Справа № 22а-1569/2008
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2008-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ А
ДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Ш
вед С.
Справ
а № 22а-1569/08
Господарський суд Закарпа
тської обл. (№ 7/144-145/2007)
Рядок статзвіту
№ 39
Доповідач: Шавель Р.М.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2008 року

м.Львів

Колегія суддів Львівсько
го апеляційного адміністрат
ивного суду в складі:
головуючого - судді Шавел
я Р.М.,
суддів Пліша
М.А. та Заверухи О.Б.,
при секретарі Ром
анишин О.Р.,

з участю осіб, які взяли уч
асть у справі:
пред-ка позивача - Турец
ької Н.М., довіреність № 18 від 16.01
.2008р.,
пред-ка відповідача - Сави
цького С.І., довіреність № 14901/9/10 в
ід 29.05.2008р.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляцій
ну скаргу Комунального підпр
иємства «Виробниче управлін
ня водопровідно-каналізацій
ного господарства міста Ужго
рода» на постанову господарс
ького суду Закарпатської обл
. від 10.09.2007р. у справі за позовом К
омунального підприємства /КП
/ «Виробниче управління водо
провідно-каналізаційного го
сподарства міста Ужгорода» д
о Державної податкової інспе
кції /ДПІ/ у м.Ужгороді про ска
сування податкових повідомл
ень-рішень, -

в с т а н о в и л а:o:p>/o:p>

18.05.2007р. позивач КП «Виробнич
е управління водопровідно-ка
налізаційного господарства
міста Ужгорода» звернувся д
о господарського суду з позо
вом, в якому просить визнати н
ечинними податкове повідомл
ення-рішення № /0 від 11.12.2006р., по
даткові повідомлення № 001174234/661/23-
1/10/3344326/5555 від 22.02.2007р., № /2/1114/23-1/3344326/10004 від
23.03.2007р. та № /3/1502/23-1/3344326/13123 від 28.04.2007р. (а
.с.3-4).

18.05.2007р. позивач КП «Виробниче
управління водопровідно-кан
алізаційного господарства м
іста Ужгорода» звернувся до
господарського суду з позово
м, в якому просить визнати неч
инними податкове повідомлен
ня-рішення № /0 від 11.12.2006р., пода
ткові повідомлення № /660/23-1/10/33
44326/5554 від 22.02.2007р., № /2/1115/23-1/3344326/10005 від 23.0
3.2007р. та № /3/1501/23-1/3344326/13122 від 28.04.2007р. (а.с
.41-43).

Ухвалою господарського су
ду від 31.05.2007р. провадження по сп
равам за вищевказаними позов
ами обєднано в одне провад
ження (а.с.68).

Постановою господарського
суду Закарпатської обл. від 10
.09.2007р. в задоволенні заявленог
о позову відмовлено (а.с.85-86).

Не погодившись із винесени
м судовим рішенням, постанов
у господарського суду оскарж
ив позивач КП «Виробниче упр
авління водопровідно-каналі
заційного господарства міст
а Ужгорода», який покликаючи
сь на порушення норм матеріа
льного та процесуального пра
ва, що призвело до неправильн
ого вирішення спору, просить
суд апеляційної інстанції с
касувати постанову суду перш
ої інстанції та направити сп
раву на новий розгляд (а.с.89-90).

Апелянт вказує, що господар
ським судом на його адресу не
скеровувалася копія ухвали
суду про обєднання обох по
зовів в одне провадження; під
час розгляду справи судом не
правомірно була застосована
постанова Львівського апеля
ційного адміністративного с
уду від 12.06.2007р.
В порушення вимог 6.1.7. Інстру
кції про порядок застосуванн
я штрафних (фінансових) санкц
ій органами державної податк
ової служби, затв. наказом ДПА
України № 110 від 17.03.2001р., суд не дос
лідив стан розрахунків платн
ика податків з бюджетами, а та
кож не врахував факту включе
ння позивача до переліку під
приємств, заборгованість яки
х перед держбюджетом станом
на 01.07.2005р. погашається за рахуно
к субвенцій з Державного бюд
жету України на погашення за
боргованості минулих років з
різниці в тарифах на теплову
енергію, послуги з водопоста
чання та водовідведення з ме
тою забезпечення сталого фун
кціонування підприємств пал
ивно-енергетичного комплекс
у.
Окрім цього, судом не взято
до уваги й те, що одночасне зас
тосування до платника податк
ів відповідальності шляхом н
арахування пені як плати від
сотків, нарахованих на суму п
одаткового боргу, що справля
ється з платника податків у з
вязку із несвоєчасним пога
шенням податкових зобовяз
ань, та штрафних санкцій як пл
ати у вигляді відсотків від с
уми несвоєчасного погашеног
о податкового зобовязання
, прямо суперечить імператив
ному припису ст.61 Конституції
України.
Також господарським судом
не досліджено питання розпо
ділу податковим органом спла
чених позивачем сум на суму, щ
о спрямовується на погашення
податкового боргу, та суму, як
а скеровується на погашення
пені, нарахованого на суму та
кого боргу.

Заслухавши суддю-доповіда
ча, представника позивача на
підтримання поданої апеляці
йної скарги, заперечення пре
дставника відповідача, перев
іривши матеріали справи та а
пеляційну скаргу в межах нав
едених у ній доводів, колегія
суддів дійшла висновку, що ап
еляційна скарга не підлягає
до задоволення, з наступних п
ідстав.

Згідно наявних матеріалів
справи слідує, що 11.12.2006р. відпов
ідачем винесено податкове по
відомлення-рішення № /0, яки
м позивачу нараховані штрафн
і (фінансові) санкції в розмір
і 20 відсотків в сумі 5933 грн. 97 коп
. за затримку на 39 календарних
днів граничного строку спла
ти узгодженої суми податково
го зобовязання зі збору за
забруднення навколишнього п
риродного середовища в розмі
рі 29669 грн. 87 коп. (а.с.6).
По результатам апеляційно
го узгодження наведених пода
ткових зобовязань скарги п
озивача були залишені без за
доволення, а податковим орга
ном винесені податкові повід
омлення № 001174234/661/23-1/10/3344326/5555 від 22.02.2007р., №
/2/1114/23-1/3344326/10004 від 23.03.2007р. та № /3/1502/2
3-1/3344326/13123 від 28.04.2007р. (а.с.8-10).

Окрім цього, 11.12.2006р. відповіда
чем винесено податкове повід
омлення-рішення № /0, яким по
зивачу нараховані штрафні (ф
інансові) санкції в розмірі 20
відсотків в сумі 1746 грн. 61 коп. за
затримку на 38 календарних дні
в граничного строку сплати у
згодженої суми податкового з
обовязання зі збору на гео
логорозвідувальні роботи в р
озмірі 8799 грн. 04 коп. (а.с.45).
По результатам апеляційно
го узгодження наведених пода
ткових зобовязань скарги п
озивача були залишені без за
доволення, а податковим орга
ном винесені податкові повід
омлення № /660/23-1/10/3344326/5554 від 22.02.2007р.,
№ /2/1115/23-1/3344326/10005 від 23.03.2007р. та № /3/15
01/23-1/3344326/13122 від 28.04.2007р. (а.с.47-49).

Вимоги позивача про визнат
и нечинними вищевказаних под
аткових повідомлень-рішень і
податкових повідомлень моти
вовані наявністю зустрічної
заборгованості державного б
юджету перед підприємством,
невідповідністю пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 З
акону України “Про порядок п
огашення зобовязань платн
иків податків перед бюджетам
и та державними цільовими фо
ндами”, а також необґрунтова
ністю розрахунків штрафних с
анкцій.

Відмовляючи в задов
оленні заявленого позову, су
д першої інстанції вірно вих
одив з того, що матеріалами сп
рави достовірно підтверджую
ться факти порушення позивач
ем строків сплати узгоджених
податкових зобовязань з в
ідрахувань на геологорозвід
увальні роботи по розрахунку
№ 27853 від 10.05.2006р. на суму 8733 грн. 04 коп
. на 38 днів та збору за забрудне
ння навколишнього природног
о середовища по розрахунку №
30977 від 10.05.2006р. на суму 29669 грн. 87 коп. н
а 39 днів (а.с.7, 13-16, 22-37, 52, 58-64).
Підставою для нарахуванн
я податковим органом штрафни
х (фінансових) санкцій по вище
вказаним податковим зобов
язанням слугували вимоги пп.
17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України “Про
порядок погашення зобовяз
ань платників податків перед
бюджетами та державними ціл
ьовими фондами”.

Покликаючись в порядку ст.72
КАС України на постанову Льв
івського апеляційного суду в
ід 12.06.2007р. по справі № 7/21-24/2007 (а.с.78-82), г
осподарський суд правильно з
азначив про те, що наведене су
дове рішення стосується одни
х і тих самих сторін, останнє в
инесено по такому ж предмету
спору і з тотожних позовних в
имог.

Наведені ж апелянтом довод
и колегія суддів відхиляє, ос
кільки матеріалами справи до
стовірно підтверджується по
рушення позивачем граничних
строків сплати податкових з
обовязань з відрахувань на
геологорозвідувальні робот
и та збору за забруднення нав
колишнього природного серед
овища.
Пп.6.1.10 Інструкції про порядо
к застосування штрафних (фін
ансових) санкцій органами де
ржавної податкової служби, з
атв. наказом ДПА України № 110 ві
д 17.03.2001р., передбачено застосува
ння штрафних санкцій незалеж
но від стану розрахунків пла
тника податків з бюджетами, і
снування податкового боргу ч
и переплати платника податкі
в за податками (зборами, обов
язковими платежами).
Покликання апелянта на ная
вність заборгованості держа
вного бюджету перед позиваче
м по різниці в тарифах та опла
ті послуг з водопостачання і
водопостачання, включення п
озивача до переліку підприєм
ств, заборгованість яких пер
ед держбюджетом станом на 01.07.20
05р. погашається за рахунок суб
венцій з Державного бюджету
України на погашення заборго
ваності минулих років з різн
иці в тарифах на теплову енер
гію, послуги з водопостачанн
я та водовідведення з метою з
абезпечення сталого функціо
нування підприємств паливно
-енергетичного комплексу, не
може прийматися до уваги, оск
ільки останні не відносяться
до податків і зборів (обовя
зкових платежів) в розумінні
Закону України “Про порядок
погашення зобовязань плат
ників податків перед бюджета
ми та державними цільовими ф
ондами”, а тому у відповідача
не було законних підстав для
зарахування в оплату податк
ових зобовязань підприємс
тва бюджетної заборгованост
і.
Також Законами України “Пр
о Державний бюджет України н
а 2005 рік” та “Про Державний бюд
жет України на 2006 рік” зупинен
о дію пп.7.1.1. п.7.1 ст.7 Закону Україн
и “Про порядок погашення зоб
овязань платників податкі
в перед бюджетами та державн
ими цільовими фондами” в час
тині проведення взаєморозра
хунків непогашених зустрічн
их грошових зобовязань від
повідного бюджету перед плат
никами податків.
Окрім цього, колегія суддів
вважає необґрунтованими дов
оди апелянта щодо неправильн
ості розрахунків штрафних са
нкцій, оскільки у наведених р
озрахунках вказано суму спла
ченого боргу, кількість днів
затримки, відсоткову ставку
та суму штрафної санкції, виз
начено загальну суму сплачен
ого з порушенням граничних т
ермінів сплати податкового з
обовязання та загальну сум
у штрафних санкцій по податк
ових платежах.
В частині покликань апелян
та на невідповідність пп.17.1.7 п.
17.1 ст.17 Закону України “Про пор
ядок погашення зобовязань
платників податків перед бю
джетами та державними цільов
ими фондами”, колегія суддів
виходить з того, що відповіда
льність платника податків у
вигляді нарахування пені на
суму узгодженого податковог
о зобовязання та штрафу за
порушення строків сплати уз
годженої суми податкового зо
бовязання є різними за сво
єю правовою природою, а також
прямо передбачені нормою за
кону.
Сам же факт надіслання чи не
надіслання повідомлень пода
ткового органу про розподіл
сплачених позивачем сум на с
уму, що спрямовується на пога
шення податкового боргу, та с
уму, яка скеровується на пога
шення пені, нарахованої на су
му такого боргу, не може слугу
вати підставою для визнання
податкових повідомлень-ріше
нь нечинними, оскільки такі н
е стосуються предмету спору.

При цьому колегія суддів вр
аховує, що штрафні санкції на
раховані відповідачем у зв
язку із несвоєчасною сплатою
податкових зобовязань, що
виникли на підставі самості
йно поданих позивачем деклар
ацій, через що останньому бул
о відомо про обовязок, стро
ки їх сплати, наслідки ненале
жного виконання такого обов
язку.

Колегія суддів не вбачає по
рушень господарським судом в
имог ст.116 КАС України, оскільк
и останній своєю ухвалою об
єднав для спільного розгляду
і вирішення дві адміністрат
ивні справи за однорідними п
озовними вимогами одного й т
ого ж позивача до одного й тог
о самого відповідача.
Із матеріалів справи також
слідує, що ухвала суду про об
єднання справ була проголоше
на в судовому засіданні від 31.
05.2007р., в якому приймали участь п
редставники сторін, що ствер
джується протоколом судовог
о засідання від 31.05.2007р., на який з
ауважень сторонами не подава
лося (а.с.67, 68).

Оцінюючі в сукупності наве
дені обставини, та даючи їм де
тальний аналіз, суд першої ін
станції прийшов до правильно
го висновку про безпідставні
сть та необґрунтованість зая
вленого позову, через що позо
вні вимоги КП «Виробниче упр
авління водопровідно-каналі
заційного господарства міст
а Ужгорода» не підлягають за
доволенню.

З огляду на викладене, суд
першої інстанції правильно
і повно встановив обставини
справи та ухвалив судове ріш
ення з додержанням норм мате
ріального і процесуального п
рава, доводи апеляційної ска
рги не спростовують висновкі
в рішення суду, а тому підстав
для скасування постанови ко
легія суддів не вбачає і вваж
ає, що апеляційну скаргу на не
ї слід залишити без задоволе
ння.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195,
200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України
, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Комуна
льного підприємства «Виробн
иче управління водопровідно
-каналізаційного господарст
ва міста Ужгорода» на постан
ову господарського суду Зака
рпатської обл. від 10.09.2007р. залиш
ити без задоволення, а згадан
у постанову господарського с
уду без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моме
нту її проголошення, але може
бути оскаржена у касаційном
у порядку шляхом подачі каса
ційної скарги безпосередньо
до адміністративного суду к
асаційної інстанції протяго
м одного місяця з дня набранн
я ухвалою законної сили.

Головуючий:

Шавель Р.М.

Судді:

Пліш М.А.

Заверуха О.Б.