Справа № 22-а-1516/2008
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2008-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м.Харків, вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Справа
№22-а-1516/08 (22-а-3966/07) Головуючий
1 інстанції: Скородєлова В.В.
Категорія:29 Доповідач:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
березня 2008 року

м.Харків

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Філатова Ю.М.

Суддів Шевцової Н.В.,
Водолажської Н.С.

за участю

секретаря Житєньової
Н.М.

представника
відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Харківського апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від
12.11.2007 року по справі № 2а - 22/2007

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління
юстиції в Харківській області

3-я
особа: Державна виконавча служба у Куп'янському районі

щодо зміни дати формування причини
звільнення, оплату за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати та
інших виплат при звільненні

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного
управління юстиції в Харківській області, 3-я особа: Державна виконавча служба
у Куп'янському районі, в якому просив суд:

- визнати дії, бездіяльність
посадових осіб Державної виконавчої служби Харківської області незаконними з
приводу прийняття позивача на публічну службу, в частині встановленням в наказі
начальника Державної виконавчої служби Харківської області ОСОБА_3 за № 433/8
від 12 грудня 2005 року надбавки за вислугу
років в розмірі 10 відсотків та не встановленням надбавки за вислугу
років в розмірі 20 відсотків, не встановленням надбавки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня
1998 р. за N 2075 „Про умови оплати праці працівників районних, міських (міст обласного значення), районних у
містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції"
у розмірі 75 відсотків за особливий характер
роботи та інтенсивність праці за період роботи з 12.12.2005 р. по
31.12.2005 року; проходження публічної служби в частині не встановленням
надбавки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006р. за N 268 „Про упорядкування структури, та
умов оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" у розмірі
до 50 відсотків за високі
досягнення у праці або за
виконання особливо важливої роботи за період
з 01.01.2006 р. по 13.06.2006 року; стягнення аліментних сум, витрат на перерахування аліментних сум
стягувачу та нарахування боргу за аліментами за період роботи з 12.12.2005 р.
по 13.06.2005 року; наказів начальника Державної виконавчої служби Харківської області ОСОБА_3 щодо невиплати премії за період
роботи з 01.04.2006 р. по 13.06.2006 року;
не здійснення перерахування надбавки за вислугу років відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України за № 804
від 07.06.2006 року „Про доповнення пункту 3 Порядку обчислення стажу державної
служби", яка набрала чинності 07.06.2006 року, якою доповнено п. 3
Постанови Кабінету Міністрів України за № 283 від 03.05.1994 року „Про порядок
обчислення стажу державної служби" абзацом
"час служби в органах внутрішніх справ на посадах рядового та
начальницького складу"; звільнення з публічної служби відповідно до
наказу начальника Державної виконавчої служби Харківської
області ОСОБА_3 за №. 486/9 від 09.08.2006 року та виплати компенсації за невикористану
відпустку та інших виплат при звільненні.

- визнати незаконними акти
індивідуальної дії керівництва Державної виконавчої служби
Харківської області, з приводу прийняття позивача на публічну службу, її проходження
та звільнення з публічної служби: за №
433/8 від 12 грудня 2005 року, в частині не встановлення надбавки за вислугу років в розмірі 20 відсотків,
не встановлення надбавки відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1998 р. за N 2075 „Про умови оплати
праці працівників районних, міських
(міст обласного значення), районних у містах відділів державної виконавчої
служби відповідних управлінь юстиції" у розмірі 75 відсотків за особливий
характер роботи та інтенсивність
праці за період роботи з 12.12.2005 р. по 31.12.2005 року; щодо невиплати
премії за період роботи з 01.04.2006 р. по 13.06.2006 року; за № 202/9 від 25
квітня 2006 року щодо неналежного
перерахування надбавки за вислугу років; за № 486/9 від 09.08.2006 року щодо звільнення з публічної служби.

- скасувати акти індивідуальної дії
керівництва Державної виконавчої служби Харківської області з приводу прийняття позивача на публічну
службу, її проходження та звільнення з публічної служби: за
№ 202/9 від 25 квітня 2006 року; щодо невиплати премії за період роботи
з 01.04.2006 р. по 13.06.2006 року; за № 486/9 від 09.08.2006 року щодо
звільнення з публічної служби;

- змінити
дату та формулювання причини звільнення з прогулу без поважних причин за

ч.4 ст. 40 Кодексу законів про працю України з 13.06.2006
року на звільнення за власним бажанням у зв'язку з невиконанням уповноваженим
органом законодавства про працю, умов трудового договору за ч. З ст. 38 Кодексу законів про працю
України з 10.08.2006 року;

- зобов'язати відповідача внести відповідні
зміни до трудової книжки на підставі рішення суду.

- стягнути з Державної виконавчої служби
Харківської області на користь позивача

1048,39 грн. безпідставно стягнутих аліментних сум,
витрат на перерахування аліментних сум стягувачу та нарахованого боргу за
аліментами за період роботи з 12.12.2005 р. по 31.12.2005 року та компенсації
за невикористану відпустку на загальну суму 133,23 грн., недораховану
відповідно до чинного законодавства заробітну плату за період роботи з
12.12.2005 р. по 13.06.2006 року в розмірі 3918,26 грн., та, з урахуванням
заробітної плати відповідно до чинного законодавства, 700,30 грн. компенсації за невикористану відпустку,
оплату за час вимушеного прогулу в сумі 3,10 грн. за період з 14.06.2006 р. по 09.08.2006 року, середній заробіток по день фактичного розрахунку - з 10.08.2006 р.
по 12.03.2007 року в сумі 8932,55 грн., розмір вихідної допомоги в сумі 3237,10
грн. відповідно до ч. 3 ст. 38 КУЗпП, розмір компенсації за речове майно сумі
600,00 грн. та моральної шкоди в сумі 3000, 00 грн.,а всього на загальну суму
23847,93 грн.

Постановою Куп'янського
міськрайонного суду Харківської області від 12.11.2007 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не
погодившись, з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а саме: ст.ст.58, 92 Конституції України, ст.16 Закону
України «Про міліцію», Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.1998 року
№2075 «Про умови оплати праці працівників районних, міських (міст обласного
значення), районних у містах відділів державної виконавчої служби відповідних
управлінь юстиції» та Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268 «Про
упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», просить
оскаржувану постанову скасувати, та прийняти
нову постанову, якою позов задовольнити.

Колегія
суддів, заслухавши суддю доповідача та пояснення представника відповідача,
перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_2, подання
начальника ДВС у Куп'янському районі, ДВС
Харківської області від 09.12.2005 року №03-15/179, листа на переведення
від 09.12.2005 року №03-47/272, розрахунку стажу від 12.12.2005 року, наказом
начальника Державної виконавчої служби Харківської області №433/8 від
12.12.2005 року ОСОБА_2 був призначений на
посаду старшого державного виконавця державної виконавчої служби в
Куп'янському районі Харківської області із збереженням 15-го рангу, в порядку переведення із Харківського обласного
управління юстиції.

Відповідно
до ст. 33 Закону
України «Про державну службу» йому було встановлено надбавку за вислугу років у
розмірі 10 % посадового окладу з урахуванням
доплати за ранг, як такому, стаж державної служби якого становить 04
роки 3 місяці 19 днів на день призначення. .

Із даним наказом
позивач ОСОБА_2 був ознайомлений під розпис.

Колегія
суддів, вважає, необгрунтваними доводи позивача щодо порушення судом першої
інстанції норм матеріального права при постановленні рішення, у зв'язку з
відмовою зарахування всього періоду служби в органах
внутрішніх справ на підставі трудової книжки.

Відповідно
до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994
року №283 «Про порядок обчислення стажу державної служби» до стажу державної служби
зараховується не весь час служби в органах внутрішніх справ, а служба на посадах керівних працівників і спеціалістів в
апараті органів внутрішніх справ.

Згідно
роз'яснень Головного управління державної служби України до стажу державної
служби враховується
служба лише на посадах середнього та старшого начальницького складу в апараті цих органів, оскільки ці посади
відповідають кваліфікаційним вимогам посад державних службовців. Для
визначення стажу державної служби окрім трудової книжки, іншим документом, який відповідно до чинного
законодавства підтверджує стаж роботи, є послужний список, який є
документом, що підтверджує проходження служби в органах внутрішніх справ, із зазначенням назв посад, звань і дат їх присвоєння.

При цьому, колегія суддів звертає
увагу, що при подачі документів до ДВС Харківської області, ОСОБА_2 не було
надано копію послужного списку.

Відповідно
до ч.2 ст. 24 КЗпП України, при укладенні трудового договору, громадянин зобов'язаний
подати паспорт, трудову книжку, документ про освіту, про стан здоров'я та інші
документи.

Судом встановлено, що
ОСОБА_2 був призначений на посаду старшого державного виконавця ДВС у
Куп'янському районі, Харківської області та йому було встановлено надбавку
відповідно до обчисленого стажу державної
служби на підставі даних трудової книжки.

Колегія суддів
погоджується з висновками суду, що відповідно до ст. 22 КЗпП України надання
копії послужного списку необхідно тільки для обчислення
стажу державної служби та встановлення надбавки за вислугу років і його ненадання не є підставою для відмови у прийнятті
на роботу.

Законодавством України
не передбачено обов'язок власника або уповноваженого ним органу в отриманні за власною ініціативною
документів, підтверджуючих стаж.

З
матеріалів справи вбачається, що будь яких доказів, що
підтверджують звернення ОСОБА_2 до Державної виконавчої служби
у Куп'янському районі Харківської області з проханням витребувати послужний список та здійснити
перерахунок стажу державної служби, позивачем не надано.

Під час розгляду справи судом встановлено,
що при складанні графіку підвищення розмірів надбавок за вислугу років
працівників органів державної виконавчої служби Харківської області,
у зв'язку із неможливістю здійснення повного розрахунку стажу державної
служби, Державною виконавчою службою Харківської
області неодноразово направлялись запити до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області
щодо надання послужного списку ОСОБА_2, до ДВС Харківської області двічі
надіслані витяги з послужного списку ОСОБА_2, в яких були відсутні дані про присвоєння йому звань. І тільки 21.04.2006
року ДВС Харківської області отримала копію послужного списку ОСОБА_2 та
наказом №202/9 від 25.04.2006 року йому було
встановлено надбавку у розмірі 15% з урахуванням доплати за ранг, як такому,
стаж державної служби якого становить 05 років 08 місяців 20 днів на 25.04.2006 року, до якого було зараховано службу в
органах внутрішніх справ в період роботи
з 17.10.2001 року по 05.11.2002 року на посаді дізнавача групи дізнання
лінійного відділу на ст. Куп'янськ зі званням молодшого лейтенанта міліції,
відповідно до Порядку обчислення стажу
державної служби, затвердженого Постановою КМУ від 03.05.1994 року за №283, що підтверджується листами Державної
виконавчої служби Харківської області від 03.04.2006 року за №03-47/5515, від 12.04.2006 року за №03-47/6184,
копіями послужних списків ОСОБА_2, копією наказу Державної виконавчої
служби Харківської області від 25.04.2006 року за №202/9.

З наказом №202/9 від
25.04.2006 року про встановлення надбавки за вислугу років позивач ОСОБА_2 був
ознайомлений під розпис.

Будь які докази, про те
що ОСОБА_2 звертався до ДВС Харківської області з проханням щодо ознайомлення
його з розрахунками стажу або із
запереченнями щодо визначеного стажу і розміру надбавки - в матеріалах справи
відсутні.

З урахуванням
встановлених судом обставин, колегія суддів вважає, що суд дійшов
обґрунтованого висновку, що вимоги позивача в частині визнання дії, бездіяльність
посадових осіб ДВС Харківської області незаконними з приводу прийняття його
на публічну службу в частині встановлення в наказі начальника ДВС Харківської
області ОСОБА_3 за №433/8 від 12 грудня 2005 року надбавки за вислугу років у розмірі 10 відсотків та
не встановленням надбавки за вислугу років у розмірі 20 відсотків, а також
визнання незаконним наказу начальника ДВС Харківської області ОСОБА_3 за №433/8 від 12 грудня 2005 року в частині не
встановлення надбавки за вислугу років у розмірі 20 відсотків є
необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно посилання позивача ОСОБА_2 на порушення судом при прийнятті
рішення Постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1998 року за №2075
«Про умови оплати праці: працівників районних, міських (міст обласного
значення) районний у містах відділів
державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції», колегія суддів,
вважає їх необґрунтованими.

Згідно з наказом Міністерства
юстиції України від 21.11.2005 року №1458/7 «Про фінансове забезпечення
діяльності державної виконавчої служби у 2005 році» фінансове,
матеріально-технічне забезпечення, ведення бухгалтерського обліку та складання
бухгалтерської звітності (крім обліку депозитних сум) державної виконавчої
служби до кінця 2005 року здійснювали відповідні обласні управління юстиції.

Таким чином, твердження ОСОБА_2 про
не нарахування та невиплату йому за період роботи з 12.12.2005 року по
31.12.2005 року надбавки у розмірі 75 % відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 грудня 1998 року №2075 та премії за цей же період
роботи обґрунтовано не прийняті судом, як підстава для висновку про порушення
власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю.

Що стосується обґрунтування вимог
апеляційної скарги порушенням судом Постанови Кабінету Міністрів України від 09
березня 2006 року за №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці
працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та
інших органів», Постанови Кабінету Міністрів України за №804 від 07.06.2006
року «Про доповнення п.3 Порядку обчислення
стажу державної служби», колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено,
що позивачу нараховувалась та виплачувалась премія за відпрацьований період в
межах фонду економії оплати праці.

За поданням начальника Державної
виконавчої служби у Куп'янському районі Харківської області ОСОБА_4 за
січень-березень 2006 року ОСОБА_2 за підсумками роботи була нарахована та
виплачена премія у розмірі 1313,40 грн.

Протягом квітня-червня 2006 року
ОСОБА_2 було позбавлено премії на 100 % за поданням начальника служби та у
зв'язку з порушенням ним трудової дисципліни та притягненням до дисциплінарної
відповідальності (наказ №194/9 від 20.04.2006 року), що передбачено п.3.5 Положення
про преміювання працівників органів державної виконавчої служби Харківської
області, затвердженого наказом ДВС Харківської області від 30.12.2005 року
№25/7.

У березні 2006 року, згідно з
наказом від 27.02.2006 року №84/9, відповідно до ст. 17 Закону України «Про
державну виконавчу службу», ст. 47 Закону України «Про виконавче
провадження», «Порядку виплати
винагороди державному виконавцю»,
затвердженого Наказом Міністерства юстиції
України від 07.06.2004 року №665/7 за реальне, своєчасне і сумлінне
виконання виконавчих документів, ОСОБА_2 була виплачена винагорода у розмірі 28,65 грн.

Відповідно до листа
Департаменту державної виконавчої служби від 19.05.2006 року 1625-4/340/9 Державна виконавча служба Харківської
області довела до відома територіальним
органам Державної виконавчої служби Харківської області, що рішення про встановлення надбавок за високі досягнення у праці
або за виконання особливо важливої роботи, які передбачені Постановою
Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268 «Про впорядкування
структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади,
органів прокуратури, судів та інших органів”, для працівників територіальних
органів державної виконавчої служби Харківської області будуть прийматися при
наявності доповідної, характеристики з наданими показниками роботи за час
перебування на займаній посаді по кожному
працівнику.

Постанова Кабінету
Міністрів України від 28.12.1998 року №2075 «Про умови оплати праці працівників
районних, міських (міст обласного значення),
районних у містах відділів державної виконавчої
служби” передбачає установлення надбавки державним виконавцям відділів
державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Таким
чином, оскільки позивач ОСОБА_2 працював у Державній виконавчій службі у
Куп'янському районі, Харківської області, а
не у відділі ДВС, суд дійшов обґрунтованого висновку, що дана постанова не
повинна застосовуватись.

Колегія
суддів, також погоджується з висновками суду щодо відмови в задоволенні позову
стосовно позовних вимог про визнання дії, бездіяльності посадових осіб ДВС Харківської
області незаконними з приводу звільнення позивача з публічної служби відповідно до наказу
начальника ДВС Харківської області ОСОБА_3 за №486/9 від 09.08.2006 року,
визнання незаконним наказу №486/9 від 09.08.2006 року щодо звільнення з публічної служби, його скасування, зміни дати та
формулювання причин звільнення з прогулу без поважних причин за п.4 ст.
40 КЗпП України з 13.06.2006 року на звільнення за власним бажанням у зв'язку з невиконанням уповноваженим органом
законодавства про працю, умов трудового договору за ч.З ст. 40 КЗпП
України з 10.08.2006 року та стягнення з ДВС
на користь позивача оплату за час вимушеного прогулу в сумі 2278,10 грн. за
період з 14.06.2006 року по 09.08.2006 року, вихідної допомоги в сумі
3237,10.

Судом першої інстанції
встановлено наступне, 11.04.2006 року до Державної виконавчої служби
Харківської області надійшло подання
начальника Державної виконавчої служби у Куп'янському районі ОСОБА_4 стосовно порушення трудової дисципліни старшим
державним виконавцем Державної виконавчої
служби у Куп'янському районі Харківської області ОСОБА_2, а саме: відсутність його 07.04.2006 року з 8.00 год. до
11.30 год. на роботі без поважних причин, порушення правил поведінки
державного службовця.

З
наказу Державної виконавчої служби Харківської області від 20.04.2006 року №194/9 «Про
дисциплінарну відповідальність старшого державного виконавця державної виконавчої служби у Куп'янському районі,
Харківської області ОСОБА_2” вбачається,
що при проведенні перевірки викладених у поданні фактів встановлено порушення ОСОБА_2 07.04.2006 року трудової
дисципліни, а саме: ОСОБА_2 здійснено
прогул без поважних причин і порушення етики поведінки державного службовця, що
передбачено ст. 5 Закону України «Про державну службу» та п.п.5,12 «Загальних
правил поведінки державного службовця», затверджених наказом Головного
управління державної служби України від 23 жовтня 2000 року №58.

Порушення
полягали в тому, що старший державний виконавець ОСОБА_2 07.04.2006 року був
відсутній на роботі без поважних причин більше 3-х годин - з 08.00 год. до 11.30 год. Відповідними документами поважні
причини відсутності ОСОБА_2 не підтверджені,
керівництву ДВС у Куп'янському районі, Харківської області про неможливість виходу на роботу з поважних причин ним
не доводились, про порушення свідчать
складений акт 07.04.2006 року працівниками ДВС у Куп'янському районі, Харківської області, акт
відсутності відмітки в журналі обліку виїзду державних виконавців за дільницю.

Також,
07.04.2006 року старший державний виконавець ДВС у Куп'янському районі, Харківської області
ОСОБА_2 відмовився в грубій формі прийняти у спеціаліста першої категорії ДВС у Куп'янському районі, Харківської
області ОСОБА_5 під розписку поштову
кореспонденцію та виконавчі провадження, що передбачено п.3.5 Інструкції з
діловодства в органах Державної виконавчої служби, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від
05.07.1999 року за №470/7, некоректно поводився зі спеціалістом другої категорії
ДВС у Куп'янському районі, Харківської області ОСОБА_6

Дані
порушення сталися внаслідок неналежного ставлення до виконання своїх службових
обов'язків старшим державним виконавцем ДВС у Куп'янському районі, Харківської
області ОСОБА_2

У зв'язку з наведеним,
з метою недопущення в подальшому виявлених недоліків, керуючись ст. ст. 147-149 КЗпП України ч.1 ст. 14 Закону
України «Про державну службу» вищезгаданим
наказом ОСОБА_2 було оголошено догану.

21.04.2006
року ОСОБА_2 ознайомлений з даним наказом під розпис та даний наказ ОСОБА_2
оскаржений не був.

06.06.2006
року до Державної виконавчої служби Харківської області надійшла заява від
30.05.2006 року за підписом старшого державного виконавця ОСОБА_2 В даній заяві
ОСОБА_2 просив звільнити його з 14.06.2006 року відповідно до п.4 ст. 36, ч.3
ст. 38 КЗпП України у зв'язку з невиконанням уповноваженим органом
- ДВС Харківської області в особі начальника законодавства про працю, умов трудового
договору.31.05.2006 року аналогічну заяву ОСОБА_2 було подано до Державної
виконавчої служби у Куп'янському районі Харківської області. Листом від
02.06.2006 року за №04-19/14610 начальника Державної виконавчої служби у
Куп'янському районі Харківської області ОСОБА_2 було запропоновано обґрунтувати
та навести
приклади порушення законодавства про працю, які він вбачає з боку керівництва.

Про
наявність підстав, передбачених ч.3 ст. 38 КЗпП України ОСОБА_2 до відома керівництва
Державної виконавчої служби Харківської області, Державної виконавчої служби
у Куп'янському районі, Харківської області не доводилось, інших заяв про звільнення від нього не
надходило.

Як
встановлено судом з листів Державної виконавчої служби Харківської області від 08.06.2006 року
№03-51/10997 від 13.06.2006 року №03-51/11103, державною виконавчою службою Харківської області було
розглянуто заяву ОСОБА_2 від 30.05.2006 року щодо звільнення його за власним
бажанням з 14.06.2006 року у зв'язку з невиконанням Державною виконавчою службою Харківської області
законодавства про працю, умов трудового
договору, також зазначено, що у зв'язку з відсутністю обґрунтованих підстав для
звільнення у визначений термін
відповідно до ч.1, ч.3 ст. 38 КЗпП України заяву від 30.05.2006 року не може бути задоволено та ОСОБА_2
було запропоновано подати заяву про
звільнення із зазначенням підстав припинення трудового договору відповідно до
вимог законодавства, необхідність продовжувати
роботу та додатково повідомлено про погодження і звільнення його за ч.1 ст. 38, п.1 ст. 36 КЗпП України, про що
запропоновано особисто подати
відповідну заяву. Як вбачається з листа Територіальної державної
інспекції праці в Харківській області від 25.09.2006 року №0119-4913,
відповідь ОСОБА_2 була отримана 13.06.2006
року.

Відмова у задоволенні заяви від 30.05.2006
року, ОСОБА_2 не оскаржувалась.

Крім
того, судом встановлено, що 10.07.2006 року виконуючим обов'язки начальника ДВС
у Куп'янському районі ОСОБА_7 на ім'я начальника Державної виконавчої
служби Харківської області було направлено доповідну
щодо невиходу ОСОБА_2 на службу з 14.06.2006 року, будь-яких
повідомлень з приводу невиходу на службу не повідомлено. Для з'ясування причин
невиходу на службу, ОСОБА_2 10.07.2007 року направлено рекомендованого листа з пропозицією
надати пояснення. Відповідно до повідомлення
Укрпошти, зазначений лист ОСОБА_2 отримав 14.07.2006 року. Комісією
ДВС у Куп'янському
районі, Харківської області 24.07.2006 року за місцем мешкання ОСОБА_2 в с. Новоосиново, Куп'янського району, Харківської
області складено акт в тому, що ОСОБА_2 відмовився надати письмові
пояснення з приводу його невиходу на роботу, пояснивши, що на службу до ДВС він виходити відмовляється у зв'язку із подачею ним
до ДВС Харківської області заяви від
30.05.2006 року про звільнення з 14.06.2006 року відповідно до п.3 ст. 38 КЗпП України.

Відсутність
ОСОБА_2 на роботі з 14.06.2006 року також підтверджується копією журналу виходу на
роботу за червень, липень 2006 року.

У
зв'язку з цим, Начальником ДВС у Куп'янському районі 25.07.2006 року за №04-10/17371
на ім'я начальника ДВС Харківської області було направлено подання про звільнення
ОСОБА_2 з займаної посади за п.4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних
причин.

Листом
Державної виконавчої служби Харківської області від 04.08.2006 року за №03-51/14598
ОСОБА_2 запропоновано надати письмові пояснення з приводу його відсутності
на роботі з 14.06.2006 року, і як вбачається з акту від 04.08.2006 року, зазначений лист за
дорученням начальника ДВС Харківської області
було вручено ОСОБА_2, письмові
пояснення про причини його невиходу на роботу з 14.06.2006 року надати
відмовився.

Керуючись
ч.1 ст. 14 Закону України «Про державну службу», ст. ст. 147-149 КЗпП України,
наказом начальника ДВС Харківської області №486/9 від 09.08.2006 року ОСОБА_2
було звільнено з роботи 13.06.2006 року за прогул без поважних причин, п.4 ст.
40 КЗпП України. З даним наказом ОСОБА_2 був ознайомлений під
розпис 09.08.2006 року та отримав трудову книжку.

З урахуванням
встановлених судом обставин, колегія суддів, вважає обґрунтованими висновки
суду щодо відмови з задоволенні позову, оскільки позивач був вірно звільнений на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України, а не
ч.3 ст. 38 КЗпП України. При
прийнятті наказу про його звільнення дії відповідача були законними та
такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Щодо
посилання позивача на порушення судом норм права при вирішення позовних вимог в
частині визнання дії, бездіяльності посадових осіб ДВС Харківської області
незаконними з приводу стягнення аліментних сум, витрат на перерахування
аліментних сум стягувачу та нарахування боргу за аліментами за період роботи
з 12.12.2005 року по 13.06.2006 року та стягнення з ДВС Харківської області на користь
позивача 1048,39 грн. безпідставно стягнутих аліментних сум, витрат на перерахування
аліментних сум стягувачу та нарахованого боргу за аліментами за період роботи з 12.12.2005 року по 31.12.2005 року та з
компенсації за невикористану відпустку на загальну
суму 133,23 грн., то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, з
наступних підстав.

Відповідно до наказу
Міністерства юстиції України від 21.11.2005 року №1458/7 «Про фінансове забезпечення діяльності державної
виконавчої служби у 2005 року» працівникам новостворених органів державної виконавчої служби Харківської області за
грудень 2005 року заробітна плата
нараховувалась та сплачувалась Харківським обласним управлінням юстиції,
оскільки фонд заробітної плати на 2005 рік був закладений на працівників
відділу державної виконавчої служби
Харківського обласного управління юстиції та підпорядкованих відділів державної виконавчої служби районних управлінь
юстиції до Харківського обласного управління юстиції.

З
матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист №2-239/97, виданий Куп'янським
районним судом Харківської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_8 у розмірі ¼ частини всіх видів заробітку, починаючи з 09.07.1997 року
і до досягнення повноліття дитини, 20.05.1997 року народження було передано до
Державної виконавчої служби Харківської області листом Харківського обласного управління юстиції від 27.01.2006
року за №03-43/1/422.

У
виконавчому листі зазначено, що аліменти утримані Харківським обласним управлінням
юстиції по 09.12.2005 року. Передача зазначеного виконавчого листа про стягнення
аліментів та особових рахунків по заробітній платі за грудень 2005 року працівників
органів ДВС була здійснена Харківським обласним управлінням юстиції, оскільки
ним здійснювалась виплата заробітної плати працівникам новоутворених органів ДВС
Харківської області.

За
січень 2006 року аліменти з ОСОБА_2 не були утримані у зв'язку з тим, що виконавчі
листи надійшли до бухгалтерії після того, як заробітна плата за січень була нарахована та сплачена
ДВС Харківської області, у зв'язку з чим виникла заборгованість по аліментам за період з 01.01.2006 року по
01.02.2006 року.

Аліменти
утримуються з усіх сум доходу працівника після відрахування прибуткового податку. Поштовий
переказ аліментних сум здійснюється за рахунок боржника.

Судом
встановлено, що за січень 2006 року ОСОБА_2 була нарахована заробітна плата у
розмірі 875,60 грн., податок з доходів складав - 108,05 грн., сума
аліментів, яка підлягала стягненню становить 25% від доходу
ОСОБА_2 - 191,89 грн., поштовий збір з ПДВ складає - 9,21 грн.,
таким чином, стягненню підлягало 201,10 грн.

За
лютий 2006 року нарахована заробітна плата у розмірі - 875,60 грн., податок з доходів
складає - 108,05 грн., сума аліментів, яка підлягала стягненню становить 25%
від доходу ОСОБА_2 191,89 грн., поштовий збір з ПДВ складає 9,21 грн, таким
чином , із заробітної плати стягнуто кошти у розмірі -201,10 грн.

У
зв'язку з тим, що за січень 2006 року аліменти утримані не були, в березні було
утримано
аліменти за січень та березень 2006 року.

За
березень 2006 року нарахована заробітна плата у розмірі - 904,25 грн., податок
з доходів складає - 111,54 грн., сума аліментів, яка
підлягала стягненню - 198,18 грн., поштовий збір з ПДВ складає 9,51 грн., таким
чином стягненню підлягало 207,69 грн.

За
квітень 2006 року нарахована заробітна плата у розмірі - 899,74 грн., податок з
доходів складає - 88,25 грн., сума аліментів, яка
підлягала стягненню - 202,87 грн., поштовий збір з ПДВ складає 9,74 грн., таким
чином стягненню підлягало 212,61 грн.

За
травень 2006 року нарахована заробітна плата у розмірі - 592,25 грн., податок з
доходів складає - 50,86 грн., сума аліментів, яка
підлягала стягненню - 135,35 грн., поштовий збір з ПДВ складає 6,50 грн., таким
чином стягненню підлягало 141,85 грн.

За
червень 2006 року нарахована заробітна плата у розмірі - 533,03 грн., податок з
доходів складає - 43,66 грн., сума аліментів, яка
підлягала стягненню - 122,34 грн., поштовий збір з ПДВ складає 5,87 грн., таким
чином стягненню підлягало 128,21 грн.

У
зв'язку з тим, що у червні 2006 року ОСОБА_2 помилково була нарахована заробітна
плата за 18 робочих днів, а не за 8 робочих днів, у серпні 2006 року проведено коригування
заробітної плати за червень 2006 року.

У
серпні 2006 року нарахована компенсація за невикористану основну щорічну відпустку,
яка складає 429 грн., але з урахуванням перерахунку за попередній період доход
за серпень складає 132,87 грн., податок з доходів складає - 82,50 грн., сума
аліментів, яка підлягала
стягненню - 23,50 грн. не була утримана та перерахована на користь стягувача.

У
зв'язку з тим, що бухгалтерією не було враховано, що поштовий переказ аліментних сум
здійснюється за рахунок боржника, виникла заборгованість по аліментам за січень 2006 року - 9,21 грн., лютий - 9,21 грн.,
березень - 9,51 грн., квітень - 9,74 грн., травень - 6,50 грн.

08.09.2006
року за №03-46/638 Харківським обласним управлінням юстиції було надано акт
прийому-передачі особових рахунків працівників Державної виконавчою служби за грудень 2005 року, згідно з яким нарахована
заробітна плата ОСОБА_2 за грудень 2005 року складає 298,50 грн., утриманий податок з доходів складає 36,28 грн.,
тому сума аліментів за грудень 2005
року повинна складати 65,56 грн. Зазначена сума по аліментах з ОСОБА_2
утримана не була.

Таким
чином, станом на 14.06.2006 року загальна сума заборгованості по справі
аліментів з урахуванням суми за грудень 2005 року складає 133,23
грн., але у виконавчому листі №2-239 по 27.07.1997 року про
стягнення аліментів з ОСОБА_2 було вказано заборгованість у розмірі
55,10 грн. Про зміну суми заборгованості по аліментах з ОСОБА_2 було повідомлено Державну
виконавчу службу у Київському районі м. Харкова, до якої було надіслано
виконавчий лист у зв'язку із звільненням працівника.

Отже,
дохід ОСОБА_2 за період з 01.01.2006 року по 13.06.2006 року складав
4813,34 грн., загальна сума утриманих аліментів за цей період складала 1048,39
грн.

У
зв'язку з вищенаведеним, колегія суддів підтверджує висновки суду, що вимоги
позивача щодо безпідставності утримання аліментів, є такими, що
не відповідають дійсності.

Крім
того, судом встановлено, що з 01 січня 2006 року заробітна плата ОСОБА_2,
призначеного на посаду старшого державного виконавця
Державної виконавчої служби у Куп'янському районі, Харківської області,
нараховувалась та сплачувалась Державною виконавчою службою Харківської області
у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №2288 від 13.12.1999
року «Про впорядкування умов оплати праці
працівників апарату виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та
інших органів», оскільки додатком
№66 до неї визначені посадові оклади державних виконавців, а відповідно до
п.2 підпункту 1 (в) встановлено посадові оклади окремим працівникам, посади
яких не передбачені цією постановою, на рівні посадових окладів відповідних
категорій спеціалістів та службовців.

Департаментом
виконавчої служби 20.03.2006 року листом №25-2/198/9 для складання штатного
розпису установи станом на 01.01.2006 року була надіслана постанова КМУ від 09.03.2006 року №268 «Про впорядкування
структури та умов оплати праці працівників
апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» з
додатками посадових окладів №24, 29,34,55,57 і згідно даної постанови у квітні
2006 року було проведено перерахунок
заробітної плати з початку 2006 року.

Згідно штатного
розпису, затвердженого станом на 01.01.2006 року, заробітна плата ОСОБА_2 складала:

посадовий оклад - 470 грн., надбавка за ранг (15) -
45 грн.,

·
надбавка за вислугу років (10% з 12.12.2005
року) - 51,50 грн.,

·
надбавка за вислугу років (15% з 21.04.2006
року) - 77,25 грн.

Отже,
суд дійшов вірного висновку, що вимоги позивача в частині позовних вимог щодо
стягнення недонарахованої заробітної плати за період роботи з
12.12.2005 року по 13.06.2006 року у розмірі 3918,26 грн. та з урахуванням
заробітної плати відповідно до чинного законодавства також є безпідставними, та
такими, що не підлягають задоволенню.

Що
стосується позовних вимог позивача ОСОБА_2 щодо визнання дій, бездіяльності
посадових осіб ДВС Харківської області незаконними з приводу виплати компенсації
за невикористану відпустку та стягнення на його користь 700,30 грн. компенсації за
невикористану відпустку, то суд вважає, що ці вимоги позивача також є необґрунтованими, та такими що не підлягають
задоволенню.

З матеріалів справи
вбачається, що згідно наказу Державної виконавчої служби Харківської області
№486/9 від 09.08.2006 року, при звільненні ОСОБА_2 відповідно до ст. 83 КЗпП
України належала до виплати грошова
компенсація за невикористані 15 календарних днів основної щорічної відпустки
за період роботи з 12.12.2005 року по 13.06.2006 року.

Згідно листа начальника
відділу контролю за додержанням законодавства про працю від 25.09.2006 року
№1019-4913 проведеною перевіркою додержання вимог законодавства про працю керівництвом ДВС Харківської області встановлено,
що при звільненні ОСОБА_2 була
нарахована компенсація за 15 невикористаних днів щорічної відпустки в
сумі 373,35 грн. В ході перевірки встановлено порушення п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року №100 із змінами та
доповненнями, щодо обчислення середньої заробітної плати для виплати компенсації
за невикористані дні щорічної відпустки.

Відповідно
до повідомлення Державної виконавчої служби Харківської області від 25.09.2006
року №04/20713, направленого на адресу
ОСОБА_2, 22.09.2006 року на картковий рахунок останнього
було перераховано суму 29,14 грн., з урахуванням перерахунку компенсації за
невикористану відпустку. Крім того, згідно листа Державної виконавчої служби
від 27.10.2006 року №22693, 26.10.2006 року на картковий рахунок ОСОБА_2 було перераховано суму 7,08 грн., з урахуванням
перерахунку компенсації за невикористану відпустку.

Що стосується вимог
позивача ОСОБА_2 щодо стягнення середнього заробітку по день фактичного розрахунку з 10.08.2006 року по 12.03.2007 року в сумі
8932,55 грн., то судом встановлено
наступне.

Відповідно до ст. 116
КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи,
організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного
дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

У
разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен
виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно акту від 10 серпня 2006 року,
складеного завідувачем сектору кадрового
забезпечення та державної служби ДВС Харківської області, головним спеціалістом
сектору планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності,
09.08.2006 року згідно наказу №486/9 від 09.08.2006 року ОСОБА_2 був
звільнений, в той же день 09.08.2006 року, в
другій половині дня він був ознайомлений з наказом, отримав трудову
книжку та усно заявив, щоб вислали йому довідку про заробітну плату поштою та в
день звільнення виплатили компенсацію.

Позивачу було повідомлено, що у зв'язку з тим, що ДВС
Харківської області отримує заробітну плату по безготівковому перерахунку на карткові рахунки, кошти
кінцевого розрахунку 09.08.2006 року неможливо перерахувати на його картковий рахунок.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 на протязі червня-серпня 2006
року в бухгалтерію не з'являвся, та з урахуванням його
прохання, йому 10.08.2006 року направлено довідку №156
від 10.08.2006 року про нараховану заробітну плату за відпрацьований
період 2006 року рекомендованим листом. Цього ж дня кінцева сума розрахунку
по заробітній платі перерахована на картковий рахунок ОСОБА_2 в сумі 49,11 грн. згідно відомості
№82 від 10.08.2006 року.

Тобто, в даному випадку, виплата належної при звільненні
і не оспорюваної суми ОСОБА_2 була здійснена ДВС Харківської області
10.08.2006 року шляхом перерахування на його картковий
рахунок у ВАТ «Мегабанк» у зв'язку з тим, що 09.08.2006 року (дата звільнення) позивач
не працював.

Отже, датою фактичного
розрахунку є 10.08.2007 року, а не 12.03.2007 року.

12.03.2007
року ОСОБА_2 отримав кошти в сумі 93,36 грн., які утворились внаслідок перерахунку
сум, які підлягали виплаті при звільненні.

Таким чином, колегія
суддів погоджується з висновками суду, що Державною виконавчою службою
Харківської області були дотримані вимоги ст. 116 КЗпП України та виплату у
повному обсязі компенсації за щорічну невикористану відпустку.

Судом також
встановлено, що вартість отриманого ДВС Харківської області комплекту (кітель
та брюки без знаків розрізнення) форменого одягу для чоловіків згідно товарної
накладної становить 318 грн. за одиницю з
урахуванням ПДВ. Знаки розрізнення територіальними органами ДВС не отримувались.

01.06.2006
року ДВС у Куп'янському районі, Харківської області було отримано формений одяг.

Згідно повідомлення начальника ДВС у Куп'янському районі,
Харківської області №22310 від 16.10.2006 року, ОСОБА_2
вищезазначений формений комплект не отримав, так як 30.05.2006 року
звернувся із заявою про звільнення, а з 14.06.2006 року на роботу не прийшов. Докази,
що підтверджують звернення ОСОБА_2 до начальника ДВС у Кубинському районі, Харківської області про
отримання форменого одягу - відсутні. Будь які утримання із заробітку
ОСОБА_2 при його звільненні, пов'язані з компенсацією за формений одяг бухгалтерією ДВС Харківської
області не провадились.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України «Про формений одяг працівників органів державної виконавчої служби» від 25 серпня 2004 року №1101
виплата компенсації за формений одяг працівникам
органів державної виконавчої служби - не передбачена.

Таким чином,
суд правильно застосував норми права та відмовив позивачу у позові в частині
стягнення компенсації за речове майно.

Оскільки, колегія суддів погодилася з
висновками суду щодо відмови в задоволенні зазначених позовних вимог, то
колегія суддів погоджується з висновками суду й щодо відмови в задоволенні
позову про стягнення моральної шкоди, оскільки спричинення моральної шкоди
пов'язано із встановленням неправомірних дій відповідачів. Проте, таких дій
відповідачів по справі не встановлено.

Таким
чином, колегія суддів, підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно
застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з
наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205,
ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити
без задоволення, а постанову Куп'янського
міськрайонного суду Харківської області від 12.11.2007 року по справі №
2а - 22/2007- без змін

Ухвала набирає чинності з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця з дня складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий (підпис) Ю.М.Філатов

Судді: (підпис) Н.В. Шевцова

(підпис) Н.С.Водолажська

З ОРИГІНАЛОМ
ЗГІДНО:

Суддя

Харківського
апеляційного

адміністративного
суду Н.В.Шевцова