Справа № К-28669/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2008 року м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака
В.І.

суддів Білуги С. В.

Гаманка О.І.

Загороднього
А. Ф.

Заїки М.М.

при секретарі Лелюку О.П.,

за участю позивачаОСОБА_1 та представника управління
Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави Яковенка Ж.В.,

розглянувши
у судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1
на постанову апеляційного суду Полтавської області від 27 липня 2006 року у
справі за його позовом до управління Пенсійного фонду України Октябрського
району м. Полтави та Головного
управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про призначення
пільгової пенсії, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У
лютому 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до управління Пенсійного
фонду України Октябрського району м. Полтави та Головного управління Пенсійного
фонду України в Полтавській області, в якому просив визнати протиправним
рішення управління Пенсійного фонду України в Октябрському районі м. Полтави
від 02 грудня 2005 року та зобов'язати відповідача перевести його на пенсію
державного службовця. Стягнути з відповідачів в рівних долях завдану йому
моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Постановою
Октябрського районного суду м. Полтави від 27 квітня 2006 року позов задоволено
частково. Визнано неправомірним рішення управління Пенсійного фонду України
Октябрського району м. Полтави від 02 грудня 2005 року про призначення ОСОБА_1
пенсії. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України Октябрського району м.
Полтави перевести позивача на пенсію державного службовця. В задоволенні решти
вимог відмовлено.

Постановою
апеляційного суду Полтавської області від 27 липня 2006 року скасовано
постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 27 квітня 2006 року та
ухвалено нову, якою в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову
апеляційного суду Полтавської області від 27 липня 2006 року, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі
постанову суду першої інстанції.

Колегія суддів, перевіривши доводи касаційної
скарги та заперечення на неї, рішення суду апеляційної інстанції щодо
правильного застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 працював на державній службі, з якої звільнений 15 березня 2001 року.
Стаж державної служби позивача становить 16 років 11 місяців 02 дні, також він
має 9 років 10 місяців і 9 днів пільгового стажу роботи на посадах, включених
до Списку №2.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову, послався на частину 1 статті 37 Закону України «Про
державну службу» та зазначив, що на одержання пенсії державних службовців мають
право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку за
наявності страхового стажу для чоловіків
- не менше 25 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10
років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних
службовців.

Судом апеляційної інстанції без врахування
фактичних обставин помилково зроблено висновок, що оскільки на час досягнення
позивачем пільгового пенсійного віку він не працював на посаді державного
службовця, то відповідачем правомірно відмовлено ОСОБА_1 у переведенні на
пенсію державного службовця.

Апеляційний суд виходив з того, що позивач
досяг пільгового пенсійного віку 30 листопада 2001 року, оскільки 9 років 10
місяців і 9 днів пільгового стажу роботи на посадах, включених до Списку №2 дає
позивачу право на зменшення пенсійного віку лише на 3 роки.

Відповідно до пункту «б» статті 100 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» особам, які не мають повного стажу роботи
зі шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12 знижується пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13, 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до пункту «б» статті 13 цього
Закону працівникам, які мають не менше половини стажу роботи зі шкідливими і
важкими умовами праці. Пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням
віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців
такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає
такими, що заслуговують уваги доводи позивача про те, що пропорційно
відповідного стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами роботи вік
призначення пенсії йому повинен був зменшений на 3 роки 11 місяців ( 9 років 11
місяців: 2,5 ).

Таким чином, із встановлених судами обставин
випливає, що ОСОБА_1 досяг пільгового пенсійного віку у січні 2001 року, коли
обіймав посаду державного службовця, а тому його позовні вимоги підлягають
задоволенню, рішення суду першої інстанції скасовано помилково.

Керуючись статтями 220, 221, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у
х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Постанову апеляційного
суду Полтавської області від 27 липня 2006 року у справі за його позовом до
управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави та Головного
управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про призначення
пільгової пенсії, стягнення моральної шкоди скасувати.

Постанову Октябрського
районного суду м. Полтави від 27 квітня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави та
Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про
призначення пільгової пенсії, стягнення моральної шкоди залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Співак В. І.

Судді
Білуга С. В.

Гаманко О. І.

Загородній А. Ф.

Заїка М. М.