Справа № 2а-9/2008
Суддя: Шумов В.В.
Дата ухвалення: 2008-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2008 рік Ялтинський міський суд АРК

у складі:

судді - Шумова
В.В.

при секретарі
- Муравської О.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Ялта адміністративну справу
ОСОБА_1 до Головного управління
МВС України в АР Крим , військово - лікарської комісії Головного
управління МВС України в АР Крим ,
Ялтинського міського управління МВС України в АР Крим про визнання недійсним свідоцтва про хворобу
, визнання незаконним наказу начальнику Головного управління МВС України в АР Крим , про
поновлення на посаді , про стягнення заробітної плати за вимушений
прогул , про стягнення моральної шкоди
,суд

В С Т А Н О В И
В :

ОСОБА_1
звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що наказ
начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в
Автономній Республіці Крим № 67 о/с від 23 березня 2007 року, згідно якого він
звільнений зі служби в органах внутрішніх справ України по п. 64 „б” (через
хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України є незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Позивач вважає, що наказ про його
звільнення, заснований на недійсному свідоцтві про хворобу №4481с від 20 грудня
2006 року, виданого військово-лікарською комісією Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим( далі -
ВЛК). Він вважає, що неправомірно був направлений для проходження
військово-лікарської комісії, а її висновки про придатність до військової
служби засновані на недостовірних даних. ОСОБА_1 стверджує, що на час
проходження медичного огляду комісією ВВК у нього не було скарг на стан
здоров'я. При цьому просить відшкодувати заборгованість по заробітній платні за час змушеного прогулу
та моральну шкоду.

У
судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали.

Представники
відповідача Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в
Автономній Республіці Крим заперечували проти позову ОСОБА_1, вважають, що наказ про його звільнення
відповідає чинному законодавству, заснований на висновках ВЛК, які не визивають
сумніву.

Представник
відповідача військово-лікарської комісії Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим позов не визнав, надав суду письмові відгук
та заперечення на позовну заяву ОСОБА_1 Вважає, що позивач направлений до ВЛК у
зв'язку з тривалим знаходженням на лікарняному. Рішенням ВЛК, прийнятим на її
засіданні, встановлено, що ОСОБА_1 у зв'язку з його захворюваннями визнаний
непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у військовий час. Центральна ВЛК
порахувала рішення ОВВК правильним.

Представник відповідача Ялтинського міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим
(у цей час перейменованого у Ялтинський міський відділ...) позов також не
визнав, надав суду письмові заперечення на позов. Незгода з позовом состоить в
тому, що ОСОБА_1 був направлений до ВЛК правомірно, у зв'язку з тривалим
знаходженням на лікарняних. Доводи позивача щодо неузгодження його звільнення з
профспілковою організацією є неправомірними, на тій підставі, що воно не
передбачено законодавством про
проходження служби в органах внутрішніх справ. Підстав для відшкодування
моральної шкоди у позивача не існує.

Третя особа по справі начальник
Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній
Республіці Крим про день і час розгляду справи в суді сповіщений належним
чином, однак у судове засідання не з'явився.

Третя особа в справі міський профспілковий комітет атестованих
співробітників органів внутрішніх справ міста Ялти Міністерства внутрішніх
справ України в Автономній Республіці Крим про день і час розгляду справи в
суді сповіщений належним чином, його керівник та представник у судове засідання
не з'явилися , але його представник за дорученням Куліков П.Д. надав у суд
заяву, у якій вказав на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує, просить
розглянути справу у його відсутність.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи й дослідивши
надані сторонами докази, дійшов висновку
про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не
заперечується сторонами, що наказом начальника Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим №67о/с від
23 березня 2007 року ОСОБА_1 звільнений зі служби в органах внутрішніх
справ України згідно з п. 64 „б” (через хворобу) Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.
Підставою до його звільнення послужило Свідоцтво про хворобу №4481с від 20
грудня 2006 року, видане ВЛК Головного
управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим.
У ньому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені захворювання, які зв'язані з
проходженням служби в органах внутрішніх справ. Постановою військово-лікарської
комісії ОСОБА_1 визнаний непридатний до військової служби в мирний час,
обмежено придатний у військовий час. При
цьому висновки військово-лікарська
комісії ґрунтувались на підставі статей 54б, 55б додатку № 1 Порядка проведення
військово- лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб
рядового і начальницького складу в системі МВС, затвердженого наказом
Міністерства внутрішніх справ України від 06.02.2001 N 85 (далі - Порядок), де
зазначений Розклад хвороб та фізичних вад.

Судом установлено, що 20 листопада 2006 року одноосібно інспектором відділу по роботі з особовим
складом Ялтинского міського управління ГУМВС України в АР Крим Плятовим В.А.
ОСОБА_1 був направлений на медичний огляд у ВЛК ГУМВС України в АР Крим у
зв'язку із тривалим знаходженням на лікарняному. В той же час п. 1.4 Порядку зазначено, що направлення на медичний
огляд здійснюють відповідні підрозділи по роботі з особовим складом органів
внутрішніх справ, командири й начальники штабів частин внутрішніх військ МВС
України. А відповідно до додатку №7 до Порядку воно повинне бути підписане
начальником відділу по роботі з особовим складом і лікарем військової частини.

У направленні ОСОБА_1 на медичний огляд не вказана вислуга років, графа
Розкладу хвороб, час служби час служби у Збройних Силах, СБУ, внутрішніх
військах, інших військових формуваннях, утворених
відповідно законодавства колишнього СРСР та України в органах внутрішніх справ, у тому числі в діючій армії; на осіб, які приймаються на службу після звільнення
з лав Збройних Сил, що противорічить п.1.4 Положення. В ньому також наголошено
на те, що якщо в направленні не
вказані всі необхідні
дані для вирішення експертного
питання, то ВЛК не приймає особу на медичний огляд.

Тому суд вважає, що ОСОБА_1 направлений на військово-лікарську комісію не
уповноваженою особою й неправомірно, а ВЛК при зазначених обставинах повинна
була відмовити у його медичному огляді.

При проведенні медичного обстеження військово-лікарською комісією припущені
суттєві недоліки.

Так, судом встановлено, що всупереч
п. 1.41 Положення ОСОБА_1, направлений на огляд у зв'язку зі станом
здоров'я, не був обстежений у
стаціонарних умовах.

Пунктом 1.63 Положення передбачено,
що ВЛК
свої постанови виносять на час фактичного огляду даної
особи. У порушення цієї норми висновок про стан здоров'я та придатність ОСОБА_1
до військової служби побудований у тому числі по медичним документам різної
давнини.

Пунктом 1.118 Положення передбачено, що Свідоцтво про хворобу у мирний час
на осіб рядового та начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі
або не вислужили
встановлений термін служби, підписується всім складом комісії, яка брала участь у
медичному огляді. П.1.3 Положення передбачена низка
лікарів-спеціалістів, які повинні у даному випадку провести обстеження
позивача, а також ряд обстежень, які повинні були проводитись, але відомості
про них у Свідоцтві про хворобу відсутні.

Крім того, суд ухвалив проведення
судово-медичної експертизи. Ії висновки
зводяться до наступного. Згідно до Свідоцтва про хворобу № 4481с ОСОБА_1 був
оглянутий 20 грудня 2006 року ВЛК ГУМВС України в АР Крим. При цьому робиться вказівка на ті
захворювання, які перелічені у вказаному Свідоцтві. При контрольному стаціонарному
огляді з 17 вересня по 24 вересня 2007 року
у ОСОБА_1 даних за виразкову хворобу 12-ти перстної кишки не виявлено.

Тому судом зроблений висновок про те, що обстеження ОСОБА_1 ВЛК проведено
не в повній мірі та не об'єктивно. Крім того, ті захворювання, якими страждає
позивач, не відноситься до Розкладу хвороб і фізичних вад, які могли би стати
приводом для визнання його непридатним до військової служби.

Суд також звертає увагу на те, що частина з зазначених недоліків при
проведенні медичного огляду ОСОБА_1 була ним відображена у численних заявах як
до ВЛК, так і до адреси Центральної ВЛК, а також на ім'я керівництва органів
внутрішніх справ. Однак перевірки заяв не проводилися, а відповіді на них
носили формальний характер.

З цього приводу пунктом 1.125 Положення передбачено, що постанови ВЛК
про придатність осіб
рядового й начальницького складу
до служби в
органах внутрішніх справ, військовослужбовців - до військової служби, а також постанови на членів їх сімей можуть
бути реалізовані підрозділом по роботі
з особовим складом у
строк, що не
перевищує один рік від дня медичного огляду. Якщо постанову ВЛК у цей строк не
реалізовано або в стані
здоров'я особи, що
пройшла медичний огляд
до

реалізації постанови, незалежно від
строку, за його заявою або за

висновком лікарів відбулися
суттєві зміни, то
медичний огляд

проводиться повторно.

Суд погоджується з думкою представника Ялтинського міського відділу ГУМВС
України в АР Крим про те, що згоди профспілкової організації на звільненні
ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ не
було необхідності. Такий висновок виходить з того, що угоди між профспілками та
органом, який видав наказ про його звільнення, суду не надано.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить суд визнати недійсним Свідоцтво про
хворобу № 4481с від 20 грудня 2006 року. Проте постанова ВЛК, зазначена у
вказаному Свідоцтві не встановлює як для позивача, так і для відповідачів
будь-яких обов'язків. ВЛК тільки констатує наявність захворювань та ступінь
придатності ОСОБА_1 до військової служби. Тому суд не може визнати Свідоцтво
про хворобу недійсним, а зазначає, що воно складене на основі необ'єктивних та
неповних досліджень стану здоров'я позивача, з порушеннями вимог наказу
Міністерства внутрішніх справ України від 22 лютого 2001 року за № 85.

З цього приводу наказ начальника
Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній
Республіці Крим № 67 о/с від 23 березня 2007 року про звільнення ОСОБА_1 зі
служби в органах внутрішніх справ через хворобу підлягає скасуванню.

За час змушеного прогулу позовні вимоги ОСОБА_1 про сплату заборгованості по заробітній платні
підлягають задоволенню виходячи з даних, наданих відповідачем Ялтинським
міським відділом ГУМВС України в АР Крим.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995
року № 4 зі зміненнями та доповненнями Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 25 травня 2001 року № 5 „Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди” під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями
або бездіяльністю інших осіб. Тому в чому полягає ця шкода, позивачем не доведено. Суду не надано
доказів, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди. Тому позов
у цій частині не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 6, 9, 17, 160-163 КАС
України, Законом України „Про міліцію”,
наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 лютого 2001 року за № 85,
Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів
внутрішніх справ Української РСР, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів
Української РСР 29 липня 1991 року за № 114, суд

В
И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1
до Головного управління МВС України
в АР Крим , військово -
лікарської комісії головного управління МВС України , Ялтинського міського
управління МВС України в АР Крим про
визнання недійсним свідоцтва про хворобу , визнання незаконним наказу
начальнику Головного управління МВС
України в АР Крим , поновлення на
посаді , про стягнення заробітної плати
за вимушений прогул, про стягнення моральної шкоди - задовольнити
частково.

Визнати
наказ від 23.03.2007 року № 67 о/с начальника головного управління МВС
України в АР Крим незаконним та відмінити його.

Поновити
ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника відділу -
начальника кримінальної міліції другого
відділу Ялтинського міського управління
.

Стягнути з Головного
управління МВС України в АР Крим на
користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 30.03.2007 року по 09.04.2008
року 10 393 ,39 гривень

Стягнути з Головного
управління МВС України в АР Крим на користь
держави судовий збір у сумі 103 , 93 гривні

В решті позовних вимог
- відмовити .

В частині поновлення ОСОБА_1
на посаді першого заступника
начальника відділу - начальника кримінальної міліції другого відділу Ялтинського міського управління та стягнення з Головного управління МВС
України в АР Крим на користь
ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 30.03.2007 року по 09.04.2008
року в розмірі місячних платежів - постанова підлягає негайному виконанню .

Постанова суду може бути
оскаржена в апеляційному
порядку в Апеляційний суд
АРК через Ялтинський
міський суд в порядку
та строки передбачені ст.ст. 184, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: