Справа № 22а-5036/2008
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 5036/08 Головуючий
суддя у 1-ій інстанції -
Категорія - 79 Татарінов
В.І. (справа №2а-116/08)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 червня 2008 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Поплавського В.Ю. (доповідача),

суддів - Нагорної Л.М., Сафронової С.В.,

при секретарі - Кочковій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргуОСОБА_1

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2008 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Голови Вищого господарського суду України ОСОБА_2 про визнання протиправними
дій Голови Вищого господарського суду ОСОБА_2. по питанню внесення на розгляд
Ради суддів господарських судів України подання щодо призначення на
адміністративну посаду голови Господарського суду Запорізької області ОСОБА_3,
-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2008 року ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом до Голови Вищого
господарського суду України ОСОБА_2. та просила визнати протиправними його дії
по питанню внесення на розгляд Ради суддів господарських судів України подання
щодо призначення на адміністративну посаду голови Господарського суду
Запорізької області ОСОБА_3

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2008 року у
відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1. було відмовлено на підставі
п.1 ч.1 ст.109 КАС України, оскільки заяву не належить розглядати у порядку
адміністративного судочинства.

В апеляційній скарзі позивачка
просила скасувати вказану ухвалу, оскільки вважає, що судом допущено порушення
норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення питання
стосовно відкриття провадження у справі та просила постановити нову ухвалу про
відкриття провадження за її позовом, направити справу до суду першої інстанції
для продовження розгляду справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як видно з позовних вимог, позивачка
оскаржує дії голови вищого господарського суду України ОСОБА_2 по питанню
внесення на розгляд Ради суддів господарських судів України подання щодо
призначення на адміністративну посаду голови господарського суду Запорізької
області ОСОБА_3.

При цьому вимога щодо неправомірності його дій відносно самої позивачки в
резолютивній частині позову не зазначається, оскільки вимоги стосуються іншої
особи. Тому відсутні підстави вважати, що заявлений позов є адміністративною
справою щодо проходження позивачкою публічної служби в розумінні підвищення її
по службі, тобто можливості зайняти адміністративну посаду в суді.

Відмовляючи у відкритті
адміністративного провадження, суд першої інстанції правильно виходив з того,
що відповідач не є суб'єктом владних повноважень, оскільки не наділений такими
та не виконує управлінські функції, оскільки він не приймає остаточного рішення
щодо призначення на адміністративну посаду будь-яких кандидатів із числа суддів
відповідного суду.

Колегія суддів погоджується з цим висновком, оскільки він підтверджується
наступними доводами.

Відповідно до п.10 ч.1 ст. 28 Закону
України «Про судоустрій України» голова апеляційного суду вносить пропозиції
Голові Верховного Суду України чи голові відповідного вищого спеціалізованого
суду щодо кандидатур для призначення на посади голів місцевих судів та їх
заступників.

Згідно із п.10 ч.1 ст. 41 Закону України «Про судоустрій України» голова
вищого спеціалізованого суду вносить подання про призначення суддів на
адміністративні посади в порядку, встановленому цим Законом.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що головою господарського
апеляційного суду Запорізької області Федоровим І.О. подана пропозиція, яка
може бути врахована Головою вищого господарського суду України при вирішенні
кадрових питань.

Згідно ч.2 ст.130 Конституції України для вирішення питань внутрішньої
діяльності судів діє суддівське самоврядування.

Законом України «Про судоустрій» у
розділі V законодавчо закріплено принципи суддівського самоврядування, їх
органи, завдання та форми.

Частиною 2 ст.102 цього закону визначено, що до питань внутрішньої
діяльності судів належать питання організаційного забезпечення судів та
діяльності суддів, соціальний захист суддів та їх сімей, а також інші питання,
що безпосередньо не пов'язані із здійсненням правосуддя. Рішення з зазначених
питань органами суддівського самоврядування приймаються відповідно до закону.

Статтею 111 цього закону визначено повноваження Ради суддів, їх
компетенцію, в тому числі щодо вирішення відповідно до закону питань,
пов'язаних з призначенням суддів на адміністративні посади в судах.

Відповідно до ч.5 ст. 20 Закону
України «Про судоустрій України» голова суду, заступник голови суду
призначаються на посаду строком на п'ять років з числа суддів та звільняються з
посади Президентом України за поданням Голови Верховного Суду України (а щодо
спеціалізованих судів - голови відповідного вищого спеціалізованого суду) на
підставі рекомендації Ради суддів України (щодо спеціалізованих судів - рекомендації
відповідної ради суддів).

Таким чином, відповідне рішення Ради суддів господарських судів України не
має управлінсько-розпорядчого характеру.

Надання рекомендацій щодо призначення на адміністративну посаду є правом та
обов'язком Ради суддів господарських судів України, яке передбачено Законом
України «Про судоустрій України», відповідними рішеннями Конституційного суду
України та Ради суддів України, а тому розгляд Радою суддів господарських судів
України кандидатур на адміністративну посаду не може визнаватися таким, що
порушує права позивачки.

Відповідно до ст.4 ЗУ «Про звернення
громадян» до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у
сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:

-
порушено права i законні інтереси
чи свободи громадянина (групи громадян);

-
створено перешкоди для здійснення громадянином його
прав i законних інтересів чи
свобод;

- незаконно покладено на
громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до
відповідальності.

Суд першої інстанції правильно
встановив, що голова Вищого господарського суду України не порушував ніяких прав або інтересів
позивачки, так як не вчиняв ніяких дій
відносно неї. Так, згідно наданого орієнтованого порядку денного
засідання Ради суддів господарських судів України п. 2 передбачено надання
рекомендацій для призначення на адміністративні посади у господарських судах
без вказівки конкретних прізвищ та посад, з чого не можна зробити висновок про
розгляд питання, що оскаржує позивачка, на даному засіданні.

Пунктом 1 частини 1 ст. 17 КАС
України визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на:

1) спори
фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У
статті 3 частині 1 пунктом 7 надано визначення, що суб'єкт владних повноважень
- орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова
особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.

Аналізуючи вищезазначене, колегія
суддів вважає, що суб'єкт владних повноважень при виконанні покладених на нього
законодавчо обов'язків, в тому числі і на виконання делегованих, повинен мати
владні управлінські функції, з яким він здатен нав'язувати волю, підкоряти
собі, виражати владу що-небудь робити стосовно тої сукупності прав та
обов'язків які покладені на нього для виконання функцій відповідного органу.

Таким чином, ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих
правовідносинах, у яких виник спір.

Крім того, голова Вищого господарського суду України при внесенні на розгляд
Ради суддів господарських судів України подання щодо призначення на
адміністративну посаду голови господарського суду не є суб'єктом владних
повноважень, бо повноваження щодо розгляду питань, пов'язаних з призначенням
суддів на адміністративні посади в судах належать саме Раді суддів України.

Дії голови Вищого господарського
суду України, що оскаржуються, не є адмініструванням або управлінням в
публічній сфері.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з ухвалою суду першої інстанції про те, що заявлені позовні вимоги
(їх зміст) не можуть бути предметом розгляду адміністративної справи, тому
обґрунтовано відмовив у відкритті провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду без змін.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а
ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки висновок суду першої інстанції
відповідає вищезазначеному законодавству.

Керуючись ст.ст.199, 200 КАС
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 19 лютого 2008 року -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту її
проголошення.

Судді :