Справа № 2а-4831/2008
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2008-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-4831/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

13 травня 2008 року
Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
- Самойлової В.В.

при
секретарі - Демченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1до Харківського інституту танкових військ НТУ «Харківський
політехнічний інститут» про стягнення грошової компенсації замість речового
майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з адміністративним позовом до Харківського інституту танкових
військ НТУ «Харківський політехнічний інститут» про стягнення грошової
компенсації замість речового майна у сумі 2204,80 грн.

В
обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він проходив
військову службу у Харківському інституті танкових військ НТУ «Харківський
політехнічний інститут». Наказом Головнокомандувача Сухопутних військ Збройних
Сил України від 28.12.2004р. № 376 був звільнений з військової служби у запас.
Наказом начальника Харківського інституту танкових військ НТУ «Харківський
політехнічний інститут» від 10.02.2005р. № 41 виключений зі списків особового
складу інституту, всіх видів забезпечення.

В період
проходження військової служби позивач знаходився на речовому забезпеченні
Харківського інституту танкових військ НТУ «Харківський політехнічний
інститут», яким він в повному обсязі не забезпечувався.

Відповідно
до ст. 9 та п. 2 ст. 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей” в редакції до 28.12.2007р.,
військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також
речове майно і продовольчі пайки або, за бажанням військовослужбовця, грошову
компенсацію замість них”.

Крім
того, згідно п. 27 “Положення про порядок речового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час”,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. № 1444,
передбачено, що військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом
носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке
вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами
на день підписання наказу про звільнення.

На день
виключення позивача зі списків особового складу інституту сума грошової
компенсації замість належного до видачі речового майна складає в сумі 2204,80 грн., про що свідчить
довідка № 85 від 08.02.2007р., яка видана Харківським
інститутом танкових військ НТУ «Харківський політехнічний інститут».

Оскільки,
на момент виключення позивача зі списків особового складу інституту, тобто на
10.02.2005р., відповідач не розрахувався з ним стосовно належного до видачі
речового майна або грошової компенсації замість нього, відповідаючи на
неодноразові звернення відмовою, тому позивач вважає, що з боку останнього має
місце противоправність, яка порушує його право на одержання даної грошової
компенсації.

У
судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти
позову заперечує, посилаючись на те, що Законом України «Про деякі заходи щодо
економії бюджетних коштів» від 17.02.2000р. призупинена дія п. 2 ст. 9-1 Закону
України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» в частині
одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової
компенсації замість них та замість речового майна, а відповідно до Закону
України „Про Державний бюджет України на 2008 р.” від 28.12.2007р. п.2 ст. 9-1
цього закону виключено, а тому немає законних підстав для виплати грошової
компенсації замість речового майна у сумі 2204,80 грн. Також зазначив, що
позивач виключений зі списків особового
складу інституту з 10.02.2005р.., згідно наказу начальника Харківського
інституту танкових військ НТУ «Харківський політехнічний інститут» від
10.02.2005р. № 41, та ст. 99 КАСУ встановлено, що для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк,
який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а тому
він просить в позові відмовити за пропуском строку позовної давності. Крім
цього, зазначив, що довідка № 85 від
08.02.2007р. про грошову компенсацію не є дійсною.

Заслухавши
сторони, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Встановлено,
що ОСОБА_1. проходив військову службу у Харківському інституті танкових військ
НТУ «Харківський політехнічний інститут». Наказом Головнокомандувача Сухопутних
військ Збройних Сил України від 28.12.2004р. № 376 був звільнений з військової
служби у запас. Наказом начальника Харківського інституту танкових військ НТУ
«Харківський політехнічний інститут» від 10.02.2005р. № 41 виключений зі
списків особового складу інституту, всіх видів забезпечення.

В період
проходження військової служби позивач знаходився на речовому забезпеченні
Харківського інституту танкових військ НТУ «Харківський політехнічний
інститут», яким він в повному обсязі не забезпечувався.

На день
виключення позивача зі списків особового складу інституту сума грошової компенсації
замість належного до видачі речового майна
складає в сумі 2204,80 грн., про що свідчить довідка № 85
від 08.02.2007р., яка видана Харківським інститутом танкових військ НТУ
«Харківський політехнічний інститут».

Відповідно
до ст.ст.9, 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей” військовослужбовці одержують за рахунок
держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки за
нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Законом
України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000р.
призупинена дія п. 2 ст. 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців» в частині одержання військовослужбовцями продовольчих
пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового
майна ( за винятком військовослужбовців Міністерства Оборони України, Служби
безпеки України, Державної прикордонної служби України, Управління державної
охорони та Головного управління внутрішніх військ України, що використовують
цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність
військовослужбовців), а відповідно до Закону України „Про Державний бюджет
України на 2008 р.” від 28.12.2007 р. № 107-YI п.2
ст. 9-1 цього закону виключено.

Оскільки
позивач не відноситься до категорії осіб, які використовують цивільний одяг,
який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців, а дія
положення про отримання грошової компенсації замість речового майна відносно
решти військовослужбовців з 11.03.2000р. зупинена була, а відповідно до Закону
України „Про Державний бюджет України на 2008 рік” від 28.12.2007 р. № 107-YI п.2 ст.
9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» виключено, то вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача грошової компенсації замість речового майна в сумі
2204,80 грн. є необґрунтованими і
задоволенню не підлягають.

Посилання представника відповідача
на те, що позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду є
безпідставним, оскільки ст. 233 КЗпроП України передбачено, що у разі порушення
законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом
про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Статтею
9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей” передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє
матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам
військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До
складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим
званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового
окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Також згідно ст. 9 КАСУ у разі відсутності закону, що регулює
відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні
правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить
із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Доводи представника відповідача на
те, що довідка № 85 від 08.02.2007р., яка видана Харківським
інститутом танкових військ НТУ «Харківський політехнічний інститут» не є
дійсною є безпідставними, оскільки вона підписана повноважними особами:
начальником фінансово-економічного
відділу Харківського інституту танкових військ НТУ «ХПІ» та начальником речової
служби Харківського інституту танкових військ НТУ «ХПІ» та мається на довідці мокра печатка Харківського
інституту танкових військ НТУ «ХПІ».

Суд
зазначає, що згідно ст. 11 КАСУ суд може вийти за межі позовних вимог тільки в
разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи
третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до
ст. 92 Конституції України виключно Законами України визначаються права і
свободи людини і громадянина, гарантії цих праві свобод: основні обов'язки
громадянина, а також встановлюються : Державний бюджет України і бюджетна
система України,

Стаття 95
Конституції України передбачає, що виключно законом України про Державний
бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Закон про
Державний бюджет України є правовим актом, зміст якого чітко зумовлений
поняттям бюджету як плану формування та використання фінансових ресурсів для
забезпечення завдань і функцій, які здійснюються органами державної влади та
органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду. Такий закон
затверджує повноваження органів державної влади здійснювати виконання
Державного бюджету України протягом бюджетного періоду.

Виходячи з
викладеного, суд вважає, що в період проходження військової служби позивач мав
право на забезпечення речовим майном, а в
разі звільнення на одержання цього майна в натурі. Також, враховуючи, що
дію п. 2 ст. 9-1 Закону України „Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців” виключено, згідно із Законом України „Про Державний бюджет
на 2008 рік” від 28.12.2007р. № 107-VI, але діючим законодавством не
передбачена заборона видачі речового майна в натурі, заборгованість по якому
має місце, то позивач має право на одержання речового майна в натурі, оскільки
його право в частині забезпечення речовим майном в період проходження
військової служби було порушено і захист
цього права можливо здійснити шляхом видачі вказаного майна в натурі. А тому
маються підстави для задоволення позову в цій частині.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 99, 100, 159 КАСУ, ст. ст. 92, 95 Конституції
України, ст. ст. 9, 91 Закону
України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей”, Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів», Законом України « Про Державний бюджет
України на 2008 рік», Постановою КМУ «Про речове забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час»,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Поновити строк позовної давності.

Визнати неправомірними дії
Харківського інституту танкових військ НТУ «Харківський політехнічний інститут»
щодо незабезпечення ОСОБА_1за час проходження військової служби належним
речовим майном та зобов'язати Харківський інститут танкових військ НТУ
«Харківський політехнічний інститут» видати ОСОБА_1 належне речове майно в натурі на суму 2204 (дві
тисячі двісті чотири) грн. 80 коп., згідно довідки № 85 від 08.02.2007р., а в
разі відсутності його вартість стягнути
з Харківського інституту танкових військ НТУ «Харківський політехнічний
інститут» на користь ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного
адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд протягом
10 днів з дня її проголошення, шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження, а в разі складання постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня складання постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя -