає увагу на
те, що земельна ділянка, яка передбачена для надання позивачу в оренду,
являється частиною існуючого домоволодіння, що підтверджується планом
присадибної ділянки, який зроблений та перевірений фахівцями комунального
підприємства «Ялтинське бюро технічної інвентаризації» (а.с.11-16).

Конкретних підстав для
відмовлення у наданні позитивного висновку Державного закладу Ялтинській
міський санітарно-епідеміологічній станції Міністерства охорони здоров'я
України не надало, і не довело суду правомірність
таких дій, хоча згідно із ст.71 КАС України саме на відповідача покладається
обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд не приймає до уваги
відмову відповідача у наданні позитивного висновку тільки на підставі, що в
майбутньому 3-тя особа Центр гідрометеорології буде вирішувати питання про
розробку проекту відводу земельної ділянки. Крім того, відсутні дані про те, що
земельна ділянка яку просять надати у оренду
відноситься до охоронної зони,
встановленої Центром гідрометеорології в АРК.

В порушення фундаментальних
приписів процесуального закону, ні представник відповідача, ані представник
третьої особи не надали допустимих та достовірних доказів на підтвердження
своєї позиції, та не змогли довести ті обставини, на які вони посилалися як на
підставу своїх заперечень.

Виходячи з цього, суд вважає, що
доводи представника Ялтинської міської санітарно-епідеміологічної станції не
кореспондуються з зібраними по справі доказами та не знаходять свого
документального підтвердження, тому погодитися з правомірністю та
обґрунтованістю оскаржуваного висновку не представляється можливим.

Частиною 2 ст. 162 КАС України
встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти
постанову про скасування рішення чи окремих його положень та зобов'язання
відповідача вчинити певні дії.

З огляду на вищевикладене,
керуючись ст.ст. 19, 55, 124, 140, 143 Конституції України, ст. 6 Конвенції про
захист прав людини й основних свобод, ратифікованою Верховною Радою України 17
липня 1997 року, ст. 16 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 90, 93, 118,
123, 124, п. 12 розділу ІХ Земельного кодексу України, ст.ст. 26, 46, 47 Закону
України «Про місцеве самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів
України № 2262 від 11 грудня 1999 року, ст.ст. 2, 17, 18, 71, 72, 159-163 КАС
України, суд

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати
висновок Державного закладу Ялтинській міський санітарно-епідеміологічній
станції Міністерства охорони здоров'я України № 64 від 28 січня 2008 року, щодо
неузгодження проекту відведення земельної ділянки, орієнтирною площею 0,07 га,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1 проектованої для відведення громадянину
ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Зобов'язати Державний заклад
Ялтинській міський санітарно-епідеміологічній станції Міністерства охорони
здоров'я України видати ОСОБА_1 висновок, щодо можливості відводу земельної
ділянки для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,07 га,
кадастровий номер :01:023:0097, за адресою: ОСОБА_1.

Постанова суду може
бути оскаржена в апеляційному порядку в Апеляційний
суд АРК через
Ялтинський міський суд в
порядку та строки передбачені
ст. 186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

С у д д я -