Справа № 22ас-176/2007
Суддя: Бермес І.В.
Дата ухвалення: 2007-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№22ас-176/2007р. Головуючий
36 Доповідач:
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2007 року 2006
року Колегія суддів
Судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого - Юхименко А.Г. Суддів: Бермеса
І.В., Павлишина О.Г. при секретарі:
Жукровської Х.І.

з участю
ОСОБА_2., ОСОБА_1, ОСОБА_3., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду в
Галицькому районі м. Львова на рішення
Сихівського районного суду м. Львова від
27 листопада 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду Україниу Галиькому районі
м. Львова, третьої особи ВАТ "ЕКТІавтопром"
про визнання права на наукову пенсію, -

встановила:

Оскаржуваним
рішенням задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , визнано
за останнім право на призначення наукової пенсії відопвідно до Закону України
"Про наукову та науково-технічну діяльність.

Зобов'язано
Пенсійний фонд у Галицькому районі м.
Львова призначити ОСОБА_1 наукову пенсію та проводити її виплату з
моменту його звернення.

Рішення
суду оскаржило Управління пенсійного Фонду у Галицькому районі м. Львова.

В
апеляційній скарзі покликається на те,
що рішення суду є незаконним,
таким, що не відповідає вимогам
Закону, неповно з'ясовано всі обставини
справи, висновки суду суперечать
обставинам справи, а тому воно підлягає
скасуванню. Крім цього, зазначає, що право ОСОБА_1 на наукову пенсію не підтверджується
наявними у справі матеріалами.

Відповідно
до Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ,
організацій, вищих навчальних
закладів III-
ІУ рівнів акредитації, перебування
на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі
виходу на пенсію відповідно до статті 24
Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність"
затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2004р. № 257 посади
провідного інженера, провідного
конструктора та завідуючого науково-дослідної лабораторії відносяться до посад
наукових працівників лише у випадку коли це наукова установа, заклад. Отже,
у ОСОБА_1 у трудовій книжці відсутні необхідні записи які б підтвердили
науковий стаж без уточнюючої довідки.

Тому суд
першої інстанції, порушивши норми
матеріального права (п. 4
ч. 1 ст. 202 КАС України) і
неправомірно зобов'язав призначити ОСОБА_1. наукову пенсію без уточнюючої
довідки управління не може такого зробити.

Просить
скасувати постанову суду та постановити нову,
якою відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши
доповідача, пояснення ОСОБА_2. на
підтримання апеляційної скарги,
заперечення ОСОБА_1, ОСОБА_3.,
перевіривши матеріали справи, доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Встановлено, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами
про визнання за ним права на призначення наукової пенсії з 25.05.2006р., з моменту звернення до відповідача - Пенсійного фонду
України у Галицькому районі м. Львова,
покликаючись на те, що останнім
йому безпідставно відмовлено у переведенні на наукову пенсію, на яку він має право відповідно до ст. 24 Закону України „Про наукову і
науково-технічну діяльність" оскільки працював в науковій організації - ВАТ
«ЕКТІавтопром» та займав посади, які
внесені до Переліку посад працівників,
перебування на яких дає право на призначення пенсії відповідно до
зазначеного Закону, зокрема, працював на посаді ведучого інженера відділу

технологічних
джерел живлення, завідуючим
експериментально-конструкторського відділу,
про що є відповідні записи в його трудовій книжці.

Як
вбачається із трудової книжки ОСОБА_1,
він з 01.09.1974р. по 16.10.1995р. працював в експериментально-
конструкторському і технологічному інституті автомобільної промисловості
(«ЕКТІавтопром»), НВО
„Автопромпокриггя"',
Експериментально-конструкторському і технологічному інституті захисних
покрить, яке перетворене в ВАТ
«ЕКТІавтопром», на посадах: провідного
інженера, провідного конструктора, ведучого інженера, завідуючого ЕКВ, завідуючолго лабораторією, відтак,
займав посади, які занесені до
Переліку посад, перебування на
яких, дає право на призначення наукової
пенсії.

Ці ж обставини
підтвердив в засіданні судової колегії ВАТ "ЕКТІавтопром".

Тому суд
прийшов до вірного висновку, що із
представлених доказів та записів трудової книжки достатньо для призначення
позивачу наукової пенсії згідно ст. 24 Закону України
„Про наукову і науково-технічну діяльність".

Що
стосується уточнюючої довідки, яку
вимагав відповідач для призначення ОСОБА_1 наукової пенсії, то суд вказав, що ВАТ «ЕКТІавтопром», не будучи правонаступником Державного
інстититу автомобільної промисловості «ЕКТІавтопром» ,
таку видавати не може разом з тим, будучи фактично створеним на базі Державного
Інституту захисних покрить ЕКТІавтопром,
володіючи всією достатньою документацією про діяльність ЕКТІавтопрому, ВАТ «
ЕКТІавтопром» надав достатні підтвердження наукового стажу позивача.

Суд
також зазначив, що чинним законодавством
не врегульовані питання видачі уточнюючих довідок підтвердження наукового стажу
роботи працівника, у разі ліквідації чи
припинення діяльності юридичної особи,
однак, така обставина не може
бути правовою підставою для відмови у
призначенні позивачу наукової пенсії.

Крім
цього, протягом 2003-2005р.р. значній
кількості науковим працівникам ЕКТІавтопрому були призначені наукові
пенсії, в т.ч.3а рішенням судових органів; така пенсія була також
призначена і заступнику ОСОБА_1 на посаді завідуючого
експериментально-конструкторського відділу електричних систем обладанння КВПіА -ОСОБА_4 , тобто,
Пенсійний Фонд визнав право останньої на таку пенсію, з врахуванням аналогічних підстав, визначених законодавством про наукову пенсію.

В
засіданні судової колегії представлено інші судові рішення, зокрема і вищих судових органів, з яких вбачається, що науковим працівникам ЕКТІавтопрому були
призначені наукові пенсії, тому не
заслуговують на увагу покликання в апеляційній скарзі на те, що записів у трудовій книжці позивача
недостатньо для підтвердження того, що
«ЕКТІавтопром» була науковою організацією.

Ці
рішення не оскаржені, а тому суті
відповідач не заперечував, що
ЕКТІавтопром був наукова установа, і
вищевказаний Перелік передбачає в такому випадку достатнім того, що посади на яких працював позивач, відносяться до посад наукових працівників.

Оскільки
посади провідного інженера, провідного
конструктора, ведучого інженера, завідуючого ЕКВ, завідуючого лабораторією, які занесені до Переліку посад, перебування на яких, дає право на призначення наукової
пенсії, тому не заслуговують на увагу
покликання апелянта на те, що записів у
трудовій книжці позивача недостатньо для підтвердження наукового стажу, оскільки з них не видно чи науково-технічна
діяльність є основною і становить понад 70%
загального річного обсягу виконуваних робіт.

А тому
колегія суддів приходить до висновку, що

постанова
суду відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи скарги висновків суду не
спростовують, тому підстав для її
задоволення немає.

Керуючись ст. 200,
п.1 ч.1 ст. 205, ст. 207 КАС України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду у Галицькому районі м. Львова відхилити.

Постанову
Сихівського районного суду м. Львова від
27 листопада 2006 року залишити
без змін.

постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена

в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця з

дня
складення постанови в повному обсязі.