Справа № К-9843/06
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2008-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2008

№ К-9843/06

Вищий
адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого),

Брайка А.І., Голубєвої Г.К., Рибченка А.О., Федорова М.О.

при
секретарі: Міненко О.М.

за
участі представників позивача: Мацка К.Є. та відповідача: Вапірова І.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Бердянської
міжрайонної державної податкової інспекції на рішення Господарського суду
Запорізької області від 11.07.2005 по справі № 23/113

за
позовом Відкритого
акціонерного товариства «Бердянські жниварки»

до Бердянської
міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області

про визнання
недійсним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позовні вимоги (зі змінами) про визнання
недійсним податкового повідомлення-рішення Бердянської МДПІ (далі - МДПІ) від
20.10.2004 № /1, нараховано основного платежу із земельного податку у
сумі 517 659,36 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 150
983,98 грн.(всього 668 643,34 грн.).

Рішенням
Господарського суду Запорізької області від 11.07.2005 по справі № 23/113 -
позов задоволено.

При
цьому судом зазначено, що за наслідками проведеної документальної перевірки
дотримання вимог податкового та валютного законодавства ВАТ «Бердянські
жниварки» за період з 01.07.2003 по 01.04.2004 складено Акт від 17.08.2004 №
_190/23-221/31071312, яким встановлено порушення ст.ст.2 та 13 Закону України
«Про плату за землю» та заниження на 517 659,36 грн. земельного податку, на
підставі якого ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення від 19.08.2004 №
/0, яким позивачеві нараховано основного платежу із земельного
податку у сумі 517 659,36 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у
сумі 172 553,12 грн. (всього у сумі 690 212,48 грн.) згідно пп. "б"
п. 4.2.2. ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» та ст.ст.2, 13, 13
Закону України «Про плату за землю».

Податкове повідомлення-рішення оскаржувалось в
адміністративному порядку, де було винесено податкове повідомлення-рішення від
20.10.2004 № /1, яким зменшено розмір фінансової санкції по
земельному податку на суму 21 569,14 грн., за донарахованою сумою земельного
податку - 517 659,36 грн. Відповідно за наслідками розгляду повторних скарг
було прийнято податкові повідомлення-рішення від 18.01.2005 № /2 та
від 03.03.2005 № /3, якими податкові зобов'язання залишені без змін з
урахуванням податкового повідомлення-рішення від 20.10.2004.

Підставою ж нарахувань стали наступні обставини:

ВАТ «Бердянські жниварки» виділена земельна ділянка для
розміщення та обслуговування виробничої бази в м. Бердянську по пр.
Пролетарському, 2-а площею 39,1041 га, яка надана у постійне користування
згідно рішення виконавчого комітету міської ради № 184 від 05.04.2001 для
розміщення та обслуговування виробничої бази, що підтверджується державним
актом на право постійного користування землею № 1029 від 11.04.2001.

Грошова оцінка земель м. Бердянська проведена Київським
НДПІ містобудування на замовлення Бердянської міської ради в 1998 році, і
затверджена рішеннями Бердянської міської ради народних депутатів від 29.04.1999
№ 19 та № 11 від 21.01.2002 відповідно, з посиланням на ст. 23 Закону України
«Про плату за землю».

Рішенням Бердянської міської ради від 26.12.2002 та від
18.12.2003 припинено право користування земельною ділянкою площею 0,288 га і
1,1589 га, враховуючи які ВАТ «Бердянські жниварки» станом на 01.01.2004 мало в
постійному користуванні 37,6572 га.
Грошова оцінка земельної ділянки згідно з довідкою Бердянського управління
земельних ресурсів від 06.07.2004 № 602-004 з урахуванням коефіцієнта
індексації грошової оцінки 2,465 склала 124 990 053,54 грн.

Також судом встановлено, що позивач відповідно до
положень Закону України «Про плату за землю», за Методики грошової оцінки
земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 № 213 згідно Порядку
подання податкового розрахунку земельного податку, затвердженого наказом ДПА
України від 26.10.2001 № 434, самостійно обчислив податкове зобов'язання і
подав податковий розрахунок з земельного податку за 2004 рік, яким визначив
суму податку у розмірі 732 241,18 грн. У розрахунку земельного податку на 2004
рік ВАТ «Бердянські жниварки» застосувало коефіцієнт індексації грошової оцінки
1,8 на площу земельної ділянки 37,9164 га та визначило 732 241,18 грн.
земельного податку.

При цьому підставою для розрахунку податкового
зобов'язання за порушення ст.ст.2 та 13 Закону України «Про плату за землю» і
заниження на 517 659,36 грн. земельного податку були: державний акт на право
постійного користування землею, дані державного земельного кадастру, рішення
Бердянської міської ради від 21.01.2002 № 11.

Позивачем же було проведено розрахунок земельного податку
на підставі державного акту на право постійного користування землею, даних
державного земельного кадастру, що містились у виданих Бердянським міським
управлінням земельних ресурсів довідках про грошову оцінку земельної ділянки
від 17.05.2001 № 4821 та від 22.05.2003 № 393, з урахуванням уточнень, внесених
постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.12.2002 у
справі № 02-5/9-26/9 (6/2/3) та постановою Запорізького апеляційного
господарського суду від 06.04.2004 у справі № 15/335, а також коефіцієнтів
місце розташування, функціонального призначення та індексації.

Відповідно посилаючись на ст. 23 Закону України «Про
плату за землю» суд встановив, що грошова оцінка земельних ділянок позивача
виконана НДПІ містобудування не враховує коефіцієнта індексації за 1996-1997
роки - 1,8 та не погоджена з Бердянським міським управлінням земельних
ресурсів, а тому ВАТ «Бердянські жниварки» не може використовувати її для
нарахування земельного податку.

Також зазначаючи норми матеріального права, які регулюють
питання щодо плати за землю, суд встановив, що грошову оцінку зазначених земель
було проіндексовано на 1996 рік та 1997рік на коефіцієнт 1,80 (1,703 х 1,059),
тому оцінка зазначених земель підлягає індексації за 1998-1999роки на
коефіцієнт 1,13 (1,006 х 1,127).

При цьому судом враховано, що 22.05.2003 ВАТ «Бердянські
жниварки» Бердянським міським управлінням земельних ресурсів видана довідка №
393/003 в якій вказано, що грошова оцінка земельної ділянки площею 391 041 м2
становить 129 792 537,75 грн., яка була розрахована на основі Грошової оцінки
земель м. Бердянська, виконаної Київським державним науково-дослідним і
проектним інститутом містобудування, затвердженої рішенням сьомої сесії
Бердянської міської Ради від 29.04.1999. Також враховано, що при грошовій
оцінці земель за межами населених пунктів та інших земель
несільськогосподарського призначення, проведеної станом на 01.04.1996
застосовується коефіцієнт 2,04. А оцінку земель м. Бердянська зроблено станом
на 01.01.1998, де при визначенні базової вартості м2 земель були
застосовані індекси вартості цін 1987 року до цін 1997 року, цін 1997 року до
цін 1998 року.

Судом також врахована постанова Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 20.12.2002 по справі № 02-5/9-26/9(6/2/3),
де встановлено, що коефіцієнт грошової оцінки за 1996-1997 роки, який дорівнює
Кі = 1,80 при визначенні грошової оцінки земель м. Бердянська застосовувати не
потрібно. І визнано недійсною довідку про грошову оцінку земельної ділянки №
4821 від 17.05.2001 та зазначено, що грошова оцінка землі ВАТ «Бердянські
жниварки», виконана НДПІ містобудування, станом на 01.01.2001 для врахування
земельного податку буде дорівнювати 73 819 155,32 грн., а на 2003 рік в розмірі
71 978 255,22 грн.

Таким чином, оскільки судові рішення по справі №
02-5/9-26/9(6/2/3) мають преюдиціальне значення відповідно до ст. 35
Господарського процесуального кодексу України, суд встановив, що при розрахунку
грошової оцінки землі у вказаній довідці слід застосовувати замість Кі = 2,465
коефіцієнт Кі 1,367, і у зв'язку з цим грошова оцінка земельної ділянки
землекористувача ВАТ «Бердянські жниварки» склала - 71 978 255,22 грн.

Тобто таким шляхом суд, керуючись ст. 4 Господарського
процесуального кодексу України, визнав, що Бердянська міська рада прийняла
рішення від 21.01.2002 № 11 з перевищенням повноважень наданих законом,
оскільки суперечить п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про проведення
індексації грошової оцінки земель» від 12.05.2000 № 783, так як по суті
збільшила базову вартість м2 землі в 1,8 рази, що суперечить раніше
прийнятому рішенню № 19 від 29.04.1999.

Крім того, за матеріалами справи судом встановлено, що
Бердянське міське управління земельних ресурсів визнало необґрунтованість
оцінки землі в 1,8 рази і видало позивачу довідку про грошову оцінку земельної
ділянки від 06.10.2004 № 120-710, якою оцінку землі на 2004 рік встановлено вже
без застосування до грошової оцінки коефіцієнта індексації 1,8 за 1996-1997
роки.

Не погодившись із рішенням Господарського суду
Запорізької області від 11.07.2005 по справі № 23/113 відповідач (Бердянська
МДПІ) подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення та
відмовити в позові, оскільки рішення винесено із порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального права і судом не прийнято до уваги норму ст.
ст. 7, 13, 23 Закону України «Про плату за землю», ст. ст. 196, 204 Земельного
кодексу, п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2000 № 783 «Про
проведення індексації грошової оцінки земель».

На думку скаржника суд проігнорував
той факт, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного
земельного кадастру, який ведеться відповідно наказу Держкомстату України від
05.11.1998 № 377 «Про затвердження державної статистичної звітності по
кількісному обліку земель», так як обов'язкове застосування коефіцієнту
інфляції грошової оцінки земель передбачено ст. 23 Закону України «Про плату за
землю», що в свою чергу також суперечить ст. 193 Земельного кодексу України,
ст. 13 Закону України «Про плату за землю».

Також Бердянська МДПІ не згодна з
висновком суду щодо рішення від 21.01.2002 № 11 Бердянської міської ради, яким
було збільшено базову вартість землі, яке на думку суду суперечить раніше
прийнятому рішенню № 19 від 29.04.1999, оскільки цей висновок є помилковим та
необґрунтованим, так як вказані рішення в судовому порядку не оскаржені є
чинними і обов'язковими для застосування.

Відповідно до зазначеного скаржник
підсумовує, що вирішуючи даний спір, суд повинен на підставі даних грошової
оцінки земельної ділянки, наданої у порядку та відповідності з чинним
законодавством компетентними органами (Бердянським управлінням земельних
ресурсів), встановити правомірність визначення відповідачем земельного податку
товариства.

Позивач заперечення на касаційну скаргу не надав, в
судовому засіданні проти скарги заперечив і просив судове рішення залишити без
змін.

Перевіривши правильність застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної
оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги та пояснення представників
сторін, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як
визначено ст. 2 Закону України від 03.07.1992 № 2535 «Про плату за землю» використання землі в Україні є платним. Плата за землю
справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно
від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку
яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим
Законом. Підставою для нарахування земельного податку є дані державного
земельного кадастру (ст. 13 Закону). І саме ст.
14 Закону України «Про плату за землю» встановлено, що платники
земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або
комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного
податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного
року подають відповідному органу державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми
рівними частками за місяцями.

Відповідно розглядаючи даний спір,
необхідно врахувати, що згідно ст. 23 Закону України «Про плату за
землю» грошова оцінка земельної ділянки проводиться Державним комітетом України
по земельних ресурсах за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України
(постанова від 23.03.1995 № 213). А згідно п.п.9 п. 5 Типового положення про
міське (міст обласного та районного значення) управління (відділ) земельних
ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2003 №
200, довідки про нормативну грошову оцінку земельних ділянок видає Бердянське
міське управління земельних ресурсів. При цьому ст.
193 Земельного кодексу України визначено, що Державний земельний кадастр - це
єдина державна система земельно-кадастрових робіт, яка встановлює процедуру
визнання факту виникнення або припинення права власності і права користування
земельними ділянками та містить сукупність відомостей і документів про місце та
правовий режим цих ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну
характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів.

Також постановою
Кабінету Міністрів України від 12.05.2000 .№ 783 затверджено порядок проведення
індексації грошової оцінки земель, згідно з яким грошова оцінка
сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель
несільськогосподарського призначення індексується станом на 1 січня поточного
року на коефіцієнт, що визначається за формулою: Кі = [1-10] : 100, де І -
середньорічний індекс інфляції року, за результатами якого проводиться
індексація. Якщо значення Кі не перевищує одиниці, індексація не проводиться.

Грошова оцінка земель за межами населених пунктів, земель
населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за
1996-1999 роки індексується станом на 01.01.2000 на коефіцієнт 2,04, який
визначається виходячи х добутку коефіцієнтів індексації за 1996 рік-1,703, за
1997 рік-1,059, за 1998 рік-1,003 та за 1999 рік-1,127.

Якщо грошову оцінку зазначених земель було проіндексовано
на 1996-1997 роки на коефіцієнт 1,80 (1,703 х 1,059), то ця оцінка підлягає
індексації за 1998-1999 роки на коефіцієнт 1,13 (1,006 х 1,127).

Тому позивач
відповідно до зазначених положень Закону та нормативно-правових актів самостійно
обчислив податкове зобов'язання і подав податковий розрахунок з земельного
податку за 2004 рік, яким визначив суму податку у розмірі 732 241,18 грн. Отже
судом обґрунтовано встановлено, що підставою для розрахунку податкового
зобов'язання були: державний акт на право постійного користування землею, дані
державного земельного кадастру, що містились у виданих Бердянським міським
управлінням земельних ресурсів довідках про грошову оцінку земельної ділянки
від 17.05.2001 № 4821 та від 22.05.2003 № 393, з урахуванням уточнень, внесених
постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.12.2002 у
справі № 02-5/9-26/9 (6/2/3) та постановою Запорізького апеляційного
господарського суду від 06.04.2004 у справі № 15/335, а також коефіцієнтів місце
розташування, функціонального призначення та індексації.

Таким чином, враховуючи зазначені судом всі встановлені
фактичні обставини справи в сукупності, необхідно погодитись із обґрунтуванням
судом свого рішення постановою Запорізького апеляційного господарського суду
від 06.04.2004 по справі № 15/335 якою визначена грошова оцінка землі
землекористувача ВАТ «Бердянські жниварки» на 2003 рік в розмірі 71 978 255,22
грн. Тому вірною є думка суду про те, що судові рішення по справі № 15/335 та
по справі № 02-5/9-26/9(6/2/3) мають преюдиціальне значення і враховуються
судом, оскільки відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу
України, рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є
обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають
значення для вирішення спору. Тобто скориставшись наданим йому правом, позивач
подав до Бердянської МДПІ розрахунок земельного податку за 2004 року з
урахуванням постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від
20.12.2002 у справі № 02-5/9-26/9(6/2/3), яка набрала чинності і є обов'язковою
до виконання на всій території України.

Крім того, ст. 19 Конституції України встановлено, що
органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі,
у межах повноважень і у спосіб, передбачені Конституцією і законами України.
Також пп. 34, 35 ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»
встановлено, що до компетенції місцевих рад відноситься вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних відносин та затвердження відповідно до
закону ставок земельного податку. З урахуванням наведених норм, слід зазначити,
що до повноважень органів місцевого самоврядування не входить внесення змін або
уточнення щодо оцінки земель населених пунктів чи затвердження таких оцінок з
будь-якими обмеженнями. Таким чином, суд вірно визначився, що Бердянська міська
рада прийняла рішення ради від 21.01.2002 № 11 з перевищенням повноважень
наданих законом і відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу
України господарський суд в межах чинного законодавства не застосував акт
державного органу, як такий, що не відповідає законодавству України, оскільки
цим рішенням Бердянська міська рада збільшила базову вартість м2
землі в 1,8 рази. Отже враховуючи зазначену норму ст. 4, необхідно звернути
увагу на помилковість міркувань скаржника, оскільки:

- оцінка землі м. Бердянська виконана станом на
01.01.1998;

- коефіцієнт 1,8 за 1996-1997 роки до оцінки землі м.
Бердянська застосовувати не потрібно;

- грошова оцінка земельної ділянки позивача, зазначена у
довідках від 17.05.2001 № 4821 і від 22.05.2003 № 393/003, завищена у 1,8 рази
та не відповідає фактичним даним державного земельного кадастру;

- рішення ради від 21.01.2002 № 11 суперечить чинному
законодавству та не повинно враховуватись при розрахунку податкового
зобов'язання з земельного податку;

- позивач має право не застосовувати дані державного
земельного кадастру, зазначені у довідках про грошову оцінку земельних ділянок,
якщо вони не відповідають фактичним обставинам;

- позивач не повинен враховувати довідки управління
земельних ресурсів, оскільки такий обов'язок не встановлений Законом України
«Про плату за землю», Порядком подання податкового розрахунку земельного
податку, або іншими актами законодавства.

Також необхідно зазначити про те, що Бердянське міське
управління земельних ресурсів визнало необґрунтованість оцінки землі в 1,8 рази
і видало позивачу довідку про грошову оцінку земельної ділянки від 06.10.2004 №
120-710, якою оцінку землі на 2004 рік встановлено вже без застосування до
грошової оцінки коефіцієнта індексації 1,8 за 1996 та 1997 роки.

З огляду на встановлене судом та враховуючи зазначене
вище, суд касаційної інстанції погоджується із висновком суду про те, що
позивач правомірно розрахував земельний податок, який відповідає вимогам закону
і тому вірним є висновок суду про те, що податкове повідомлення-рішення від
20.10.2004 №/1 підлягає визнанню недійсним, як обґрунтований.
Відповідно рішення Господарського суду Запорізької області від 11.07.2005 по
справі № 23/113 скасуванню не підлягає, як таке, що винесено за вичерпних
юридичних висновків при правильному застосуванні норми матеріального права.

Керуючись
ст. ст. 160, 220, 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну
Бердянської міжрайонної державної податкової інспекції залишити без
задоволення.

Рішення
Господарського суду Запорізької області від 11.07.2005 по справі № 23/113
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і підлягає оскарженню
за винятковими обставинами у випадках, з підстав, у строки та в порядку, які
визначені статями 235-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В.
Карась

Судді А.І.
Брайко

Г.К.
Голубєва

А.О.
Рибченко

М.О.
Федоров