Справа № 22а-26/2007
Суддя: Ніколайчук М.Є.
Дата ухвалення: 2007-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2007 року м.
Хмельницький

колегія
суддів судової палати з цивільних справ

апеляційного
суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді
Ніколайчука М.Є.

суддів :
Пастощука М.М., Самчука П.П. при секретарі Степчук І.В.

з
участю

розглянула
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу №22а-26за апеляційною
скаргою Державної судової адміністрації України на постанову Шепетівського
міськрайонного суду від 2 листопада 2006 року,

встановила:

В квітні
2006 року в
суд звернувся ОСОБА_1. з позовом до Державної судової адміністрації України, де
вказував, що з 27 липня 1986 року по 22 червня 1987 року він
працював суддею Рахівського районного суду Закарпатської області, а з 22 червня 1987 року по 18 січня 2005 року - суддею
Полонського районного суду. Протягом 2004 року в зв'язку з набранням чинності
Закону України „ Про податок з фізичних осіб" з його заробітної плати ,
довічного утримання та вихідної допомоги було утримано 7260,26 грн. податку з
доходів фізичних осіб. Зазначав, що відповідно до ст.1 Указу Президента України
„Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" від 10.07.995 року
№ 584/95 судді звільненні від сплати прибуткового податку, а відповідно до
рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року норми про
матеріальне і побутове забезпечення суддів, їх соціальний захист не можуть бути
скасовані чи знижені без відповідної компенсації. Надання суддям пільг,
компенсацій і гарантій не може ставитись у залежність від бюджетного
фінансування. Відповідно до пп. 22.2 і 22.7 Закону України „ Про податок з
фізичних осіб", ст. 48,п.44 ст.80 Закону України „Про державний бюджет на
2004 рік та розпорядження KM України „Про деякі питання оплати праці суддів" №22
від 20 січня 2004 року, дозволено головам судів загальної юрисдикції
здійснювати у 2004 році компенсаційні виплати суддям, пов'язані із справлянням
податку згідно Закону України „ Про податок з доходів фізичних осіб".
Однак, грошова компенсація йому виплачена не була, тому просив стягнути з
відповідача на його користь 7260,26
грн. компенсації податку з доходів фізичних осіб.

Постановою Шепетівського міськрайонного суду від 2 листопада 2006 року позов
ОСОБА_1. задоволено.

Стягнуто з Державної судової адміністрації України на користь
ОСОБА_1. 7260 грн. 26 коп. грошової компенсації сум податку з доходів фізичних
осіб. Вказану суму постановлено списати з рахунку Державного бюджету України № 4024 відкритому
у Державному казначействі України, МФОО 820172,
бюджетна програма за КПКВ 0501150.

Державна судова адміністрація України з такою постановою
не згідна, подала апеляційну скаргу, просить її скасувати, прийняти нову
постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що постанова
суду є необгрунтованою та незаконною, оскільки
судом при її

Головуючий
у першій інстанції - Босюк В.А. Справа
№ 22а- 26

Доповідач - Ніколайчук М.Є. Категорія 42

2

ухваленні було
порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явились, про час і місце
слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку,
що апеляційну скаргу слід відхилити, а постанову суду залишити без змін з таких
підстав.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін,
якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і постановив
судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив дійсні обставини справи,
правовідносини, що виникли та застосував діюче законодавство.

Встановлено, що ОСОБА_1. Постановою Верховної Ради України від 23 березня 2000 року безстроково
обраний суддею Полонського районного суду і 19 січня 2005
року звільнений з вказаної посади у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до ст. 1 Указу
Президента України від 10.07.1995
року „Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів"
прибутковий податок із його заробітної плати не знімався.

В зв'язку з набранням чинності 1
січня 2004 року
Закону України „ Про
податок з доходів фізичних осіб" із заробітної плати позивача за 2004 рік відраховано
податок в розмірі 7260,26
грн.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України
№22-р від 20.01.2004 року
„Деякі питання оплати праці суддів" передбачено виплату компенсацій втрати
заробітку судді, пов'язаної зі справлянням податку з доходів фізичних осіб в
розмірі до ста відсотків посадового окладу в разі, якщо сума нарахованої
заробітної плати буде нижчою за заробітну плату, нараховану судді у 1У кварталі
2003 року.

Середньомісячна заробітна плата позивача за 1У квартал 2003 року складала 1864,08 грн., середньомісячна
заробітна плата без врахувань доплат за вересень-грудень 2003 року за січень 2004 року становила 1314 грн., а
утриманий за цей період податок з доходів фізичних осіб складав 165,73 грн.( а.с.47). В
результаті справляння податку з доходів фізичних осіб сума нарахованої
заробітної плати за місяць вирахування вказаного податку у ОСОБА_1 . стала
нижчою, ніж розмір середньомісячної заробітної плати, нарахованої йому у 1У
кварталі 2003 року, компенсаційні виплати позивачу нараховані не були, тому суд
першої інстанції правильно стягнув на користь позивача суму компенсації.

Статтею 130 Конституції України визначено, що держава
забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності
суддів. Державна судова адміністрація є центральним органом державної судової
влади, на який державою покладено обов'язок по забезпеченню належного
фінансування функціонування судової гілки влади, в тому числі і заробітної
плати суддів, тому суд першої інстанції обґрунтовано поклав обов'язок по
виплаті компенсації на Державну судову адміністрацію, стягнувши спірну суму зі
спеціально передбаченого рахунку.

За таких
обставин, керуючись ст.ст. 198,200,206,212
КАС України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Державної судової адміністрації України
залишити без задоволення, постанову
Шепетівського міськрайонного
суду від 2 листопада 2006
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду України в касаційному порядку протягом одного
місяця з дня набрання нею законної сили.