Справа № 22А-361/2007
Суддя: Яворський М.А.
Дата ухвалення: 2007-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

- Справа №22A- 361/2007 Головуючий
у І інстанції Божок С.К.
12 Доповідач
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007 року м.
Київ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: Юровська Г.В..

суддів Яворського
МЛ., Суханової Є.М.

при секретарі Данчук
Т.В.

, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області
апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2на постанову Вишгородського районного суду
Київської області від 18
грудня 2006 року в
адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до виконавчого комітету
Вишгородської міської рада, треті особи :
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання не дійсними рішення виконкому та свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,

встановила:

У серпні 2006 року позивачі по
справі ОСОБА_1., ОСОБА_2. звернулися до суду із адміністративним позовом до
виконкому Вишгородської міської ради та просили суд визнати незаконним рішення
Вишгородської міської ради №181
від 17 березня 2006 року, що
оформлення на ОСОБА_3. права власності на 2/5
частини квартири АДРЕСА_1та
просили скасувати його та свідоцтво про право власності на вказану квартирі
зареєстрованого 03 квітня 2006 року.

Свої вимоги
позивачі обґрунтовували тим, що в провадженні Вишгородського районного суду
знаходиться цивільна справа за їх позовом про визнання права власності на
спадкове майно після смерті сина ОСОБА_5 Хоч зазначений спір до цього часу не
вирішений в судовому порядку, відповідач по справі - виконком
Вишгородської міської ради 17
березня 2006 року
ухвалив рішення №181 згідно
якого оформив на ОСОБА_3. права власності на 2/5 частини кооперативної квартири АДРЕСА_1, таким чином
підмінивши суд по вирішенні спору. Просили вказане рішення виконкому визнати
недійсним, скасувати його та свідоцтво про право власності на дану частину
квартири видану ОСОБА_3.

Постановою
Вишгородського районного суду Київської області від 18 грудня 2006 року в
задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1., ОСОБА_2. в частиш скасування
рішення виконкому Вишгородського міської ради №181 від 17
березня 2006 року
відмовлено, а частині позовних вимог про скасування свідоцтва про право
власності на 2/5 частини
квартири АДРЕСА_1провадження
закрито, як таке, що не підлягало розгляду впорядку адміністративного
провадження.

В апеляційній
скарзі позивачі по справі ОСОБА_1. та ОСОБА_2. просять скасувати зазначену
постанову Вишгородського районного суду Київської області, як таку, що
постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства.
Зокрема на думку апелянтів судом не врахована, що відповідач по справі,
приймаючи оскаржуване рішення фактично підмінив суд та визнав за ОСОБА_3. право
власності на квартиру без врахування їх згоди, що на їх думку є не законно.

2

Заслухавши
пояснення апелянта, інших осіб, які з'явилися на розгляд справи, дослідивши
матеріали адміністративної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду скасуванню, виходячи з наступних обставин.

Відповідно до
ст. 202 КАС
України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Судом першої
інстанції виходив із того, що ОСОБА_3. є членом житлово-будівельного
кооперативу „ Маяк- 2", створення якого
затверджено рішенням виконкому Вишгородської районної ради народних депутатів
за № 125 від 12.04.1984 р., та підтверджується
довідкою за № 19 від 19.02.2006 p., виданою
ЖБК „Маяк- 2".

Пайовий внесок
за квартиру № АДРЕСА_1 сплачено
повністю в березні 1993 p.,
що підтверджується довідкою за №
19 від 19.02.2006 р., виданою ЖБК « Маяк- 2» .

Подружжя
ОСОБА_5. та ОСОБА_3 набули права власності на квартиру № АДРЕСА_1у березні 1993 р. За
оформленням Свідоцтва про право власності на дану квартиру до виконавчого
комітету Вишгородської міської ради не зверталися.

27.04.1994 р. шлюб між
ОСОБА_5. та ОСОБА_3. розірваний ,
актовий запис за №
117. Після реєстрації розірвання шлюбу присвоєні прізвища: ОСОБА_3. - ОСОБА_6, що
підтверджується довідкою, виданою Відділом реєстрації актів цивільного стану
Виш горо дського районного управління юстиції Київської області за № 422 від 18.07 2005 p., копія
якої знаходиться в матеріалах справи.

05.12.1994 р. рішенням
Вишгородського районного суду Київської області на підставі ст.ст. 145, 146 ЖК України між
колишнім подружжям визначений порядок користування квартирою 19, зокрема: за
ОСОБА_3. визнано право користування кімнатою площею 12, 8 кв.м., за
ОСОБА_5. - кімнатою
площею 18 кв.м.

Тобто, при
наявності підстав, передбачених ч. 1
ст. 146 ЖК
України, і за згодою колишнього подружжя було встановлено порядок користування
квартирою, а не поділ квартири між подружжям, що є не обов'язковим .

Частина квартири
АДРЕСА_1, яка
складається з житлової кімнати площею 12,7
кв.м , становить
2/5 частини
квартири, що підтверджується довідкою за №
155 від 23.02.2006 p.,
виданою Вишгородським бюро технічної інвентаризації.

........ За таких"
обставин суд першої інстанції вважав, що виконавчий комітет Вишгородської

міської ради 17.03.2006
р. законно прийняв рішення за №181,
яким вирішив оформити ОСОБА_3. право власності на 2/5 кооперативної
квартири АДРЕСА_1тому
відмовив у задоволенні позовних вимог.

Погодитися з
таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може

Так відповідно
до вимог ст. 71 ч.2 СК
України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Як вбачається з
матеріалів справи та пояснень сторін на момент прийняття рішення Вишгородською
міською радою 17 березня 2006 року між
ОСОБА_1., ОСОБА_1. як
спадкоємцями ОСОБА_5з однієї сторони та ОСОБА_3., співвласником вказаної
квартири, а також її сином ОСОБА_7. . як спадкоємцем після смерті батька
ОСОБА_5. з іншої сторони був спір щодо вказаної квартири щодо визначення часток
у вказаному майні, який розглядається і до цього часу Вишгородським районним
судом Київської області

з

Відповідно до
вимог ст. 372 ЦК України
майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між
співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними
або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або
зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту
вказаної статті випливає, що в разі якщо між співвласникам спільної сумісної
власності частки яких не визначенні, не досягнуто згоди щодо поділу вказаного
спільного майна, то вказаний спір повинен бути вирішений в судовому порядку.

Відповідач же по
справі - виконком
Вишгородської міської ради, ухвалюючи оскаржуване по вказаній справі рішення №181 від 17 березня 2006 року фактично
вирішив судовим спір, який існує між сторонами по цивільній справі, і зменшив
розмір частки ОСОБА_3. в спільному сумісному майні, що відповідно до вимог ст.. 372 ч.2 ЦК України є
компетенцією суду.

Колегія суддів
вважає, що оскільки між сторонами спільної сумісної власності - ОСОБА_1.,
ОСОБА_1., ОСОБА_3. фактично існує спір щодо розміру часток кожного в цій
сумісній власності та взагалі оспорюється право кожної із сторін в даному
майну, тому вказаний спір повинен бути вирішений згідно до ст.ст. 41, 55 Конституції
України ст. З, 15 ЦПК
України в судовому порядку, а не відповідним органом місцевого самоврядування.

Враховуючи
викладене колегія судців вважає, що постанова суду першої інстанції по вказаній
справі повинна бути скасована, а адміністративний позов задоволений.

Керуючись ст.ст.
160 ч.З , 198, 202, 205, 207 КАС
України, ст. ст. 55 Конституції,
ст.. 372 ЦК України,
колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2задовольнити.

Постанову
Вишгородського районного суду Київської області від 18 грудня 2006 року в частині
відмови у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2до виконавчого
комітету Вишгородської міської ради про визнання не дійсними рішення виконкому
скасувати та ухвалити в цій частині нову постанову.

.Адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2до виконавчого
комітету Вишгородської міської ради про визнання не чинними рішення виконкому
задовольнити.

Визнати нечинним
рішення Вишгородської міської ради №181
від 17 березня 2006 року, щодо
оформлення на ОСОБА_3. права власності на 2/5
частини квартири №
АДРЕСА_1.

В іншій частині
постанову Вишгородського районного суду Київської області від 18 грудня 2006 року залишити
без змін.

Постанова
апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України протягом одного місяця, з дня складання
постанови в повному обсязі.

Головуючий