Справа № 22-а-257/2008
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2008-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №-22-а-257/08 Головуючий
у 1 інстанції Колупаєв В.В.
Суддя доповідач Ситников О.Ф.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2008 року. м. Київ.

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого: Ситникова
О.Ф.,

Суддів: Бистрик
Г.М., Попович
О.В.,

при секретарі: Кожокар
М.Ю.,

розглянувши в судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління Пенсійного
фонду України в Житомирській області та Управління МВС України в Житомирській
області на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 02 березня
2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління МВС України в Житомирській
області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області
про перерахунок розміру пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суду з зазначеним позовом до УМВС
України в Житомирській області, ГУ ПФ України в Житомирській області про
перерахунок розміру пенсії.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від
02.03.2007 року позовні вимоги - задоволено частково, а саме: зобов'язано ГУПФ
України в Житомирській області провести ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеної
пенсії з урахуванням щомісячної надбавки в розмірі 50% грошового забезпечення
за Указом Президента України від 04.10.1996 року № 926/96 починаючи з
01.01.2005 року та виплачувати пенсію з урахуванням вказаної надбавки до
внесення змін до вказаного нормативного акту.

Не погоджуючись з
прийнятою постановою, відповідач - ГУПФ України в Житомирській області
звернулося з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що вказана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та процесуального права, судом не повністю
з'ясовані обставини, що мають значення для справи, тому вона підлягає
скасуванню з постановленням нового рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог позивачу.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач - УМВС
України в Житомирській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій
зазначає, що вказана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, судом не повністю з'ясовані обставини, що мають значення
для справи, тому вона підлягає скасуванню з постановленням нового рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу.

Письмових заперечень на апеляційні скарги відповідачів
від інших учасніиків процесу у встановлений судом строк не надійшло.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача,
пояснення з'явившихся учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають
задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив
службу в органах внутрішніх справ УМВС України і 22.04.2004 року був звільнений
в зв'язку з виходом на пенсію відповідно до п.65 «а» Положення про проходження
службу рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. На день звільнення
позивача його вислуга років у календарному обчислені становила 23 роки 07
місяців 29 днів. В 2004 році
фінансово-економічним відділом УМВС України в Житомирській області позивачу
була нарахована пенсія.

Пенсія позивачу призначалась згідно Закону України «Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких осіб» від 09.04.1992 року та Постанови
Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення
вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби за контрактом, особам
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх
сімей».

Указом Президента України від 04.10.1996 року № 926/96
«Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та
оплати праці працівників органів внутрішніх справ» встановлена доплата за
вислугу років до грошового утримання працівникам рядового і начальницького
складу органам внутрішніх справ в розмірі від 25% до 50 % до грошового
отримання.

Аналізуючи вказані обставини по справі та застосовуючи
відповідні норми матеріального права, суд першої інстанції зробив висновки, що
відповідачем - УМВС України в Житомирській області не було зроблено з
01.01.2005 року перерахунок пенсії позивачу з врахуванням вищевказаного Указу
Президента України в розмірі 50% відповідно до його вислуги років, що не
відповідає вимогам Закону України «Про внесення змін до ст. 43 Закону України
«Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 15.06.2004 року та
постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року «Про порядок
обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги
особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам їх сімей», а тому позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню частково в частині зобов'язання ГУПФ України в
Житомирській області провести ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеної пенсії з
урахуванням щомісячної надбавки в розмірі 50% грошового забезпечення.

Проте з такими висновками суду першої
інстанції не можна погодитися, оскільки вони не відповідають встановленим по
справі обставинам та постановлені з порушенням норм матеріального права.

Як вбачається з абзацу другого підпункту
«а» статті 3 Указу Президента України від 04.10.1996 року №926/96 «Про умови
грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці
працівників органів внутрішніх справ», надано право керівникам внутрішніх справ у
межах асигнувань, що виділяються на утримання цих органів: особам рядового і
начальницького складу органів внутрішніх справ, які мають право на пенсію за
вислугу років згідно із законодавством і залишені за їхньою згодою та в
інтересах справи на службі, - щомісячну доплату в розмірі від 25 до 50
відсотків суми пенсії, яка б могла бути їм нарахована.

Тобто встановлення щомісячної доплати в
розмірі від 25 до 50 відсотків суми пенсії, яка б могла бути нарахована особам
рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які мають право на
пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їхньою згодою та
в інтересах справи на службі є правом керівника органу внутрішніх справ, а не
його обов'язком. Також необхідно зазначити, що встановлення вказаної доплати
пов'язано з обов'язковою умовою: особи, що мають право на пенсію за вислугу
років, залишені за їхньою згодою та в інтересах справи на службі.

Крім того, як зазначено в пункті 6
постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 15.04.2005 року «Про окремі
питання застосування судами України законодавства про пенсійне забезпечення
військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб», При розгляді справ зазначеної категорії суди мають враховувати, що
відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону №2262-XII (в редакції Закону від 15.06.2004
року №1769-IV «Про внесення змін до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу внутрішніх справ та
деяких інших осіб», який набув чинності 01.01.2005 року; далі - Закон
№1769-IV) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, а
також особам, які мають право на пенсію згідно із Законом №2262-XII, та членам
їхніх сімей пенсії нараховуються виходячи з розміру грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед звільненням з урахуванням відповідних окладів
за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу
років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах, встановлених законодавством.

Перелік щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення військовослужбовців, встановлений постановою Кабінету
Міністрів України від 06.04.1998 року №452, не є вичерпним, оскільки іншими
нормативно-правовими актами запроваджені інші щомісячні надбавки, доплати та
підвищення, які теж є щомісячними додатковими видами грошового забезпечення і
також мають зараховуватися при нарахуванні пенсій, проте лише тим особам, котрі
отримували їх під час проходження служби і були звільнені з неї вже після їх
запровадження..

Таким чином, колегія суддів не може визнати
таким, що відповідає вимогам матеріального права, висновок суду першої
інстанції щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ГУПФ України в
Житомирській області про перерахунок пенсії раніше призначеної пенсії з
урахуванням надбавки в розмірі 50% грошового забезпечення відповідно до Указу
Президента України від 04.10.1996 року № 926/96. Зазначена доплата не може бути
врахована при перерахунку пенсії ОСОБА_1, оскільки встановлення такої доплати
провадиться у межах асигнувань, що виділяються на утримання цих органів.

Крім того, на час звільнення позивача з
органів внутрішніх справ така доплата не підвищувала розмір посадового окладу
та інших надбавок, що входять до складу грошового забезпечення та взагалі не
включалась при обчисленні пенсії.

За таких умов рішення суду не можна визнати
законним і обґрунтованим та таким що відповідає вимогам ст. 159 КАС України,
тому воно відповідно до вимог ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з
постановленням нового рішення по справі, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 -
відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду
України в Житомирській області та Управління МВС України в Житомирській області
задовольнити, постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 02
березня 2007 року - скасувати.

Постановити по справі нове рішення, яким в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до Управління МВС України в Житомирській області,
Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про
перерахунок розміру пенсії - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного
Суду України протягом одного місяця з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: