Справа № 22-а-2419/2008
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2008-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач
Суддя
І інстанції - Галатіна О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

23
травня 2008 року справа №
22-а-2419/08

у
приміщенні суду за адресою: м. Донецьк,
бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Міронової
Г.М.

суддів: Геращенка
І.В., Арабей Т.Г.

при секретарі судового засідання

Безруковій В.М.

За
участю сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції м. Маріуполя Донецької
області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06 грудня
2007 року у справі за позовом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1до Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції м. Маріуполя
Донецької області про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся з зазначеним позовом до Жовтневої міжрайонної державної
податкової інспекції м. Маріуполя Донецької області, вказавши, що відповідачем
неправомірно прийнято податкове повідомлення - рішення, яким донараховано
податок з доходів фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності,
оскільки законодавством не передбачено ані паралельного, ані двійного порядку
оподаткування підприємницької діяльності, тому твердження податкового органу
про те, що позивач отримував дохід не по виду діяльності, заявленому на період
з березня 2005 р. по травень 2006 р., є безпідставним.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2007
року позовні вимоги суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1до Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції м. Маріуполя
Донецької області про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення
задоволені у повному обсязі.

На постанову суду податковим органом була подана
апеляційна скарга, в якій він просив скасувати постанову з тих підстав, що судом порушені норми матеріального
та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що
якщо суб'єкт підприємницької діяльності, який вибрав спрощену систему
оподаткування обліку та звітності, одержує протягом звітного року доходи інші,
ніж зазначені у Свідоцтві про право сплати єдиного податку, то такі доходи
протягом року підлягають оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб на
загальних підставах, за правилами та у порядку, встановленими Законом України
«Про податок з доходів фізичних осіб», тобто при виплаті такого доходу податок
повинен бути утриманий податковим агентом за ставкою, встановленою п. 7.1 ст. 7
цього Закону.

Представники
відповідача у судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній
скарзі, просили їх задовольнити.

Представник позивача у
судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив
постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та заперечення на
неї, вважає, що постанова Донецького
окружного адміністративного суду від 06 грудня 2007 року винесена законно та обґрунтовано з додержанням вимог
процесуального та матеріального закону, з огляду на що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, а постанова суду має бути залишена без змін.

До такого
висновку колегія прийшла з огляду на наступне.

Так, як встановлено в
судах першої та апеляційної інстанцій, в період, за який проведена планова
перевірка тобто з 18.01.2005 року по
31.12.2006 року, позивач знаходився на спрощеній системі оподаткування, зокрема
15 грудня 2005 року отримав свідоцтво про сплату єдиного податку на 2006 рік по
виду діяльності - торгівля промисловими товарами.

Крім того, як вбачається з наданих
під час судового розгляду справи доказів, позивач з 18 січня 2005 року по 31
грудня 2006 року сплачував єдиний податок за ставкою 200 грн.

На
підставі п. 2 Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 03.07.1998 р. № 727/98 (надалі - Указ), суб'єкти малого
підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб
оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату
єдиного податку.

Ставка єдиного податку для
суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами
за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може
становити менше 20 грн. та більше 200 грн. на місяць.

Суб'єкт підприємницької діяльності
- фізична особа сплачує єдиний податок щомісячно не пізніше 20 числа наступного
місяця на окремий рахунок відділення Державного казначейства України.

Відповідно до
п. 5 Указу суб'єкти малого підприємництва несуть відповідальність за
правильність обчислення, своєчасність подання розрахунку та сплати сум єдиного
податку згідно із законодавством України.

Згідно ч. 2
ст. 2 Указу у разі коли фізична особа - суб'єкт
малого підприємництва здійснює кілька видів підприємницької діяльності, для
яких установлено різні ставки єдиного податку, нею придбавається одне свідоцтво
і сплачується єдиний податок, що не перевищує встановленої максимальної ставки.

Враховуючи те, що незазначення
позивачем в заявах про право застосовувати спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності, на підставі яких були отримані свідоцтва про сплату
єдиного податку у 2005-2006 роках, інших видів діяльності, які здійснювалися
позивачем, не привело до заниження єдиного податку, у податкового органу не було законних підстав
для оподаткування на загальних підставах доходів позивача від цих видів
діяльності.

Декрет Кабінету Міністрів України “Про
прибутковий податок з громадян”, розділ
IV якого не втратив чинність до теперішнього часу у частині оподаткування доходів фізичних осіб
від зайняття підприємницькою діяльністю,
який застосовується з
урахуванням положень пункту 9.12 статті 9 Закону
( 889-15 ) та діє до набрання
чинності спеціальним законом з
питань оподаткування фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності в цій частині
повинен бути застосований до спірних правовідносин..

Розділ 1У має назву “Особливості оподаткування доходів
від заняття підприємницькою діяльністю та інших доходів і в ньому зазначено: установити,
що з 1 липня 2005
року до прийняття Закону
України "Про спрощену
систему оподаткування" розділ
IV цього Декрету
застосовується з урахуванням таких особливостей:

- згідно
із Законами N 2505-IV ( 2505-15 ) від 25.03.2005, N 2642-IV ( 2642-15 ) від 03.06.2005 ).

Саме стаття 13 змістує, що згідно з цим розділом Декрету оподаткуванню
підлягають доходи громадян, одержані
протягом календарного року
від здійснення підприємницької
діяльності без створення юридичної особи, а
також інші доходи
громадян, не передбачені
як об'єкти
оподаткування у розділах II та III цього Декрету.

Оподатковуваним
доходом вважається сукупний
чистий доход, тобто різниця
між валовим доходом
(виручки у грошовій
та натуральній формі) і
документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з
одержанням доходу. Якщо ці витрати не
можуть бути підтверджені
документально, то вони
враховуються податковими органами
при проведенні остаточних
розрахунків за нормами, визначеними
Головною державною податковою
інспекцією України за погодженням
з Міністерством економіки
України та Державним комітетом України по сприянню
малим підприємствам та
підприємництву.

Приймаючи до уваги наведене, колегія суддів зазначає, що
відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в
адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Таким чином, як при
розгляді справи у суді першої інстанції, так і при апеляційному перегляді,
відповідачем не було додано належних доказів стосовно прийнятого ним законного
рішення.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку щодо
задоволення позовних вимог, та прийняв постанову з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 184, 196, п. 1 ч. 1
ст. 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції м.
Маріуполя Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного
суду від 06 грудня 2007 року - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 06 грудня 2007 року у справі за позовом суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1до Жовтневої міжрайонної
державної податкової інспекції м. Маріуполя Донецької області про визнання
недійсним податкового повідомлення - рішення -
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції.

Головуючий:
Г.М. Міронова

Судді:
І.В. Геращенко

Т.Г. Арабей