Справа № 2а-384/2007
Суддя: Гладюк Г.Л.
Дата ухвалення: 2007-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2007 року Рівненський
міський суд

в особі
судці Гладюк
Г.Л.

при
секретарі Петрушко
Т.М.,

3 участю позивача ОСОБА_1,

представника
відповідача Савчука В.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Рівненського обласного військового комісаріату про стягнення
грошової компенсації за невикористане речове майно в сумі

4 998 грн.
40 коп.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Рівненського обласного військового
комісаріату про стягнення грошової компенсації за невикористане речове майно в
сумі 4 998 грн. 40 коп.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову, покликаючись на те, що
ОСОБА_1 в період
служби не проявив волевиявлення щодо отримання речового майна в натурі, тому
його вимога про виплату грошової компенсації до задоволення не підлягає.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав. Пояснив, що він проходив військову
службу в Острозькому військовому комісаріаті , де перебував на речовому
забезпеченні. Наказом Командувача військ Західного оперативного командування
від 13.06.2006 року № 23-пм був звільнений з військової служби у запас за п.п.
„б" п. 63 „Положення про проходження військової служби особами офіцерського
складу прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України" за віком з правом
носіння військової форми одягу. З 24.06.2006 року виключений із списків
особового складу Острозького РВК та знятий з всіх видів забезпечення. За час
проходження військової служби, в зв"язку з відсутністю належної кількості
речового майна, відповідач не забезпечив можливості його своєчасного отримання,
в результаті чого заборгував йому грошову компенсацію в сумі 4 998 грн. 40 коп.

Покликаючись на ст. 9 Закону України „Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей", п. 28 Положення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України N 1444 від 28.10.2004 року „Про речове
забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у
мирний час" , просить позов задовольнити.

Представник відповідача Савчук
В.О. позов не визнав. Не заперечуючи, що ОСОБА_1 за час служби не використано
речове майно на суму 4 998 грн. 40 коп., вказує, що він не вимагав видачі
речового майна в натурі, тому його вимога про виплату грошової компенсації за
невикористане речове майно до задоволення не підлягає. Крім того пояснив, що
Законом України " Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів "
від 11.03.2000 року дію ч. 2 ст. 9 Закону " Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей" в частині отримання
військовослужбовцями

грошової
компенсації замість речового майна призупинено, кошти на зазначені цілі не
виділяються.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, .суд приходить до
висновку, що позов підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 проходив
військову службу в Острозькому військовому комісаріаті , де перебував на
речовому забезпеченні. Наказом Командувача військ Західного оперативного
командування від 13.06.2006 року № 23-пм був звільнений з військової служби у
запас за п.п. „б" п. 63 „Положення про проходження військової служби
особами офіцерського складу прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України"
за віком з правом носіння військової форми одягу. З 24.06.2006 року виключений
із списків особового складу Острозького РВК та знятий з всіх видів
забезпечення.

Згідно ст. 9 Закону України " Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей" - держава гарантує
військовослужбовцям матеріальне та інше забезпечення у розмірах, що стимулюють
зацікавленість громадян України у військовій службі.

Відповідно
до п. 27, п.28 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців
Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України № 1444 від 28.10.2004 року,
військовослужбовці звільнені у запас або відставку , за їх бажанням можуть
отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову
компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення.

Як вбачається із довідки № 373 від 20.12.2006 року ОСОБА_1 належить до
виплати грошова компенсація замість речового майна в сумі 4 998 грн. 40 коп.

Судом встановлено, що за час проходження служби ОСОБА_1 не отримав належне
речове майно в натурі через відсутність такого в достатній кількості.

На підставі Закону України " Про деякі заходи щодо економії бюджетних
коштів " від 11.03.2000 року дію ч. 2 ст. 9 Закону України " Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"
призупинено, однак суд вважає, що вказана норма Закону поширюється тільки на
військовослужбовців, які проходять дійсну військову службу в Збройних Силах
України.

Як встановлено
судом, позивач до таких осіб не належить.

За наведених обставин, підстави для стягнення на користь позивача грошової
компенсації замість речового майна у вищезазначеній сумі наявні.

На підставі викладено , ст. 9 Закону України " Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", п. 27, п.28
Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та
інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1444 від 28.10.2004 року, керуючись ст.ст.
11,17,69-72,136,161-163,186,254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Рівненського обласного військового
комісаріату про стягнення грошової компенсації за невикористане речове майно в
сумі 4 998 грн. 40 коп. задовольнити .

Стягнути
з Рівненського обласного військового комісаріату на користь ОСОБА_1 грошову
компенсацію за невикористане речове майно в сумі 4 998 грн. 40 коп. ( чотири
тисячі дев'ятсот дев"яносто вісім грн.. 40 коп.) та судовий збір в сумі 51
грн. 00 коп. (п'ятдесят одна грн.. 00 коп).

Заява про апеляційне оскарження постанови може бути подана в Львівський
апеляційний адміністративний суд через Рівненський міський суд протягом десяти
днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду може бути
подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення , якщо його не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.