Справа № к-38226/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2008 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака В.І.,

суддів Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

Загороднього А.Ф.,

Заїки М.М.,

при секретарі Проценко О.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.11.2004р. та
ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 10.02.2005р. по справі за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в
Київській області про стягнення
заборгованості по пенсії, -

встановила:

У червні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про стягнення заборгованості по пенсії.

Рішенням Деснянського
районного суду м. Чернігова від 16.11.2004р. у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від
10.02.2005р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено, а рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 16.11.2004р. залишено без змін.

ОСОБА_1. подав касаційну скаргу, в якій
просить рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від
16.11.2004р. та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 10.02.2005р.
скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши
доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга
ОСОБА_1задоволенню не підлягає, оскільки судові рішення судів першої та
апеляційної інстанції постановлені з додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи
касаційної скарги є необґрунтованими і не дають підстав, які передбачені
статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи
скасування судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Указ Президента України «Про скасування деяких положень пункту 10 постанови
Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. № 393» від 23.06.2001р. № 463 та
постанова Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету
Міністрів України від 17.07.1992р. № 393» від 16.11.2001р. № 1497, на які
посилається позивач, вимагаючи перерахунку пенсії в частині грошової допомоги
при звільненні та пільгового розрахунку вислуги років, були прийняті та набрали
законної сили вже після його звільнення зі служби на пенсію, а тому суди першої
та апеляційної інстанції дійшли вірного висновку, що їх дія на вимоги позивача
не поширюється.

Відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» особам офіцерського
складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та
військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим
Законом, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під
час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу
років збільшується на 10 відсотків, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5
відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Оскільки позивача є особою, що постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, а не ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС під час проходження служби, суди дійшли вірного висновку щодо
безпідставності вимог позивача в цій частині.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від
17.07.1992р. № 393 пенсії обчислюються з
таких видів грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;
окладу за військове або спеціальне звання; процентної надбавки за вислугу років;
додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця (надбавки за вчене
звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби).

Надбавка, встановлена постановою Кабінету Міністрів України «Про доплати і
компенсації особам, які працюють у зоні відчуження і безумовного обов'язкового
відселення, після повного відселення жителів» від 07.02.2000р. № 233, не є
надбавкою за умови служби і виплачується за рахунок коштів Фонду для здійснення
заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального
захисту населення, тому не є щомісячним додатковим видом грошового
забезпечення, який включається в розрахунок пенсії.

Також суди дійшли вірного висновку, що доводи позивача про донарахування до
пенсії заборгованості в зв'язку з заниженням пільгового обчислення вислуги
років на один рік є безпідставними, оскільки розрахунок вислуги років у
пільговому обчисленні здійснюється за час знаходження на вахті та у міжвахтових
відпустках. Період знаходження на вахті оголошується наказом. На підставі
наказів обраховується пільгова вислуга років. Довідка про те, що позивач
проживав у зоні відчуження не свідчить про те, що він працював там 24 години на
добу та перебував там на вахті і у міжвахтових відпустках.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати
та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні,
та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1залишити без
задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від
16.11.2004р. та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 10.02.2005р.
по справі за позовом ОСОБА_1до Головного управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській області про
стягнення заборгованості по пенсії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Співак

Судді
С.В. Білуга

О.І.
Гаманко

А.Ф. Загородній

М.М. Заїка