Справа № 22а-651/2007
Суддя: Фальчук В.П.
Дата ухвалення: 2007-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2007 року. м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого -
судді Фальчука В.П.

суддів: Драгомерецького М.М., Троїцької Л.Л.,

при секретарі -
Петренко Г.А.,

за участю
представника ОСОБА_1. - ОСОБА_2,
представника Південної регіональної митниці - Власенко Г.Ю., розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Південної регіональної митниці, яка є
правонаступником ліквідованої Одеської митниці, на постанову Київського
районного суду м. Одеси від 27
грудня 2006 року у
справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Південної регіональної митниці
про визнання протиправним рішення про звільнення з посади, про поновлення на
посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу -

встановила;

Постановою
Київського районного суду м. Одеси від 27.12.2006
року адміністративний позов ОСОБА_1. задоволено у повному обсязі. Визнано
неправомірним та скасовано наказ Одеської митниці №475-к від 11.10.2006 року про
звільнення його з посада інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста
«Одеса-порт» Одеської митниці, поновлено на цій посаді, стягнуто заробітну
плату за час вимушеного прогулу у розмірі 4744
гривні 24 коп., так як
відповідачем не доведений факт пропуску товарів через митний кордон України без
оформлення митних декларацій та порушення ОСОБА_1. законодавства, яке регулює
питання щодо митного оформлення товарів на митному посту «Одеса-порт».

В апеляційній
скарзі Південна регіональна митниця просить постанову суду скасувати у зв'язку
з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи,
недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав
встановленими, неправильним застосуванням судом норм матеріального і
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт
просить ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1. в задоволенні позову,
так як в ході проведеного службового розслідування було встановлено, що час
прийому та оформлення вантажних митних декларацій /далі - ВМД/ не
співпадає з часом, який вказано на електронних копіях ВМД та видаткових
ордерах, отриманих в Одеському морському торгівельному порту /далі -ОМТП/, для
вивезення контейнерів з пункту пропуску ОМТП, та свідчить про те, що позивач,
як посадова особа в порушення ст.127, п.35ст.1 МК України надав дозвіл на
пропуск через митний кордон України товарів, що перевозяться у міжнародному
водному сполученні, без оформлення митних декларацій та проведення митних
процедур, які були проведені після видачі вантажу вантажоотримувачу. Зазначені
дії ставлять під сумнів, чи був випущений з території пропуску ОМТП саме той
вантаж, відносно якого здійснювалося митне оформлення товарів за ВМД, чи може
було

Справа №22а-651/07. Категорія
АП.

Головуючий у
першій інстанції Сватаненко В.І., Доповідач Фальчук В.П.

2

пропущено
на територію України інший вантаж.

Колегія суддів
заслухавши суддю-доповідача, який доповів в необхідному обсязі зміст судового
рішення, що оскаржується, апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню за наступних підстав;

Судом першої
інстанції законно та обгрунтовано встановлено, що ОСОБА_1. працює в митних
органах з 19.08.2002 року.

Наказом Одеської
митниці №475-к від 11.10.2006
року на ОСОБА_1. накладено адміністративне стягнення за п.4ст.28 Закону
України «Про дисциплінарний статут митної служби України за №2805-ГУ від 06.09.2003 року у вигляді
звільнення з митних органів, з посади інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста
«Одеса-порт» Одеської митниці за порушення п.21 зазначеного статуту, а саме; за
проставлення відбитків особистої печатки на 28 видаткових ордерах, по яким було здійснено пропуск
товарів через митний кордон України, без оформлення ВМД, що призвело до
пропуску товарів через митний кордон України без проведення митних процедур
(ст.127 МК України, п.35ст.1 МК України); вивезення вантажу в контейнерах за
межі зони митного контролю і порту без завершення митного оформлення ВМД
(п.3.1.5 «Інструкції про організацію митного контролю та митного оформлення
суден і товарів, що переміщуються ними»); вивезення вантажу з ОМТП по
видатковим ордерам без запису в них номеру ВМД (п.3.1.11 «Технологічної схеми
здійснення митного контролю й митного оформлення водних транспортних засобів та
товарів, що переміщуються ними у пункті пропуску ОМТП»); невиконання під час
проведення митного огляду товарів вимог розділу З п.25 абзацу 6 «Порядку
здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням ВМД».

Згідно ч.2ст.71
КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження
викладених в наказі порушень позивачем норм права, які регулюють порядок
митного оформлення, видачі та пропуску вантажу на митну територію України, та
скоєння дій, в яких його звинувачують. Так, ВМД на які посилається позивач,
оформлялися вантажоотримувачем шляхом їх подачі до єдиного «митного вікна»
Одеської митниці, відповідно до «Порядку здійснення митного контролю й митного
оформлення товарів із застосуванням ВМД», затвердженого наказом Державної
митної служби №314 від 24.04.2005 року. Після
перевірки ВМД на їх відповідність вимогам закону та правильності нарахування і
сплати митних платежів (перевірка проводиться 6 відділами), декларація передається інспектору відділу
митного оформлення, (посаду, яку займав позивач), який видає вантаж
вантажоотримувачу та закінчує його митне оформлення.

Згідно
визначеного порядку, ОСОБА_1. не може особисто виконувати функції інших
відділів з оформлення ВМД, та не виконував їх, про що свідчать відомості,
викладені у цих деклараціях.

Оглянуті у
судовому засіданні ВМД та допитані представники вантажоотримувачів, а також
листи ОМТП підтверджують, що вантаж був отриманий вантажоотримувачем після
оформлення ВМД та видачі вантажу, і вивезений за межі митного контролю і порту
на підставі цих декларацій.

Висновки
відповідача щодо можливого пропуску через митний кордон України позивачем не
того вантажу, який було заявлено в ВМД є припущенням, не підтвердженим
належними доказами, яке спростовується ВМД на зазначений вантаж, поясненнями
вантажоотримувачів, технологією оформлення ВМД (в якій задіяно біля шести
відділів митниці), відомостями, наданими ОМТП про те, що випуск контейнерів з
вантажем здійснювався на підставі ВМД після завершення митних процедур.

Колегія суддів
визнає, що доводи представника позивача про те, що в видаткових ордерах не
вказані номери ВМД та вказаний час не співпадає з часом, вказаним на
електронних копіях ВМД і видаткових ордерах у зв'язку з великою завантаженістю

3

роботою ОСОБА_1. 25.04.2006
року, є обґрунтованими, так як підтверджуються відомостями про велику
кількість вантажу, розмитненого митним постом «Одеса-порт» за зазначений період
часу. Такі дії ОСОБА_1. не можуть визнаватися як перевищення службових
обов'язків та здійснення повноважень, що дискредитують посадову особу митної
служби України, чи митну службу України.

Окрім того,
наказом №475-к від 11.10.2006
року не визначено таку підставу для звільнення ОСОБА_1. як невідповідність
часу, вказаного ним на ВМД, електронних копіях ВМД та видаткових ордерах.

Колегія судців
критично оцінює письмові визнання ОСОБА_1. своєї вини в порушенні порядку
здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням ВМД
під час проведення перевірки його службової діяльності, та вважає їх
безпідставними, так як вони спростовуються встановленими у судовому засіданні
обставинами (викладені вище).

Відповідач у
справі не довів правомірність свого рішення щодо притягнення до дисциплінарної
відповідальності позивача та звільнення його зі служби.

У зв'язку з
незаконним звільненням позивача з роботи, підлягають задоволенню його вимоги
про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, згідно ст.235 КЗпП
України.

Судом першої
інстанції правомірно визнано, що на користь ОСОБА_1. необхідно стягнути з
відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу за період часу з 12.10.2006 року по 27.12.2006 року у розмірі 4744 гривні 16 коп., виходячи з
його середньомісячної заробітної плати за останні два календарні місяці роботи - 1898 гривен 24 коп.

Доводи
апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги тому що не містять законних
підстав та обґрунтованих доводів для скасування оскаржуваної постанови суду та
ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1.

Згідно ст.200
КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись
ст.196, п.1ч.1ст.198, ст.200, п.1ч.1ст.205, ст.206, ч.5ст.254 КАС України,
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської
області -

ухвалила;

Апеляційну
скаргу Південної регіональної митниці, яка є правонаступником ліквідованої
Одеської митниці - відхилити.

Постанову
Київського районного суду м. Одеси від 27
грудня 2006 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена
в

касаційному порядку безпосередньо до Вищого Адміністративного суду України
на

протязі одного
місяця, з дня набрання законної сили.