Справа № 22-а-4396/2008
Суддя: Шаптала Н.К.
Дата ухвалення: 2008-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-4396/08
апеляційний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2008 рік місто Донецьк

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді: Шаптала Н.К.

суддів апеляційного суду: Колеснік Г.А., Ляшенко Д.В.

при секретарі судового засідання:
Агейченковій К.О.

З участю сторін: позивача
ОСОБА_1, представника відповідача Колмогорової Л.Д.;

розглянувши
апеляційну скаргу

Управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові
Донецької області

на
постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

6 грудня 2007 року

за
позовом

ОСОБА_1

до

Управління Пенсійного фонду
України в місті Димитрові Донецької області

про

Перерахунок основної і додаткової
пенсії з 29.09.2007 року;

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 6 грудня
2007 року були визнані неправомірними
дії Управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області
щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до ст.ст.
50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», та відповідача було зобов'язано провести
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону
України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 29.09.2007 року із розрахунку восьми
прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, з послідуючим її перерахунком
відповідно до змін діючого законодавства.

З даною
постановою не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу в якій просив
постанову суду першої інстанції скасувати, оскільки вважав, що їх дії, щодо
нарахування пенсії позивачу, ґрунтуються на законі.

Колегія
суддів заслухавши доповідача, позивача та представника відповідача, перевіривши
матеріалами справи за апеляційною скаргою, вважає, що апеляційна скарга
відповідача підлягає частковому задоволенню,
а постанова суду першої інстанції - скасуванню.

До такого
висновку колегія прийшла з огляду на наступне:

Перевіривши
матеріали справи, колегія встановила, що при вирішенні даного спору, суд першої інстанції правильно виходив з
того, що позивачу, як особі, яка постраждала від ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС була встановлена 2-га група інвалідності, пов'язана з ліквідацією наслідків аварії.

Судова
колегія, аналізуючи норми права відносно пенсійного забезпечення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, вважає, що при вирішенні
даного спору, суд першої інстанції, прийшов до правильного та
обґрунтованого висновку, про
необхідність, при розгляді даної справи, керуватися саме нормами Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не Постановами Кабінету Міністрів України, на які
посилався відповідач, відмовляючи позивачу в перерахунку пенсії відповідно до
норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія
вважає, дані висновки суду першої інстанції обґрунтованими, оскільки відповідно
до вимог ст.ст. 46, 48 Конституції України громадяни України мають право на
достатній життєвий рівень та соціальний захист, що включає в себе і
право громадянина на пенсійне забезпечення в старості. Більш того, пенсії та інші
соціальні виплати та допомоги мають
забезпечувати рівень життя громадянина не нижчий від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Законом України «Про
державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі ЗУ №2017 від 05.10.2000р.),
визначаються правові засади формування та застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією
України та законами України - основних соціальних гарантій.

Відповідно до норм ст.ст.
5,6 ЗУ № 2017, основним державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум,
на підставі якого встановлюються та визначаються державні гарантії та стандарти
в усіх сферах життєдіяльності населення, в тому числі й щодо дотримання
соціальних гарантій та стандартів
підтримки інвалідів, осіб похилого віку. Статтею 17 ЗУ №2017 основні
державні соціальні гарантії встановлюються законами України, з метою
забезпечення конституційних прав громадян на достатній життєвий рівень - до
таких гарантій віднесено і мінімальний
розмір пенсії за віком та мінімальний розмір заробітної плати, - які не можуть
бути меншими від прожиткового мінімуму встановленого законом.

Проте,
суд першої інстанції правильно встановивши обставини справи, припустився
помилки, при застосуванні норм матеріального права, а саме, в своїй постанові
суд зазначив, що відповідно до норм ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ОСОБА_1 має право на перерахунок основної - державної пенсії та
додаткової пенсії виходячи з розміру восьми прожиткових мінімумів для
непрацездатних осіб.

Разом з
тим, відповідно до норм ст. ст. 54, 50 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір
основної - державної пенсій для інвалідів 2-ї групи, постраждалих від
Чорнобильської катастрофи, яким і є позивач ОСОБА_1, дійсно встановлено в
кратному розмірі і не може бути нижчим 8 - ми, проте не прожиткових мінімумів,
а мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія взагалі має складати 75 %
мінімальної пенсії за віком, яка не може бути нижчою за прожитковий мінімум для
непрацездатних осіб.

Статтею
62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлені
наступні розміри мінімальної пенсії за віком, які прирівняні до прожиткового
мінімуму для непрацездатних осіб та складають: на 1 січня - 380 грн., на 1
квітня 410,06 грн., на 1 жовтня 415,11
грн.

Тобто,
саме з цих розмірів має обраховуватись пенсія позивача.

Щодо
вимог позивача в частині подальшого перерахунку пенсії відповідно до збільшення
прожиткового мінімуму для відповідної категорії громадян, колегія суддів вважає
за необхідне відмовити в цій частині позову, оскільки відповідно до вимог
ст.ст. 2, 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства захисту
підлягають тільки порушені права, а не ті, які можуть бути порушені в
майбутньому.

Також, суд першої інстанції
припустився помилки в частині визначення дати з якої необхідно робити
перерахунок пенсії.

Оскільки,
відповідно до вимог пенсійного законодавства, в тому числі й ч.4 ст.45 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у заявника
виникає право на перерахунок пенсії з моменту звернення пенсіонера за таким
перерахунком - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву
з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

З матеріалів
справи вбачається, що за перерахунком пенсії ОСОБА_1 звернувся 24.09.2007 року, тобто
перерахунок пенсії в даному випадку необхідно проводити з 01.10.2007 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна
скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - частковому скасуванню. Позовні вимоги ОСОБА_1 також
підлягають частковому задоволенню, а саме: дії Управління Пенсійного фонду
України в місті Димитрові Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку
пенсії по інвалідності відповідно до норм ст. ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» мають бути визнані неправомірними, з зобов'язанням Управління
Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області перерахувати
ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 01.10.2007 року із розрахунку 8 - ми мінімальних пенсій за віком
- основна державна пенсія та додаткова пенсія - виходячи з розміру 75 %
мінімальної пенсії за віком, яка не може бути меншою за прожитковий мінімум для
непрацездатних осіб. Також, колегія вважає за необхідне відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог в частині подальшого перерахунку пенсії відповідно
до збільшення прожиткового мінімуму для відповідної категорії громадян,
оскільки таке рішення є передчасним з огляду на вимоги ст. ст. 2, 6 КАС
України.

Повний
текст постанови виготовлено 10 червня 2008 року.

Керуючись ст.ст. 195, п.3 ч.1 ст.
198, 202,
205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія; -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької
області - задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 6 грудня 2007 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Дії Управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові
Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії по інвалідності з
01.10.2007 року відповідно до норм ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» - визнати неправомірними та зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області перерахувати
ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 01.10.2007 року із розрахунку 8 - ми мінімальних
пенсій за віком - основну державну пенсію та додаткову пенсію із розрахунку -
75 % мінімальної пенсії за віком, яка не може бути меншою за прожитковий
мінімум для непрацездатних осіб.

В іншій частині
позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набуває чинності з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з моменту виготовлення постанови в повному обсязі.

Колегія
суддів: Н.К.Шаптала

Д.В.Ляшенко

Г.А.Колеснік