Справа № 2-а-15/2008
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2008-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-15/08
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2008
року Красилівський
районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Святецького В.В., суддів Красняка В.І..,
Чорної Л.М.,

при секретарі Нахильчук С.Ф.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
місті Красилові адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1до Міністерства
фінансів України, Державного казначейства України, Міністерства праці та
соціальної політики України, управління праці та соціального захисту населення
Красилівської районної державної адміністрації про стягнення суми недоплаченої
разової щорічної грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В :

В обґрунтування
позовних вимоги позивач посилається на те, що він відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1,
виданого 31.01.1997 року Красилівським
РВК Хмельницької області, є учасником бойових дій. Відповідно до вимог п.22 ст.12 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993
року він має право на щорічну разову грошову допомогу у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком, яка повинна виплачуватись до 5 травня.

Проте, всупереч вимогам ст.2 вище вказаного Закону та п.3 ст. 22 Конституції
України разова грошова допомога за 2003-2007 роки йому була призначена і
виплачена не в повному обсязі, а саме: в 2003 році-90 грн., в 2004 році - 120
грн., в 2005 році-250 грн., в 2006 році-250 грн., в 2007 році - 280 грн. Станом
на 5 травня 2003 року мінімальна пенсія за віком становила 47 грн.45 коп., в 2004 році - 92 грн. 45
коп., в 2005 році-332 грн., в 2006 році- 358 грн., в 2007 році - 410 грн.06
коп.. Відповідно до наведеного законодавства щорічні разові виплати повинні
були складати: за 2003 рік - 236 грн. 50 коп., 2004-462 грн. 25 коп., 2005 -
1660 грн., 2006-1790 грн., 2007 - 2050 грн. 30 коп.. Таким чином загальну сума
недоплати за 2003-2007 роки становить 5239 грн. 05 коп., які позивач просить
стягнути з відповідача.

Позивач в
судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник
управління праці та соціального захисту населення Красилівської районної
державної адміністрації в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд
справи за його відсутності, позов не
визнав з тих підстав, що разова грошова допомога за 2003- 2007 роки позивачеві
була призначена і виплачена відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України”.

Представники
Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Міністерства
праці та соціальної політики України в
судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх
відсутності , позов не визнали. В обґрунтування свої заперечень зазначили,
що позивач отримував разову грошову
допомогу в розмірах, встановлених
Законом України „Про Державний бюджет
України”. Крім того, вони зазначають, що позивач пропустив річний строк для звернення до адміністративного суду за
захистом своїх прав, просять з цих підстав
відмовити йому в позові.

Розглянувши
матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню частково, виходячи
з наступного.

Частиною 2 статті 99 КАС України
встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав,
свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, про порушення своїх прав на
отримання щорічної разової грошової допомоги у розмірі, встановленому Законом
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” позивач мав би дізнатися при
отриманні зазначеної допомоги до 5 травня 2007 року та звернутися до суду на протязі
року - до 5 травня наступного року. Що
ним і було зроблено.

В силу ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови в задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Підстав для поновлення строку
звернення до суду про стягнення сум недоплаченої разової щорічної
грошової допомоги за 2003-2006 роки суд не вбачає.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення сум
недоплаченої разової щорічної грошової допомоги за 2003-2006 роки суд задоволенню не підлягають.

Згідно
посвідчення, що надане позивачем, він є учасником бойових дій, на якого розповсюджується дія норм Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від
22.10.1993 року.

Відповідно до
ч.5 ст.12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” від 22.10.1993 року він має право на щорічну разову грошову допомогу у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, яка повинна виплачуватись до 5
травня.

У Конституції
України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою,
визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи
та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх
утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави. Статті 21 та 22
Конституції України закріпили, що права та свободи людини є невідчужуваними та
непорушними, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів
не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Зупинення дії
положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг,
є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках передбачених
Основним Законом України. Зокрема ст.64 визначено вичерпний перелік випадків
щодо обмеження встановлених прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих
обмежень, а саме: в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Встановлення
окремими законами України певних пільг, компенсацій і гарантій є складовою
конституційного права на соціальний захист, а тому, відповідно до ч.6 ст.6. ч.2
ст.19, ч.1 ст.68 Конституції України, вони є загальнообов'язковими, однаковою
мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування,
їх посадовими особами.

Відповідно до
ст. 2 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені
раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть
бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної
влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги
ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними.

Натомість,
відповідно до ст.95 Конституції України від 28.06.1996 року виключно законом
про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

В силу
викладеного, позивачу у 2007 році були виплачені кошти щорічної разової
грошової допомоги в обсягах, встановлених
Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік».

Отримання позивачем щорічної разової
допомоги у розмірі встановленому Законом України „Про державний бюджет України
на 2007 рік”, підтверджується довідкою управління
праці та соціального захисту населення Красилівської районної державної
адміністрації, з якою згідні відповідачі.

Статтею 17 ч.1 Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” від 22.10.1993 року передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних із введенням в дію цього закону здійснюється за
рахунок коштів державного чи місцевого бюджетів.

Рішенням Конституційного суду України у справі №1-29/2007
від 09.07.2007 року визнано таким, що не відповідають Конституції України
(є неконституційними), положення
ст.29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007
рік" №489-V від 19.12.2006 року,
за якою у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону
України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" повинна
здійснюватись у таких розмірах:
учасникам бойових дій - 280
гривень.

За таких обставин, а також враховуючи положення до ч.2
ст.152 Конституції України від 28.06.1996 року, відповідно до якої закони, інші
правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх
неконституційність, при обрахуванні розміру та встановленні порядку
відшкодування щорічної разової грошової
допомоги, що підлягає виплаті до 5 травня 2007 року слід керуватися нормами
Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
№3551-XII від 22.10.1993 року.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік" позивачу були частково виплачені кошти щорічної
разової грошової допомоги у обсягах, визначених ст.29 цього Закону, а саме в
сумі 280 гривень. З врахуванням отриманої позивачем разової грошової допомоги за 2007 рік у розмірі 280
гривень, суд вважає необхідним стягнути на його користь недоплачену разову
грошову допомогу за вказаний період в розмірі 1770,30 гривень (410,06х5-280).

З урахуванням наведеного, керуючись ст.95 Конституції
України від 28.06.1996 року, Рішення Конституційного суду України у справі
№1-29/2007 від 09.07.2007 року, ч.5 ст.51, ст.23 Бюджетного кодексу України, ч.5 ст.12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року, ст.29
Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" №489-V від 19.12.2006 року, ч.ч.
3, 4 ст.111, ч.3 ст.122, ст.ст. 7, 71, 86, 99, 100, 158, 162, 163, 167, 255,
257 КАС України, суд, -

постановив:

Позов
ОСОБА_1задовольнити частково.

Стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області на
користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті одноразової грошової допомоги за 2007
рік в розмірі 1770 (одна тисяча сімсот
сімдесят) гривень 30 копійок.

В решті позовних вимог позивача відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського
адміністративно апеляційного суду через Красилівський районний суд протягом
десяти днів з дня її проголошення шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження і після цього протягом 20 днів шляхом подання апеляційної скарги або в порядку ч.5 ст.186
КАС України.

Постанова в повному обсязі складена 18 лютого 2008 року.

Головуючий

Судді