Справа № 2-а-4142/2008
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2008-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2008 р. Справа № 2-а-4142/08

Вінницький окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сапальової Тетяни Валентинівни

при секретарі
Балан Марині Анатоліївні

за участю:

прокурора: Гембери С.В.

представника позивача: Тушевської Л.Г.

відповідач:
в судове засідання не з'явився про час, дату і місце розгляду справи
повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
справи

за позовом:
прокурора м. Ладижин в інтересах Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті у Вінницькій області

до: фізичної особи -підприємця ОСОБА_1

про: стягнення 510 гривень фінансових санкцій

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся прокурор м.
Ладижин в інтересах Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у
Вінницькій області з адміністративним позовом до фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 про стягнення штрафу.

Позовні вимоги мотивовано наступним.

Працівниками Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області, проведено
перевірку дотримання Закону України “Про автомобільний транспорт”при проведенні
перевірки встановлено, що власник автомобіля ОСОБА_1через ОСОБА_2 надавав
послуги з перевезення пасажирів на таксі без наявності ліцензійної картки на
транспортний засіб.

11.06.2007 року начальником
Територіального управління головної державної інспекції на автомобільному
транспорті у Вінницькій області винесено постанову №031679 про допущенні
порушення законодавства про автомобільний транспорт, і відповідно до ст. 60
Закону України “Про автомобільний транспорт”, на відповідача накладено
фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі -510,00 грн.

Вказана постанова направлена
відповідачу 15.06.2007 року.

Вказана постанова відповідачем не
оскаржувалася і станом на 29.02.2008 року в передбаченому законом порядку не
скасована.

Чинне законодавство України не передбачає механізму
примусового стягнення фінансових санкцій у випадку несплати їх у добровільному
порядку.

Відповідачем в встановлений строк
сума фінансової санкції сплачена не була, а тому на думку позивача вона
підлягає стягненню в судовому порядку.

В судовому засіданні прокурор та
представник позивача позов підтримали та просили задовольнити його в повному
обсязі, посилаючись на матеріали справи та наявні в ній докази.

Відповідач в судове засідання не з'явився,
свого повноважного представника не направив, хоча про час, дату і місце
розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення №1282270 від 25.03.2008 року на 22.04.2008 року, №1421157 від
28.04.2008 року на 27.05.2008 року. Суд вважає, що вжив всі залежні від нього
заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду
судової справи з його участю або участю повноважного представника відповідача,
для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких
обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача або
його повноважного представника.

Заслухавши
пояснення прокурора, представника позивача, дослідивши надані докази та
матеріали справи, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Відповідно
до ст. 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”для нерегулярних
автомобільних перевезень, водій таксі зобов'язаний мати посвідчення водія
відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу,
ліцензійна картка, дорожній лист, інші документи, передбачені законодавством
України.

Статтею
9 Закону України “Про ліцензування певних видів господарської
діяльності”ліцензуванню підлягає надання послуг
з перевезення пасажирів
і вантажів автомобільним
транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України “Про
автомобільний транспорт”.

Відповідач
здійснюючи перевезення пасажирів не мав відповідних документів, а саме
-ліцензійної картки, для здійснення пасажирських перевезень, таким чином ним
порушено вимоги вищевказаних нормативних актів.

Слід
зазначити, що з моменту винесення постанови про застосування фінансових
санкцій, дана постанова ОСОБА_1 не оскаржувалася у встановленому законом
порядку, що може свідчити про те, що відповідач погодився з даним рішенням.

Статтею
60 Закону України “Про автомобільний транспорт”, визначається відповідальність
за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Відповідно до п.1 ч.3
вказаної норми Закону України у випадку експлуатації легкового автомобіля,
облаштованого як таксі, без наявності
ліцензійної картки, передбачено відповідальність у вигляді штрафу у розмірі
тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже,
застосована рішенням санкція в повній мірі відповідає вимогам Закону України.

Відповідно
до п.28 Порядку здійснення контролю на автомобільному транспорті, фінансова
санкція повинна бути перерахована суб'єктом господарювання не пізніше ніж
протягом 15 днів після отримання ним копії постанови про застосування
фінансових санкцій.

Чинне
законодавство України не передбачає механізму примусового стягнення фінансових
санкцій у випадку несплати їх у добровільному порядку.

Частиною
1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд
при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно
до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахування встановлених у судовому засіданні обставин
справи та вищезазначених положень чинного законодавства України, суд вважає, що
позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам справи, а тому
підлягають задоволенню з розподілом судових витрат за правилами статті 94 КАС
України.

Керуючись
ст. ст. 11, 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 185, 186, 254, 255 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

позов прокурора м. Ладижин в інтересах Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області до фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 510 гривень фінансових санкцій, задовольнити.

Стягнути з відповідача фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 на користь Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в
дохід Державного бюджету України (р/р 0002, код ЄДРОПУ 34701167,
держбюджет м. Вінниця, 21081100, ГУДКУ у Вінницькій області м. Вінниця МФО
802015) 510,00 грн. (п'ятсот десять гривень 00 коп.) фінансових санкцій.

Відшкодування судових витрат провести з бюджету.

Копію
постанови направити відповідачеві.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова згідно ст.ст. 160, ч.4 .167
КАС України виготовлена в повному об'ємі
29.05.2008 року.

Суддя/підпис/ Сапальова
Тетяна Валентинівна