Справа № 22а-736/2007
Суддя: Бабак A.M.
Дата ухвалення: 2007-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22а-736/2007р. Головуючий
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2007 року м.
Запоріжжя

Колегія судців судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бондара В.О.,

Судців: Бабак A.M.,

Прокопенка
О.Л. при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною скаргою

Управління праці, соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської
міської ради

на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 січня 2007 року по справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці соціального захисту та
житлових субсидій Мелітопольської міської ради про стягнення недоплаченої
одноразової щорічної допомоги учаснику бойових дій та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2006
року ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до Управління праці соціального захисту та житлових субсидій
Мелітопольської міської ради (далі УПСЗтЖС) про стягнення недоплаченої
одноразової щорічної допомоги учаснику бойових дій та моральної шкоди.

У позові зазначала, що вона є учасником бойових дій, що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1. Згідно з
ст. 12 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно
до 5-го травня
вона, як учасник бойових дій, має право на отримання разової грошової допомоги
у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Такі виплати проводилися не в
повному обсязі. Загальна сума недоплати за 1999 - 2006 роки становить 9004 грн.60 коп. Крім
того, позивач просить стягнути моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 січня 2007 року позовні
вимоги задоволено частково.

Стягнуто з УПСЗтЖС Мелітопольської міської ради на користь ОСОБА_1 щорічну допомогу
за 2006 рік у
розмірі 1410 грн.

В решті позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі УПСЗтЖС Мелітопольської міської Ради
посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просять
постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

2

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200
КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи
та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником війни, що підтверджено посвідченням НОМЕР_1 (а.с.4).

Згідно з ст. 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасники
бойових дій мають право на щорічну одноразову допомогу до 5 травня в розмірі
п'яти мінімальних пенсій за віком.

Право на
отримання ОСОБА_1
грошової допомоги не оспорюється відповідачем.

Розмір грошової допомоги визначений у ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» і суд обґрунтовано виходив саме з цього розміру при
розрахунку боргу.

Відповідно до п.2 ст. 99 КАС України встановлено річний строк звернення до суду з
адміністративним позовом.

Виходячи із змісту п.1 ст.100 КАС України пропущення строку звернення до
суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову, за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає поважною причину пропуску
строку позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Суд першої інстанції правильно визначився з тим, що ОСОБА_2 пропущено
передбачений ст. 99 КАС
України річний термін для звернення до суду за захистом свого порушеного права.
На даній підставі для відмови в задоволенні позову наполягав і відповідач в
своїх письмових запереченнях на позов. В зв'язку з чим, суд обґрунтовано
відмовив у стягненні заборгованості за 2004-2005р.р.

Суд правильно застосував ст. 22 Конституції
України при вирішенні позову і обґрунтовано визнав, що відсутність коштів на
виплату грошової допомоги у 2006
році не позбавляє інваліда війни права на таку допомогу. Законом "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не передбачено
обмеження таких виплат наявністю певних коштів чи фінансування . Тому колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано стягнув на користь
ОСОБА_2суму заборгованості по разовій щорічній допомозі за 2006 рік .

Доводи апеляційної скарги про те, що УПСЗтЖС
Мелітопольської міської ради є неналежним відповідачем безпідставні. Статтею 17-1 Закону "Про
статус ветеранів війни, гарантії та соціального захисту" визначено, що
грошові допомоги виплачуються органами праці та соціального захисту.

Рішення обґрунтоване, відповідає обставинам справи і закону, а тому підстав
для його скасування колегія суддів не вбачає.

Згідно зі ст. 22 Конституції
України не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав ї свобод при
прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Керуючись ст.
ст. 198, 200,206 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці, соціального захисту та житлових
субсидій Мелітопольської міської Ради залишити без задоволення.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 31
січня 2007 року по
даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може'бути оскаржена до Вищого адміністративного суду протягом одного
місяця.