Справа № 22а-512/2007
Суддя: Мурлигіна О.Я.
Дата ухвалення: 2007-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
22а-512/07 Головуючий
у першій інстанції - Алєйніков В.О.
Категорія: 36 Доповідач
апеляційної інстанції - Мурлигіна О.Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2007
року колегія суддів судової палати
в цивільних справах

апеляційного
суду Миколаївської області у складі:

головуючого Лисенка П.П.

судців Мурлигіна О.Я., Кутової Т.З.

при
секретарі Варміш О.С., за участю
позивача ОСОБА_1, розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві
апеляційну скаргу

ОСОБА_1 на
постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 1 грудня 2006 року по
справі за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до
відділу фінансових ресурсів і економіки /далі ВФРЕ/ УМВС України в
Миколаївській області, УМВС України в Миколаївській області про захист права на
пенсійне забезпечення

УСТАНОВИЛА:

У серпні 2006
року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ВФРЕ УМВС України в Миколаївській області.
Позивач зазначав, що проходив службу в органах внутрішніх справ, і з серпня
1999 року його було звільнено у запас за власним бажанням та призначена пенсія.
Але протягом 1999-2005 років відповідач не проводив відповідного перерахунку
пенсії у зв'язку з запровадженням нових додаткових видів грошового
забезпечення, а його заяву про донарахування за минулий час залишив без
задоволення. Посилаючись на порушення своїх прав, ОСОБА_1 просив зобов'язати
УМВС провести донарахування пенсії за період 1999-2005 років та виплатити борг
за минулий час.

Ухвалою суду до
участі у справі як відповідача залучено УМВС України в Миколаївській області.

Постановою
Центрального районного суду м. Миколаєва від 1 грудня 2006 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивач, не погодившись з висновком суду щодо відсутності підстав для
перерахунку пенсії за минулий час, просив постанову скасувати та задовольнити
його позов.

Перевіривши
законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з
наступного.

Вирішуючи спір,
суд виходив з того, що щомісячні надбавки, які запроваджено: Указом Президента
України від 19 липня 1999 року № 847 "Про додаткові заходи щодо
впорядкування грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил
України";

Указом
Президента України від 23 лютого 2002 року№173 "Про посилення соціального
захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів
внутрішніх справ" в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення;

Указом
Президента України від 5 травня 2003 року № 389 "Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ
України,

2

Адміністрації
Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України
за безперервну службу" /далі Указ № 389/, -

належать до
додаткових видів грошового забезпечення і враховуються при нарахуванні пенсії
тільки тим особам, які отримували їх під час проходження служби і звільнені
після їх запровадження.

Такого висновку
суд дійшов на підставі вірного тлумачення та застосування правил статей 43 та
63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХП «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у попередніх
редакціях , та змін до цих норм, внесених Законом України від 15 червня 2004
року № 1769-1V «Про внесення змін до статті 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу внутрішніх справ та деяких інших осіб» з 1 січня 2005 року та Законом
України від 16 грудня 2004 року № 2255-IV «Про
внесення змін до деяких Законів України з питань соціального захисту
військовослужбовців» з 1 січня 2006 року /п.8 Постанови №4 Пленуму Верховного
Суду України від 15 квітня 2005 року/.

Оскільки з
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 під час проходження служби цих
надбавок не отримував, був звільнений у серпні 1999 року, суд не встановив
права позивача на перерахунок пенсії у зв'язку з введенням в дію вищеназваних
Указів за період 1999-2004 років.

Не отримував
позивач під час служби і премію в розмірі 33 відсотків за особистий вклад в
загальний результат роботи, право встановлення якої надано керівникам
Постановою Кабінету Міністрів від 22 травня 2000 року №829 "Про грошове
забезпечення військовослужбовців".

Крім того, такі
виплати не носять постійний щомісячний характер, а тому не враховуються при
обчисленні пенсії відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17
липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення
та виплата пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям надстрокової* служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та
членам їхніх сімей".

За такого
висновок суду щодо відсутності підстав для перерахунку раніше призначеної
пенсії з урахуванням вищеназваних надбавок та премії за період 1999-2004 років
відповідає обставинам справи та вимогам
норм пенсійного законодавства.

Всі доводи
апелянта щодо порушення його конституційних прав, у тому числі принципу
рівності та справедливості, а також звуження його прав виплатою 50 %
перерахованої пенсії з 1 січня 2005 року, були предметом дослідження в суді
першої інстанції, і мотиви, за яких суд з ними не погодився, викладені у
мотивувальній частині рішення.

Керуючись ст.ст.
200, 206 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Центрального районного
суду м. Миколаєва від 1 грудня 2006 року - без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але протягом одного місяця може бути
оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.