Справа № 22а-208/2008
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2008-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-208/08 Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку - 45 інстанції -
справа № А16/93-07
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого
судді - Проценко О.А. (доповідач)

суддів
-
Коршун А.О., Туркіної Л.П.,

при секретарі - Піцик Р.В.,

за участі представників:

позивач -
ОСОБА_1,

відповідача -
Владімірова Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Жовті Води Дніпропетровської області на
постанову господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2007р. в адміністративній справі №А 16/93-07

за позовом
Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до Управління пенсійного фонду України в м. Жовті
Води Дніпропетровської області

про визнання недійсною вимоги від 15.01.2006 року
№Ф-1,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2007 року Суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_1 звернувся
до суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного
фонду України

м.Жовті Води Дніпропетровської
області про визнання недійсною вимоги відповідача від 15.01.2007 року №Ф-01
про сплату боргу у розмірі 248,82 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав про те, що за
перший квартал 2005р. позивачем
сплачений фіксований податок в розмірі 150 грн. 00 коп.,частина якого згідно з
чинним законодавством України перерахована до Пенсійного Фонду України, але не
була врахована відповідачем при складанні вимоги №Ф-01 та акту перевірки від 23.01.2007р.№16/01.
Позивач вважає, що вимога №Ф-01 не відповідає нормам статей 1,2 Закону України
«Про вирішення питання щодо заборгованості суб'єктів господарської діяльності,
які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку з
неперерозподілом Державним казначейством України частини податків до Пенсійного
фонду протягом 2004р.- 1кварталу 2005р.»; розмір мінімального страхового внеску
встановлений відповідачем за власною методикою і не відповідає чинному
законодавству. Позивач зазначає, що розмір страхових внесків встановлює тільки
Верховна Рада України; розмір страхових внесків для фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований
податок,єдиний податок) до теперішнього часу законами не встановлений.

Розглянувши справу, господарський
суд Дніпропетровської області постановою від 04.06.2007р. задовольнив
адміністративний позов Суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_1, визнав недійсною вимогу Управління
Пенсійного фонду в м. Жовті Води Дніпропетровської області про сплату боргу від
15.01.2007р.№ф-01. При цьому суд першої інстанції посилався на ст.14 та пп.4
п.8 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ч.7 п.8 ст.45 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», ст.2 Закону України «Про
вирішення питання щодо заборгованості суб'єктів підприємницької діяльності, які
застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку з не
перерозподілом Державним казначейством України частини податків до Пенсійного
фонду протягом 2004 року - 1 кварталу 2005 року».

Не погодившись з висновками суду першої інстанції,
відповідач оскаржує дану постанову в апеляційному порядку, просить визнати її
недійсною. В обґрунтування апеляційних вимог, відповідач зазначає, що суд при
прийнятті рішення не прийняв до уваги п.4.п.8 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» яким
передбачено, що фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування на період дії законодавчих актів з питань
особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку,
визначеному цим Законом у фіксованому розмірі. Апелянт зазначає, що дана процедура була передбачена ч.5ст.45
Закону України «Про державний бюджет на
2005р.», в якій чітко встановлений фіксований розмір страхового внеску для
фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування і який визначається у розмірі мінімального
страхового внеску, встановленого Законом України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», у розмірі страхового внеску визначається, як
добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір мінімального страхового
внеску. Апелянт вважає, що оскільки з 01.01.05. мінімальна заробітна плата становила 262 грн., а розмір мінімального
страхового внеску 32% то суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування повинні були платити до Пенсійного фонду України фіксований розмір
страхового внеску в сумі 83,84 грн. на
місяць.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови
суду в межах доводів апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів не знаходить підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Матеріалами
справи встановлено, що позивач - суб'єкт підприємницької діяльності-фізична
особа ОСОБА_1, зареєстрований як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в Управлінні
Пенсійного фонду України в м.Жовті Води Дніпропетровської області за номером НОМЕР_1 та є платником фіксованого
податку. 15.01.2007 року Управлінням пенсійного фонду України у м.Жовті Води
Дніпропетровської області було складено та пред'явлено позивачу - ОСОБА_1
вимогу про сплату боргу, згідно якої відповідач вимагає від позивача сплати
недоїмки зі страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 248грн. 82коп. 23.01.2007 року відповідачем було проведено
перевірку повноти нарахування та своєчасності сплати страхових внесків до
Пенсійного фонду громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю, за
результатами якої складено акт № 16/01-ф.

Згідно
акту перевірки від 23.01.2007року №16/01-ф за 2005р. позивачу нараховано
страхові внески у сумі 293 грн. 82 коп., а фактично сплачено позивачем 45 грн.
00 коп. і прострочена заборгованість складає 248 грн. 82 коп.

Як
свідчать матеріали справи вказана
заборгованість виникла через несплату позивачем страхових внесків за січень
2005р. у сумі 83 грн. 84 коп., за лютий 2005р. у сумі 83 грн. 84 коп. та за березень 2005р. у сумі 81 грн. 14 коп.

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють
спірні правовідносини, показав:

Згідно зі ст.14 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» страхувальниками
відповідно до цього закону є підприємства, установи і організації,
створені відповідно до законодавства України незалежно від форм власності, виду
діяльності та господарювання, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок, єдиний податок). Порядок сплати внесків на
обов'язкове державне пенсійне страхування встановлено Законом України від
09.07.2003р. «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та
Інструкцією « Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та
зареєстрованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду
України», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003р.№21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16.01.2004р. за
№64/8663, відповідно до яких на відповідача покладено обов'язки по нарахуванню,
обчисленню і сплаті в установлені строки та в повному обсязі страхових внесків
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування .

Відповідно до п.4, п.8 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок,
придбання спеціального торгового патенту), та члени сімей зазначених фізичних
осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на
період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування
сплачують страхові внески в порядок, визначений цим Законом у фіксованому
розмірі.

За
правилами ч.7п.8 ст. 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005
рік» установлено на 2005 рік фіксований розмір страхових внесків на
загальнообов'язкове державне страхування для фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок, придбання спеціального торгового патенту),
та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, у розмірі мінімального страхового внеску,
визначеного Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на місяць на кожну особу.

Позивач є платником фіксованого податку ( патент від
13.02.2006р. серія НОМЕР_2) та в період з січня 2005 року по березень 2005 року
сплачувала фіксований податок в розмірі 50 грн.00 коп. за кожний місяць,
сплативши таким чином за січень-березень 2005 року 150 грн.00 коп.; до складу
фіксованого податку входить і сума страхових внесків, яка підлягає
перерахуванню до Управління Пенсійного фонду; фіксований податок за спірний
період сплачено позивачем у повному обсязі.

Норми ст.2 Закону України «Про вирішення питання щодо
заборгованості суб'єктів підприємницької діяльності, які застосовують
особливі умови оподаткування , обліку та звітності, у зв'язку з
непереразподілом Державним казначейством
України частини податків до Пенсійного
фонду протягом 2004р.- 1 кварталу 2005р.» визначають, що донарахування
та фінансові (штрафні) санкції до суб'єктів господарської діяльності, які
застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності щодо сум
фактично сплачених внесків у 2004 році-1 кварталі 2005 року , не
застосовуються, оскільки відповідачем фактично донараховано позивачу страхові
внески, позовні вимоги підлягають задоволенню. Отже вищезазначене спростовує
заперечення відповідача.

За таких обставин, колегія суду погоджується з висновками
суду першої інстанції щодо визнання недійсною вимоги Управління Пенсійного
фонду України в м.Жовті Води Дніпропетровської області про сплату боргу від 15.01.2007року №Ф-01.
Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, тому
апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду м.Жовті Води Дніпропетровської
області на постанову господарського суду
Дніпропетровської області від
04.06.2007року по справі №А16/93-07 за
позовом Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про
визнання недійсною вимоги від 15.01.2006р. № Ф-01 - слід залишити
без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись
статтями 195,196,198,205,206, КАС
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду м.Жовті Води Дніпропетровської області на постанову господарського суду Дніпропетровської області від
04.06.2007р. у адміністративній справі №А16/93-07 залишити без задоволення.

Постанову господарського суду
Дніпропетровської області від 04.06.2007р. у справі №А16/93-07 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст. 254
КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий: О.А.Проценко

Судді: А.О. Коршун

Л.П. Туркіна