Справа № к-5357/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2008 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого
Співака В.І.,

суддів Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

Заїки М.М.,

Загороднього А.Ф.,

при
секретарі Сердюк Ю.В.,

за участю скаржника ОСОБА_1,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Черкаської області
від 16.05.2005р. по справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення комісії по призначенню пенсій при управлінні
Пенсійного фонду України в м. Ватутіне Черкаської області щодо відмови у зниженні пенсійного віку, -

встановила:

У
січні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до Ватутінського
міського суду Черкаської області зі скаргою на
рішення комісії по призначенню пенсій при управлінні Пенсійного фонду України в
м. Ватутіне Черкаської області
щодо відмови у зниженні пенсійного віку.

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області
від 16.02.2005р. скаргу ОСОБА_1 було задоволено. Визнано неправомірним рішення
комісії при управлінні Пенсійного фонду України
в м. Ватутіне Черкаської області № 2016/03 від 10.11.2004р. про відмову
ОСОБА_1 в призначенні пенсії, як постраждалому внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Ватутіне
призначити ОСОБА_1 пенсію з 04.01.2004р., як постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Рішенням апеляційного
суду Черкаської області від 16.05.2005р. апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Ватутіне Черкаської
області було задоволено. Рішення Ватутінського
міського суду Черкаської області від 16.02.2005р. скасовано, у задоволенні
скарги ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить рішення апеляційного суду Черкаської області від 16.05.2005р. скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши наведені доводи в касаційній
скарзі, рішення судів щодо застосування судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції було
встановлено, що позивач з 17.04.1986р. по 26.06.2001р. працював в управлінні
механізації будівництва об'єднання «Черкасоблагробуд» на Ватутінській дільниці,
яке в подальшому було перейменовано у Відкрите акціонерне товариство «Черкаське
управління механізації будівництва». З дня аварії на Чорнобильській
АЕС, тобто з 26.04.1986р. по 06.01.1999р. працював повний робочий день на
будівництві об'єктів, що знаходяться на території третьої та четвертої зони
радіоактивного забруднення. Оскільки органи Пенсійного фонду України зарахували позивачу до роботи в зоні
радіоактивного забруднення лише період з 1988 по 1996р. та зменшили пенсійний
вік для виходу на пенсію на 2 роки, він звернувся до суду.

Відповідно до частини 2 статті 55 Закону України «Про
статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для
одержання державних пенсій на 2 роки, а особам які постійно працювали або
проживали в зоні радіоактивного забруднення з моменту аварії по 31.07.1986р.
додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що
відповідно до записів трудової книжки, довідки управління
механізації будівництва об'єднання «Черкасоблагробуд» від 16.11.1993р. № 1310,
довідки Відкритого акціонерного товариства «Черкаське управління механізації
будівництва» від 19.03.2004р., показів свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та акту
зустрічної перевірки роботи на забрудненій території від 24.04.2004р., згідно
якого було встановлено, що ОСОБА_1 наказом від 21.12.1998р. було надано додаткову
оплачувану відпустку за роботу в радіоактивно забрудненій зоні, ОСОБА_1 дійсно
працював в зоні радіоактивного забруднення з моменту аварії на Чорнобильській
АЕС і до 01.06.1999р. та має право на зниження пенсійного віку на 5
років, відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про статус та
соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалене
відповідно до вимог закону і скасоване помилково, а тому касаційна скарга
підлягає задоволенню, рішення суду апеляційної інстанції скасуванню. Рішення
суду першої інстанції слід залишити в силі.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 226, 230
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити.

Рішення апеляційного суду Черкаської
області від 16.05.2005р. - скасувати.

Рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від
16.02.2005р. по справі за скаргою ОСОБА_1на
рішення комісії по призначенню пенсій при управлінні Пенсійного фонду України в
м. Ватутіне Черкаської області
щодо відмови у зниженні пенсійного віку - залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Співак

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко

М.М. Заїка

А.Ф. Загородній