Справа № К-36591/06
Суддя: Панченко О.Н.
Дата ухвалення: 2008-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15
квітня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного
суду України у складі:

головуючого: Панченка О.Н.
(доповідача),

суддів:
Горбатюка С.А.,

Чумаченко Т.А.,

Смоковича М.І.,

Штульмана І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві
касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Ленінського районного суду міста Запоріжжя від
07 вересня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 25
жовтня 2006 року

у справі №2а-171/06

за позовом ОСОБА_1

до Київської міської ради,

за участю третьої особи -ОСОБА_2,

про визнання незаконною бездіяльність та визнання
частково недійсним рішення,

встановила:

У вересні 2006 року
ОСОБА_1(далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 29 листопада
2000 року, на підставі договору купівлі-продажу АВО №201032, ним придбаний у
власність об'єкт незавершеного будівництва у вигляді фундаменту у
Голосіївському районі міста Києва на 29 кілометрі Столичного шосе, який належав
ОСОБА_3

Київською міською
радою (далі - міськрада, відповідач) позивачу було надано дозвіл на збір
матеріалів попереднього погодження місця розташування об'єкта, однак, Київським
міським управлінням земельних ресурсів листом від 08 січня 2002 року №03-18/1
було повідомлено про неможливість збору матеріалів, оскільки, в судовому
порядку вирішувалась справа щодо правомірності договору купівлі - продажу за
позовом ТОВ «Асоціація «Українські квіти», але вона стосувалася сусідньої
ділянки.

Так, позивач
звертався до посадових осіб міськради, управління земельних ресурсів та інших
державних органів з проханням відновити погодження місця розташування будинку
та надання земельної ділянки, зазначаючи те, що спір, про який вказано у листі
№03-18/1, не стосується договору, згідно до якого він придбав у ОСОБА_3 об'єкт
незавершеного будівництва.

П. 32 Рішення
Київської міської ради від 23 жовтня 2003 року №131/1004 (далі - Рішення
№131/1004) земельна ділянка, що знаходилась під належною позивачеві нерухомістю
передана у приватну власність ОСОБА_2(далі - ОСОБА_2) для будівництва і
обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Позивач вважає, що
його протиправно позбавлено власності, придбаної на законних підставах, тому,
посилаючись на ст. 41 Конституції України, ст. ст. 30, 152, 155 Земельного
кодексу України, просив визнати незаконною бездіяльність Київської міської ради
щодо попереднього погодження місця розташування будинку відпочинку на 29
кілометрі Столичного шосе у Голосіївському районі міста Києва, скасувати п. 32
Рішення №131/1004 та судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Ленінського
районного суду міста Запоріжжя від 07 вересня 2006 року,
залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 25 жовтня
2006 року, відмовлено у відкритті провадження

В касаційній скарзі
позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права, просить скасувати їх рішення та
постановити нову ухвалу про направлення справи на розгляд по суті.

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо
обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у
справі та застосування судами норм матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з
огляду на наступне.

Суди першої та
апеляційної інстанцій, відмовляючи у відкритті провадження у адміністративній
справі та повертаючи позов ОСОБА_1 для звернення до адміністративного суду
міста Києва, виходили з того, що позивачем порушено територіальну підсудність
адміністративних справ, передбачену ст. 19 Кодексу адміністративного
судочинства України, оскільки спірне Рішення №131/1004 стосується не
безпосередньо його, а громадянина ОСОБА_2, і тому з позовними вимогами
необхідно звертатися за місцем знаходження відповідача.

Однак з такими
висновками судів першої та апеляційної інстанцій погодитись неможливо, оскільки
вони ґрунтуються на помилковому тлумаченні законодавства.

Позивач, відповідно
до п. 8 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, є особою, яка
потребує захисту прав, свобод та інтересів в судовому порядку. Дійсно, у
спірному рішенні міськради мова йшла про затвердження проекту земельної ділянки
на користь громадянина ОСОБА_2, однак саме цим актом індивідуальної дії могли
бути порушені права ОСОБА_1Однак суди не встановили та не перевірили обставини
щодо наявності прав у сторін на спірну земельну ділянку та можливості їх
порушення.

Також, судам
попередніх інстанцій, враховуючи ст. ст. 3, 17-19 Кодексу адміністративного
судочинства України, необхідно перевірити
та встановити чи є даний спір справою адміністративної юрисдикції, та яке
правове підґрунтя мають спірні
правовідносини.

Крім того, попереднім
судовим інстанціям слід звернути увагу на те, що відмовляючи у відкритті
провадження у адміністративній справі та повертаючи позов, суд першої інстанції
послався на п. 6 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України,
яким передбачено повернення позову, тоді як відмова у відкритті провадження
регламентується статтею 109 цього
Кодексу і містить вичерпний перелік підстав для такої процесуальної дії.

Таким чином, рішення судів першої та
апеляційної інстанцій ухвалені на неповно з'ясованих обставинах у справі, на
помилковому тлумаченні законодавства, з порушенням норм процесуального
права, тому підлягають скасуванню, а
дана справа - направленню до суду першої інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження в адміністративній справі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 07
вересня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 25 жовтня
2006 року скасувати.

Справу №2а-171/06 за позовом ОСОБА_1до Київської міської
ради, за участю третьої особи -ОСОБА_2, про визнання незаконною бездіяльність
та визнання частково недійсним рішення направити до суду першої інстанції для
вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис) О.Н. Панченко

Судді: (підпис) С.А. Горбатюк

(підпис) М.І. Смокович

(підпис) Т.А. Чумаченко

(підпис) І.В. Штульман

З оригіналом згідно.

Відповідальний секретар А.Д.
Зимненко

О.В. Сидорович

З оригіналом згідно.

Привідний спеціаліст А.Д.
Зимненко