Справа № 2-А-99/2007
Суддя: Проскурня С.М.
Дата ухвалення: 2007-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-А-99/2007
смт. Красногвардійське
Красногвардійський районний
суд Автономної Республіки Крим у складі:
судді - Проскурні С.М.,
при секретарі - Корнацькій
І.В., Мойсеєнко М.В.,
за участю представників
відповідача - Коросташовця Г.А., Возної В.М.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Красногвардійське адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Красногвардійського районного управління
юстиції АР Крим про оскарження рішень,
дій та бездіяльності,
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. 22 серпня 2007 року звернулись до
суду із скаргою на дії відділу державної виконавчої служби Красногвардійського районного управління
юстиції АР Крим (далі ВДВС
Красногвардійського РУЮ) з вимогою скасувати постанову відповідача від 26 липня
2007 року про повернення виконавчого
документа без виконання, вважаючи її незаконною та необґрунтованою.
Під час попереднього судового засідання 26 вересня 2007 року ОСОБА_1. та ОСОБА_2.
уточнили свої вимоги, виклавши їх в адміністративному позові. Просили скасувати
акт державного виконавця від 19 липня 2007 року про відсутність у боржника
майна, на яке може бути звернено стягнення, також скасувати постанови від 26
липня 2007 року про повернення виконавчих листів до суду без виконання,
зобов'язати відповідача відкликати виконавчі листи з Джанкойського міськрайсуду
та прийняти їх до свого провадження.
В судовому засіданні ОСОБА_1. підтримала адміністративний
ОСОБА_2. в судове засідання не з'явилась, надіслала
письмову заяву про підтримання позову, просила розглянути справу без її присутності.
Позовні вимоги мотивовані тим, що державним виконавцем
під час проведення виконавчих дій були порушені їх права як стягувачів,
передбачені Законом України „Про виконавче провадження”. Вони не були запрошені
для участі у проведенні виконавчих дій - опису майна за місцем реєстрації
боржника, внаслідок чого були позбавлені права заявляти клопотання, вносити
свої зауваження. Акт державного виконавця від 19 липня 2007 року про
відсутність майна у боржника стягувачам не направлявся і не вручався. Також
вважали, що державний виконавець не вчинив всіх передбачених законом заходів
для примусового стягнення з боржника заподіяної внаслідок злочину шкоди, не
з'ясував дійсного місця проживання боржника та знаходження його майна. Крім
того, державний виконавець безпідставно, на їх думку, повернув виконавчі листи без виконання до
суду, хоча повинен був повернути стягувачам.
В судовому засіданні
представниками відповідача позовні вимоги визнані не були. Заперечення
обгрунтовані тим, що державним виконавцем були вжиті всі передбачені законом
заходи для виконання вироку суду про стягнення з боржника шкоди на користь
стягувачів. Майна у боржника за адресою, вказаною у виконавчому листі, на яке
можливо звернення стягнення, не виявлено, про що свідчить акт державного
19.07.07. Оскільки майна у
боржника не виявлено, 26.07.07 державним виконавцем на підставі ст.40 Закону
України „Про виконавче провадження” було винесено постанову про повернення виконавчих
документів, а виконавчі листи були
повернуті до Джанкойського міськрайсуду, який їх видав. Копії зазначених
постанов направлялись стягувачам. Відповідач також вважав, що закон не
передбачає обов'язку державного виконавця запрошувати сторони виконавчого
провадження для проведення виконавчих дій, а також направлення їм акту
державного виконавця. Стягувачі не звертались до відділу державної виконавчої
служби з заявами про ознайомлення їх з матеріалами виконавчого провадження,
клопотань про запрошення їх для участі у проведенні виконавчих дій не подавали.
Просили в задоволенні заявлених вимог відмовити.
Вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі,
показання свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 11 ч.1
КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на
засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно зі ст.71 ч.1 КАС
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої
вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Статтею 181 КАС України передбачено,
що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної
виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси. Позовну заяву може
бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що на примусовому виконанні в
ВДВС Красногвардійського РУЮ знаходилось
зведене виконавче провадження по виконанню вироку Джанкойського міськрайсуду
(виконавчи листи № 1-52 від 11.10.06), про стягнення на користь ОСОБА_2. та
ОСОБА_1. (до укладення шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1) матеріальної і моральної шкоди,
За заявою стягувачів (позивачів у справі) 19.02.07
державним виконавцем відповідно до ст.24 Закону України „Про виконавче
провадження” від 21.04.99 № 606-XIV з наступними змінами і доповненнями (далі
Закон № 606-XIV), були винесені
постанови про відкриття виконавчих проваджень по виконавчим листам, виданим
Джанкойським міськрайсудом для перевірки майнового стану боржника ОСОБА_3.
З метою з'ясування майнового стану боржника державним
виконавцем були направлені запити в ДАІ, відділення Ощадбанку, страхової
компанії „АСТАРТА”, Петрівську сільську раду, від яких надійшли відповіді про
відсутність у боржника нерухомого майна, автотранспорту, грошових заощаджень.
19.07.07 державним виконавцем для перевірки майнового
стану боржника було здійснено вихід за адресою, вказаною у виконавчих
документах (АДРЕСА_1), в результаті чого встановлено, що за даною адресою
проживає ОСОБА_4. (тітка боржника), боржник за даною адресою був лише
зареєстрований, однак не проживав, майна, яке б належало боржнику, виявлено не
було, про що складено акт державного виконавця.
У зв'язку з тим, що майна боржника виявлено не було,
26.07.07 державним виконавцем на підставі ст.40 ч.1 п.2 Закону
№ 606-XIV винесені постанови про повернення виконавчих документів до
Джанкойського міськрайсуду, який їх видав.
Відповідно до ст.5 ч.1, 2 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове
виконання рішення у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом; надає
сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з
матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників
виконавчого провадження та їх клопотання; роз'яснює сторонам їх права і обов'язки.
Згідно з ст.7 ч.1, 2
Закону № 606-XIV державний
виконавець зобов'язаний використовувати надані йому прав у точній відповідності
із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних
інтересів громадян і юридичних осіб.
Особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або
залучаються до проведення виконавчих дій, повинні бути роз'яснені державним
виконавцем їх права відповідно до вимог цього Закону.
Відповідно до вимог ч.1 ст.11-1 Закону № 606-XIV сторони та інші учасники виконавчого
провадження мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження,
робити з них виписки, знімати копії, подавати додаткові матеріали, заявляти
клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, тощо.
Відповідно до ст.19 ч.2 Конституції України органи
державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадовці зобов'язані
діяти тільки на підставі, в межах повноважень і способом, які встановлені
Конституцією і законами України.
Законом № 606-XIV на
державного виконавця не покладається обов'язок
запрошувати сторони виконавчого провадження для проведення виконавчих
дій, так само як і направлення акта державного виконавця, складеного у
випадках, передбачених ст.40 цього Закону.
Аналізуючи зміст статей 5, 7, 11-1 Закону № 606-XIV,
стягувачі мають право брати участь у провадженні певної виконавчої дії,
заявивши про це відповідне клопотання державному виконавцю. В разі прийняття
участі при проведенні конкретних виконавчих дій, особам, які беруть участь у
виконавчому провадженні, повинні бути роз'яснені державним виконавцем їх права
відповідно до вимог цього Закону.
Як встановлено судом, позивачами не заявлялось клопотання
державному виконавцеві про бажання брати
участь у проведенні виконавчої дії - опису майна боржника.
В той же час, державним виконавцем, на порушення вимог
№ 606-XIV не було вжито всіх
передбачених законом заходів для примусового виконання судового рішення.
Відповідно до ст.20 Закону № 606-XIV виконавчі дії
провадяться державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна.
Встановивши, що боржник не проживає і не проживав за
адресою, зазначеною у виконавчому документі, а
є там лише зареєстрованим (у АДРЕСА_1 проживає його тітка ОСОБА_4.), і
про відсутність там його майна, державний виконавець не прийняв заходів щодо
встановлення дійсного його місця проживання та знаходження майна, хоча йому
повідомлялось, що боржник проживає поАДРЕСА_2 разом із своєю матір'ю, про що
вказувала свідок ОСОБА_4. Дана інформація перевірена не була.
Державним виконавцем 26 липня 2007 року на підставі п.2
ч.1 ст.40 Закону № 606-XIV були винесені постанови про повернення виконавчих
документів до суду, який їх видав.
Згідно з ст.40 ч.1 п.2 зазначеного Закону виконавчий
документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не
провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо у
боржника відсутнє майно, на яке
стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи
щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Як зазначено в ст.40-1 Закону № 606-XIV виконавчий документ повертається до суду,
який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги
на рішення, за яким видано виконавчий документ та прийняття цієї апеляційної
скарги до розгляду, а також у випадках, передбачених пунктами 2-6 частини
першої статті 40 цього Закону, коли стягувачем є держава.
Судом встановлено, що виконавче провадження державним
виконавцем було відкрите на підставі виконавчого документа за заявою стягувачів
- позивачів у справі, підстав, передбачених ст. 40-1 Закону № 606-XIV для повернення виконавчих документів до суду,
який їх видав, не було.
Відповідно до ст.41 ч.1 Закону № 606-XIV якщо постанова державного виконавця про
повернення виконавчого документа стягувачеві визнана судом незаконною,
виконавче провадження підлягає відновленню у 3-денний строк з дня отримання
ухвали суду.
Оцінюючи за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на безпосередньому, всебічному, повному та
об'єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд
приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Державним виконавцем ВДВС
Красногвардійського РУЮ не було вжито всіх передбачених законом заходів для
примусового виконання вироку суду про стягнення на користь стягувачів
заподіяної їм шкоди, та безпідставно повернуто виконавчі листи до Джанкойського
міськрайсуду, в зв'язку з чим складений ним акт від 19.07.07 та постанови від
26.07.07 є незаконними, які підлягають скасуванню, а виконавче провадження
Відповідно до ст.94 ч.1 КАС
України на користь позивачів підлягають стягненню всі здійснені ними документально
підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.
Позивачі при зверненні до
суду з позовом сплатили судовий збір у розмірі 3 грн.
40 коп., які мають бути їм
присуджені.
Керуючись статтями 5, 7, 11-1, 18, 20, 27, 40, 40-1,
41 Закону України “Про виконавче провадження”, 11, 71,
86, 94, 158, 160-163, 181 КАС України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати незаконним та скасувати акт, який складений
державним виконавцем відділу державної
виконавчої служби Красногвардійського районного управління юстиції АР Крим
Мудрицьким Д.А. від 19 липня 2007 року про відсутність у боржника ОСОБА_3.
майна, на яке може бути звернено стягнення.
Визнати незаконними та скасувати постанови державного
виконавця відділу державної виконавчої служби Красногвардійського районного
управління юстиції АР Крим від 26 липня
2007 року про повернення до суду виконавчих листів за № 1-52/06, які були
видані 11.10.06 Джанкойським міськрайонним судом про стягнення з боржника
ОСОБА_3. на користь стягувачів ОСОБА_1. (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_2. матеріальної
Зобов'язати відділ державної виконавчої служби
Красногвардійського районного управління юстиції АР Крим відкликати з
Джанкойського міськрайонного суду
повернуті виконавчі листи за № 1-52/06 про стягнення з боржника ОСОБА_3.
на користь стягувачів ОСОБА_1. (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_2. матеріальної і
моральної шкоди та відновити виконавче провадження.
Присудити на користь
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. здійснені ними судові витрати з оплати судового збору в
розмірі 01 грн. 70 коп. кожній за
рахунок Державного бюджету України.
Постанова може бути
оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду АР Крим через
Красногвардійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня
складення в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження, і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС
України.

Суддя