Справа № 22-а-5650/2008
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2008-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 липня 2008
року справа
№ 22-а-5650/08

зал судового засідання у приміщенні
суду за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Василенко Л.А.

Старосуда М.І. при секретарі
судового засідання

Чуріковій Я.О.

за участю представників:

від позивача:

ОСОБА_1. - особисто

від відповідача:

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління праці та соціального захисту населення Пролетарської районної у м. Донецьку
ради

на постанову Пролетарського районного суду м. Донецька

від

21 квітня 2008
року

по адміністративній справі

№ 2-а-203/08 (суддя Пивоварова Ю.О.)

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці
та соціального захисту населення Пролетарської районної у м. Донецьку ради

про

стягнення
недоотриманої допомоги на оздоровлення

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Пролетарського районного сулу
м. Донецька від 21 квітня
2008 року позов ОСОБА_1
задоволено частково, внаслідок чого,
стягнуто з відповідача на
користь ОСОБА_1суму недоотриманої допомоги на
оздоровлення за 2002 рік у
розмірі 718 грн. 50 коп., за 2003 рік у розмірі 798 грн. 50 коп., за 2004 рік у
розмірі 1138 грн. 50 коп., за 2005 рік у розмірі 1410 грн., за 2007 рік у
розмірі 2180 грн., а всього 6245 грн. 50 коп.
У стягнення решти суми
щорічної допомоги на оздоровлення відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати
постанову суду першої інстанції. Також
просив розглянуть справу без участі представника.

Позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції
залишити без змін.

Сторони були належним чином повідомлені
про дату, час та місце розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

Позивач є інвалідом 2 групи внаслідок хвороб, які пов'язані з
участю в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 1 лютого 2006 року, що підтверджується посвідченням категорії 1
серіїНОМЕР_1 від 30 січня 1995 року
(арк. справи 4) та довідкою МСЕК серія № 017755 від 6 лютого 2006 року,
а до цього періоду був інвалідом 3 групи (арк. справи 18).

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема створення єдиного порядку визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій, соціального захисту потерпілого населення
визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі - спеціальний закон).

Порядок надання щорічної допомоги
регулюється статтею 48 зазначеного Закону, якою передбачена виплата інвалідам 2
групи допомоги у розміри п'яти
мінімальних заробітних плат.

Дію частини четвертої статті 48
наведеного Закону зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій і допомог
у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом України № 3235-4 від 20 грудня 2005 року,
внаслідок чого відсутні правові підстави вважати порушеними права позивача щодо
невиплати відповідачем одноразової щорічної допомоги у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати у 2006 році. Зазначена норма протягом
2002-2005 та 2007 років (спірні періоди)
була чинною і підлягає застосуванню.

Колегія суддів зазначає, що пунктом 1
Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнані
такими, що не відповідають Конституції України, серед інших, положення пункту
30 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”, яким
була зупинена дія, у том числі статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», внаслідок чого положення статті 48 підлягають застосуванню у 2007
році.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів
вважає, судом першої інстанції правомірно зроблено висновок щодо стягнення з
відповідача недоотриманої суми одноразової щорічної допомоги на оздоровлення за 2002-2005 та 2007 роки.

Таким чином, на користь позивача
підлягає стягненню сума недоплати одноразової
щорічної допомоги у розмірі 6245 грн.50 коп. (2002 рік: (185 грн. Х4 -
21 грн. 50 коп.) + 2003 рік: (205грн. Х4 - 21 грн. 50 коп.) + 2004 рік: (290 грн. Х4 - 21 грн.50 коп.) +
2005 рік: (375 грн.Х4 - 90 грн.) +2007 рік: 460 грн. Х 5 - 120 грн.).

Судом першої інстанції правильно по суті вирішений спір по справі,
але в резолютивній частині постанови
суду не визначено, що стягнення одноразової допомоги здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України. Тому, в цієї частині постанова суду першої
інстанції підлягає зміненню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів
дійшла висновку, що в іншій частині
судом першої інстанції при прийнятті постанови були дотримані норми
матеріального права.

Керуючись
статтями 24, 167, 184, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т
А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Пролетарської районної у м. Донецьку ради на постанову Пролетарського районного суду
м. Донецька від 21 квітня 2008 року у справі № 2-а-203/08 - задовольнити частково.

Змінити абзац другій резолютивної частини постанови Пролетарського
районного суду м. Донецька від 21 квітня
2008 року у справі № 2-а-203/08 шляхом доповнення його словами « за
рахунок коштів Державного бюджету України».

В
іншій частині постанову
Пролетарського районного суду м. Донецька від 21 квітня
2008 року у справі № 2-а-203/08 -
залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини
постанови постановлені у нарадчій
кімнаті та проголошені у судовому засіданні 10 липня 2008 року.

Постанова у повному обсязі складена 10
липня 2008 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
Р.Ф.
Ханова

Судді:
Л.А. Василенко

М.І.
Старосуд

З
оригіналом згідно: Суддя Р.Ф. Ханова