Справа № 22а-170/2007
Суддя: Ніколаєва В.М.
Дата ухвалення: 2007-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2007 року М.
Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої
- судді Ніколаєвої
В.М. ,

суддів : Ніколової Б.Ю., Матковської Л.О., при секретарі: Коник О.М.

з участю: позивача, представника
відповідача

розглянула
у відкритому судовому засіданні справу №
22а-170 за
апеляційною скаргою ОСОБА_1на постанову Шепетівського міськрайонного суду від 12 лютого 2007 року за позовом
ОСОБА_1до Управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці про перерахунок
пенсії, .

Заслухавши
доповідача, пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, колегія суддів

встановила:

ОСОБА_1., звертаючись до суду з позовом ,
вказував, що він
являється ветераном Великої Вітчизняної війни,
має статус учасника бойових дій та інваліда Великої Вітчизняної війни І
групи внаслідок поранення, отриманого
при захисті Батьківщини. Тому згідно Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту" має право на підвищення пенсії на 400 % мінімальної пенсії за віком. Однак,
Управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці в особі його
начальника відмовив йому в такому перерахунку. Тому просив зобов'язати
відповідача перерахувати розмір його пенсії та визначити її в розмірі 1830 грн.

В
судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, зазначав,
що повинен отримувати пенсію в розмірі 1830 грн. відповідно до Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб", оскільки отримав поранення
при захисті Батьківщини.

Постановою
Шепетівського міськрайонного суду від 12
лютого 2007 року
позов залишено без задоволення.

Головуючий
у першій інстанції - Болотін
С. М. Справа
№ 22а-170

Доповідач
- Ніколаєва В.М. Категорія
№ 14

2

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1.
вважає постанову суду незаконною,
просить її скасувати, посилаючись
на те, що судом порушено норми
матеріального права, його висновки не
відповідають обставинам справи. Оскільки він є ветераном Великої Вітчизняної
війни, має статус учасника бойових дій
та інваліда Великої Вітчизняної війни І групи внаслідок поранення, контузії,
отриманих при захисті Батьківщини,
вважає, що згідно законодавства
має право на отримання пенсії у розмірі 1830 грн.

Апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення з таких мотивів.

Судом
вірно з'ясовані фактичні обставини , дана їм належна оцінка,
його висновки підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що з 1
жовтня 2003 року
позивач одержує в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Шепетівці пенсію по
інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" як інвалід 1-ї групи, прирівняний
до інваліда війни.

Ч. 4 ст. 13 Закону України " Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" (в редакції Закону України від 22 грудня 1995
року) передбачено, що інвалідам
війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання, що виплачується замість пенсії /підвищуються:
інвалідам І групи - у
розмірі 400 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Згідно
Порядку проведення перерахунку пенсій автоматичним способом з 1 січня 2007 року на підставі
Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік"
розрахунок підвищень, передбачених
Законом України " Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" особам,
прирівняним до інвалідів війни 1-ї
групи, встановлений на рівні 190 грн. ,
тобто є таким же,
як особам, визнаним інвалідами
війни 1-ї групи.

З 1 січня 2007 року позивачу
проведений перерахунок розміру пенсії відповідно до норм Закону України " Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" і на даний час він складає 860
грн. 43 коп. ,
в тому числі проводиться нарахування та виплата 190 грн. підвищення
як особі, прирівняній до інваліда війни 1-ї групи.

З
врахуванням наведеного, давши належну
оцінку зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що підстав для проведення позивачу
перерахунку пенсії та визнання неправомірними дій посадових осіб Управління
Пенсійного фонду України у м. Шепетівці немає.

Звертаючись
в суд з даним позовом, позивач також
просив нарахувати та виплачувати йому пенсію у розмірі 1830 грн. на підставі
Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби ,
та деяких інших осіб " , оскільки
у відповідності п. 4 ч. 2 ст. 7
Закону України " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" він
належить до осіб, які стали інвалідами
внаслідок поранення і контузії, отриманих
при захисті Батьківщини. Однак достовірних доказів в підтвердження, цьому не надав. Не встановлені такі і судом.

Між
тим, з рішення Шепетівського міського
суду від 8 жовтня 2003 року ,
вбачається, що в
діючій армії ОСОБА_1. не перебував,
участі в бойових діях та в складі військової команди по розмінуванню
мінних полів не приймав; тілесні ушкодження отримав не при захисті
Батьківщини, тому в задоволенні заяви

3

позивача
про встановлення юридичного факту -
отримання поранення і контузії при захисті Батьківщини ,
відмовлено. Це рішення набрало законної сили.

У
відповідності з ч.3 ст. 61
ЦПК України обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких бере
участь особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Як видно
з військового квитка позивача, він
перебував на військовій службі з грудня 1948
року по листопад 1951
року, тобто участі в бойових діях не
приймав.

З
врахуванням зазначеного висновок суду про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1.
є вірним.

Доводи
позивача в апеляційній скарзі про те, що
він є інвалідом Великої Вітчизняної війни І групи внаслідок поранення, контузії,
отриманих при захисті Батьківщини,
не можна визнати підставними,
оскільки суперечать матеріалам справи,
наведеним вище.

Не
містять посилань на докази, які б
спростовували висновки суду першої інстанції,
і інші доводи апеляційної скарги.

Рішення
суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального
права, підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.
ст. 198, 200, 206, 254 КАС України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення.

Постанову
Шепетівського міськрайонного суду від 12
лютого 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання нею
законної сили.