Справа № 22-а-865-Ф/2007
Суддя: Іщенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2007 року м. Феодосія

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого
судді: Притуленко О.В.,
суддів Іщенка
В.І.,

Мудрової В.В.,
при секретарі:
Цендра О.М. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Феодосії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Республіканського
військового комісаріату АР Крим, ГУ Пенсійного
фонду України в АР Крим, Феодосійського
відділення ВАТ „Державний ощадний банк України" про перерахунок і виплату
пенсії" за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Феодосійського
міського суду Автономної Республіки Крим від 27 березня 2007
року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до РВК АР Крим та
ФВ ВАТ „Державний Ощадний банк України" про перерахунок і виплату пенсії.

Позовні
вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що він,
ст. мічман запасу, був звільнений в запас по досягненню граничного
віку з ВМФ РФ наказом
командувача Чорноморським флотом №
055-ПМ від 02 липня 2002 р. і направлений
для постановки на облік у Феодосійський міський військкомат АР Крим; вислуга
років на день звільнення складала 27
років. Позивач вважає, що відповідно
до ЗУ № 2495-ІІІ від 07 червня 2001 р. „Про ратифікацію Протоколу до Угоди між
державами-учасниками СНД про соціальні і правові гарантії
військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби і членів їх
сімей від 14 лютого 1992 р." Підчас знаходження ОСОБА_1 на пенсії неодноразово відбувалося підвищення
грошового змісту військовослужбовців його категорії, однак,
працівники РВК АР Крим відмовлялися перераховувати йому пенсію, мотивуючи це тим, що позивач проходив службу у РФ і не
одержував введені в Україні надбавки та премії,
одержуючи інші надбавки,
передбачені законодавством РФ. Такі дії працівників РВК АР Крим, на думку позивача, є незаконними, оскільки він проживав та проживає на
території України і тому має право,
відповідно до зазначеної Угоди,
на таку ж пенсію, як і
військовослужбовці України.

Так, Указом Президента України № 615/95 та МО
України № 184 військовослужбовцям з 01 червня 1995 р. була встановлена виплата
премій у розмірі 33, 3% від розміру грошового забезпечення, яка по своїй суті є, нарівні з іншими виплатами, передбаченими чинним законодавством
України, додатковим видом грошового
забезпечення військовослужбовців і підлягає обліку при нарахуванні розміру
пенсії. Указом Президента України №
173 від 23 січня 2002 р. „Про подальше
посилення соціального захисту військовослужбовців і осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх

Справа № 22-а-865-Ф/07р. Головуючий у першій інстанції
Лошакова Т.А.

Суддя-доповідач Іщенко В.І.

справ" з 01 липня 2002
р. військовослужбовцям ВМС
України було збільшено грошовий зміст шляхом введення 100% надбавки, що нараховується від окладу за посадою, окладу за військовим званням і надбавки за
вислугу років. Крім того, при розрахунку
пенсії ОСОБА_1 відповідачі мають також
прийняти до уваги Указ Президента України № 398 від 05 травня 2003 р., на підставі якого, в грошове забезпечення військовослужбовців
включається процентна надбавка за безперервну службу, розмір якої залежить від вислуги років в
календарному обчисленні. Отже,
ОСОБА_1 вважає, що працівники РВК АР Крим при проведенні
перерахунку його пенсії з 01 травня 2003 р. повинні були, враховуючи посадовий оклад позивача, оклад за військовим званням, премії у 33, 3% та 100% надбавку, а також надбавку за безперервну службу
провести перерахунок його пенсії, а ФВ
ВАТ „ДОБ України" повинен провести виплату цієї пенсії у відповідному
розмірі.

Постановою
Феодосійського міського суду АР Крим від 27
березня 2007 р. у задоволенні
позову ОСОБА_1 було відмовлено.

ОСОБА_1 не погодився з таким судовим рішенням і подав
на нього апеляційну скаргу, в якій
просить оскаржувану ним постанову скасувати та прийняти нову, якої задовольнити його позовні вимоги у
повному обсязі. В обгрунтування своїх вимог апелянт посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування суттєвих обставин по
справі і надання неналежної правової оцінки доказам, які надавалися апелянтом.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися у судове
засідання, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи
у задоволенні позову ОСОБА_1 про
перерахунок і виплату пенсії, суд першої
інстанції виходив з того, що під час
проходження служби ОСОБА_1 грошові
надбавки відповідно до Указу Президента України № 173 від 23 лютого 2002 р. та
ін. нормативних актів не одержував і їх дія на нього не розповсюджується, оскільки встановлення нових щомісячних
додаткових видів грошового забезпечення після звільнення військовослужбовців зі
служби, і які позивач не отримував під
час служби, не може бути підставою для
перерахунку раніше призначеної пенсії.

З такими
висновками суду погоджується колегія суддів,
оскільки вони зроблені на підставі ретельно досліджених доказів, яким надана належна правова оцінка. Судом
правильно встановлені фактичні обставини справи, характер спірних правовідносин і постановлене
рішення, яке відповідає вимогам матеріального
і процесуального закону.

Відповідно
до ст. 43 ч.3 ЗУ „Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких осіб" № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 р. пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам,
які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з грошового
забезпечення цих військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу. При цьому для обчислення їм
пенсій враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років, надбавки за вчене звання і вчену
ступінь, кваліфікацію і умови служби у
порядку і розмірах, що визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Згідно
зі ст. 63 ч.3 вказаного Закону
призначені військовослужбовцям,
особам, які мають право на пенсію
за цим Законом, та членам їх сімей
пенсії перераховуються з підвищенням грошового забезпечення відповідних
категорій військовослужбовців,
осіб, які мають право на пенсію
за цим Законом.

Однак, при цьому слід мати на увазі, що при збільшенні розміру окладі грошового
забезпечення (посадового окладу і окладу за військове спеціальне звання) підлягає
перерахуванню як процентна надбавка за вислугу років, так і інші додаткові види грошового
забезпечення, що враховувалися б при
вирахуванні пенсії і розмір яких визначається у відсотках від зазначених
окладів грошового забезпечення.

Згідно
роз'яснень, які містить п. 8 постанови № 4 Пленуму
Верховного суду України „Про окремі питання при застосуванні судами України
законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців (крім
військовослужбовців строкової служби),
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ і деяких
других осіб" від 15.04.2005
року видно, що законодавством з
питань пенсійного забезпечення, яке
діяло до 01 січня 2005 року, не була передбачена можливість перерахунку
раніше призначених пенсій у зв'язку з введенням після звільнення
військовослужбовців і осіб, які мають
право на пенсію у відповідності до Закону України № 2262-ХП , ,
Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ і деяких других осіб",
нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, яких вони не одержували під час служби, а також премій.

З
матеріалів справи вбачається, що позивач
був звільнений з військової служби з 10
серпня 2002 р. року
і отримує пенсію як військовий пенсіонер.

Таким
чином, з приведенних обставин
виходить, що місячна 100% надбавка.
встановлена Указом Президента України від 23.02.2002
р. № 173 і
надбавка за безперервну службу, яка
встановлена Указом Президента №
389 від 05.05.2003
р., та виплата премії в
розмірі 33, 3 % грошового
забезпечення, яка передбачена п.3
постанови Кабінету Міністрів України відносяться до додаткових видів грошового
забезпечення і приймаються в розрахунок при обчисленні пенсії особам, які одержували їх під час проходження служби
і звільнені після їх встановлення.

Судом
встановлено, що під час проходження
служби ОСОБА_1 100% надбавку, встановлену Указом Президента України № 173/2002 від 23.02.2002 p.,
премії в розмірі 33, 3%о грошового забезпечення, ні надбавку за безперервну службу, встановлену Указом Президента України № 389 від 05.05.2003 р. не одержував.
Тому дія Указів Президента України № 847/1999,
№ 173/2002 p., № 389/2003 p., а також

постанова
Кабінету Міністрів України № 829 від 22.05.2000 р. на нього не може
розповсюджуватися, оскільки встановлення
нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення після звільнення
військовослужбовця зі служби і які він не одержував під час служби, не може бути підставою для перерахунку раніше
призначеної пенсії.

За таких
обставин оскаржуване рішення є законним,
так як ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права і не підлягає скасуванню, оскільки фактичні обставини справи судом
встановлені і досліджені в повному обсязі.

На
підставі наведеного і, керуючись ст.
ст. 195,
198, 200, 205,
206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів судової палати по цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Постанову
Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 27 березня 2007 року - залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України шляхом подачі касаційної скарги протягом
одного місяця.