Справа № 22-а-12031/2008
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2008-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа:
1-й інстанції: Головченко М.М.
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів
Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді:
Саприкіної І.В.,

суддів: Бабенка
К.А. та Бараненко І.І.,

при
секретарі:
Трибой І.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в
Чернігівській області на постанову Ічнянського районного суду Чернігівської
області по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду
України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И
Л А:

ОСОБА_1
звернувся до Ічнянського районного суду Чернігівської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в
Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою
Ічнянського районного суду Чернігівської області від 15 листопада 2007 року
даний позов було задоволено частково.

Не
погоджуючись з вище зазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову,
якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В своїй апеляційній
скарзі відповідач посилається на те, що судом першої інстанції було порушено
норми матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення
незаконної постанови. На його думку, рішення по даній справі не є об'єктивним
та не підтверджено доказами, дослідженими в судовому засіданні

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на
апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач
звернувся до суду з даним позовом з тих підстав, що він військовий пенсіонер,
звільнений в запас в грудні 2004 року. При звільненні йому була призначена
пенсія за вислугу років в розмірі 59% від грошового забезпечення, в тому числі
премії в розмірі 33,3%. ГУ ПФУ в Чернігівській області йому було неправомірно
відмовлено в перерахунку пенсії по 01 квітня 2007 року відповідно до Наказу
Міністерства України № 175 від
14.04.2007 року «Про встановлення граничних розмірів премії військовослужбовцям
Збройних Сил України», яким збільшено граничний розмір премії.

Відповідно до ст. 58 Конституції
України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі,
крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Також згідно п. 2, 3 рішення Конституційного
Суду України щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 58 Конституції
України (справа про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових
актів) від 9 лютого 1999 року за загальновизнаним принципом права закони та
інші нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції
України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що
вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту
застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони
настали або мали місце. Проте надання зворотної сили в часі нормативно-правовим
актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому
нормативно-правовому акті.

Колегія
суддів, знаходить, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в
Чернігівській області правомірно до 01
квітня 2007 року призначалася премія в розмірі 33,3 %.

Відповідно до ст. 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» (зі змінами та доповненнями (далі Закон)), пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби
та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим
Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення,
враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених
законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів
України № 594 «Деякі питання грошового
забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у 2007
році» від 28.03.2007 року Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ,
Міністерству з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністерству транспорту та зв'язку,
Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації, Службі безпеки,
Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Державної прикордонної служби,
Державному департаменту з питань виконання покарань і Управлінню державної
охорони було дозволено здійснювати у поточному році, починаючи з 1 квітня
преміювання військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу
(насамперед осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять
військову службу за контрактом, осіб рядового, молодшого та середнього
начальницького складу та осіб молодшого офіцерського складу) понад встановлений
законодавством розмір у межах видатків, передбачених для грошового забезпечення
у 2007 році.

Граничні розміри премій, які
можуть бути виплачені військовослужбовцям, особам рядового і начальницького
складу, встановлюються керівниками зазначених органів у межах затвердженого
фонду грошового забезпечення.

Кабінет Міністрів України 07.11.2007 року
скасував свою постанову № 594, проте суд при
вирішенні спору керується нормами законодавчих актів, які діяли на момент
виникнення спірних правовідносин.

14.04.2007 року, дійсно
Міністром оборони України було видано наказ № 175 «Про встановлення граничних розмірів премій
військовослужбовцям Збройних Сил України». Відповідно до даного
нормативно-правового акту з 01.04.2007
року введені в дію збільшені граничні
розміри премії, яка була виплачена у відсотках від грошового забезпечення
військовослужбовцям, виходячи з посадових окладів і стажу безперервної
військової служби. Проте, судом першої інстанції не враховано п. 4 цього ж Наказу, відповідно до якого, граничні
розміри військовослужбовцям затверджені з 01.04.2007 року у межах видатків на грошове
забезпечення на 2007 рік. Звідси слідує, що даний законодавчий акт не може
слугувати підставою для перерахунку пенсії у бік збільшення, оскільки він, крім
того, ще носить й тимчасовий характер.

Відповідно до ст. 105 Закону
України «Про державний бюджет України на 2007 рік», умови оплати праці
працівників підприємств, установ та організацій, що фінансуються чи дотуються з
бюджету, керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній
власності, а також умови грошового забезпечення військовослужбовців (осіб
рядового і начальницького складу) затверджуються виключно Кабінетом Міністрів
України.

Так, згідно ст. 63 Закону, усі
призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною
розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у
зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових
видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, у
розмірах, встановлених законодавством.

Подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій, призначених відповідно до згаданого вище
Закону, регулюються Порядком подання та оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду
України від 30.01.2007 року. Даний порядок погоджено, зокрема, з Міністерством
оборони України.

Таким
чином, незважаючи на те, що на момент звільнення ОСОБА_1 фактично отримував
премію 33,3 %, суд приходить до висновку, що відповідач правомірно не здійснив
перерахунок призначеної пенсії з врахуванням даної премії.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 15 квітня
2005 року “Про окремі питання застосування судами законодавства про пенсійне
забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби),
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб” п. 8 законодавство з питань пенсійного забезпечення, яке діяло до 1 січня
2005 року, не передбачало можливість перерахунку раніше призначених пенсій у
зв'язку із запровадженням після звільнення військовослужбовців та осіб, які
мають право на пенсію за Законом, нових щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення, яких вони не отримували під час служби, а також премій. Закон
України “Про внесення змін до ст. 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу внутрішніх справ та
деяких інших осіб”, котрий набув чинності з 1 січня 2005 року, немає зворотної
сили, тому вимоги щодо перерахування пенсії з урахуванням запроваджених після
звільнення зі служби нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення
та премій за минулий час до 1 січня 2005 року задоволенню не підлягають.

За
таких обставин, оцінюючи у сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд
першої інстанції повинен був встановити, що позовні вимоги суперечать ст. 58
Конституції України, не обґрунтовані на
законі, а тому не можуть бути задоволені.

Отже,
відповідно до чинного (на момент виникнення спору) законодавства виплата даної
премії у в меншому розмірі є цілком правомірною.

Таким
чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивачу правомірно з 1 травня
2003 року по листопад 2004 року виплачувалася премія в розмірі 33,3 % , а тому
знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, а постанову -
такою, що суперечить ст. 58 Конституції України, не обґрунтованою на законі, і за таких підстав
підлягаючою скасуванню.

Згідно зі
ст.198 ч.1 п. 4 та ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує
постанову суду першої інстанції та приймає нове рішення, якщо встановить
порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду
дійшла висновку про необхідність скасування постанови Ічнянського
районного суду Чернігівської області від
15 листопада 2007 року та постановлення нової, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 58 Конституції України, ЗУ
«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких
інших осіб» (зі змінами та доповненнями), ЗУ «Про державний бюджет України на 2007
рік», Постановою Кабінету Міністрів України № 594 «Деякі питання грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у 2007 році» від
28.03.2007 року, Наказом Міністра оборони України № 175 «Про встановлення граничних розмірів премій
військовослужбовцям Збройних Сил України», Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 15 квітня 2005 року “Про окремі питання застосування судами
законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців (крім
військовослужбовців строкової служби), осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких інших осіб”, ст.ст.196, 198, 202, 205
та 207 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В
И Л А:

Апеляційну
скаргу Головного управління Пенсійного фонду України
в Чернігівській області - задовольнити.

Постанову Ічнянського районного суду Чернігівської області від
15 листопада 2007 року - скасувати.

В задоволенні
позову ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про
визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий суддя:

Судді: