Справа № 22-а-522/2008
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2008-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2008
року Судова колегія
Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
Золотнікова О.С.,

суддів Димерлія
О.О. та Милосердного М.М.,

при
секретарі Конончук А.В.,

за
участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2. та представника
відповідача Поляруш Т.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за
апеляційною скаргою начальника Управління Пенсійного фонду України у Київському
районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 08 травня
2007 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання права на
встановлення нового розміру пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України
у Київському районі м. Одеси про визнання права на встановлення нового розміру
пенсії з 11 червня 2004 року та про зобов'язання Управління Пенсійного фонду
України у Київському районі м. Одеси виконати розпорядження на виплату пенсії №
177011 від 28 вересня 2004 року.

В обґрунтування
позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що з 02 січня
1973 року працював провідним конструктором, головним конструктором, начальником
конструкторського відділу, головним спеціалістом в Одеській філії
науково-виробничого об'єднання «Агро прилад» (з 1992 року -
інженерно-технологічний інститут «Біотехніка»), має стаж наукової роботи 29
років 01 місяць. З 06 березня 2002 року позивачу призначено пенсію за віком на
підставі ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність». З
12 березня 2002 року позивач продовжив працювати в інженерно-технологічному
інституті «Біотехніка» і наказом директора інституту № 13/к від 06 березня 2002
року призначений на посаду завідуючого науково-дослідної лабораторії № 5-1
відділу № 5 інституту. 11 червня 2004 року він звернувся до відповідача з
заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії з більшого заробітку.
Розпорядженням на виплату пенсії № 177011 від 28 вересня 2004 року йому
проведено перерахунок пенсії з дня подачі заяви, та встановлено новий розмір
пенсії, але виплати нового розміру пенсії не проводились. В подальшому позивач
отримав відповідь з необґрунтованою відмовою в призначенні нового розміру
пенсії.

Постановою
Київського районного суду м. Одеси від 08 травня 2007 року позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.
Визнано право ОСОБА_1 на встановлення нового розміру пенсії з 11 червня 2004
року виходячи з більш високого заробітку за два роки підряд після призначення пенсії у відповідності до
ч. 17 ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».
Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси на
виконання ч. 17 ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну
діяльність» сплатити ОСОБА_1суму не одержаної пенсії, що утворилася за період з
11 червня 2004 року в розмірі різниці між фактично отриманою пенсією за
призначенням Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.
Одеси та пенсію, яка повинна була
сплачуватись починаючи з 11 червня 2004 року на підставі розпорядження на
виплату пенсії № 177011 від 28 вересня 2004 року Управління Пенсійного фонду
України у Київському районі м. Одеси.

Не погоджуючись
з поставленим по справі судовим рішенням, начальник Управління Пенсійного фонду
України у Київському районі м. Одеси в апеляційній скарзі зазначає, що судом
при вирішенні справи порушено норми матеріального права, зокрема ст. 17 Закону
України «Про наукову і науково-технічну діяльність». На думку апелянта,
відсутні підстави для перерахунку позивачу раніше призначеної пенсії, оскільки
останній не підтвердив науковий характер своєї діяльності. Крім того, в
апеляційній скарзі вказується на звернення позивача до суду із порушенням
процесуального строку, передбаченого ч. 2 ст. 99 КАС України. У зв'язку з
викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постановленого
по справі судового рішення і винесення нової постанови із відмовою у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши
суддю-доповідача, виступи представника відповідача в підтримку апеляційної
скарги, а також позивача і його представника, які вважали за необхідне залишити
постановлене судове рішення без змін, розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для її задоволення.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 з 02 січня 1973 року працював
провідним конструктором, головним конструктором, начальником конструкторського
відділу, головним спеціалістом в Одеській філії науково-виробничого об'єднання
«Агро прилад» (з 1992 року інженерно - технологічному інститут «Біотехніка»
Української академії аграрних наук) і має стаж наукової роботи 29 років 01
місяць, що підтверджується копією трудовою книжки.

З 06
березня 2002 року позивач отримує пенсію за віком відповідно до статті 24
Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

З 12
березня 2002 року позивач продовжує працювати в інженерно-технологічному
інституті «Біотехніка» і наказом директора інституту № 13/к від 06 березня 2002
року призначений на посаду завідуючого науково-дослідної лабораторії № 5-1
відділу № 5 інституту.

11 червня 2004 року ОСОБА_1 звернувся до Управління
Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси з заявою про
встановлення нового розміру пенсії, виходячи з більш високого заробітку за два
роки підряд після призначення пенсії у відповідності до ч. 17 ст. 24 Закону
України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Розпорядженням
на виплату пенсії № 177011 від 28 вересня 2004 року позивачу проведений
перерахунок пенсії з більшого заробітку з дня подачі заяви, тобто з 11 червня
2004 року, та встановлено новий розмір пенсії, але виплати пенсії у новому
розмірі ОСОБА_1не проводились.

11
травня 2005 року ОСОБА_1 отримав лист відповідача за № 2290/05 про відмову в
призначенні нового розміру пенсії з посиланням на відсутність у ст. 24 Закону
України «Про наукову і науково-технічну діяльність» положень щодо порядку
проведення перерахунків раніше призначених пенсій та відсутність документів,
які підтверджують науковий напрям роботи позивача в конструкторському відділі.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що
позивач після призначення пенсії на підставі ст. 24 Закону України «Про наукову
і науково-технічну діяльність» продовжував працювати на посаді наукового
працівника, що згідно ч. 17 ст. 24 названого Закону дає йому право на
перерахунок раніше призначеної пенсії з більш високого заробітку.

Так,
відповідно до ч. 17 ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну
діяльність» (в редакції від 20 листопада 2003 року, що діяла на момент
звернення позивача до відповідача) пенсіонерам, які після призначення пенсії
відповідно до цього Закону працювали за контрактом на посадах наукових
(науково-педагогічних) працівників не менш як два роки і мали більш високий
заробіток, ніж той, з якого було обчислено пенсію, встановлюється, за їх
заявою, новий розмір пенсії виходячи з більш високого заробітку за два роки
підряд після призначення пенсії.

Посилання
відповідача у листі від 11 травня 2005 року за № 2290/05 (а. с. 9 - 10) на
відсутність у ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність»
положень щодо порядку проведення перерахунків раніше призначених пенсій
суперечить наведеній нормі Закону.

Факт
продовження праці ОСОБА_1 після призначення пенсії на посаді завідуючого
науково-дослідною лабораторією інженерно-технологічного інституту «Біотехніка»
Української академії аграрних наук підтверджується довідками інституту (а. с. 8
та 24), а також постановою вченої ради і профспілкового комітету інституту від
23 вересня 2005 року № 7 (а. с. 22 - 23). При цьому, як зазначено в довідці інженерно-технологічного інституту «Біотехніка» Української
академії аграрних наук, лабораторія № 5 - 1, завідуючим якої працює позивач,
входить до складу відділу № 5 інституту, обсяг наукових робіт якого складає
більш 70 відсотків від загального обсягу робіт.

Згідно ст. 22-1
Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність» від 20 листопада 2003
року, Переліку посад наукових
(науково-педагогічних) працівників державних підприємств, установ, організацій,
перебування на яких дає право на призначення пенсій та виплати грошової
допомоги у разі виходу не пенсію відповідно до ст. 24 Закону України «Про
науково і науково-технічну діяльність», затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 22 листопада 2001 року № 1571, та Переліку посад наукових
(науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих
навчальних закладів ІІІ - ІV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на
призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу не пенсію
відповідно до ст. 24 Закону України «Про науково і науково-технічну
діяльність», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня
2004 року № 257, посада завідуючого науково-дослідною лабораторією, яку займає
позивач після призначення йому пенсії, входить до переліку посад наукових
працівників.

Із врахуванням
наведених положень діючого законодавства України позивач на момент звернення до
Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси отримав право
на перерахунок раніше призначеної пенсії з більш
високого заробітку.

Посилання
відповідача на необхідність підтвердження позивачем наукового характеру його
діяльності за період з 1973 по 2002 роки не ґрунтуються на законі, оскільки за
вказаний період на підставі раніше наданих документів ОСОБА_1було призначено
пенсію за віком відповідно до статті 24 Закону
України «Про наукову і науково-технічну діяльність» із врахуванням вимог
діючого на той час законодавства України.

Колегія суддів
відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії у
зв'язку з ненаданням останнім до Управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси копії контракту, оскільки на момент відмови ОСОБА_1в
перерахунку пенсії та при розгляді справи судом першої інстанції дії
відповідача не було мотивовано ненаданням позивачем вказаного документу.

Згідно ч. 1 ст.
100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на
цьому наполягає одна із сторін.

Як вбачається з
матеріалів справи, при наданні заперечень на позовну заяву (а. с. 13 - 15) та в
судовому засіданні суду першої інстанції представником відповідача не
висловлювалися доводи щодо порушення позивачем строку звернення до суду, а тому
відповідні посилання в апеляційній скарзі не можуть бути взяті до уваги судом
апеляційної інстанції.

Оскільки судом
першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм матеріального права, колегія суддів апеляційного
суду на підставі ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення,
а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись
ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну
скаргу начальника Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.
Одеси залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Одеси
від 08 травня 2007 року - без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може
бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України
протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: