Справа № 22-а-1087/2008
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2008-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Яковенко Н.Л.
Доповідач 2 інстанції:
суддя
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2008 року

№ 22-а-1087/08

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Мельнікова
Л.В.

Суддів - Григоров А.М., Сіренко О.І.

при секретарі:
Холодна Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1,
Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного
управління Державного казначейства України в Полтавській області на постанову
Київського районного суду м. Полтави від 03 жовтня 2007 року по справі № 2а-167/07

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області,

Полтавського обласного
військового комісаріату

3-я особа:
Головне управління Державного казначейства України в Полтавській області

про визнання дій
незаконними, зобов'язання перерахувати пенсію та стягнення недоплаченої суми
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду
з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській
області, Полтавського обласного військового комісаріату про визнання дій
незаконними, зобов'язання перерахувати пенсію та стягнення недоплаченої суми
пенсії.

Постановою Київського районного
суду м. Полтави від 03 жовтня 2007 року позов ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській області,
Полтавського обласного військового комісаріату, 3-я особа: Головне
управління Державного казначейства України в Полтавській області про визнання дій
незаконними, зобов'язання перерахувати пенсію та стягнення недоплаченої суми
пенсії задоволено частково.

Суд першої інстанції зобов'язав
Головне управлення Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати
пенсію позивачу за період з 23 травня 2006 року з урахуванням 40% щомісячної
надбавки та 50% надбавки за особливі умови служби, виконання особливо важливих
завдань або значного обсягу робіт, встановлених Указом Президента України від
14 липня 1995 року №615/95 "Про надбавки до грошового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил України", та виплатити недоплачену згідно
перерахунку пенсію.

ОСОБА_1, Головне управління
Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головне управління Державного
казначейства України в Полтавській області не погоджуються з вказаною
постановою, подали апеляційні скарги.

ОСОБА_1, вважає, що постанова
винесена з порушенням норм процесуального права та здійснено помилкове
застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1,
просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Київського районного суду
м. Полтави від 03 жовтня 2007 року по справі №2а-167/2007 за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавської
області про визнання дій незаконними, - зобов'язання перерахувати пенсії та
стягнення недоплаченої суми пенсії та прийняти нову постанову суду по суті
позивних вимог.

Головне управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області вказує, що судом першої інстанції при прийнятті
постанови були порушені норми матеріального права.

Головне управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області просить суд апеляційної інстанції постанову
Київського районного суду м. Полтави від 03.10.2007 р. по справі за

позовом ОСОБА_1 скасувати як
незаконну та прийняти

нову постанову, в якій відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Головне управління Державного
казначейства України в Полтавській області не погоджується з винесеною
постановою в частині стягнення судового збору та просить скасувати постанову
Київського районного суду від 03.10.2007 року та прийняти нову, якою в частині
стягнення з Державного бюджету України в особі Головного управління Державного
казначейства України у Полтавській області на користь ОСОБА_1 3,40 грн. державного
мита (судового збору), сплаченого позивачем при подачі позову до суду -
відмовити

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, апеляційна скарга Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській області підлягає задоволенню частково,
апеляційна скарга Головного управління Державного казначейства України в
Полтавській області підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було
встановлено наступне.

Позивач звернувся в суд з позовом
до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області,
Полтавського обласного військового комісаріату з вимогами про перерахування
розміру пенсії. Посилався на те, що він є пенсіонером Міністерства оборони
України. Під час військової служби отримував надбавки щомісячну у розмірі 40%
та 50 % - за особливі умови служби, встановлені Указом Президента України від
14.07.95 року №615/95. При обрахуванні його пенсії вказані надбавки
відповідачем були враховані до її розміру, але з 12 жовтня 1996 року -
безпідставно виключені. У зв'язку з обрахуванням пенсії без врахування цих
надбавок вважає, що за період з 12 жовтня 1996 року по час звернення до суду
йому не доплачено пенсію. Тому позивач просив визнати незаконним виключення
Полтавським обласним військовим комісаріатом з 12 жовтня 1996 року з його
грошового забезпечення 40% щомісячної надбавки та 50% надбавки за особливі
умови служби, виконання особливо важливих завдань або значного обсягу робіт,
зобов'язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в
полтавській області - перерахувати його пенсію за період з 12 жовтня 1996 року
з врахуванням 40% та 50% надбавок, встановлених Указом Президента України від
14.07.95 року №615/95, враховувати ці надбавки для здійснення подальших
перерахунків та виплатити заборгованість недоплаченої пенсії.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1. є
військовим пенсіонером. Пенсія позивачу нараховувалась та виплачувалась з 18
березня 1996 року (а.с. 6) Полтавським обласним військовим комісаріатом.

Відповідно до грошового атестату
позивача на час звільнення він одержував надбавки у розмірі 40% та 50%,
встановлені Указом Президента України від 14.07.95 року №615/95 (а.с.6-7).

Зазначені спірні надбавки були
враховані при нарахування пенсії позивача в 1996 році (а.с.8).

З 12 жовтня 1996 року вказані
надбавки 40% та 50% до розрахунку пенсії позивача враховуватись перестали, з
розрахунку виключені (а.с. 9).

Відповідно до ст.ст. 43, 63 Закону
України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких

інших осіб", пенсії
військовослужбовцям обчислюються з їх грошового забезпечення з

урахуванням відповідних окладів за
посадою, військовим званням, процентної надбавки за

вислугу років, надбавки за вчене
звання і вчений ступінь, кваліфікації і умов служби у порядку і

розмірах, визначених Кабінетом
Міністрів України. Призначені військовослужбовцям пенсії

перераховуються з підвищенням
грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Посилання представника відповідача
на вказаний нормативний акт на обґрунтування заперечень проти позову суд вважає
невірним, оскільки Закони України не можуть тлумачитися розширено, а на
підставі вказаної норми пенсії перераховуються лише з підвищенням грошового
забезпечення. При цьому перерахування пенсії зі скасуванням якогось виду
надбавки, виключення надбавок, жодним нормативним актом не передбачені.

На підставі викладеного суд
приходить до висновку про неправомірність виключення з розрахунку пенсії
позивача вказаних 40% та 50% надбавок.

Відповідно до ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду. Для звернення до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк з дня коли особа
дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 100 КАС України
встановлено, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на
цьому наполягає одна із сторін.

В судовому засіданні, в суді першої
інстанції представник Головного управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області наполягав на застосуванні судом строків давності при
вирішенні спору.

Пояснення представника позивача про
те, що дізнався про порушення свого права лише у березні 2007 року від
співробітників, не підтверджуються жодним доказом. Крім того, суд вважає, що
про порушення його права позивач міг і повинен був дізнатися, починаючи з
листопада 1996 року, оскільки щомісячно отримував пенсію та знав про її розмір.

Такі висновки суду підтверджуються
також і тим, що відповідачі - Полтавський обласний військовий комісаріат або
Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - позивачу в
наданні інформації про розмір, нарахування його пенсії або у видачі розрахунків
пенсії не відмовляли.

Але, вважаючи порушення права
позивача триваючим, оскільки право на обрахування пенсії зі спірних надбавок він
мав як під час їх виключення з розрахунку, так має на час звернення до суду та
розгляду справи судом, суд вважає за необхідне захистити право позивача в межах
встановленого чинним законодавством річного терміну позовної давності.

Відповідно до ст.99 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року №489-У
військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу, які мають право
на пенсійне забезпечення на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення
осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії призначаються
(перераховуються) органами Пенсійного фонду України.

На час розгляду справи судом у
Полтавського обласного військового комісаріату відсутні повноваження щодо
відновлення порушеного права позивача.

Тому суд вважає за необхідне
зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області
врахувати вказані надбавки, здійснити перерахунки та виплати заборгованості
пенсії позивача в межах річного терміну позовної давності - за період з 23
травня 2006 року.

В задоволенні решти позовних вимог
необхідно відмовити у зв'язку з пропуском позивачем терміну звернення до суду,
встановленого чинним законодавством.

У зв'язку з частковим задоволенням
позовних вимог позивача йому необхідно повернути з Державного бюджету 3 грн. 40
коп. державного мита (судового збору), сплаченого при подачі позову до суду.

З врахуванням викладеного, суд
першої інстанції задовольнив позовні вимоги частково.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду щодо відмови в задоволенні частини позовних вимог у зв'язку з
пропуском позивачем терміну звернення до суду, встановленого чинним
законодавством і вважає, що доводи апеляційної скарги позивача не спростовують
висновків суду в цій частині.

Колегія суддів не може погодитись з
висновками суду в частині задоволення позову.

Законодавством з питань пенсійного
забезпечення, яке діяло до 01.01.2005 року, не було передбачено можливості
перерахунку раніше призначених пенсій у зв'язку з запровадженням після
звільнення військовослужбовців та осіб, котрі мають право на пенсію згідно із
Законом № 2262-ХII нових щомісячних додаткових витрат грошового забезпечення,
яких вони не отримували під час служби, а також премій.

З 01.01.2005 року набув чинності
Закон України № 2255-IV "Про внесення змін до деяких законів України з
питань соціального захисту військовослужбовців" і ним передбачено зміну в
редакції ч. 3 ст. 63 ЗУ № 2262-ХII та запроваджено новий порядок перерахунку
раніше призначених пенсій. Ним встановлено, що всі призначені відповідно до
цього Закону пенсії підлягають перерахунку в зв'язку зі зміною розміру хоча б
одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців
та осіб, які мають право на пенсію згідно з цим законом, або у зв'язку із
введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення (надбавки, підвищень) і премій у розмірах, встановлених
законодавством. Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення права на
такий перерахунок та провадиться у строки, встановлені у частині 2 статті 51
цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідний перерахунок позивачу за новим порядком було проведено. Застосування
старого порядку, після внесення відповідних змін до законодавства можливо лише
по відносинах до 01.01.2005 р., а по цих вимогах строк давності позивачем
пропущений.

Таким чином, в частині задоволення
позову, суд першої інстанції зробив висновок, якій не відповідає обставинам
справи та нормам матеріального права, оскільки застосував норми, які не
підлягали застосуванню. Враховуючи наведене в цієї частині постанова суду
підлягає скасуванню з постановленням рішення про відмову у позові в цієї
частинні.

Відповідно до ст. 94 КАС України
постанова суду першої інстанції також підлягає скасуванню в частині стягнення
сум державного мита (судового збору) з Державного бюджету України на користь
позивача.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196,
198, п.
4 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській області задовольнити частково.

Задовольнити апеляційну скаргу
Головного управління Державного казначейства України в Полтавській області.

Постанову Київського районного суду м. Полтави
від 03 жовтня 2007 року по справі № 2а-167/07 в частині зобов'язання
Головного управлення Пенсійного фонду України в Полтавській області
перерахувати пенсію ОСОБА_1за період з 23 травня 2006 року з урахуванням 40%
щомісячної надбавки та 50% надбавки за особливі умови служби, виконання
особливо важливих завдань або значного обсягу робіт, встановлених Указом
Президента України від 14 липня 1995 року №615/95 "Про надбавки до
грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України" та
виплатити недоплачену згідно перерахунку пенсії скасувати - в цій частині в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Скасувати постанову Київського районного суду
м. Полтави від 03 жовтня 2007 року по справі № 2а-167/07 в частині стягнення з Державного бюджету
України в особі Головного управління Державного казначейства України в
Полтавській області на користь ОСОБА_1 3 грн.
40 коп. державного мита (судового збору), сплаченого позивачем при подачі
позову до суду.

В іншій частині постанову Київського районного
суду м. Полтави від 03 жовтня 2007 року по справі № 2а-167/07 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця,
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Повний текст
виготовлено та підписано 15 травня 2008
року

Головуючий Мельнікова
Л.В.

Судді
Григоров А.М.

Сіренко О.І.