Справа № 2-а-596/2008
Суддя: Юрчук М.І.
Дата ухвалення: 2008-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-596/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«4» червня 2008
року

13год. 15хв.

м. Рівне

Рівненський
окружний адміністративний суд під головуванням судді Юрчука М.І. за участю
секретаря судового засідання Шульги О.В. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_2

відповідача1:
представник не з'явився

відповідача2:
представник Дубей П.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до
відповідача1 Управління праці та соціального захисту населення Рокитнівської
районної державної адміністрації; відповідача2 Центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту
населення Рівненської обласної державної адміністрації про стягнення
заборгованості по невиплаченій разовій грошовій допомозі в сумі 3425,35 грн.,

В С Т А Н О В И
В :

Позивач -
ОСОБА_1- звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом
про стягнення заборгованості по
невиплаченій разовій грошовій допомозі в сумі 3425,35 грн. з відповідача1 -
Управління праці та соціального захисту населення Рокитнівської районної
державної адміністрації; відповідача2 Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення
Рівненської обласної державної адміністрації.

Відповідач -
Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат - подав заперечення на
адміністративний позов, позовні вимоги заперечує, просить справу розглядати без
участі представника.

Відповідач -
Управління праці та соціального захисту населення Рокитнівської районної
державної адміністрації - подало заперечення на адміністративний позов, позовні
вимоги заперечує, просить справу розглядати без участі представника.

По даній справі
здійснено технічну фіксацію судового процесу на комплексі "Камертон",
інвентарний номер SN125318. Для створення архівної копії фонограми надано
компакт-диск, серійний номер R05.

Головуючий
доповів про зміст позовних вимог, які представник позивача у судовому засіданні
підтримав.

Судом досліджені
письмові докази, наявні у матеріалах справи, які подані позивачем одночасно із
позовною заявою. Нових доказів позивач суду не надав.

Заслухавши у
відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані
ними письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивачу в
позові слід відмовити

Суд виходив з
такого.

Позивач -
ОСОБА_1має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів
війни - учасників війни, що підтверджується копією посвідчення серії Д №
НОМЕР_1 (а.с.7).

Відповідно до
статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» (в редакції станом на 9 липня 2007 року), щорічно до 5 травня
учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за
самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, виплачується разова грошова допомога у розмірі чотирьох
мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам війни - у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком.

Мінімальна пенсія
за віком у 2004 році - 74грн. 54 коп., у 2005 році - 332грн.00коп., у 2006 році
(станом на травень місяць) - 359грн.00коп., у 2007 році - (станом на
01.04.07р.) - 410грн.06коп.

Як вбачається із
матеріалів справи органами управління праці та соціального захисту населення
позивачу виплачено за 2005 рік - 50грн., за 2006 рік - 50грн., за 2007 рік -
55грн. 9

(а.с. 4-5),
виплата разової щорічної допомоги за 2004 рік не проводилась (а.с.6).

На думку
позивача грошова допомога до 9 травня за 2004, 2005, 2006 та 2007 року
виплачувалась не в повному обсязі, заборгованість держави у виплаті разової
грошової допомоги за вказаний період становить 3425, 35грн. Просить таку
заборгованість стягнути на його користь.

Конституція
України (ст. 95) встановлює верховенство та пріоритетність Закону про Державний
бюджет України і визначає, що виключно Законом про Державний бюджет України і
визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і
цільові спрямування цих видатків.

Бюджетним
Кодексом України (п.2 ст. 4) встановлено, що при здійсненні бюджетного процесу
України положення нормативно-правових актів застосовується лише в частині в
якій вони не суперечать положенням Конституції України цього Кодексу та закону
про Державний бюджет України.

Постановою
Кабінету Міністрів України № 177 від 18.02.2004р. “Про забезпечення щорічної
виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” визначено, що
Міністерство фінансів України і Державне казначейство України забезпечують
щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики
України для виплати вказаної допомоги у розмірах, установлених законом про
державний бюджет на відповідний рік, для подальшого їх перерахування місцевим
органам праці та соціального захисту населення, які, в свою чергу, здійснюють
фізичну виплату цієї допомоги ветеранам війни.

Згідно
Бюджетного кодексу України та Конституції України видатки державного бюджету,
за якими виплачується допомога до 9 травня, здійснюються тільки у відповідному
році і лише в межах державного бюджету України відповідного року.

Проведеним
правовим аналізом норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та Законів України
«Про Державний бюджет України на 2004 рік», «Про Державний бюджет
України на 2005 рік», «Про Державний бюджет України на 2006 рік», «Про
Державний бюджет України на 2007 рік», Рішень Конституційного суду України
№20-рп/2004 від 01 грудня 2004 року та №6-рп/2007 від 09.07.07р. встановлено
таке.

Законом України
«Про Державний бюджет України на 2004 рік» (стаття 44) установлено, що у 2004
році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" здійснюється у
таких розмірах: інвалідам війни 1 групи - 195 гривень, інвалідам війни 2 групи
- 160 гривень, інвалідам війни 3 групи - 130 гривень, учасникам бойових дій -
120 гривень, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 195
гривень, членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих учасників
бойових дій і учасників війни, визнаних за життя інвалідами, - 65 гривень.

Положення статті
44 вказаного Закону визнано такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від
01.12.2004 р. N 20-рп/2004.

Відповідно до
пункту 3 резолютивної частини Рішення Конституційного суду України №20-рп/2004
від 01.12.04р. положення статті 44 Закону, частин другої, третьої, четвертої
статті 78 Закону України “Про Державний бюджет України на 2004 рік”, визнані
неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення, тобто з 1 грудня 2004 року.

Вимоги позивача
у частині стягнення недоплаченої суми щорічної разової грошової за 2004 рік, не
підлягають задоволенню з підстав пропущення позивачем строку звернення до суду
в порядку адміністративного судочинства.

Частиною 2
статті 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду
за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Виплати разової грошової допомоги учасникам
війни здійснюються щорічно до 5 травня у порядку, встановленому Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Кодекс
адміністративного судочинства України набрав чинності з 1 вересня 2005
року. До набрання чинності зазначеного
Кодексу судовий захист порушених
органами влади прав здійснювався у порядку, передбаченому Главою 31-А ЦПК
України (1963 р.), статтею 248-5 якої передбачено двомісячний строк звернення
до суду.

В цій частині
позивачу у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Законом України
«Про Державний бюджет України на 2005 рік» (стаття 34) установлено, що у 2005
році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” здійснюється у таких розмірах:
інвалідам війни I групи - 400 гривень, інвалідам війни II групи - 330 гривень,
інвалідам війни III групи - 270 гривень, учасникам бойових дій - 250 гривень,
особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 400 гривень, членам
сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій і
учасників війни, визнаних за життя інвалідами, - 130 гривень, учасникам війни -
50 гривень.

Дана норма
Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» не змінювалася,
неконституційною не визнавалася, а відтак є чинною для застосування та
виконання відповідно до статті 68 Конституції України.

В цій частині
позивачу у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Законом України
«Про Державний бюджет України на 2006 рік» (стаття 30) установлено, що у 2006
році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” здійснюється у таких
розмірах: інвалідам війни I групи - 400 гривень, інвалідам війни II групи - 330
гривень, інвалідам війни III групи - 270 гривень, учасникам бойових дій - 250
гривень, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 400 гривень,
членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій і
учасників війни, визнаних за життя інвалідами, - 130 гривень, учасникам війни -
50 гривень. Одночасно, вказаним Законом (ч.18 ст.77) дію частини п'ятої статті
14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
зупинено на 2006 рік в частині визначення розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги ветеранам війни.

Дані норми
Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» не змінювалися,
неконституційними не визнавалися, а відтак є чинними для застосування та
виконання відповідно до статті 68 Конституції України.

В цій частині
позивачу у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Законом України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» (стаття 29) установлено, що у 2007
році виплата щорічної разової допомоги відповідно до законів України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та “Про жертви
нацистських переслідувань” здійснюється у таких розмірах: інвалідам I групи -
450 гривень, інвалідам II групи - 360 гривень, інвалідам III групи - 300
гривень; учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім в'язням
концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також
дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, -
280 гривень; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 450
гривень; членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни
та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни і жертв
нацистських переслідувань, визнаних за життя інвалідами, - 150 гривень;
учасникам війни та колишнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць
примусового тримання, особам, які були насильно вивезені на примусові роботи,
дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з
націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 55 гривень.

Цим же Законом
(п. 13 ст. 71) дію частини п'ятої статті 14 Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” зупинено на 2007 рік в
частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги.

Рішенням
Конституційного суду України №6-рп/2007 від 09.07.07р. положення статті 29, пункту 13 статті 71 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до
пункту 3 резолютивної частини Рішення Конституційного суду України №6-рп/2007
від 09.07.07р. положення статей 29, 36, абзацу третього частини другої статті
56, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43,
44, 45, 46 статті 71, статей 98, 103, 111 Закону України “Про Державний бюджет
України на 2007 рік”, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 9 липня 2007
року.

В цій частині
позивачу у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Таким чином дії
відповідачів відповідали вимогам чинного законодавства України на момент
виплати позивачу разової грошової допомоги і правомірними не можуть бути
визнані. В цій частині позовні вимоги позивача є необґрунтованими.

За таких
обставин суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід
відмовити повністю.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позивачу -
ОСОБА_1- в позові відмовити повністю.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне
оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду справи. Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції,
який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10
днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
М.І.Юрчук

Постанова законної
сили не набрала

Суддя М.І.Юрчук