Справа № К-9888/06
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2008-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ
СУД УКРАЇНИ
______________________________________________________________
УХВАЛА
Іменем України

“10” квітня 2008 р.

№К-9888/06

Вищий адміністративний су
д України у складі колегії су
ддів:
Головуючого
Степашка О.І
.
Суддів
Конюшка К
.В.

Ланченко
Л.В.
Нечитайла О.М.
Пилипчук Н.Г.

секретар судового засід
ання Меньшико
ва О.Я.
за участю представника від
повідача Гришка Р.Ю
.
розглянувши касаційну с
каргу Державної податков
ої інспекції у Орджонікідзев
ському районі м. Запоріжжя
на рішення Господарсь
кого суду Запорізької област
і від 03.03.2005 р.
та постанову Запоріз
ького апеляційного господар
ського суду від 19.04.2005 р.
у справі №23/49
за позовом Т
овариства з обмеженою відпов
ідальністю “Азовсервіс”
до
Державної податкової інспек
ції у Орджонікідзевському ра
йоні м. Запоріжжя
про визн
ання недійсним податкового п
овідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою ві
дповідальністю “Азовсервіс
” (далі по тексту ТОВ “Азовс
ервіс”, позивач) звернулось д
о Господарського суду Запорі
зької області з позовом до Де
ржавної податкової інспекці
ї у Орджонікідзевському райо
ні м. Запоріжжя (далі по тексту
ДПІ у Орджонікідзевськом
у районі м. Запоріжжя, відпові
дач) про визнання недійсним п
одаткового повідомлення-ріш
ення.

Рішенням Господарського с
уду Запорізької області від
03.03.2005 р., яке залишено без змін по
становою Запорізького апеля
ційного господарського суду
від 19.04.2005 р., позовні вимоги ВАТ
“Азовсервіс” задоволено. Виз
нано недійсним податкове пов
ідомлення-рішення від 18.06.2004 р. №
/0.

ДПІ у Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя звернула
сь з касаційною скаргою, в які
й просить скасувати рішення
Господарського суду Запоріз
ької області від 03.03.2005 р. та пост
анову Запорізького апеляцій
ного господарського суду від
19.04 2005 р., прийняти нове судове рі
шення, яким у задоволенні поз
овних вимог ТОВ “Азовсервіс”
відмовити.

Колегія суддів Вищого адмі
ністративного суду України в
важає, що касаційна скарга ДП
І у Орджонікідзевському райо
ні м. Запоріжжя підлягає част
ковому задоволенню з наступн
их підстав.

Так, судами попередніх інст
анцій встановлено, що 18.04.2004 р. ДП
І у Орджонікідзевському райо
ні м. Запоріжжя прийнято пода
ткове повідомлення-рішення №
, яким позивачу зменшено су
му бюджетного відшкодування
з податку на додану вартість
за липень, серпень 2003 р., січень
, лютий та квітень 2003 р. на 1 534 426,00 г
рн.

Податкове повідомлення-рі
шення від 18.04.2004 р. № прийнято
на підставі акту “Документал
ьної позапланової тематично
ї перевірки правильності обч
ислення та своєчасності внес
ення до бюджету сум податку н
а додану вартість ТОВ “Азовс
ервіс” ЕДРПОУ 31508281 за період: ли
пень, серпень 2002 р., січень, люти
й, квітень 2003 р.” від 18.06.2004 р. №211/23-321-315
08281 (далі по тексту Акт перев
ірки).

Відповідно до висновків Ак
ту перевірки відповідачем дл
я упередження безпідставног
о відшкодування податку на д
одану вартість зменшено суму
відємного значення на 1 534 426,
00 грн., у звязку з тим, що стан
ом на 18.06.2004 р. не можливо встанов
ити виробника давальницької
сировини, з якої виготовлена
експортована продукція.

Суди попередніх інстанцій
, задовольняючи позовні вимо
ги, виходили з того, що якщо ко
нтрагент не виконав свого зо
бовязання зі сплати податк
у до бюджету, то це тягне відпо
відальність та негативні нас
лідки саме щодо цієї особи, а з
азначена обставина не є підс
тавою для позбавлення платни
ка податку права на відшкоду
вання податку на додану варт
ість у разі, якщо останній вик
онав усі передбачені законом
умови щодо отримання такого
відшкодування та має всі док
ументальні підтвердження ро
зміру свого податкового кред
иту

Поряд з цим, Вищий адміністр
ативний суд України звертає
увагу на наступні обставини.

Так, спірні правовідносин
и, які є предметом даного судо
вого спору, регулюються норм
ами Закону України “Про пода
ток на додану вартість” (в ред
акції, що діяла до набрання чи
нності Законом України “Про
внесення змін до Закону Укра
їни “Про податок на додану ва
ртість” від 03.06.2005 р. №2642-ІV).

Згідно з п.п. 7.7.1 п. 7.1 ст. 7 Закону
України “Про податок на дода
ну вартість” суми податку, що
підлягають сплаті до бюджет
у або відшкодуванню з бюджет
у, визначаються як різниця мі
ж загальною сумою податкових
зобовязань, що виникли у зв
язку з будь-яким продажем т
оварів (робіт, послуг) протяго
м звітного періоду, та сумою п
одаткового кредиту звітного
періоду.

Відповідно до п.п. 7.7.3 п. 7.7 ст. 7 За
кону України “Про податок на
додану вартість” у разі коли
за результатами звітного пе
ріоду сума, визначена згідно
із зазначеним підпунктом, ма
є відємне значення, така су
ма підлягає відшкодуванню пл
атнику податку з Державного
бюджету України протягом міс
яця, наступного після подачі
декларації.

Згідно з п. 1.7 ст. 1 Закону Украї
ни “Про податок на додану вар
тість” податковий кредит
сума на яку платник податку м
ає право зменшити податкове
зобовязання звітного пері
оду, визначена згідно з цим За
коном.

Підпунктом 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України “Про податок на дода
ну вартість” встановлено, що
податковий кредит звітного
періоду складається із сум п
одатків, сплачених (нарахова
них) платником податків у зві
тному періоді у звязку з пр
идбанням товарів (робіт, посл
уг), вартість яких відноситьс
я до складу валових витрат ви
робництва (обігу) та основних
фондів чи нематеріальних ак
тивів, що підлягають амортиз
ації.

За визначенням п. 1.8 ст. 1 Закон
у України “Про податок на дод
ану вартість” бюджетне відшк
одування сума, що підлягає
поверненню платнику податку
з бюджету у звязку з надмір
ною сплатою податку у випадк
ах, визначених цим Законом.

Таким чином, на відміну від
податкового кредиту законод
авче визначення бюджетного в
ідшкодування повязане із с
плаченими платником сумами п
одатку, що відповідає загаль
ному поняттю відшкодування я
к компенсації понесених витр
ат, заподіяних майнових збит
ків.

Відповідно до п. 8.2 ст. 8 Закону
України “Про податок на дода
ну вартість” саме фактично с
плачені суми податку платник
ом податку - експортером у скл
аді ціни придбання товарів (р
обіт, послуг) постачальникам
таких товарів (робіт, послуг)
враховувались для визначенн
я суми експортного відшкодув
ання, яке за своєю сутністю є р
ізновидом бюджетного відшко
дування.

При незмінності вищенавед
еного визначення бюджетного
відшкодування в п. 1.8 ст. 1 Закон
у України “Про податок на дод
ану вартість” фактично сплач
ена сума податку отримувачем
товарів (послуг) постачальни
кам останніх також визначена
законодавцем як розрахунков
а величина бюджетного відшко
дування при регулюванні поря
дку відшкодування з Державно
го бюджету України сум подат
ку на додану вартість на тепе
рішній час (п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону
України “Про податок на дода
ну вартість” в редакції Зако
ну України “Про податок на до
дану вартість” від 03.06.2005 р. № 2642-ІV
).

Аналіз п. 1.3 ст.1, п.п. 7.4.1 7.4.4 п. 7.4 ст
. 7 Закону України “Про податок
на додану вартість” в редакц
ії Закону України “Про подат
ок на додану вартість” від 03.06.2
005 р. № 2642-ІVсвідчить, що термін “с
плата податку” вживається в
розумінні сплати податку пок
упцем у звязку з придбання
м товарів (робіт, послуг).

Так, п. 1.3 ст. 1 Закону України “
Про податок на додану вартіс
ть”, даючи визначення платни
ка податку, як особи, яка зобов
язана утримати та внести д
о бюджету податок, визначає п
ри цьому, що податок сплачуєт
ься покупцем або особою, яка в
возить (пересилає) товари на м
итну територію України.

Таким чином, вимога п. 1.8 ст. 1 З
акону України “Про податок н
а додану вартість” щодо надм
ірної сплати податку, як необ
хідної умови бюджетного відш
кодування, стосується платни
ка, який згідно цього Закону п
оніс фактичні витрати по спл
аті податку.

У звязку з цим Вищий адмін
істративний суд України звер
тає увагу на те, що факт надмір
ної фактичної сплати податку
за результатами звітного по
даткового періоду платником
податку, підлягає встановле
нню в судовому процесі, як юри
дичний факт, з яким Закон Укра
їни “Про податок на додану ва
ртість” повязує виникненн
я права платника податку на о
тримання бюджетного відшкод
ування у визначених цим Зако
ном випадках.

Задовольняючи позовні вим
оги, суд першої інстанції, з ви
сновками якого погодився і с
уд апеляційної інстанції, од
нак, не встановив, чи є сума сп
ірного бюджетного відшкодув
ання за липень, серпень 2003 р., сі
чень, лютий та квітень 2003 р. у ро
змірі 1 534 426,00 грн. надмірно сплач
еною позивачем порівняно з й
ого податковими зобовязан
нями за цей звітний податков
ий період.

Зазначене неповне встанов
лення обставин справи є сутт
євим порушенням ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинс
тва України та виключає можл
ивість висновку суду касацій
ної інстанції щодо правильно
сті застосування судами перш
ої та апеляційної інстанцій
норм матеріального права при
вирішенні спору, оскільки пе
редбачені ч. 1 ст. 220 Кодексу адм
іністративного судочинства
України межі перегляду спра
ви в касаційній інстанції не
дають їй права встановлюват
и або вважати доведеними обс
тавини, що не були встановлен
і попередніми судовими інста
нціями.

Згідно зі ст. 159 Кодексу адмін
істративного судочинства Ук
раїни судове рішення повинно
бути законним і обґрунтован
им. Законним є рішення, ухвале
не судом відповідно до норм м
атеріального права при дотри
манні норм процесуального пр
ава. Обґрунтованим є рішення
, ухвалене судом на підставі п
овно і всебічно зясованих
обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими д
оказами, які були досліджені
в судовому засіданні.

Відповідно до вимог Постан
ови Пленуму Верховного Суду
України “Про судове рішення”
рішення є законним тоді, коли
суд, виконавши всі вимоги про
цесуального законодавства і
всебічно перевіривши обстав
ини, вирішив справу у відпові
дності з нормами матеріально
го права, що підлягають засто
суванню до даних правовіднос
ин, а при їх відсутності - на пі
дставі закону, що регулює под
ібні відносини, або виходячи
із загальних засад і змісту з
аконодавства України. Обґрун
тованим визнається рішення,
в якому повно відображені об
ставини, які мають значення д
ля даної справи, висновки суд
у про встановлені обставини
і правові наслідки є вичерпн
ими, відповідають дійсності
і підтверджуються достовірн
ими доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Згідно з ч. 2 ст. 227 Кодексу адмі
ністративного судочинства У
країни підставою для скасува
ння судових рішень судів пер
шої та (або) апеляційної інста
нцій і направлення справи на
новий судовий розгляд є пору
шення норм матеріального чи
процесуального права, які пр
извели або могли призвести д
о неправильного вирішення сп
рави і не можуть бути усунені
судом касаційної інстанції.

Вищий адміністративний су
д України зазначає, що оскіль
ки допущені судами першої та
апеляційної інстанцій поруш
ення норм процесуального пра
ва можуть призвести до непра
вильного вирішення спору та
не можуть бути усунені судом
касаційної інстанції, то всі
винесені судові рішення під
лягають скасуванню, а справа
направленню на новий розг
ляд до суду першої інстанції
.

При новому розгляді справи
судам, врахувавши вищевикла
дене, необхідно всебічно і по
вно перевірити обставини у с
праві, проаналізувати їх та і
нші докази, що містяться в мат
еріалах справи, визначитися
щодо належних способів доказ
ування і прийняти рішення у в
ідповідності до вимог чинног
о законодавства. При цьому, су
дам слід також мати на увазі, щ
о з врахуванням встановленог
о законом порядку сплати, утр
имання та внесення до бюджет
у податку на додану вартість
, згідно якого сплачені покуп
цем платником податку сум
и податку безпосередньо не в
носяться до бюджету, а включа
ються до суми податкових зоб
овязань продавця платни
ка податку, має значення обст
авина щодо характеру дій про
давця, як утримувача податку
та відповідального за його в
несення до бюджету.

На підставі викладеного, к
еруючись ст.ст. 221, 223, 227, 230 Кодексу
адміністративного судочинс
тва України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державно
ї податкової інспекції у Орд
жонікідзевському районі м. З
апоріжжя задовольнити частк
ово.

Рішення Господарського су
ду Запорізької області від 03.0
3.2005 р. та постанову Запорізько
го апеляційного господарськ
ого суду від 19.04.2005 р. у справі №23/49
скасувати.

Справу направити на новий р
озгляд до суду першої інстан
ції.

Ухвала набирає законної си
ли з моменту проголошення, мо
же бути оскаржена до Верховн
ого Суду України за винятков
ими обставинами протягом міс
яця з дня відкриття таких обс
тавин.

Головуючий
(підпис)
О.І. Степашко

Судді
(підпис)
К. В. Конюшко

(підпис)
Л.В. Ланченко

(підпис)
О.М. Нечитайло

(підпис)
Н.Г. Пилипчук

З оригіналом згідно
Відповідальний секретар

О.Я. Меньшикова