Справа № К-7737/07
Суддя: Фадєєва Н.М.
Дата ухвалення: 2008-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
травня 2008 року м.Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого: судді Фадєєвої Н.М.

суддів:
Бим М.Є., Леонтович К.Г., Харченка В.В., Чалого С.Я.

при секретарі:
Капустинському М.В.

за участю:

представника
керуючого санацією Установи Заміський дитячий
оздоровчий табір «Ісари» ОСОБА_1 - ОСОБА_2;

Чурікової Т.Ю., яка діє на підставі довіреності від 14.11.2007р. , виданої
директором Установи Заміський
дитячий оздоровчий табір «Ісари» Ільїнічевою В.Ф.

розглянувши
в судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою представника керуючого санацією Установи Заміський
дитячий оздоровчий табір «Ісари»
ім. В.Коробкова Кримської республіканської організації профспілки
працівників охорони здоров'я України ОСОБА_1
- ОСОБА_2 на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим
від 10 жовтня 2006 року та постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 29 березня 2007 року у
справі №2-13/13168-2006а за позовом Житлового кооперативу індивідуальних
забудовників «Ісари» до Лівадійської селищної ради, треті особи Установа
Заміський дитячий оздоровчий табір «Ісари» ім. В.Коробкова, Ялтинське
міське управління земельних ресурсів,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Левада», Державна інспекція з
контролю за використанням та охороною земель Автономної Республіки Крим, про
скасування рішень селищної ради та
спонукання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2006 року Житловий кооператив
індивідуальних забудовників «Ісари» звернувся до
суду з позовом до Лівадійської селищної ради, в якому просив скасувати
наступні рішення відповідача:

№58 від 27травня 2005 року „Про розгляд протесту прокуратури м. Ялта №2790 від
24.05.2005р. на рішення Лівадійської
селищної ради №2 від 29.10.2004р.";

№9 від 18 липня 2006 року
„Про розгляд протесту прокуратури м.
Ялта №4932 від 21.06.2006р. на рішення Лівадійської селищної ради №3 від 29.10.2004 р.";

№127 від 18 липня 2006 року „Про
розгляд звернення ЖКІЗ
„Ісари" від 06.06.2006р. про розгляд проекту відведення та передачу в оренду
земельної ділянки площею 11,1564 га для будівництва кварталу житлової
забудови за адресою: АРК, м. Ялта, смт. Виноградне, Ісарське шосе, 5, на землях
Лівадійської селищної ради".

У вересні 2006 року позивач подав заяву про уточнення позовних
вимог, в якій крім вимоги про скасування названих рішень просив суд зобов'язати Лівадійську селищну раду
розглянути протягом одного місяця
розроблений та погоджений з усіма необхідними державними органами проект
відведення земельної ділянки площею 11,1564 га для будівництва кварталу житлової забудови за
адресою: АРК, м. Ялта, смт. Виноградне, Ісарське шосе, 5, на землях Лівадійської селищної
ради, та прийняти рішення про надання позивачу зазначеної земельної ділянки
площею 8,2513га у власність та площею 2,8051га
- в оренду.

Позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що Дитячому оздоровчому
табору «Ісари» ім. В.Коробкова Державний акт
на право постійного користування земельною ділянкою площею 18,38 га видано 16.02.1994р. на підставі рішення
Лівадійської селищної ради, а тому право розпорядження цією землею належить до
повноважень селищної ради. Відповідачем
спірні рішення за №9 та за №127
прийняті з порушенням вимог Конституції України,
Земельного кодексу України, Закону України «Про прокурату» та інших
нормативно-правових актів. У зв'язку з
наведеним просив позов задовольнити.

В процесі розгляду справи
судами до участі у справі були залучені в якості
третіх осіб Заміський дитячий
оздоровчий табір «Ісари» ім.
В.Коробкова, Ялтинське міське управління земельних ресурсів, ТОВ «Левада»,
Державна інспекція з контролю за використанням та охороною земель АР Крим.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 10 жовтня
2006 року позовні вимоги Житлового кооперативу
індивідуальних забудовників «Ісари» задоволено. Визнано нечинним та
скасовано рішення Лівадійської селищної ради від 27 травня 2005 року №58 „Про розгляд протесту прокуратури м. Ялта №2790 від 24 травня
2005 року на рішення Лівадійської селищної
ради №2 від 29 жовтня 2004 року". Визнано нечинним та скасовано
рішення Лівадійської селищної ради від 18 липня 2006року
№9 „Про розгляд протесту прокуратури м. Ялта
№4932 від 21 червня 2006 року на рішення Лівадійської селищної ради №3 від 29 жовтня 2004 року".
Визнано нечинним та скасовано рішення Лівадійської селищної ради від 18 липня
2006 року №127 „Про розгляд звернення
ЖКІЗ „Ісари" від 06 червня 2006 року про розгляд проекту відведення та передачу в оренду земельної ділянки площею 11,1564 га для будівництва кварталу житлової забудови за
адресою: АРК, м. Ялта, смт. Виноградне, Ісарське шосе, 5, на землях Лівадійської селищної ради". Зобов'язано
Лівадійську селищну раду розглянути
протягом одного місяця розроблений та погоджений з усіма необхідними
державними органами проект відведення земельної
ділянки площею 11,1564 га для будівництва кварталу житлової
забудови за адресою: АРК, м. Ялта, смт. Виноградне, Ісарське шосе, 5, на землях
Лівадійської селищної ради та прийняти рішення про надання позивачу зазначеної
земельної ділянки площею 8,2513га - у власність та площею 2,8051га - в оренду.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 29
березня 2007 року апеляційну скаргу прокурора міста Ялти задоволено
частково. Постанову господарського суду
Автономної республіки Крим від 10 жовтня 2006 року змінено. Викладено пункт 5 резолютивної частини постанови
в наступній редакції: «Зобов'язати Лівадійську селищну раду протягом одного
місяця з для набрання даною постановою суду законної сили розглянути питання
про надання Житловому кооперативу індивідуальних забудовників «Ісари» в оренду
земельної ділянки площею 2,8051га, та у
власність - 8,3513га за адресою: м. Ялта, смт Виноградне, Ісарське шосе, 5 для
будівництва кварталу житлової забудови та прийняти відповідне рішення». В іншій частині постанова господарського суду
АР Крим від 10.10.2006р. залишена без
змін.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями представник керуючого санацією Установи
Заміський дитячий оздоровчий табір «Ісари» ім. В.Коробкова ОСОБА_1
- ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від
10.10.2006р. та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду
від 29.03.2007р., та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального права. Вказує, що згідно
Державного акту на право постійного користування землею від 16 лютого 1994 року
№4 та Плану зовнішніх меж земельної ділянки належним користувачем земельної
ділянки площею 18,38га є Установа
Заміський дитячий оздоровчий табір «Ісари» ім. В.Коробкова. Спірна земля не відноситься до комунальної
власності Лівадійської селищної ради, а тому
остання не вправі була приймати
рішення про припинення права постійного користування спірною земельною
ділянкою Дитячого оздоровчого табору «Ісари» та про передачу належної дитячому
табору земельної ділянки Житловому кооперативу індивідуальних забудовників
«Ісари» під забудову. Зазначає, що
суди попередніх інстанцій оскаржуваними
рішеннями зобов'язали Лівадійську селищну раду прийняти рішення про передачу
Житловому кооперативу індивідуальних забудовників «Ісари» належної Заміському дитячому оздоровчому табору «Ісари» ім. В.Коробкова земельної ділянки у власність площею 8,2513га та
в оренду площею 2,8051га, незважаючи
на те, що у червні 2005 року
порушено справу про банкрутство названого дитячого
табору, а у червні 2005 року господарським судом було введено мораторій
на розпорядження майном Дитячого
оздоровчого табору ім.В.Коробкова , яке розташовано на спірній земельній
ділянці.

В запереченнях на касаційну скаргу Житловий
кооператив індивідуальних забудовників «Ісари» просить залишити касаційну
скаргу без задоволення, а постанову господарського суду АРК від
10.10.2006р, змінену постановою Севастопольського апеляційного господарського
суду 29.03.2007р., без змін, як ухвалену з дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

22 листопада 2007 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_3, ОСОБА_4та
ОСОБА_5про приєднання до касаційної
скарги.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального і
процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи
касаційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно п.1ч.1ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України
компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Згідно положень частини 2 статті 19
Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Земельним кодексом України, Законами України «Про місцеве самоврядування в
Україні», «Про місцеві державні адміністрації» та іншими нормативно-правовими
актами Держава делегувала органам місцевого самоврядування та органам
виконавчої влади розпорядження землями відповідних територіальних громад,
землями комунальної чи державної власності, та делегувала їм вирішення у
встановленому законом порядку інших питань в
галузі земельних відносин.

Отже, в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3
КАС України спір, який виник між сторонами по даній справі, є публічно-правовим, тому касаційна
скарга інстанційно підсудна Вищому
адміністративному суду України.

Постановляючи рішення про задоволення позову та зобов'язуючи Лівадійську селищну раду розглянути на сесії і
прийняти рішення про надання Житловому кооперативу індивідуальних забудовників
«Ісари» земельної ділянки площею
8,3513га у власність та площею 2,8051га в оренду за адресою: м. Ялта, смт.
Виноградне, Ісарське шосе, 5, для будівництва кварталу житлової забудови, суди
попередніх інстанцій послалися на те, що земельна ділянка площею 18,38 га,
яка на підставі рішення Лівадійської селищної ради від 24 грудня 1993 року за Державним актом від 16 лютого 1994 року за
№4 була надана Дитячому оздоровчому табору «Ісари» ім.Коробкова у постійне
користування, відноситься до
комунальної власності, тому
розпорядження спірною землею, на яку
претендує позивач, належить до повноважень Лівадійської селищної ради. Послався
суд і на те, що Дитячий оздоровчий табір
«Ісари» ім. Коробкова добровільно відмовився від права постійного користування
земельною ділянкою площею 11,38га та погодив її надання позивачу, тому
Лівадійська селищна рада анулювала виданий цьому дитячому табору Державний акт
на право постійного користування землею.

Однак з такими висновками суду погодитися не можна з таких підстав.

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України,
Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.22 Земельного кодексу України від 18.12.1992р., (який був
чинним до 01.01.2002р.) та ст.125
Земельного кодексу України від 25.10.2001р. право постійного користування на земельну
ділянку виникає після встановлення її меж в натурі та одержання її користувачем документа, що
посвідчує право постійного користування земельною ділянкою та його державної
реєстрації.

Судом встановлено, що на підставі рішення 14-ої сесії 21-го скликання Лівадійської селищної ради від 24 грудня 1993 року Дитячому табору
ім.В.Коробкова було видано Держаний акт
на право постійного користування земельною ділянкою площею 18,38 гектарів землі
в с.Куйбишево в межах згідно з планом землекористування, та цей Державний акт
зареєстровано в Книзі записів Державних актів на право постійного користування
землею 16 лютого 1994 року за №4.

Отже, у Дитячого оздоровчого табору „Ісари" ім. В.Коробкова
на законних підставах виникло
право постійного користування спірною земельною ділянкою, яка надана йому для розміщення дитячої оздоровчої бази.

Як вбачається з додатку до вищеназваного Державного акту - Плану зовнішніх
меж землекористування Дитячого оздоровчого табору ім. В. Коробкова, надана цьому табору у
постійне користування земельна ділянка знаходиться за
межами населеного пункту Лівадія. Зазначена земельна ділянка межує як із землями Лівадійської селищної
ради, так і з землями радгоспу-заводу «Лівадія», Ялтинського гірно-лісного державного
заповідника, Дитячого табору ім.Титова.

Заміський дитячий
оздоровчий табір «Ісари» ім. В.Коробкова Кримської республіканської організації профспілки працівників охорони
здоров'я України до комунальної власності селища Лівадія не
належить, що ніким зі сторін не оспорюється.

Тобто, доведеним є
те, що колегіальний орган Лівадійської селищної ради прийняв
24.12.1993р. рішення про надання Дитячому оздоровчому табору ім. В. Коробкова у постійне користування 18,38 гектарів землі
для розміщення оздоровчої бази табору та
у встановленому законом порядку видав названому Дитячому табору Держаний акт на
право постійного користування землею, який зареєстровано 16.02.1994р. за
№4.

В розумінні ст.83 Земельного кодексу
України земельна ділянка, яка була
надана Дитячому оздоровчому табору «Ісари» ім.Коробкова в постійне
користування, після прийняття на сесії відповідного рішення про надання її в
постійне користування, до земель
комунальної власності територіальної громади селища Лівадія не належить.

Також доведеним є те, що розміщений
на вищеназваній земельній ділянці об'єкт оздоровчої бази Дитячого табору ім. В.Коробкова до
комунальної власності селища
Лівадія не відноситься.

Ці обставини мають суттєве значення, так як в силу ст.149 Земельного
кодексу України селищні ради вправі
приймати рішення про вилучення за згодою землекористувачів із постійного
користування для суспільних та інших потреб земельних ділянок, які належать
до комунальної власності відповідних
територіальних громад.

Відповідно до ст.97 Цивільного кодексу
України та Закону України «Про
господарські товариства» керівник підприємства одноособово не може вирішувати
питання щодо вилучення земельної ділянки.

Відповідно до чинного законодавства голова ліквідаційної комісії не
може одноособово приймати рішення про
надання згоди на вилучення земельної ділянки, на якій розташовано нерухоме
майно підприємства, та про надання цієї
земельної ділянки іншому господарюючому суб'єкту.

Отже, надані позивачем суду в
обґрунтування позовних вимог ксерокопія листа
за №3 від 01 жовтня 2004 року за одноособовим підписом директора
Установи Заміський дитячий оздоровчий
табір „Ісари" ім. В.Коробкова
Романова В.А.(т.1,а.с.42) та
ксерокопія листа без номера і без дати за підписом голови ліквідаційної комісії
ОСОБА_6 (т.1, а.с.44) про надання
названими особами згоди на припинення права постійного користування земельною
ділянкою площею 18,38 га з послідуючим
наданням земельної ділянки площею 12га Житловому кооперативу
індивідуальних забудовників «Ісари» не є
доказом волевиявлення Дитячого оздоровчого табору «Ісари» ім. В.Коробкова на надання згоди на вилучення у нього зазначеної
земельної ділянки.

Згідно ч.10 ст.149 Земельного
кодексу України у разі незгоди землекористувача із вилученням земельної ділянки
питання вирішується в судовому порядку.

У встановленому законом судовому порядку спірна земельна ділянка у землекористувача - Заміського дитячого оздоровчого табору «Ісари» ім. В.Коробкова не
вилучалася.

За таких обставин Лівадійська селищна рада не вправі була
приймати рішення про припинення права постійного користування спірною земельною ділянкою
Дитячого оздоровчого табору «Ісари» ім.В.Коробкова, якому видано Державний акт на право
постійного користування цією землею, та не вправі була приймати рішення про
анулювання (скасування) правовстановлюючого документу, яким є названий
Державний акт.

Однак, Лівадійською селищною радою на 23-ій сесії 4-го скликання було прийнято
рішення від 29 жовтня 2004 року №2 „Про припинення права користування земельною ділянкою орієнтовною площею 11,38 га
ЗДОТ „Ісари" ім. В.Коробкова",
що визнати законним не можна.

Слід зазначити, що ч.9 ст.149 Земельного кодексу України (2001р.) встановлено, що до
повноважень Кабінету Міністрів України належить вилучення земельних
ділянок оздоровчого, рекреаційного
призначення.

Статтями 51, 52 Земельного кодексу (2001р.) України встановлено, що до
земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і
зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та
екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями
будинків відпочинку, пансіонатів, об'єктів фізичної культури і спорту,
туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових
туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих
туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об'єктів,
а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших
об'єктів стаціонарної рекреації. На землях рекреаційного призначення
забороняється діяльність, що перешкоджає або може перешкоджати використанню їх
за призначенням, а також негативно впливає або може вплинути на природний стан
цих земель.

Тобто, спірна
земельна ділянка, яка рішенням Лівадійської селищної ради від 29.10.2004р. №2 була вилучена
з постійного користування Заміського дитячого оздоровчого табору «Ісари»
імені В.Коробкова, належить саме до
земель рекреаційного призначення.

Оскільки питання щодо вилучення
земель рекреаційного призначення належить до повноважень Кабінету Міністрів
України, то Лівадійська
селищна рада, прийнявши зазначене рішення №2 від 29 жовтня 2004 року, вийшла за
межі наданих їй законом повноважень.

Заступником прокурора міста Ялта було внесено протест від 24 травня 2005року №2790
на вищезгадане рішення Лівадійської
селищної ради від 29.10.2004р. №2. Зазначений протест прокуратури м.Ялта було
розглянуто 27 травня 2005 року на
позачерговій 28-ій сесії 4-го скликання Лівадійської селищної ради та прийнято рішення за №58 від 27 травня
2005 року про задоволення протесту прокуратури та скасування свого ж власного рішення від 29.10.2004 р. №2.

Виходячи з установлених законодавством порядку, підстав і умов припинення права на користування земельною
ділянкою, а саме що у випадках, передбачених статтями 140 - 149 Земельного
Кодексу України, припинення права землекористування
провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання
рішення цього органу недійсними, тому законним є рішення Лівадійської селищної ради від 27
травня 2005року №58 про скасування власного рішення від 29 жовтня
2004 року №2, за яким земельна
ділянка у Заміського дитячого оздоровчого
табору „Ісари" ім. В.Коробкова
була вилучена неправомірно.

Окрім того, Лівадійською селищною радою відносно земельної ділянки, на якій розміщено
Дитячий оздоровчий табір «Ісари»
ім.В.Коробкова, було прийнято рішення
від 29 жовтня 2004 року №3, яким було надано дозвіл Житловому кооперативу індивідуальних забудовників «Ісари» на складання проекту землеустрою з відведення
земельної ділянки для будівництва
кварталу житлової забудови з рекреаційною функцією за адресою: смт. Виноградне,
Ісарське шосе, 5, (тобто в
м.Ялта).

Згідно ст.38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської
забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які
використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і
споруд, інших об'єктів загального користування.

Земельна ділянка, стосовно якої Лівадійською
селищною радою було прийнято вищеназване рішення за №3 від 29.10.2004р., не
відноситься до земель житлової та громадської забудови. Ця земельна
ділянка в силу ст.51 Земельного кодексу України належить до земель рекреаційного призначення.

Прокурором міста Ялта було внесено протест від 21 червня
2006 року №4932 на рішення Лівадійської селищної ради від 29 жовтня 2004 року №3 „Про надання дозволу на складання проекту землеустрою з
відведення земельної ділянки ЖКІЗ
"Ісари" для будівництва кварталу житлової забудови з рекреаційною функцією за адресою: смт. Виноградне, Ісарське
шосе, 5, на землях Лівадійської селищної
ради", в якому прокурор, зокрема, зазначав, що надання Житловому
кооперативу індивідуальних забудовників «Ісари» земельної ділянки з рекреаційною функцією для будівництва кварталу
житлової забудови суперечить ст.ст.19, 51, 52 Земельного кодексу України, та що на цій земельній ділянці розміщено Заміський дитячий
оздоровчий табір «Ісари» ім.В.Коробкова. Даний протест прокурора Лівадійська
селищна рада рішенням 3-ої сесії 5-го скликання
від 18 липня 2006 року №9 задовольнила, скасувала своє власне рішення №3
від 29 жовтня 2004 року як таке, що суперечить діючому законодавству.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка відноситься
до земель рекреаційного призначення і на ній
розміщено оздоровчу базу Дитячого табору «Ісари» ім.В.Коробкова, та окрім того, розпорядження землями рекреаційного призначення належить до
повноважень Кабінету Міністрів України, а тому законним є
рішення органу місцевого самоврядування про скасування свого ж рішення,
за яким відповідачем неправомірно було надано згоду Житловому кооперативу
індивідуальних забудовників «Ісари» на розробку проекту землеустрою по відводу
земельної ділянки для будівництва кварталу
житлової забудови з рекреаційною функцією.

Відповідно до ч.5 ст.116 Земельного кодексу України
надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у
користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

Спірна земельна ділянка, розташована за адресою: АРК, м. Ялта, селище Виноградне, Ісарське шосе, 5, на яку
претендує позивач, у Заміського дитячого оздоровчого
табору «Ісари» ім. В.Коробкова у встановленому ст.ст. 149, 151
Земельного кодексу України порядку не
вилучалась.

Окрім того, зазначена земельна ділянка зайнята територією
Дитячого оздоровчого табору «Ісари» ім. В.Коробкова.

За таких обставин
законним і обґрунтованим є рішення 3-ої сесії 5-го скликання
Лівадійської селищної ради від 18 липня
2006 року №127 „Про розгляд звернення ЖКІЗ „Ісари" №32/1
від 06.06.2006р. про розгляд проекту відведення та передачу в оренду земельної ділянки площею 11,1564
га для будівництва кварталу
житлової забудови за адресою: АРК, м. Ялта, смт. Виноградне, Ісарське шосе, 5, на землях
Лівадійської селищної ради", яким було
відмовлено Житловому кооперативу
індивідуальних забудовників «Ісари» в передачі в оренду земельної ділянки площею 11,1564 га (кадастровий
№:08:001:0143) для будівництва кварталу житлової забудови адресою:
АРК, м. Ялта, смт. Виноградне, Ісарське шосе, 5.

Не можна залишити поза увагою, що відносно Дитячого оздоровчого табір «Ісари» ім. В.Коробкова порушено справу
про банкрутство, введено мораторій на
розпорядження майном, відкрито процедуру санації, керуючим якої призначено
арбітражного керуючого.

Однак, після введення мораторію на розпорядження майном Дитячого
оздоровчого табору «Ісари» ім.
В.Коробкова і відкриття процедури
санації суди попередніх інстанцій оскаржуваними судовими рішеннями зобов'язали
Лівадійську селищну раду розглянути та прийняти рішення про надання Житловому кооперативу індивідуальних
забудовників «Ісари» (зареєстрованому рішенням виконавчого комітету Київської районної ради міста
Сімферополя №258 від 23 грудня 2003
року) земельної ділянки площею 8,2513 га у власність та в площею
2,8051га оренду за адресою м. Ялта, смт. Виноградне, Ісарське шосе,
5, для будівництва кварталу житлової
забудови з рекреаційною функцією, що є грубим порушенням норм матеріального права, які
регулюють спірні правовідносини. При
цьому суди також не взяли до уваги, що на спірній земельній ділянці, на яку претендує позивач,
розташовано Дитячий оздоровчий табір
«Ісари» ім. В.Коробкова, що зазначена земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного
призначення, розпорядження якими належить до повноважень Кабінету Міністрів
України.

За таких обставин колегія судів дійшла
висновку, що судами попередніх інстанцій обставини справи встановлені повно, але неправильно застосовано
норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, що є підставою
для їх скасування і ухвалення нового судового рішення
про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Керуючись
ст.ст. 223, 229, 232 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів ,-

ПОСТАНОВИЛА
:

Касаційну скаргу представника керуючого санацією Установи
Заміський дитячий оздоровчий табір «Ісари» ім. В.Коробкова Кримської
республіканської організації профспілки працівників охорони здоров'я
України ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим від 10 жовтня
2006 року та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від
29 березня 2007 року, та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Житлового кооперативу індивідуальних
забудовників «Ісари» до Лівадійської селищної ради про скасування рішень №58 від
27травня 2005року, №9 від 18
липня 2006 року, №127 від 18 липня 2006 року,
та про спонукання прийняти
рішення про надання Житловому кооперативу індивідуальних забудовників «Ісари»
земельної ділянки за адресою місто Ялта, смт. Виноградне, Ісарське шосе, 5,
площею 8,3513 гектарів у власність та площею 2,8051 гектарів в оренду - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає, крім із випадків, у строки та порядку, визначених
ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України..

Судді: