Справа № 2А-412/2008
Суддя: Романенко В.В.
Дата ухвалення: 2008-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2А-412/2008
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2008 року

Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у
складі:

судді - Романенко В.В.,

при секретарі - Кириловій К.Ю.,

за участю адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ялта
адміністративну справу за позовом ОСОБА_2
до Відділу департаменту громадянства, міграції, реєстрації фізичних осіб
Ялтинського міського управління ГУ МВС України в АРК, 3-і особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання дій неправомірними та
покладання зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 просить суд визнати дії Відділу департаменту громадянства,
міграції, реєстрації фізичних осіб Ялтинського міського управління ГУ МВС
України в АРК по реєстрації ОСОБА_4 за АДРЕСА_1 неправомірними та зобов'язати
скасувати реєстрацію зазначеної особи за вказаною адресою. Свої вимоги мотивує тим, що реєстрація проведена в
порушення ст.358 ЦК України та Постанови КМУ №35 від 16.01.2003 року «Про
затвердження Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем
проживання», реєстрація проведена без згоди позивача, як співвласника квартири
на момент реєстрації.

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав.

3-я особа ОСОБА_3, діючий в своїх інтересах та як представник 3-ї особи
ОСОБА_4 заперечував проти позову з тих підстав, що він є співвласником
АДРЕСА_1, ОСОБА_4 є його дружиною і як
член родини має право на реєстрацію в квартирі.

Вивчивши матеріали й
обставини справи, дослідивши письмові докази, вислухавши представників сторін,
думку адвоката, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Складовою частиною справедливого судочинства, зокрема, є доступ до
процедури з усіма атрибутами контролю, тобто право на судовий контроль органів
державної влади.

Частини друга й третя ст.55 Конституції України визначають, що права та свободи громадянина захищаються
судом, кожному гарантується право на оскарження в суд рішень, дій або
бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України, кожна
особа може звернутися до суду за захистом майнового свого особистого
немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) ці рішення на підставі, у межах та у спосіб,
що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно,
зокрема, дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Судом встановлено, що 20 червня 2006 року Відділом департаменту громадянства,
міграції, реєстрації фізичних осіб Ялтинського міського управління ГУ МВС
України в АРК за АДРЕСА_1була
зареєстрована ОСОБА_4

Дослідивши всебічно, повно,
безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність,
допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд
вважає, що реєстрація ОСОБА_4 станом на 20 червня 2006 року проведена
працівниками відділу в порушення діючого законодавства.

Відповідно до ст.358 ЦК України, право
спільної часткової власності здійснюється за згодою співвласників.

На підставі ст.ст.64, 65, 156 ЖК України, право на вселення інших осіб
допускається за згодою зацікавлених осіб, які мають право на житлову
площу.

Відповідно до договору дарування частки квартири ОСОБА_2 на час реєстрації
ОСОБА_4 була власником 5/6 часток в квартирі АДРЕСА_1. Співвласником зазначеної
квартири також був ОСОБА_3, якому відповідно до витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 29.10.2003 року належало 1/6 частка
квартири.

Квартира №4 у цілому має загальну площу 45,5 кв.м, у тому числі житлову
площу - 18,9 кв.м.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як співвласники квартири повинні були
погоджувати свої дії відносно вказаної квартири.

Суд вважає, що на ОСОБА_4 поширюється ст. 64, 65, 156 ЖК України в частині
інших осіб, а не як на члена родини співвласника, оскільки реєстрація місця
проживання проведена 20 червня 2006 року, а шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_3
зареєстрований 19 серпня 2006 року.

Згідно з Постановою КМУ №35 від 16.01.2003 року «Про затвердження
Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання» та постанови
КМУ від 28 липня 2004 року №985 «Про затвердження зразків документів,
необхідних для реєстрації місця проживання в Україні» відповідно до ст.6 ЗУ
«Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» на
реєстрацію за місцем проживання необхідна згода власника або співвласника
квартири.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 була зареєстрована в квартирі
без згоди ОСОБА_2

Зазначена обставина та позов в цілому визнаний відповідачем, тому суд
відповідно до ч.3 ст.ст.112,136 КАС України приймає постанову про задоволення
адміністративного позову.

Крім того, при прийнятті постанови про задоволення позову суд приймає до
уваги рішення Ялтинського міського
суду від 13 березня 2006 року,
набравше чинності 24 березня 2006 року, про виселення ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншої житлової
площі та набравшим чинності 06 травня 2008 року рішення Ялтинського міського
суду від 24 квітня 2008 року, яким за ОСОБА_3 припинено право власності на 1/6
частку квартири АДРЕСА_1, за ОСОБА_2
визнано право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1.

Строк звернення з адміністративним позовом, встановлений
ст.99 КАС України, суд вважає пропущеним
з поважних причин, оскільки позивач скористалася можливістю досудового порядку
вирішення спору.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог,
дослідивши докази, з'ясувавши усі
обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та
заперечень, з урахуванням того, що
відповідно до частини 1 статті 2 КАС України
завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів держаної влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі, на виконання делегованих повноважень, суд вважає позов обґрунтованим та
підлягаючим задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.55 Конституції України, ст.358 ЦК
України, ст.ст.64,65,156 ЖК України, Постановою КМУ №35 від 16.01.2003 року
«Про затвердження Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем
проживання», Постановою КМУ від 28 липня 2004 року №985 «Про затвердження
зразків документів, необхідних для реєстрації місця проживання в Україні» ст.6
ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 6, 8, 9, 112,
158-163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати дії Відділу департаменту громадянства, міграції, реєстрації
фізичних осіб Ялтинського міського управління ГУ МВС України в АРК по
реєстрації 20 червня 2006 року ОСОБА_4 за АДРЕСА_1 неправомірними.

Зобов'язати Відділ департаменту громадянства, міграції, реєстрації фізичних
осіб Ялтинського міського управління ГУ МВС України в АРК скасувати реєстрацію
ОСОБА_4 за АДРЕСА_1.

Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх
справ України в АРК на користь ОСОБА_2
судовий збір у розмірі 3 (три) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції через Ялтинський міський суд у порядку
та строк передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя: