Справа № 22-а-2935/2008
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2008-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИ
Й АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ського, 46 (1 корпус)
Справа №22-а-2935/08
Го
ловуючий 1 інстанції: Тимошен
Категорія: 69

Доповідач: Шевцова Н.В.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2008 року

м.Харків

Колегія суддів Х
арківського апеляційного ад
міністративного суду у склад
і:
Головуючого судді
Шевцової Н.В.,
Суддів
Бенедик А.П., Калиновський В.А
.
за участю секретаря:
Верман А.М.

представника позивача: Кі
наш Л.О.
представника відповідача:
Серьожкін М.П.
прокурор: Кріцина Н.Г.
розглянувши у відкритом
у судовому засіданні в примі
щенні Харківського апеляцій
ного адміністративного суду
в м. Харкові адміністративну
справу за апеляційними скар
гамиПрокуратури Полтавсько
ї області та Державної пода
ткової інспекції у м. Полтаві
на постанову господарськог
о суду Полтавської області в
ід 31.01.2008 року по справі №10/191
за позовом Державної по
даткової інспекції у м. Полта
ві
до Товариства з обмеже
ною відповідальністю «Геосв
іт»
Товариства з обмежен
ою відповідальністю «М.Т.С»

за участю Прокуратури По
лтавської області
про визнання недійсн
ими господарських зобовяз
ань,-

ВСТАНОВИЛА:

Державна податкова
інспекція у м. Полтаві (нада
лі по тексту позивач) звернув
ся до суду з позовом до Тов
ариства з обмеженою відповід
альністю «Геосвіт» (надалі п
о тексту 1-й відповідач), Товар
иства з обмеженою відповідал
ьністю «М.Т.С» (надалі по текст
у 2-й відповідач) за участю про
куратури Полтавської област
і в якому просив суд визнати у
году договір субпідряду №
33 від 21.11.2003 року, укладений між Т
ОВ «Геосвіт» та ТОВ «М.Т.С.» не
дійсною з моменту її укладен
ня.
31.07.2006 року позивач надав за
яву про зміну позовних вимог
, в якій просив визнати угоду
договір субпідряду № 33 від 21.11.20
03 року, укладений між ТОВ «Ге
освіт» та ТОВ «М.Т.С.» недійсно
ю з моменту її укладення та ст
ягнути з ТОВ «Геосвіт» на кор
исть держави 2 695 723 грн.
10.12.2007 року позивач надав за
яву про зміну позовних вимог
, в якій просив суд: визнати не
дійсними господарські зобов
'язання, які виникли за правоч
инами на іиконання договору
субпідряду №33 від 21.11.2003р., укладе
ного між ТОВ „Геосвіт" та ГОВ „
М.Т.С": Податкові накладні на с
уму 1 901 613,0грн., в тому числі ПДВ 31693
5,17грн.
1. №601/7 від 06.01.04р. на суму 312
417грн.;
2. №601/6 від 06.01.04р. на сум
у 269905грн.;
3. №1201/44 від 12.01.04 на суму
117720грн.;
4. №202/42 від 02.02.04р. на сум
у 173900грн.;
5. №202/41 від 02.02.04р. на сум
у 137400грн.;
6. №103/24 від 01.03.04р. на сум
у 105000грн.;
7. №504/6 від 05.04.04р. на сум
у 168774грн.;
8. №2505/5 від 25.05.04р. на сум
у 253500грн.;
9. №2605/1 від 26.05.04р. на сум
у 163000грн.;
10. №3006/8 від 30.06.04р. на суму 199997грн
.
акти прийому - здавання н
а загальну суму 1 901 613,0грн.
1.№4 від 06.01.04р. на суму 312417грн.;

2. №5 від 06.01.04р. на суму 269905
грн.;
3. №6 від 12.01.04р. на суму 117720
грн.;
4. №7 від 02.02.04р. на суму 173900
грн.;
5. №8 від 02.02.04р. на суму 137400
грн.;
6. №9 від 01.03.04р. на суму 105000
грн.;
7. №11 від 05.04.04р. на суму 16877
4грн;.
8. №11 від 24.05.04р. на суму 25350
00грн.;
9. №11 від 24.05.04 на суму 163000г
рн.;
10. №13 від 30.06.04 на суму 199997грн.
Постановою господар
ського суду Полтавської обла
сті від 31.01.2008 року в задоволенні
позову відмовлено.
Не погодившись з поста
новою суду першої інстанції
позивачем подано апеляційну
скаргу та доповнення до неї, в
якій посилаючись на порушен
ня судом першої інстанції но
рм матеріального та процесуа
льного права, позивач просит
ь скасувати оскаржувану пост
анову та прийняти нове рішен
ня, яким задовольнити позовн
і вимоги повністю.
В обґрунтування ви
мог апеляційної скарги позив
ач посилається на порушення
судом першої інстанції при п
рийнятті постанови ст. 203 п. 2, ст
.207 ЦК України, що призвело до не
правильного вирішення справ
и.
Не погодившись з пос
тановою суду першої інстанці
ї апеляційну скаргу подано п
рокуратурою Полтавської обл
асті, в якій посилаючись на по
рушення судом першої інстанц
ії норм матеріального та про
цесуального права, просить с
касувати оскаржувану постан
ову та прийняти нове рішення
, яким задовольнити позовні в
имоги повністю.
В обґрунтування ви
мог апеляційної скарги проку
ратура Полтавської області п
осилається на порушення судо
м першої інстанції при прийн
ятті постанови ч. 1 ст. 215 Цивіль
ного кодексу України, ч. 1, 2, 3, 5 та
6 ст. 203 Цивільного кодексу Укра
їни, ст.207 ЦК України, що призвел
о до неправильного вирішення
справи.
Перевіривши довод
и апеляційних скарг, рішення
суду першої інстанції, заслу
хавши пояснення представник
ів сторін та прокуратури, дос
лідивши матеріали справи, ко
легія суддів вважає, що апеля
ційні скарги підлягають част
ковому задоволенню з наступн
их підстав.
Судом першої інстанц
ії встановлено, що вході зд
ійснення фінансово-господар
ської діяльності ТОВ „Геосві
т" було укладено договір субп
ідряду №33 від 21.11.2003 р. згідно яког
о сторони приймають на себе с
пільне виконання землевпоря
дних робіт, інженерно-геодез
ичних вишукувань, створення
програмного забезпечення, ро
зробку алгоритмів, надання р
ізноманітних послуг, проведе
ння різних сільськогосподар
ських операцій та виконання
інших різних робіт на замовл
ення „Замовників", які відпов
ідають статутним завданням с
торін та не суперечать чинно
му законодавству.
Відмовляючи в позові с
уд першої інстанції виходив
з того, що позивачем не дове
дено укладення договору з м
етою, яка завідомо суперечит
ь інтересам держави і суспіл
ьства. Твердження позивача п
ро намір укладання спірного
договору з метою несплати по
датків не підтверджено матер
іалами справи. Доказів того, щ
о в діях відповідачів існува
ла мета, яка суперечить інтер
есам держави та суспільства,
позивачем не надано. При цьом
у суд послався, що наявність у
мислу у сторони означає, що во
на, виходячи з обставин справ
и, усвідомлювала повинна бул
а усвідомлювати протиправні
сть договору, що укладається
, і суперечить його меті інте
ресам держави та суспільства
і прагнула або свідомо допус
кала настання протиправних н
аслідків. Таким чином суд дій
шов висновку, що позивачем по
справі не доведено, що при укл
аданні договору відповідачі
мали мету, завідомо суперечн
у інтересам держави і суспіл
ьства, а тому позов не підляга
є задоволенню.
Колегія суддів частково по
годжується з такими висновка
ми суду, виходячи з наступног
о.
Відмовляючи в задо
воленні позову суд першої ін
станції обґрунтовано зазнач
ив, що само по собі визнання у
судовому порядку недійсними
установчих документів ТОВ «
М.Т.С.» його свідоцтва платник
а податку на додану вартість
не є підставою для визнання с
пірної угоди такої, що укладе
на з метою суперечною інтере
сам держави та суспільства.

Наявність умислу не мо
же бути підтверджено лише рі
шенням суду про визнання уст
ановчих документів однією зі
сторін договору недійсними
та скасування її реєстрації,
оскільки предметом дослідже
ння у такій справі є, зокрема,
відповідність установчих до
кументів вимогам чинного зак
онодавства, а не наявність пр
отиправного умислу при уклад
анні конкретної угоди, що мал
а місце під час підприємниць
кої діяльності.
Юридичним наслідко
м скасування державної реєст
рації підприємства з підстав
визнання його установчих до
кументів недійсними мало бут
и здійснення ліквідаційної п
роцедури, під час якої вирішу
ються питання про задоволенн
я вимог кредиторів, у тому чис
лі держави. Сам факт скасуван
ня державної реєстрації підп
риємства не тягнув за собою н
едійсність всіх угод, укладе
них з моменту його державної
реєстрації та до моменту вик
лючення з державного реєстру
.
Відповідно до частини п
ершої статті 18 Закону України
"Про державну реєстрацію юри
дичних осіб та фізичних осіб
- підприємців", якщо відомості
, які підлягають внесенню до Є
диного державного реєстру, б
ули внесені до нього, то такі в
ідомості вважаються достові
рними і можуть бути використ
ані в спорі з третьою особою, д
оки до них не внесено відпові
дних змін.
З матеріалів справи вбача
ється, що як на момент укладан
ня угоди, так і на час розгляду
справи в суді ТОВ «М.Т.С.» пере
бувало в Єдиному державному
реєстрі (т.1 а.с.6), на час укладан
ня угоди мало свідоцтво плат
ника податку на додану варті
сть.
У відповідності до вим
ог статті 49 Цивільного кодекс
у УРСР, який втратив чинність
з 1 січня 2004 року, якщо угода укл
адена з метою, суперечною інт
ересам держави і суспільства
, то вона є недійсною.
При наявності ум
ислу на укладення такої угод
и у обох сторін - в разі викона
ння угоди обома сторонами - в д
оход держави стягується все
одержане ними за угодою, а в ра
зі виконання угоди однією ст
ороною з другої сторони стяг
ується в доход держави все од
ержане нею і все належне з неї
першій стороні на відшкодув
ання одержаного. При наявнос
ті ж умислу лише у однієї з сто
рін все одержане нею за угодо
ю повинно бути повернуто дру
гій стороні, а одержане остан
ньою або належне їй на відшко
дування виконаного стягуєть
ся в доход держави.
Цивільний кодекс Україн
и, який набрав чинність 1 січня
2004 року, серед правових наслід
ків вчинення правочину, який
порушує публічний порядок, н
е встановлює санкцій аналогі
чних тим, які були встановлен
і статтею 49 Цивільного кодекс
у УРСР.
Згідно з ч.2 ст.5 ЦК України ко
декс має зворотну дію в часі у
випадках, коли він помякшу
є або скасовує відповідальні
сть особи.
Таким чином, відсутні підс
тави для застосування судом
при вирішенні спору публічно
-правових санкцій, встановле
них законом, чинним на момент
укладання угоди, але положен
ня якого відсутні у ЦК Україн
и на момент ухвалення судово
го рішення.
Разом з тим, такі санкції
за укладення угоди (вчинення
господарського зобов'язання
) з метою, яка завідомо супереч
ить інтересам держави і сусп
ільства, встановлені Господа
рським кодексом України.
Згідно з частиною першою с
татті 207 Господарського кодек
су України, який набрав чинні
сть з 1 січня 2004 року, господарс
ьке зобов'язання, що не відпов
ідає вимогам закону, або вчин
ено з метою, яка завідомо супе
речить інтересам держави і с
успільства, або укладено уча
сниками господарських відно
син з порушенням хоча б одним
з них господарської компете
нції (спеціальної правосуб'є
ктності), може бути на вимогу о
днієї із сторін, або відповід
ного органу державної влади
визнано судом недійсний повн
істю або в частині.
Положення статей 207 та 208 Го
сподарського кодексу Україн
и слід застосовувати з ураху
ванням того, що правочин, який
вчинено з метою завідомо суп
еречною інтересам держави і
суспільства, водночас супере
чить моральним засадам суспі
льства, а тому згідно з частин
ою першою статті 203, частиною д
ругою статті 215 Цивільного код
ексу України є нікчемним, і ви
знання такого правочину неді
йсним судом не вимагається.

Відмовляючи в задо
воленні позову, суд не врахув
ав того, що вимоги про визнанн
я недійсною угоди, яка завідо
мо суперечить інтересам держ
ави і суспільства, не можуть б
ути предметом позову.
З матеріалів справи в
бачається, що договір купівл
і продажу був укладений
28.01.2006 р. р., позов до суду про визн
ання договору купівлі про
дажу недійсним було заявлено
09.06.2006 року.
На обґрунтування поз
ову Державна податкова інс
пекція у м. Полтаві посилал
ась на укладання відповідача
ми договору, який суперечить
інтересам держави та суспіл
ьству. При цьому, позивач прос
ив визнати такий договір та г
осподарські зобовязання п
о ньому недійсними на підста
ві ст.207 ГК України.
Відповідно до ст.207 ГК
України господарське зобов
язання, що не відповідає вимо
гам закону, або вчинено з мето
ю, яка завідомо суперечить ін
тересам держави та суспільст
ва, або укладено учасниками г
осподарських відносин з пору
шенням хоча б одним з них госп
одарської компетенції (спеці
альної правосубєктності)
може бути на вимогу однієї із
сторін, або відповідного орг
ану державної влади визнано
судом недійсним повністю або
в частині.
Наведену норму слід
застосовувати з урахуванням
того, що відповідно до ст. 228 ЦК
України правочин, учинений з
метою, яка завідомо суперечи
ть інтересам держави та сусп
ільства, водночас є таким, що п
орушує публічний порядок, а о
тже, - нікчемним. Як зазначено
у ч.2 ст.205 ЦК України визнання с
удом такого правочину недійс
ним не вимагається. Тому позо
ви податкових органів про ви
знання такого правочину (уго
ди, господарського зобовяз
ання, договору) недійним судо
вому розгляду не підлягають.

Органи державної под
аткової служби, вказані в абз
аці 1 статті 10 Закону України в
ід 04.12.1990 № 509-ХІІ «Про державну по
даткову службу в Україні», мо
жуть на підставі пункту 11 цієї
статті звертатись до судів і
з позовами про стягнення в до
ход держави коштів, одержани
х за правочинами, вчиненими з
метою, яка завідомо суперечи
ть інтересам держави і суспі
льства, посилаючись на їхню н
ікчемність. Висновок суду ст
осовно нікчемності правочин
у має бути викладений у мотив
увальній, а не в резолютивній
частині судового рішення.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 157
Кодексу адміністративного с
удочинства України суд закри
ває провадження у справі, якщ
о справу не належить розгляд
ати в порядку адміністративн
ого судочинства.
Згідно ч.1 ст. 203 Кодекс
у адміністративного судочин
ства України, постанова суду
першої інстанції скасовуєть
ся в апеляційному порядку, а п
ровадження по справі закрива
ється з підстав, встановлени
х ст. 157 Кодексу адміністратив
ного судочинства України.
Враховуючи, що суд ро
зглянув справу, в частині виз
нання угоди недійсною, яка не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинс
тва, колегія суддів дійшла ви
сновку про скасування в цій ч
астині постанови суду першої
інстанції та закриття прова
дження по справі.
Керуючись ст. ст. 160,
195, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206 Код
ексу адміністративного судо
чинства України, колегія суд
дів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги Д
ержавної податкової інспекц
ії у м. Полтаві та Прокуратури
Полтавської області задо
вольнити частково.
Постанову господарс
ького суду Полтавської облас
ті від 31.01.2008 року по справі №10/191-
скасувати.
Прийняти ухвалу, якою з
акрити провадження по справі
за позовом Державної податк
ової інспекції у м. Полтаві до
Товариства з обмеженою відп
овідальністю «Геосвіт» та до
Товариства з обмеженою відп
овідальністю «М.Т.С», за участ
ю Прокуратури Полтавсь
кої області про визнання н
едійсними господарських зоб
овязань.
Ухвала набирає чинн
ості з моменту її проголошен
ня та може бути оскаржена у ка
саційному порядку протягом м
ісяця з дня складання ухвали
у повному обсязі, шляхом пода
чі касаційної скарги безпосе
редньо до Вищого адміністрат
ивного суду України.
Повний текст виготовлен
о 01.08.2008 року.

Головуючий (пі
дпис) Н.В. Шев
цова

Судді:
(підпис)
А.П. Бенедик

(підпис)
В.А. Калиновський

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:
Суддя
Харківського апеляційного

адміністративного суду

Н.В. Шевцова