Справа № 22а-3852/2008
Суддя: Шаптала Н.К.
Дата ухвалення: 2008-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
донецький апеляційний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2008 року місто Донецьк

Колегія суддів Донецького апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Шаптала Н.К.

суддів апеляційного
суду: Колеснік Г.А., Ляшенко Д.В.

при секретарі судового засідання: Білоус К.І.

З участю:
представника позивача ОСОБА_1, відповідач до суду не з'явився про дату, час та
місце слухання справи був повідомлено
належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу

Управління праці та соціального захисту населення
Дзержинської міської ради

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

1 лютого 2008 року

за позовом

ОСОБА_2

до

Управління праці
та соціального захисту населення Дзержинської міської ради

про

Про стягнення недоотриманої суми допомоги на
оздоровлення за 2004-2006 роки, колегія;-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Донецького окружного адміністративного суду від 1 лютого 2008 року було
частково задоволено вимоги позовної заяви ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення Дзержинської міської ради про стягнення
недоотриманої суми допомоги на оздоровлення за
2005 та 2007 роки.

З даною постановою не погодився відповідач, у
зв'язку з чим подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої
інстанції скасувати та постановити нову постанову, в якій врахувати що позивачем
було пропущено строк на звернення до суду передбачений ст.99 КАС України.

Колегія
суддів, заслухавши доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи в межах
апеляції, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду
скасуванню в частині визнання неправомірними дій відповідача та стягнення з
нього недоплачених сум на оздоровлення позивача за 2005 рік, в іншій частині
постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

До
такого висновку колегія прийшла з огляду на наступне:

Як
правильно встановив суд першої інстанції, позивач є інвалідом 3-ї групи 1-ї
категорії, яку він отримав в зв'язку з хворобою, яка пов'язана з наслідками
ліквідації аварії на ЧАЕС,. З цих
підстав він стоїть на обліку у відповідача та відповідно до норми ст.48 Закону
України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат.

При
цьому, розмір мінімальної заробітної плати має визначатися на момент проведення
цих виплат.

Як
вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції правильно встановив
фактичні обставини справи та відповідні до них правовідносини та прийшов до
законного та обгрунтованого висновку про необхідність задоволення позовних
вимог ОСОБА_2 за 2007 рік, виходячи з
вимог чинного законодавства, та в зв'язку з недоплатою відповідачем позивачу
сум допомоги на оздоровлення встановлених нормами ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», обраховуючи їх саме з розміру 5-ти мінімальних заробітних плат.

Також,
судом першої інстанції обгрунтовано позивачу було відмовлено в задоволення
позову про стягнення з відповідача суми
допомоги на оздоровлення за 2006 рік відповідно до вимог ст.48 наведеного
закону, оскільки дія даної статті на 2006 рік призупинена.

Разом з
тим вирішуючи даний позов суд першої інстанції припустився помилки стягнувши з
відповідача на користь позивача недоплачені суми на оздоровлення відповідно до
вимог ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не врахувавши і не давши
ніякої оцінки вимогам відповідача щодо застосування до даних правовідносин
річного строку обмежуючого термін звернення
до адміністративного суду.

Про те,
як вбачається з матеріалів справи таке клопотання відповідачем заявлялося як в
суді першої інстанції, так і в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно
до вимог ст.100 КАС України пропущення
строку звернення до суду є підставою для відмови в позові, за умови, якщо на
цьому наполягає одна із сторін, що має місце в даному випадку.

За
таких обставин, колегія вважає, що постанова суду першої інстанції в частині
стягнення з відповідача на користь позивача недоплачеих сум на оздоровлення за
2005 рік підлягає скасуванню, в відмовою в цій частині в позові на підставі
ст.99,100 КАС України.

В іншій
частині постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

Повний текст постанови виготовлено 13 червня
2008 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.
195, 198, 200, 205 КАС України, колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення Дзержинської міської ради - задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 1 лютого
2008 року за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального захисту населення Дзержинської міської ради про
стягнення недоотриманої суми допомоги на оздоровлення за 2005 та 2007 роки - скасувати в частині
визнання неправомірними дій відповідача по відмові в виплаті заборгованості по
допомозі на оздоровлення відповідно до вимог ст.48 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та стягненню допомоги за 2005 рік, та в цій частині позову -
відмовити.

В іншій частині постанову суду -
залишити без змін.

Постанова
може бути оскаржена протягом місяця з дня її проголошення до Вищого адміністративного суду України, а в
разі винесення вступної та резолютивної частини, в той же строк, з моменту
виготовлення мотивувальної частини рішення.

Колегія суддів: