Справа № 22-а-21171/2008
Суддя: Бараненко І.І.
Дата ухвалення: 2008-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня
2008 року
місто Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі колегія суддів:

головуючого - судді Бараненка І.І.,

суддів: Маслія В.І., Саприкіної І.В.,

при секретарі судового засідання -
Калініній Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Державної судової адміністрації
України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 квітня
2008 року в адміністративній справі №2/161 (2-а-4693/07) за позовом суддів
Військового апеляційного суду Центрального регіону: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13до Державної судової адміністрації України, Військового
апеляційного суду Центрального регіону про поновлення порушеного права,
зобов'язання вчинити дії, стягнення заборгованості з виплати грошового
забезпечення і щомісячного грошового утримання,

в с т а н о в и в :

В листопаді 2007 року судді Військового апеляційного суду Центрального
регіону ОСОБА_1та інші звернулися до Окружного адміністративного суду міста
Києва з позовною заявою, у якій, посилаючись на порушення відповідачами
положень ст.ст.113, 126 Конституції України, ст.ст.11, 44 Закону України «Про
статус суддів» від 15.12.1992р., ст.ст.19, 120 Закону України «Про судоустрій
України» від 07.02.2002р., інших норм права, просили, кожен окремо, поновити
порушене право на отримання з 1 червня 2005 року по 1 січня 2006 року
заробітної плати згідно вимог ч.3 ст.11, ч.2 ст.44 Закону України «Про статус
суддів» від 15.12.1992р., зобов'язати виділити Військовому апеляційному суду Центрального регіону 668171,62
грн., нарахувати та виплатити заборгованість з грошового забезпечення та
щомісячного грошового утримання за червень - грудень 2005 року у таких
розмірах: ОСОБА_1-57917,15 грн., ОСОБА_2 - 56775,26 грн., ОСОБА_3 - 58737,25
грн., ОСОБА_4 -54951,39 грн., ОСОБА_5 -51528,36 грн., ОСОБА_6 - 56644,05 грн.,
ОСОБА_7 - 53134,48 грн., ОСОБА_8 - 25958,94 грн., ОСОБА_9 - 31356,00, ОСОБА_10
- 32401,20 грн., ОСОБА_11 - 82426,63 грн., ОСОБА_12 - 73045,83 грн., ОСОБА_13 -
63295,08 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 квітня 2008
року вказані позовні вимоги задоволено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин
положення ст.ст.3, 6, 19, 43, 113, Конституції України, ч.2 ст.44 Закону
України «Про статус суддів» від 15.12.1992р., ст.17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від
23.02.2006р., вимоги постанов Кабінету Міністрів України «Про оплату праці
Голови, першого заступника Голови та заступника Голови Верховного Суду України»
від 30.06.2005р., «Про оплату праці суддів» від 03.09.2005р. №865 і на підставі
зазначених норм права дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог
суддів.

В апеляційній скарзі Державна судова адміністрація України вказуючи на
порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме, на
неправильне застосування до спірних правовідносин наведених вище норм права, а
також незастосування і неврахування при прийнятті рішення положень ст.119, 121,
130 Закону України «Про судоустрій України» від 07.02.2002р., п.п.13 п.4
Положення про Державну судову адміністрацію України, затвердженого Указом
Президента України від 29.08.2002р. №780, п.2 Указу Президента України «Про
заходи щодо забезпечення наповнення державного бюджету та посилення
фінансово-бюджетної дисципліни» від 28.02.1997р. №187, інших
нормативно-правових актів, просить скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від 10 квітня 2008 року і прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини справи, зміст судового рішення і
апеляційної скарги та, перевіривши доводи апеляції наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Державної
судової адміністрації України задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.44 Закону України «Про статус суддів» від
15.12.1992р., розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому
відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути
меншими від 50 відсотків його окладу. Посадовий оклад судді не може бути меншим
від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про оплату праці Голови, першого
заступника Голови та заступника Голови Верховного Суду України» від
30.06.2005р. встановлено, що з 1 червня 2005 року посадовий оклад Голови
Верховного Суду України становить 15 розмірів мінімальної заробітної плати,
першого заступника Голови - 13,8, заступника Голови - 13,4 розміру мінімальної
заробітної плати.

Однак, постановою Кабінету Міністрів України «Про оплату праці суддів» від
03.09.2005р. №865 розміри посадових окладів суддів були приведені у
відповідність до вимог ч.2 ст.44 Закону України «Про статус суддів» від
15.12.1992р. лише з 1 січня 2006 року, що суперечить, як самому Закону, так і
вимогам ст.113 Конституції України, за змістом яких Кабінет Міністрів України у
своїй діяльності керується Конституцією України та законами України.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що у період з 1 червня 2005 року
по 1 січня 2006 року позивачі перебували на посадах суддів Військового
апеляційного суду Центрального регіону і в цей період часу їм не нараховувалися
посадові оклади у розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України
«Про оплату праці суддів» від 03.09.2005р. №865.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно застосував до спірних
правовідносин наведені в рішенні норми матеріального права і обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги суддів Військового апеляційного суду Центрального
регіону.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки зазначені
відповідачем положення ст.119, 121, 130 Закону України «Про судоустрій України»
від 07.02.2002р., п.п.13 п.4 Положення про Державну судову адміністрацію
України, затвердженого Указом Президента України від 29.08.2002р. №780, п.2
Указу Президента України «Про заходи щодо забезпечення наповнення державного
бюджету та посилення фінансово-бюджетної дисципліни» від 28.02.1997р. №187 та
інші наведені відповідачем норми права не суперечать вимогам
нормативно-правових актів, які застосував Окружний адміністративний суд міста
Києва.

Відповідно ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що Окружний адміністративний суд міста Києва правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу Державної судової
адміністрації України належить залишити без задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст.160, 199, 200, 205, 206 КАС
України, Київський апеляційний адміністративний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України залишити без
задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 квітня 2008 року в адміністративній
справі №2/161 (2-а-4693/07) - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може
бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця з дня складення цієї ухвали у повному обсязі.

Головуючий
підпис
І.Бараненко

Судді:
підпис В.Маслій

підпис І.Саприкіна

ДАНУ УХВАЛУ СКЛАДЕНО У ПОВНОМУ
ОБСЯЗІ 20 ЧЕРВНЯ 2008 РОКУ