Справа № 2а-31/2008
Суддя: Андрюшина Л.А.
Дата ухвалення: 2008-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-31/2008р
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2008 року
Центрально - Міський районний суд м. Макіївки Донецької області в складі
: головуючого судді Андрюшиної
Л.А.,

при
секретарі Сухановій Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Макіївки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Центрально-Міської районної адміністрації
Макіївської міської ради про визнання дій неправомірними та стягнення
недотриманих сум щорічної одноразової грошової допомоги за 2005-2008роки ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту
населення Центрально-Міської районної адміністрації Макіївської міської ради
про визнання неправомірною відмову відповідача
щодо сплати одноразової грошової допомоги
та стягнення недоотриманих сум щорічної допомоги за 2005-2008 роки ,
мотивуючи свої вимоги тим, що він з 17 липня 1985 року має статус учасника бойових дій та має
право на отримання щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі
п”яти мінімальних пенсій за віком. Однак, всупереч вимогам діючого
законодавства, належна йому щорічна грошова допомога у 2005-2008 роках
виплачувалась в неповному обсязі. Так, розмір мінімальної пенсії за віком у
2005-2008 роках складав: у 2005році- 332грн.; у 2006 році - 359грн.; у 2007 році
- 410,06грн., а у 2008 році - 480грн.. Таким чином, відповідач відповідно до
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
зобов”язаний був виплатити йому разову грошову допомогу за 2005-2008 роки у
таких розмірах : в 2005 році - 332грн. х 5 = 1660грн.; в 2006 році - 359 х 5
= 1795грн.; в 2007 році - 410,06грн. х 5
= 2050,30грн.; в 2008 році - 480 х 5 = 2400грн.. Але фактично за цей період
виплати здійснювалися у таких розмірах : в 2005 році-250грн.; в 2006
році-250грн.; в 2007 році- 280грн.; в 2008році-310грн..Вважає, що загальний
розмір не доплаченої йому, як учаснику бойових дій, щорічної одноразової
допомоги, передбаченої Законом, становить 6815,30грн. Про порушення
відповідачем його прав він дізнався в липня 2007 року, коли в засобах масової
інформації було опубліковано про скасування на підставі Рішення Конституційного
Суду України положень п. 13 ст. 71 та ст. 29 Закону України «Про державний
бюджет України на 2007 рік», як таких, що визнанні неконституційними. За захистом
своїх порушених прав він вимушений звернутися до суду і просить визнати
неправомірною відмову відповідача щодо виплаті йому, як учаснику бойових дій,
щорічної разової допомоги за 2005-2008 роки в розмірі п”яти мінімальних пенсій
за віком та стягнути на його користь недоплачену йому, як учаснику бойових дій,
щорічну разову допомогу за 2005-2008 роки в загальному розмірі 6815,30грн.

Позивач ОСОБА_1 у
судовому засіданні доповнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив
суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у виплаті йому, як
учаснику бойових дій, щорічної разової допомоги за 2005-2008 роки в розмірі
п”яти мінімальних пенсій за віком, а також стягнути на його користь недоплачену
суму щорічної разової допомоги за 2005-2008 роки в загальному розмірі 6815,30
грн..

Представники
відповідача - Управління праці та соціального захисту населення , що діють на
підставі довіреності , позовні вимоги не визнала та суду пояснили , що на підставі ст. 17 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
роз»яснення порядку застосування закону провадиться у Порядку, визначеному КМУ,
рішення якого є обов”язковими для виконання місцевими органами виконавчої влади
та іншими. Фінансування витрат, пов”язаних з реалізацією цього закону
здійснюється за рахунок державного бюджету. Відповідно до ч. 2 ст. 95
Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначається
будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Ст. 34 Закону
України « Про державний бюджет України на 2005-2006 роки» передбачена виплата
щорічної одноразової допомоги відповідно до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій у розмірі - 250 грн.,
на 2007 рік - 280 грн., а на 2008рік-
310грн., а тому позивачеві була виплачена разова грошова допомога до Дня
Перемоги у розмірах встановлених Законами України “Про Державний бюджет України
на 2005,2006,2007,2008роки . Просили відмовити позивачеві у задоволені позову .

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника
відповідача та дослідивши матеріали адміністративної справи , вважає , що
позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав .

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є ветераном війни -
учасником бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», що підтверджується посвідченням НОМЕР_1,
виданим 15.12.1999 року/а.с.4/.

У відповідності до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач має право на щорічну
(до 5 травня поточного року) разову грошову допомогу у розмірі п”яти
мінімальних пенсій за віком.

21.02.2008 року позивач отримав відповідь на його заяву
від УПСЗН Центрально - Міської районної адміністрації Макіївської міської ради
щодо розміру виплат до 9 Травня здійснених йому за період 2005-2008роки/а.с.7/.

Фінансування
витрат, пов”язаних з введенням в дію Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до ст. 17 цього
Закону, здійснюється за рахунок
державного та міського бюджетів, а виплата разової грошової допомоги до 5
травня в розмірах, передбачених ст. ст. 12-16 вказаного Закону, відповідно до ст.
17-1 цього Закону здійснюють органи праці та соціального захисту населення.
Таким чином, на відповідача покладений обов”язок здійснення виплати разової
грошової допомоги саме в розмірах, передбачених Законом України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Спору про право на отримання щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня між сторонами немає, спір виник тільки про розмір вказаних
виплат.

Зазначені виплати здійснені позивачеві у розмірах,
встановлених на відповідні роки Законами України “Про Державний бюджет
України”.

Згідно довідки Управління праці та соціального захисту
населення Центрально-Міської районної адміністрації Макіївської районної ради у
відповідності до ст. 34 Закону України «Про державний бюджет України на 2005
рік» за рахунок коштів із державного бюджету виплата разової допомоги до Дня
Перемоги передбачена учасникам бойових дій у розмірі 250 грн.; ст. 30 Закону
України «Про державний бюджет України на 2006 рік» розмір разової допомоги до
Дня Перемоги передбачена учасникам бойових дій передбачена у сумі 250 грн.; ст.
29 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» виплата разової
допомоги передбачена учасникам бойових дій передбачена у розмірі 280 грн.;
згідно ст. 1 Постанови № 18 Кабінету Міністрів України від 13.03.2008 року «Про
розмір разової грошової допомоги, яка виплачується у 2008 році згідно Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
встановлено, що у 2008 році виплата разової грошової допомоги здійснюється для
учасників бойових дій у розмірі 310,00 грн.. Виплата разової допомоги до Дня Перемоги за 2005 рік
проведена з 22.04.2005 р. до 05.05.2005 р. в розмірі 250 грн.; за 2006 рік
виплата проведена з 22.04.2006 р. до 05.05.2006 р. в розмірі 250 грн.; за 2007
рік виплата проведена з 22.04.2007 р. до 05.05.2007 р. в розмірі 280
грн./а.с.7/ Саме у зазначених розмірах позивач і отримав, а відповідач виплатив
разову грошову допомогу за 2005, 2006, 2007 роки, що не спростовується
сторонами.

Щодо виплати спірної грошової допомоги у 2007 році у
розмірі 280грн. та у 2008 році у розмірі 310грн., суд визнає зазначені виплати
неправомірними з огляду на наступне.

Пунктом 1 Рішення Конституційного Суду України №
6-рп/2007 від 09.07.2007 року у справі № 1-29/2007 визнано такими, що не
відповідають Конституції України (неконституційними), деякі положення Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», у тому числі і положення п.
13 ст. 71, яким зупинено на 2007 рік дію частини 5 статей 12, 13, 14 та 15
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в
частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги.

Враховуючи зазначене виплата щорічної разової допомоги до
5 травня , здійснена відповідачем за 2007 рік у розмірі 280грн. та за 2008рік у
розмірі 310грн. є такою, що порушує норми спеціального закону.

Отже, враховуючи положення ст. 28 Закону України «Про
загальнообов”язкове державне пенсійне страхування» в редакції, яка діяла на
момент спірної виплати, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової
основи для встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою
конституційні гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закону
України «Про прожитковий мінімум від 15 липня 199 року № 966-14, а також Закон
України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5
жовтня 2000 року № 2017, згідно ст. 1 якого прожитковий мінімум
використовується для визначення, у тому
числі мінімального розміру пенсії за віком.

Суму прожиткового мінімуму на 2007 рік на одну особу, яка
втратила працездатність, в розрахунку на місяць встановлено Законом України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» у розмірі 406 грн. з 01.04.2007 року
по 30.09.2007 року. При цьому ст. 62 цього Закону встановлено, що для
визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого ч.
1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування»
з 01 квітня та з 01 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для
осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п”ятим ч. 1 цієї статті,
збільшений на один відсоток. Таким чином, мінімальний розмір пенсії за віком
станом на 01.04.2007 рік складав 410,06грн.

Отже, розмір
щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік, який повинен бути
виплачений позивачеві складає : 410,06грн. х 5=2050,30грн.. Замість
передбачених за Законом п»яти мінімальних пенсій за віком , а саме 2050,30грн.,
позивачеві було виплачено лише 280грн.. Тобто недоплачена сума допомоги за 2007
рік складає 2050,30 грн. - 280 грн. = 1770,30грн.

Аналогічно, мінімальний розмір пенсії за віком станом на
01.04.2008 рік складає 480грн.. Таким чином, розмір щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня за 2008 рік, який повинен бути виплачений позивачеві
складає: 480грн.х 5=2400грн. Замість передбачених за Законом п”яти мінімальних
пенсій за віком, а саме 2400грн., позивачеві було сплачено лише 310грн..Тобто
недоплачена сума допомоги за 2008 рік складає 2400грн. - 310грн. = 2090 грн..

Так, відповідно до принципу верховенства права та
законності - суд, при вирішенні справи керується принципом верховенства права,
відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими
цінностями та визначають зміст та спрямованість держави. Крім того, як
роз”яснено постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року
«Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», - судам
необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи
іншого органу / акти Президента України, Постанови Верховної Ради України.
Постанови та розпорядження Кабінету Міністрів України/, підлягають оцінці їх
відповідності як Конституції України так і Закону.

Стосовно виплат, що здійснені відповідачем у 2005 - 2006
роках у розмірах, передбачених Законом України «Про Державний бюджет України на
2005 рік» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», то суд
вважає такі виплати правомірними, оскільки наявність статей Законів України
“Про Державний бюджет на 2005рік” та “Про Державний бюджет на 2006рік”,
встановлюють розміри щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, які не
визнані неконституційними, доводить правомірність застосування зазначених норм
відповідачем при виплаті спірної допомоги за вищезазначені роки , в зв”язку з
чим в задоволені позову в цій частині позивачеві слід відмовити .

Враховуючи наведене , на підставі наданих та оцінених
доказів , суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення
позовних вимог ОСОБА_1, а саме слід визнати неправомірною відмову відповідача
щодо сплати позивачеві одноразової грошової
допомоги до 5 травня у розмірі п”яти мінімальних пенсій за 2007-2008роки та
стягнути недоотримані суми за цей період. В частині позовних вимог щодо
стягнення недоотриманих сум одноразової грошової допомоги за період
2005-2006роки у розмірі п”яти мінімальних пенсій позивачеві слід відмовити за
необґрунтованістю .

Керуючись
ст.ст. 8,9,10,11,69-72, 86, 158-163,167,185,186,254,255 Кодексу
адміністративного судочинства України, Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”, Законом України “Про Державний
бюджет України на 2005рік”, Законом України “Про Державний бюджет на 2006 рік”,
Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007р. від 09.07.2007 року , суд -

П
О С Т А Н О В И В:

Позов
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Центрально-Міської
районної адміністрації Макіївської міської ради
задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Управління праці та
соціального захисту населення Центрально-Міської районної адміністрації
Макіївської міської ради в виплаті ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 5
травня у розмірі п"яти мінімальних пенсій за 2007, 2008 роки .

Стягнути з Управління праці та соціального захисту
населення Центрально-Міської районної адміністрації Макіївської міської ради на
користь ОСОБА_1 недоотримані суми щорічної разової допомоги до 5 травня за 2007
рік у розмірі 1770,30 грн. та за 2008 рік у розмірі 2090 грн., а всього у
загальному розмірі 3860,30грн..

В частині позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Центрально - Міської
районної адміністрації Макіївської міської ради про стягнення недоотриманих сум
одноразової грошової допомоги за 2005-2006 роки у розмірі п"яти
мінімальних пенсій-відмовити.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку
до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження протягом
10 днів з дня складання постанови в повному обсязі і подачі після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України .

Суддя Л.А.
Андрюшина