Справа № 2-а-2212/2008
Суддя: Верба І.О.
Дата ухвалення: 2008-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 2-а-2212/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2008 року 10-49 м. Дніпропетровськ

Дніпропетровський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Верба І.О.

при секретарі Ромасько
Є.В.

за участю представників:

позивача подав
заяву про розгляд справи без його участі

відповідача Беляєва
Т.М., довіреність від 11.03.08 р. №1672/08-14

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

до управління Пенсійного фонду України у Кіровському районі м.
Дніпропетровська

про визнання незаконною бездіяльності, -

в с т а
н о в и в:

25 березня 2008 року ОСОБА_1 звернулась із адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду України у Кіровському районі м.
Дніпропетровська із позовними вимогами про:

- визнання
незаконною бездіяльності управління Пенсійного фонду України у Кіровському
районі м. Дніпропетровська щодо відмови в перерахунку та виплаті позивачу
щомісячного довічного грошового утримання, передбаченого ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»;

- зобов'язання управління Пенсійного фонду України у
Кіровському районі м. Дніпропетровська перерахувати та виплатити позивачу
щомісячну 30% доплату до пенсії
передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у 2007
році, а саме за липень, серпень, вересень, по 121,80 грн., а за жовтень,
листопад, грудень по 123,02 грн., всього 734, 46 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона, як
особа що має статус «дитина війни» звернулась до відповідача з метою отримання
доплати к пенсії з урахуванням рішення Конституційного суду України від 9 липня
2007 року N 6-рп/2007, але у виплаті такої
доплати їй було відмолено. Із
посиланням на ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст.
1, 3, 6, 8, 19, 21, 22, 23, 46, 48, 92, 95 Конституції України, рішення
Конституційного суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 просить позов
задовольнити.

До позовної заяви подана заява від 25.03.08 р. про її
розгляд без участі позивача, у якій також зазначено що позивач позов повністю
підтримає та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник
відповідача проти позову заперечив, в обґрунтування заперечень посилався на те,
що позивач отримує пенсію та має право на відповідне підвищення згідно ст.6
Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Однак зазначив, що
законодавством не передбачений механізм розрахунку та виплати такої надбавки,
отже такий перерахунок не здійснювався, у зв'язку із тим,
що розмір мінімальної пенсії за віком не було встановлено для визначення
підвищення відповідно до ст. 6 вказаного Закону. Згідно із ч.1, 3 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування",
мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої
цієї статті, відповідно до якого мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом. Представник відповідача просив у позові
відмовити.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення
представника відповідача, суд приходить до висновку що позовна заява підлягає
частковому задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи виходить та підтверджується представником
позивача у судовому засіданні, що
ОСОБА_1, 1936 року народження, відноситься до категорії осіб із статусом
«дитина війни» - осіб, які є громадянами
України та яким на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни
було менше 18 років, що не заперечується
та підтверджується представником відповідача.

ОСОБА_1 20.09.07 р. звернулась до управління Пенсійного
фонду України у Кіровському районі м. Дніпропетровська (вх. номер Б-476) із
заявою відповідно до якої вона як особа що відноситься до категорії «дитина
війни» має право на одержання 30% доплати згідно законодавству, зазначивши що
Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію відповідної
норми законодавства було зупинено, що позбавило її можливості реалізувати законне
право на державну підтримку. У зв'язку із прийняттям Конституційним судом
України рішення від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 про визнання
неконституційними окремих положень Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік", вимагала виплатити відповідну доплату.

04.10.07 р. на вищевказану заяву управління Пенсійного
фонду України у Кіровському районі м. Дніпропетровська надало відповідь листом
№Б-476/01-21, у якому зазначено, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Визначення
мінімального розмірі пенсії надано лише в ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та таке визначення
застосовується виключно для визначення розміру пенсії згідно вказаного закону.
Враховуючи викладене, нарахування підвищеної пенсії дітям війни буде проведено
після визначення на законодавчому рівні розміру мінімальної пенсії для
обчислення цього підвищення.

До 01.01.08 р. ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», діяла у наступній редакції - дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за
віком.

Дію статті 6 вказаного Закону було зупинено на 2007 рік
пунктом 12) статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007
рік" від 19.12.2006 р. N 489-V, з
урахуванням статті 111. Зазначеною статтею 111 було встановлено, що у 2007 році
підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які
є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків
від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007
року N 6-рп/2007 у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів
України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень
статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини
першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46
статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян) справа №
1-29/2007, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними), положення пункту 12
статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік",
яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", з урахуванням статті 111 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, з 09.07.07 р. - дати ухвалення рішення
Конституційним судом України N 6-рп/2007,
вищевказані норми Закону України "Про Державний бюджет України на
2007 рік" втратили чинність, а, отже,
з цього часу відновлено дію ст.6 Закону в повному обсязі.

Відповідно до пункту 5 резолютивної частини вказаного
рішення Конституційного суду, воно має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії
положень статей законів, що визнані
неконституційними.

Судом встановлено, що всупереч рішенню Конституційного
Суду України Управлінням Пенсійного фонду України в Кіровському районі
м. Дніпропетровська вказане підвищення позивачеві за період з 09.07.07
р. по 01.01.08 р. не перераховано (не розраховано) і не виплачувалось, його заява з цього
питання залишена без задоволення.

Суд приходить до висновку, що відповідь у листі
управління Пенсійного фонду України у Кіровському районі м. Дніпропетровська
від 04.10.07 р. №Б-476/01-21, фактично підтверджує бездіяльність суб'єкта
владних повноважень, який на підставі закону мав самостійно вчинити певні дії
на виконання вимог розглянутих законодавчих актів.

В позовній заяві викладені вимоги щодо визнання
бездіяльності щодо неперерахування та невиплати щомісячного довічного грошового
утримання. Однак, таке утримання, виплачується замість пенсії. З матеріалів
справи, пояснень представника відповідача
виходить, що позивач просила здійснити перерахунок та виплати підвищення
саме до пенсії.

Обов'язок по здійсненню перерахунку належних до виплати
грошових сум законом покладено на управління Пенсійного фонду України у
Кіровському районі м. Дніпропетровська, у зв'язку із чим суд не може виконувати
обов'язку суб'єктів владних повноважень, покладених на них законом. З цих
підстав суд не може здійснювати перерахунок належного підвищення та відмовляє у
задоволенні позову про зобов'язання відповідача виплатити щомісячне довічне
грошове утримання у певній сумі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.11 КАС України суд виходить
за межі позовних вимог, оскільки вважає що це необхідно для повного захисту
прав, свобод та інтересів позивача, на захист яких наданий позов.

Суд вважає протиправною бездіяльність управління Пенсійного
фонду України у Кіровському районі м. Дніпропетровська щодо нездійснення
перерахунку та виплати позивачу підвищення до пенсії в розмірі, встановленому
ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до статті 8 Кодексу адміністративного
судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства
права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів
неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює
спірні відносини.

Таким чином, суд дійшов висновку про встановлену заборону
відмови в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів відсутності
законодавства, яке регулює спірні відносини, у зв'язку із чим вважає посилання
відповідача на відсутність механізму розрахунку доплати до пенсії як підставу
для відмови у задоволенні позовних вимог неприйнятним.

На підставі викладеного, керуючись статями 11, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства України,
суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність управління
Пенсійного фонду України у Кіровському районі м. Дніпропетровська щодо
нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії у розмірі, передбаченому
статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Кіровському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_1 з 09 липня 2007 року згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни».

В решті
позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку на апеляційне оскарження відповідно статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України та може бути оскаржена шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення та
подальшої подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку статті 186 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Суддя
(підпис)
І.О. Верба

Постанову
складено у повному обсязі 27.06.08 р.

З оригіналом
згідно Суддя І.О.Верба

Постанова не
набрала законної сили станом на 27.06.08 р. Суддя І.О. Верба