Справа № 2-а-17/2007
Суддя: Цвітайло П.В.
Дата ухвалення: 2008-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа
№ 2-а-17/07
№ 2-а-1/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2008 року Котелевський
районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Цвітайло П.В.,

при секретарі - Рашевській Т.В.,

- Балалі Л.В.,

- Чапак І.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в сел.
Котельва адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Полтавського обласного військового комісаріату, Котелевського районного
військового комісаріату, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача - Головне Управління державного казначейства України в Полтавській
області та Управління Пенсійного фонду в Котелевському районі Полтавській області про визнання неправомірними дії Котелевського
районного військового комісаріату по невидачі наказів про преміювання за жовтень
місяць 2006 року, виплату додаткової соціальної відпустки за 2004-2006 роки, як
одинокій матері, яка виховує дитину інваліда та стягнення з Полтавського
обласного військового комісаріату коштів на преміювання за січень-березень,
жовтень місяці 2006 року, соціальної відпустки за 2004-2006 роки та виплату
невиплаченої частини 10-місячних посадових окладів в зв'язку з реорганізацією
установи та скороченням посади, яку обіймала на час звільнення та стягнення
моральної шкоди з відповідачів;-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка -
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до
Полтавського обласного військового комісаріату та Котелевського районного
військового комісаріату в якому просить зобов'язати Котелевський районний
військовий комісаріат видати накази про преміювання за жовтень місяць 2006 року
та про компенсацію за невикористані соціальні відпустки за 2004 - 2006 роки, а
також стягти з Полтавського обласного військового комісаріату премію за жовтень
місяць 2006 року в сумі 308 гривень 69 копійок та суму компенсації за соціальні
відпустки близько 1000 гривень.

Крім цього,
просить визнати неправомірними дії Полтавського обласного військового
комісаріату по невиплаті їй премій за січень-березень 2006 року та зобов'язати
стягти на її користь з Полтавського обласного військового комісаріату премії за
період часу січень-березень 2006 року в сумі 926 гривень 07 копійок, а також
визнати неправомірними дії Полтавського обласного військового комісаріату по
недоплаті їй передбачених ст. 37 Закону
України «Про державну службу» 10-ти посадових окладів на час звільнення та
зобов'язати стягти з Полтавського обласного військового комісаріату на її
користь вихідну допомогу при звільненні в розмірі 2700 гривень, а також стягти
з відповідачів на її користь заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 10000
гривень.

У відкритому
судовому засіданні позивачка - ОСОБА_1
свої позовні вимоги уточнила і просить у
суду, стягти з Полтавського обласного військового комісаріату: компенсацію за
невикористані дні соціальної додаткової відпустки за період 2004-2006 роки в
сумі - 632 гривні 49 копійок; премію за січень, лютий, березень 2006 року - в
розмірі 926 гривень 08 копійок та премію за жовтень 2006 року - в розмірі 308
гривень 69 копійок; різницю між виплаченою
грошовою допомогою в розмірі 2700
гривень; моральну шкоду в розмірі 1000 гривень (а.с. 217).

В обґрунтування
своїх позовних вимог, позивачка зазначила, що вона працювала в Котелевському
районному військовому комісаріаті з 08
серпня 1985 року по 31 жовтня 2006 року на посаді завідуючої
фінансово-господарської діяльності Котелевського військового комісаріату.

Під час роботи в Котелевському
районному військовому комісаріаті їй не виплатили премії за січень - березень
2006 року, у зв'язку з відсутністю коштів, а також незаконно позбавили її
премії за жовтень 2006 рік і вона не знала про таке рішення керівництва військового
комісаріату.

Крім цього, позивачка зазначила, що
при виплаті їй 10-ти посадових окладів в зв'язку з виходом на пенсію, як
державному службовцю, нарахування проводилося з моменту виходу на пенсію, а не
з моменту звільнення коли в неї посадовий оклад складав більшу суму, а саме 550
гривень.

Також позивачка
зазначила, що їй при звільненні не була нарахована компенсація за невикористані дні додаткової соціальної
відпустки за 2004 - 2006 роки, як працівнику, яка має дитину-інваліда.

Представник позивачки
- ОСОБА_2, який діє за ордером № 1393 від 04 грудня 2007 року (а.с. 58), підтримав позовні вимоги позивачки в повному
обсязі, практично давши такі ж пояснення, що і позивачка, а також наполягав на
поновлені строку звернення до суду.

Представник відповідача
Котелевського районного комісаріату Полтавської області - військовий комісар
Сова О.В., який діє за посвідченням офіцера УК № 085112 від 10.06.1997 року
(а.с. 33-34), заперечує проти задоволення адміністративного позову в повному
обсязі і пояснив суду, що позивачка -
ОСОБА_1., без належних на то підстав, з надуманих мотивів звернулася до суду з
вище зазначеним позовом. Так, премія за
жовтень місяць 2006 року, позивачці не виплачена у зв'язку з винесенням їй
догани. Премії за січень-березень 2006 року, позивачці виплачені у повному
обсязі. ОСОБА_1., про надання їй додаткової відпустки та про компенсацію
керівництву військомату не заявляла. Про те, що ОСОБА_1. має дитину - інваліда він не знав, про
виплату їй компенсації звернулася лише після припинення трудових правовідносин
з Котелевським районним комісаріатом.
Виплата 10-ти посадових окладів в зв'язку з виходом на пенсію, як державного
службовця проведена у відповідностями з вимогами Закону України «Про державну службу».
Нанесення їй моральної шкоди взагалі нічим не підтверджено і не обґрунтовано.

Представник
відповідача Полтавського обласного військового комісаріату - Нефьодов І.В., який діє за довіреністю №
10/1939 від 25 червня 2007 року та № 10/2179 від 30 грудня 2007 року, заперечує
проти задоволення адміністративного позову і в судовому засіданні надав
аналогічні пояснення.

При цьому,
пояснив суду, що підстав для задоволення
позову він не бачить і просить суд, застосувати річний строк позовної
давності.

Третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління державного
казначейства України у Полтавській області в судове засідання не з'явився, про
час і місце судового розгляду повідомлений в установленому порядку. Головне
управління державного казначейства України у Полтавській області надіслало до
суду пояснення на позовну заяву, в якому просить розглядати цивільну справу за
відсутності її представника, а також виклав свою правову позицію щодо позовних
вимог позивачки (а.с. 53-54).

Представник
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Управління Пенсійного
фонду України в Котелевському районі Полтавської області Дудченко Д.В., який
діє на підставі доручення № 2021 від
7.07.2007 року (а.с. 59) в судове
засідання надав пояснення на позовну
заяву, в якому викладена правову позиція щодо позовних вимог позивачки з
додатками документів проведеної перевірки (а.с. 91-101).

Суд, заслухавши
пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника
відповідача, ознайомившись з правовою позицією третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, вивчивши положення
чинного законодавства України, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги позивачки підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

При системному аналізі адміністративного позову, цивільної справи,
пояснень позивачки її представника, зокрема
того, що позивачка зверталася в різні установи з скаргами щодо
поновлення своїх порушених прав, зі слів позивачки зверталася також в суд, але
позов повертали для усунення недоліків, зміст ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства України дає суду
підставу визнати причину пропущення строку звернення до суду поважною і
адміністративну справу розглянути і вирішити в порядку, встановленому Кодексом
адміністративного судочинства України.

Відровідно до довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та
організацій України за № 50/08, Котелевський районний військовий комісаріат є
відокремленим підрозділом і має правовий статус суб'єкта - без права юридичної
особи (а.с. 197,211).

Позивачка -
ОСОБА_1. дійсно працювала в Котелевському військовому районному комісаріаті на
посаді завідуючої фінансово-господарської діяльності з 08.08.1985 року по
31.10.2006 року, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.13-14).

Стосовно
позовної вимоги щодо невиплати премії за жовтень місяць 2006 року: згідно
витягу з наказу військового комісару Котелевського РВК № 126 від 26 жовтня 2006
року «Про виплату премії працівникам і службовцям за жовтень 2006 року»
зазначено, що ОСОБА_1. нараховані 25% премії (а.с. 68).

Згідно витягу з
наказу військового комісару Котелевського РВК № 127 від 26 жовтня 2006 року,
п.1 попереднього наказу № 126 від 26.10.2007 року відмінено (а.с. 69).

Згідно витягу з
наказу військового комісару Котелевського РВК № 128 від 30 жовтня 2006 року,
начальнику фінансово-господарської частини державному службовцю ОСОБА_1.
оголошено догану (а.с. 65).

Відповідно до
висновку службового розслідування, військовий комісар Котелевського РВК прийняв
рішення позбавити ОСОБА_1. премії за жовтень 2006 року (а.с. 75-77).

Виходячи із
вимог ст. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці
працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та
інших органів» конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників
визначаються у положенні про преміювання відповідного органу.

В Положенні «Про преміювання працівників Котелевського районного
військового комісаріату» зазначено, що працівники не приміюються за той
розрахунковий період, в якому вони здійснили порушення чи проступок (а.с.
79-80).

Допитаний в
судовому засіданні в якості свідка громадян - ОСОБА_3пояснив суду, що він у
2006 році, працював в Котелевському РВК і в кінці жовтня 2006 року, був
присутній на зборах особового складу військкомату де воєнком при всіх усно
заявив, що ОСОБА_1. оголошено догану.

В ході судового засідання, також встановлено, що позивачка
наказ про винесення їй догани до вище стоячого керівництва не оскаржувала.

Стосовно позовної вимоги щодо
невиплати премій за січень-березень 2006 року: відповідно до розрахункових відомостей
за січень-березень 2006 року, начальнику фінансово-господарської частини
державному службовцю ОСОБА_1. нараховано та виплачено премії в сумі 315 гривень
50 копійок за відповідні місяці, що підтверджується розрахунковими відомостями
нарахування заробітної плати працівникам Котелевського райвійськкомату (а.с.
123-125) та витягами з наказів (120-122).

За таких
обставин все вище викладене приводить суд до переконання, що дві вище
зазначені позовні вимоги позивачки -
ОСОБА_1., є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Стосовно
позовної вимоги щодо виплати компенсації за невикористані додаткові соціальні
відпустки за 2004-2006 роки, як одинокій матері, яка виховує дитину інваліда.

Відповідно до
довідки сер. НОМЕР_1, ОСОБА_4, 1989 року народження є інвалідом дитинства,
інвалідність встановлена до 01 лютого 2007 року (а.с. 6).

Відповідно до
довідки Котелевського районного управління Пенсійного фонду України Полтавської
області № 31 від 14 січня 2002 року, ОСОБА_1 дійсно перебуває на обліку в
управлінні і одержує пенсію на дочку ОСОБА_4, 1989 року народження, як інваліда
дитинства з 09.01.2002 року по 27.01.2005 року (а.с. 7).

Відповідно
до довідки Управління праці та соціального захисту населення Котелевської
районної державної адміністрації № 2510 від 16.07.2007 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку і отримує допомогу
одинокій матері на дочку ОСОБА_4 1989 року народження з 01.03.1989 року по
31.08.2007 року (а.с. 20).

Відповідно до
заяв позивачки та витягів з наказів про надання відпусток за 2004-2006 роки,
позивачка не просила надати їй соціальну відпустку, що підтверджується наказами
(а.с. 61-63) та заявами позивачки (а.с. 117, 119).

Але, позивачка -
ОСОБА_1. в заяві про надання відпустки від 17 липня 2006 року, чітко зазначила, що вона є мати, яка виховує
дочку - інваліда, на даній заяві стоїть штамп вхідної кореспонденції
військомату (а.с. 119).

Суд критично ставиться до пояснень представника відповідача
Полтавського обласного військового комісаріату - Нефьодова І.В. та відповідача Котелевського
районного комісаріату Полтавської області - військового комісара Сови О.В., що
вони не знали про наявність на утриманні ОСОБА_1. дочки - інваліда, дані
пояснення спростовуються однією із заяв про
надання відпустки в якій чітко зазначено, що ОСОБА_1. є мати, яка
виховує дочку - інваліда.

Відповідно до довідки Полтавського обласного військового комісаріату №
10/674 від 09.04.2008 року, з розрахунку 7 календарних днів відпустки і
середньоденної заробітної плати у відповідних місяцях 2004-2006 років, грошова
компенсація за всі не використані ОСОБА_1. дні додаткової відпустки становить загальну суму - 632
гривні 52 копійок (а.с. 210).

Відповідно до
змісту ст. 19 Закону України «Про відпустки» жінці,
яка працює і має дитину-інваліда,
надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 7 календарних днів
без урахування святкових і неробочих днів.

В ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки» та ч. 1 ст. 83 Кодексу
законів про працю України зазначено, що у разі
звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не
використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки
працівникам, які мають дітей.

З огляду на
вище наведене суд вважає, що за таких обставин, позивачка при звільненні мала повне законне
право на виплату їй грошової компенсації за всі
не використані нею дні додаткової відпустки, як працівнику, яка має дитину,
тому позовні вимоги стсовно компенсації за всі не використані нею дні
додаткової соціальної відпустки підлягають задоволенню.

Стосовно
позовної вимоги щодо виплати ОСОБА_1. грошової
допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів у разі виходу на пенсію.

ОСОБА_1, 1952
року народження, дійсно призначено пенсію згідно Закону України «Про державну
службу» з 21 березня 2005 року, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в
Котелевському районі Полтавської області № 2998 від 04 грудня 2006 року (а.с.
12) .

В ході судового
засідання встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію призначену згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» з урахуванням
ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - пенсії за віком
багатодітним матерям і матерям інвалідів з дитинства.

При цьому, ОСОБА_1 продовжувала працювати до 31 жовтня 2006 року, а
лише в 2007 році звернулася до Котелевського районного військового комісара про
виплату їй грошової допомоги в розмірі 10
місячних посадових окладів у разі виходу на пенсію.

Відповідно до
наказу Котелевського районного військового комісара № 13 від 22 березня 2007
року, у зв'язку з оформленням пенсії
державного службовця з 21 березня 2005 року, на підставі ст. 37 Закону України
«Про державну службу» ОСОБА_1. виплатили 10 посадових окладів виходячи з
посадового окладу 280 гривень, що підтверджується роздавальною відомістю № 66
за березень 2007 року та відомістю на виплату заробітної плати за березень 2007
року (а.с. 127, 128, 218).

Відповідно до
пояснень позивачки, представника відповідача Полтавського обласного військового
комісаріату та відповідача Котелевського районного комісаріату Полтавської
області посадовий оклад позивачки в 2006 році складав 550 гривень, що також
підтверджує «справка-расчет» на (а.с. 212).

Відповідно
до змісту ст. 37 Закону України «Про державну службу» державним службовцям у разі виходу
на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується
грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Виходячи із
змісту ст. 37 Закону України «Про
державну службу» та з огляду на
досліджені матеріали адміністративної справи суд вважає, що грошова допомога
виплачується у зв'язку з призначенням пенсії державного службовця при
звільненні з посади державного службовця. Працівникові, якого було звільнено у
зв'язку з виходом на пенсію державного службовця, грошова допомога в розмірі 10
місячних посадових окладів має бути виплачена, виходячи з посадового окладу, за
посадою, яку він обіймав на час звільнення.

За таких обставин суд, вважає, що Полтавський
обласний військовий комісаріат повинен нарахувати і виплатити вихідну допомогу
у розмірі 10-ти посадових окладів на момент фактичного звільнення, а саме
різницю між належною сумою грошової допомоги до виплати і фактично отриманою
грошовою допомогою виходячи із посадового окладу на час звільнення в розмірі
2700 гривень.

Стосовно
позовної вимоги ОСОБА_1. щодо стягнення моральної
шкоди в розмірі однієї тисячі гривень, позивачка взагалі не обгрунтувала свої
позовні вимоги та не надала доказів в частині стягнення моральної шкоди, тому
суд вважає, що ця позовна вимога задоволенню
не підлягає.

Позивачка - ОСОБА_1 відповідно до п.1 ст.4 Декрету
Кабінету Міністрів України „Про державне мито” звільнена від сплати судових
витрат, а тому, згідно з ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України, судові витрати, присуджуються відповідно
до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 15, 71, 94,
159, 160, 161, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України та ст.ст.
19, 24 Закону України «Про відпустки», ст. 83 Кодексу законів про працю
України, ст. 37 Закону України «Про державну
службу», суд;-

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги позивачки - ОСОБА_1 до
Полтавського обласного військового комісаріату, Котелевського районного
військового комісаріату, задовольнити частково.

Зобов'язати
Полтавський обласний військовий комісаріат виплатити грошову компенсацію за всі
не використані ОСОБА_1 дні додаткової відпустки, як працівнику, яка має дитину
- інваліда за 2004 рік, 2005 рік, 2006 рік в сумі - 632 гривні 49 копійок.

Зобов'язати
Полтавський обласний військовий комісаріат виплатити ОСОБА_1 2700 гривень
недоплаченої суми грошової допомоги у разі виходу на пенсію.

В решті позовних
вимог відмовити.

Судові витрати в
розмірі 51 гривню стягти з Полтавського обласного військового комісаріату.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через
Котелевський районний суд Полтавської області шляхом подання в десятиденний
строк з дня складання постанови в повному обсязі заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з
одночасним поданням її копії до апеляційної інстанції.

Головуючий суддя

Постанова є оригіналом, виготовлена в повному

обсязі 18 квітня 2008 року, в одному примірнику

особисто головуючим в нарадчій кімнаті

Котелевського районного суду Полтавської області
___________________________________