Справа № 22-а-2436/2008
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2008-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

у 1 інстанції - Галатіна О.О.
Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

23
травня 2008 року справа
№ 22-а-2436/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Міронової Г.М.

суддів: при секретарі

Геращенка І.В., Арабей Т.Г.
Безруковій В.М.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні Управління праці та соціального захисту населення
Артемівської міської ради Донецької області

на постанову

Донецького окружного
адміністративного суду

Від

10 грудня 2007 року

У адміністративній справі

№ 2-а-5403/07

за позовом

ОСОБА_1

До

Управління праці та соціального
захисту населення Артемівської міської ради Донецької області

Про

визнання незаконною відмову у
виплаті щорічної грошової допомоги до 5 травня в розмірі семи мінімальних
пенсій та стягнення з відповідача заборгованості по недоотриманій грошовій
допомозі до 5 травня

В С Т А Н О В И Л А :

10 жовтня 2007 року ОСОБА_1. звернувся до суду з
вищевказаним позовом.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду
від 10 грудня 2007 року позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального
захисту населення Артемівської міської ради Донецької області про визнання
незаконною відмову у виплаті щорічної грошової допомоги до 5 травня в розмірі
семи мінімальних пенсій та стягнення з відповідача заборгованості по
недоотриманій грошовій допомозі до 5 травня за 2003, 2004, 2005, 2007 роки в
сумі 6984 гривні було задоволено частково. Визнано неправомірними дії та
стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість з щорічної
одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі семи мінімальних пенсій за
2004, 2007 роки у розмірі 3087,92 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме: на ст. 44
Закону України “Про державний бюджет України на 2004 рік”, ст. 29 Закону
України “Про державний бюджет України на 2007 рік”, тобто виплати грошової
допомоги ОСОБА_1 у 2004 та 2007 роках становили 130 та 300 грн. відповідно

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що
позивач є інвалідом війни третьої групи та перебуває на обліку у відповідача,
тому у відповідності до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» має право на щорічну грошову допомогу до 5
травня у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Проте, виплати позивачу грошової допомоги у 2003, 2005
рр. здійснені на підставі ст.ст. 28, 34 Закону України «Про Державний бюджет
України», на відповідний рік та є правомірними і розмір цих виплат, які отримав
позивач, не визнані неконституційними.

Таким чином недорахованими є суми у 2004, 2007 роках, а
саме: - 3087,92 грн.

Сторони, які беруть участь
у справі, в судове засідання апеляційної інстанції за викликом не з'явилися,
були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції
при розгляді справи встановив, що ОСОБА_1. є інвалідом війни третьої групи, у
зв'язку з чим та відповідно до вимог ст. 13 Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” має право на отримання
щорічної грошової допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня)
в розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Фактично позивач
отримав від управління праці та соціального
захисту населення Артемівської міської ради
Донецької області в 2003 р. - 100 грн., в 2004
р. - 130 грн., в 2005 р - 270 грн. та у 2007 р. - 300 грн. При цьому відповідач
керувався положеннями ст. 28 Закону України “Про державний бюджет України на
2003 рік”, ст. 44 Закону України “Про державний бюджет України на 2004 рік”,
ст. 34 Закону України “Про державний бюджет України на 2005 рік”, ст. 29 Закону України “Про державний бюджет
України на 2007 рік”.

Положення ст. 44 Закону України
“Про Державний бюджет на 2004 рік” визнане неконституційним на підставі рішення
Конституційного Суду України № 20-рп/2004 (v020p710-04) від
01.12.2004 року.

Таким чином, неправомірність дій
відповідача щодо невиплаті ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 9 травня протягом 2004 року, встановлених ст.
44 Закону України “Про Державний бюджет на 2004 рік”, а не в розмірі 517 грн. 50 коп. (92,50 х 7) - 130, згідно Закону України “Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування” № 1058-IV від 09.07.2003 р. є очевидною.

Проте, ст. 28 Закону України “Про
державний бюджет України на 2003 рік”, ст. 34 Закону України “Про державний
бюджет України на 2005 рік” до теперішнього часу не визнані неконституційними
Конституційним Судом України.

Колегія суддів зазначає, що суд
першої інстанції правильно дійшов до висновку щодо відмови у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.

Також
слід зазначити, що Положення пункту 30 статті 71 Закону України “Про Державний
бюджет України на 2007 рік”, яким зупинено на 2007 рік дію в частині виплати
компенсацій і допоміг у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати -
абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини
першої, частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого,
шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України
„Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” визнані неконституційними рішенням Конституційного
Суду України у справі № 6-рп від 09.07.2007 р.

Таким чином, неправомірність дій
відповідача про нарахування ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 9 травня
протягом 2007 року в розмірі 300 гривень, встановлених Законом України “Про
Державний бюджет на 2007 рік”, а не в розмірі
2870,42
грн. (410,06 х 7) згідно абз.5 ч. 1 ст. 28 Закону України “Про
загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-IV від 09.07.2003 р.
із змінами та доповненнями є очевидною. Відповідача належить зобов'язати
нарахувати ОСОБА_1 недоплачену суму щорічної грошової допомоги як інваліду
війни третьої групи в розмірі 2570,42 гривень (410,06 х 7 - 300).

Відповідно до ст. 3
Конституції України «Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою
діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним
обов'язком держави».

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами
України.

Крім того, ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що
«Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при
прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод».

Приймаючи викладене до уваги, суд апеляційної інстанції вважає, що судом
першої інстанції правильно встановлені
обставини справи та ухвалено постанову
з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
судів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення
Артемівської міської ради Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2007
року у справі за № 2-а-5403/07 за позовом ОСОБА_1до Управління праці та
соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області про
визнання незаконною відмову у виплаті щорічної грошової допомоги до 5 травня в
розмірі семи мінімальних пенсій та стягнення з відповідача заборгованості по
недоотриманій грошовій допомозі до 5 травня за 2003, 2004, 2005, 2007 роки в
сумі 6984 гривні - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної
сили.

Головуючий: Г.М.
Міронова

Судді: І.В.
Геращенко

Т.Г.
Арабей