Справа № 22а-99/2008
Суддя: Любашевський В.П.
Дата ухвалення: 2008-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2008 року
м.Львів
Справа № 22а-99/08

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

доповідача у
справі судді Любашевського В.П.

суддів Яворського
І.О.

Нос С.П.

секретаря
судового засідання Каблак Т.П.

розглянувши у письмовому проваджені справу

за апеляційною скаргою - Управління
праці та соціального захисту населення Новоушицької районної державної
адміністрації Хмельницької області

на постанову Новоушицького районного суду Хмельницької
області від 29.05.2007р. у справі № 2а-9/2007

за позовом гр.ОСОБА_1.

до Управління праці та соціального захисту населення
Новоушицької районної державної адміністрації Хмельницької області

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача Міністерство Фінансів України та
Державне казначейство України

про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової
допомоги,-

В С
Т А Н О В И Л А:

Постановою
Новоушицького районного суду Хмельницької області від 29.05.2007р. позов
ОСОБА_1. задоволено. Постановлено стягнути з відповідача - Управління праці та
соціального захисту населення Новоушицької районної державної адміністрації
Хмельницької області на користь позивача - ОСОБА_1., як учаснику війн,
недоплачену грошову допомогу за 2004-2005 роки в сумі 1223 грн. 35 коп. та 50
грн. судових витрат з місцевого бюджету.

Постанова
суду першої інстанції мотивована тим, що рішенням Конституційного СудуУкраїни
№20-РП/2004 від 01.12.2004 року у справі за конституційним поданням 54 народних
депутатів України щодо відповідності Конституції України положень статей
44,47,78,80 Закону України "Про державний бюджет України на 2004 рік"
та конституційним поданням Верховного суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності) положень частини другої, третьої,
четвертої ст.78 Закону України "Про державний бюджет України на 2004 рік"
(справа про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій) визнано
такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення
статті 44 Закону України "Про державний бюджет України на 2004 рік",
якими встановлено, що у 2004 році виплата щорічної разової грошової допомоги
згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" здійснюється у відповідних розмірах.

У вказаному
рішенні
Конституційного
суду
України
чітко
визначено,
що звуження

-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Головуючий у 1-й інст.суддя Шуригіна О.В.
ряд. ст. зв. № 58

Новоушицький районний суд Хмельницької області справа №
2-а- 9

доповідач у 2-й інст.суддя Любашевський В.П.

змісту та обсягу існуючих прав шляхом прийняття нових
законів або внесення змін до чинних

законів за статтею 22 Конституції України не
допускається.

Оскільки
Закон України "Про державний бюджет України" приймається щорічно, а
рішення про зменшення виплат у 2005 році приймалися після прийняття рішення
Конституційним судом України за 2004 рік, суд вважає, що і на майбутнє слід
керуватися положеннями, на які посилався Конституційний суд в 2004 році.

Посилання відповідача на те, що він керувався Законом України "Про державний
бюджет", оскільки вважає
його пріоретитним відносно чинних законів, не грунтується на ч.2 ст.152
Конституції України.

Суд
першої інстанції також не прийняв до уваги і заперечення відповідача, що
управління праці та соціального захисту населення є неналежним відповідачем по
справі, оскільки відповідно до ст.19 КАС України адміністративні справи
вирішуються судом за місцем знаходження відповідача, і органи соціального
захисту на місцях, як юридичні особи, несуть відповідальність за повноту
соціальних пільг, передбачених діючим законодавством, в тому числі і Законом
України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту". Відповідно
до ст.17-1 цього Закону щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в
розмірах, передбачених ст.ст. 12, ­16 цього Закону, покладено саме на органи
праці і соціального захисту населення.

Відповідач
в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції, як
таку, що винесена з неповним з'ясуванням всіх обставин справи, з неправильним
застосуванням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким відмовити позивачу у задоволені позову.

В
обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на норми Бюджетного кодексу
України, і зазначає, що згідно ст.95 Конституції України виключно Законом про
Державний бюджет України визначаються
будь-які видатки держави на загально суспільні потреби, розмір і цільове
спрямування цих видатків. При цьому, рішенням Конституційного суду України №20-РП/2004 від 01.12.2004 року визнано
конституційною статтю 80 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004
рік», тим самим підтверджено конституційне право Верховної Ради приймаючи
закони про Державний бюджет, в цілях збалансованості бюджету призупиняти дію
законів як в цілому так і окремих його положень на поточний бюджетний рік.

Також
суд першої інстанції не врахував, що щорічні разові грошові допомоги, які
виплачуються згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» до 5 травня виплачуються за рахунок державних субвенцій, а
не за рахунок відповідних управлінь праці та соціального захисту населення.

Заперечень
на апеляційну скаргу не подано.

З'ясувавши
обставини справи, перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Частинами 5
статей 12,13,14,15 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 року передбачено щорічно
до 5 травня виплачувати ветеранам війни щорічну разову грошову допомогу в
розмірі від 3 до 10 мінімальних пенсій за віком , в тому числі учасникам війни
- 3 мінімальні пенсії за віком.Статтею
28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлений
цією статтею, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим законом. Застосування
цього розміру для визначення надбавок, підвищень до пенсій та розмірів допомог
цим Законом не передбачено.

В силу ст.95 Конституції України
виключно Законом про
Державний бюджет України визначаються
будь-які видатки держави на загально суспільні потреби, розмір і цільове
спрямування цих видатків. Згідно п.37 ст.2 Бюджетного
кодексу України, субвенції - між бюджетні трансферти для використання на
певну мету в порядку,
визначеному
тим органом, який прийняв рішення про надання субвенції.

У
відповідності до п.8 ст.7 Бюджетного Кодексу України, бюджетні кошти
використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями, а
відповідно до ст.23 цього ж кодексу будь-які платежі можна здійснювати лише за
наявності відповідного бюджетного призначення.

Пункт
4 статті 10 Бюджетного кодексу України визначає здійснення платежів за
бюджетними програмами (програма класифікація видатків), відповідно до п.6 ч.9
ст. 87 цього ж кодексу до державних програм соціальної допомоги відноситься
щорічна грошова допомога ветеранам Великої вітчизняної війни.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 18.02.2004р. № 177 «Про забезпечення щорічної
виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що Міністерство
фінансів і Державне казначейство забезпечує щороку до 10 квітня виділення
коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової
допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту", у розмірах, установлених Законом України
Про Державний бюджет на відповідний рік, і для подальшого перерахування їх
місцевим органам праці та соціального захисту.

Отже,
щорічні разові грошові допомоги, які виплачуються згідно Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до 5 травня
виплачуються за рахунок державних субвенцій, а не за рахунок коштів управлінь
праці та соціального захисту населення.

А
тому, виходячи із положень ст.19 Конституції України відповідно до якої, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відповідач
- Управління праці та соціального захисту населення Новоушицької районної
державної адміністрації Хмельницької області в межах наданих йому повноважень,
не наділений правом проводити виплати одноразової грошової допомоги до 5 травня
без перерахування йому відповідних коштів Міністерством праці та соціальної
політики і забезпечення останнього такими коштами Міністерством фінансів та Державним
казначейством.

Саме
порушення застосування судом першої інстанції вказаних норм матеріального права
призвело до безпідставного прийняття рішення про стягнення з відповідача в
користь позивача, недоплачену за 2004 - 2005 роки грошову допомогу до 5 травня в сумі 1223 грн. 35 коп.

Також,
при вирішені спору, у даному випадку помилковим є посилання суду першої
інстанції на рішення Конституційного Суду України №20-РП/2004 від 01.12.2004 року у
справі за конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо
відповідності Конституції України положень статей 44,47,78,80 Закону України
"Про державний бюджет України на 2004 рік" оскільки,
Конституційний Суд не визнав неконституційною ст.80 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2004 рік», тим самим підтвердив конституційне право
Верховної Ради приймаючи закони про Державний бюджет в цілях збалансованості
бюджету призупиняти дію деяких законів, як в цілому так і окремих його положень
на поточний бюджетний рік.

Наведене
підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини, а саме при розгляді
справи «ОСОБА_2 проти України» (заява № 63134/00) Європейський суд з прав
людини зазначив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки
виплачувати своїм робітникам з державного бюджету, держава може вводити,
призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи зміни в законодавство,
Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і
дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть
свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (п.23
рішення суду).

Саме,
приймаючі Закони України про Державні бюджети України на відповідні роки
держава, в особі Верховної Ради, в межах повноважень передбачених ст.95
Конституції України, визначає видатки на загально суспільні потреби, розмір та
їх цільове спрямування.

Одночасно,
прийняття Верховною Радою законів про Державний бюджет України не залежить від
дій, волевиявлення відповідних Управлінь праці та соціального захисту
населення, Міністерства Фінансів України та Державного казначейства України,
тобто органів, які є виконавцями вказаних законів і прийняття яких знаходиться
поза межами їх повноважень.

Отже,
враховуючи, що відповідач у справі та треті особи на стороні відповідача
повинні діяти лише в межах передбачених Конституцією та законами України, суд
приходить до висновку, що останні можуть нести відповідальність тільки за дії (бездіяльність)
вчинені в межах належного їм правового поля. Поряд із цим, зобов'язання щодо
проведення виплат одноразової грошової допомоги до 5 травня може бути покладено
на вказані органи в судовому порядку лише при невиконанні ними обов'язку щодо
забезпечення виділення та перерахування цих коштів в порядку передбаченому
постановою Кабінету Міністрів України № 177 від 18.02.2004р., та з дотриманням вимог Бюджетного кодексу
України та законів України про Державні
бюджети на відповідні роки.

З
огляду на наведене, постанова суду першої інстанції від 29.05.2007р.прийнята
при неповному з'ясуванні обставин справи, що мають значення для справи та з
порушенням застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного
вирішення справи і, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для скасування даної постанови та ухвалення
нового рішення за яким у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На
підставі наведеного, керуючись ст.ст.94, 160Ю 198, 202, 207 КАС України,
колегія суддів,-

П О С Т
А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення Новоушицької районної державної
адміністрації Хмельницької області на постанову Новоушицького районного суду
Хмельницької області від 29.05.2007р. у справі № 2а-9/2007 задовольнити,
постанову суду скасувати.

2. Ухвалити нову постанову, якою у
позові гр.ОСОБА_1. до Управління праці та соціального захисту населення
Новоушицької районної державної адміністрації Хмельницької області про
стягнення недоплаченої разової щорічної допомоги - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена, шляхом подання касаційної скарги, безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом одного місяця після набрання нею законної
сили.

Судді
В.П.Любашевський

І.О.Яворський

С.П.Нос