Справа № 22-а-1922/2007
Суддя: Даніла Н.М.
Дата ухвалення: 2007-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року місяця
травня 15 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді - Любобратцевої Н.І.

Суддів: Даніла Н.М., Чистякової Т.І.

при
секретарі: Сафіної Ф.Ф.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в М.Сімферополі адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до військової частини А-1100 про визнання протиправними дій
фінансової служби військової частини А-1100 по нарахуванню та виплаті грошової
надбавки за безперервну службу в Збройних силах України у заниженому розмірі та
про стягнення заборгованості по виплаті цієї надбавки за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим
від 30 листопада 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

У
листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання
протиправними дій фінансової служби в/ч А-1100 по нарахуванню та виплаті
грошової надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України у
зниженому розмірі та про стягнення заборгованості по виплаті цієї надбавки у
сумі 3572 грн. 92 коп., посилаючись на те, що він перебуває на військовій
службі у в/ч А-1100, його безперервний стаж складає понад 10 років. З 1 червня
2003 року йому відповідно до Указу Президента України №389/2003 „Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ
України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління
державної охорони України за безперервну службу" (далі Указ) виплачувалась
надбавка за безперервну службу, проте її розмір не відповідав вимогам закону, у
зв'язку з чим виникла заборгованість у зазначеній сумі, яку позивач просить
стягнути на свою користь.

Постановою
Сакського міськрайонного суду АР Крим від 30 листопада 2006 року у задоволені
позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не
погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
ставить питання про її скасування з направленням справи до суду першої
інстанції на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що суд при винесенні
постанови порушив норми Конституції України та ст.9 Закону України „Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", не
прийняв до уваги, те що Міністр оборони України безпідставно обмежив його у
правах на отримання грошового забезпечення у відповідності до Указу Президента
України.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши підстави
апеляційної скарги, судова колегія вважає за необхідне її відхилити.

Відмовляючи
у позові ОСОБА_1, суд виходив з того, що реалізуючи надане Указом право
встановлювати військовослужбовцям щомісячні надбавки, визначати порядок і умови
її виплати, Міністром оборони України були встановлені її розміри в межах
граничних розмірів, передбачених Указом, виходячи з наявного фонду грошового
забезпечення, збільшення якого можливе лише шляхом внесення змін до Законів
України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Справа №
22-а-1922/2007р. Головуючий в
першій інстанції Копичинський О.В.

Доповідач Даніла Н.М.

З такими
висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони
відповідають матеріалам справи та вимогам закону.

Судом
встановлено, що позивач перебуває на військовій службі у військовій частині А -
1100, з 01 червня 2003 року йому виплачується надбавка за безперервну військову
службу.

Доводи
апелянта про те, що надбавка виплачена в меншому розмірі, чим передбачено
Указом, не засновані на законі.

Указом
Президента України № 389/2003, яким передбачена надбавка за безперервну
військову службу, Міністру оборони України, Міністру внутрішніх справ України,
Голові Державного комітету у справах охорони державного кордону України та
начальнику Управління державної охорони України надано право встановлювати
військовослужбовцям, які мають високі результати у службовій діяльності,
залежно від стажу роботи, щомісячні надбавки за безперервну військову службу у
відсотках до грошового забезпечення.

При
цьому Указ обмежує лише верхній граничний розмір надбавки, не фіксуючи
початкового її розміру, та передбачає, що порядок і умови виплати зазначених
надбавок визначаються Міністром оборони України, Міністром внутрішніх справ
України, Головою Державного комітету у справах охорони державного кордону
України та начальником Управління державної охорони України; виплата надбавок
здійснюється за рахунок коштів, передбачених на утримання Збройних Сил України,
Міністерства внутрішніх справ України, Державного комітету у справах охорони
державного кордону України та Управління державної охорони України.

На
виконання цього Указу Міністром оборони України наказом від 26 травня 2003 року
№ 149 затверджено Інструкцію про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за
безперервну військову службу в Збройних Силах України. Відповідно до п. 2 цього
наказу розміри щомісячної надбавки за безперервну службу встановлюються
виходячи з наявного фонду грошового забезпечення за рішенням Міністра оборони
України.

Довідками,
які долучені до матеріалів справи підтверджується, що позивачу у спірний період
виплачувалась надбавка у розмірах, встановлених Міністром оборони України.

Ст. 9
Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів
їх сімей", на яку послався апелянт в підтвердження своїх доводів, спірні
правовідносини не регулює.

У зв'язку
з викладеним, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли
свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, тому вони не можуть бути
взяті до уваги.

Постанова
суду є законною і обґрунтованою, винесена з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, ґрунтуючись на усесторонньому, повному, об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності і підстав
для її скасування не має.

Керуючись
ст.ст. 198, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
судців судової палати у цивільних справах, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сакського
міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 30 листопада 2006 року
відхилити.

Постанову Сакського міськрайонного
суду Автономної Республіки Крим від ЗО листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги
протягом одного місяця до Вищого адміністративного Суду України.