Справа № 22-а-2031/2008
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2008-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
Справа: № 2-а-2907
Головуючий 1 інстанції: Литовка М.І.
Доповідач: Філатов Ю.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2008 р.
Справа № 22-а-2031/08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Філатов Ю.М., судді Водолажська Н.С., Гуцал М.І.

при секретарі Волошиній Я.В.

за участю представників:

позивача - не прибув

відповідача - не прибув

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу позивача, ОСОБА_1. на постанову Путивльського районного суду
Сумської області від 29.11.2007р. по справі № 2-а-29/07

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту
населення Путивльської РДА

третя особа

УДКУ в Путивльському районі

про

визнання дій незаконними та стягнення
щорічної виплати на оздоровлення

встановила:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення Путивльської РДА, третя особа УДКУ в
Путивльському районі, в якому просить визнати незаконними дії відповідача та
стягнути на його користь щорічну допомогу на оздоровлення за період з 2001р. по
2007р. в розмірі 10995,19 грн.

Постановою Путивльського районного суду Сумської області від 29.11.2007р.
по справі № 2-а-29/07позов задоволено частково, визнано протиправною відмову
управління праці та соціального захисту населення Путивльської районної
державної адміністрації в Сумській області у донарахуванні і виплаті
ОСОБА_1недорахованої суми щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ч. 4
ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період 2007 року,
зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Путивльської
районної державної адміністрації в Сумській області дорахувати та виплатити при
надходженні кошт ОСОБА_1недораховану щорічну допомогу на оздоровлення
відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період
2007 року, в розмірі 1 980 гривень.

Позивачем на дану постанову подано апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов
задовольнити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів
встановила, що ОСОБА_1. є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській
електростанції 1 -ї категорії та інвалідом 2-ї групи, пов'язаної з наслідками
аварії на ЧАЕС і згідно з ст. 48 Закону № 798-12 має право на щорічну допомогу
на оздоровлення, яку отримував у 2001,2002, 2003 та 2004 роках по 26,7 гривень,
а у 2005,2006 та 2007 роках по 120 гривень.

У вересні 2007 року він звернувся до відповідача із заявою про
донарахування і виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2001 - 2007 роки,
виходячи з розміру 5 мінімальних заробітних плат на рік, як це передбачено ст.
48 Закону № 798-12.

10 вересня 2007 року відповідачем було відмовлено у перерахунку та виплаті
цих сум з посиланням на розміри допомоги, передбачені Постановою КМУ № 562 від
12.07.2005 року.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі
та в межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону № 798-12 щорічна допомога на оздоровлення
постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідам 2-ї групи
виплачується в розмірі 5-й мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на момент виплати допомоги.

Частиною 1 ст. 67 Закону № 798-12 визначено, що конкретні розміри всіх
доплат, пенсій і компенсацій передбачених цим Законом підвищуються Кабінетом
Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання
мінімальної заробітної плати.

Встановлений постановами Кабінету Міністрів України розмір щорічної
допомоги на оздоровлення протягом багатьох років не змінювався, не зважаючи на
постійне збільшення мінімальної заробітної плати і не відповідає розміру,
встановленому Законами України.

Відповідно до ч. З ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів
або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту або обсягу
існуючих прав і свобод.

Враховуючи особливий статус громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та обумовлену необхідність їх адекватного
соціального захисту, Верховна Рада України 05.10.2006 року доповнила Закон №
798-12 статтею 71 в якій встановлено, що дія положень цього закону не може
призупинятись іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону і
зазначена норма має приоритетне застосування.

На час виплати ОСОБА_1. щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік, такі
Закони Верховною Радою України не приймалися.

З 09.07.2007 року положення Закону України "Про державний бюджет
України на 2007 рік" по зупиненню дії пільг та компенсацій, втратили
чинність на підставі рішення Конституційного Суду України № 6 від 09.07.2007
року.

На підставі викладеного судом першої інстанції зроблено правомірний
висновок про те, що, з урахуванням вимог ст. 48 Закону № 798-12, відповідач
повинен виплачувати позивачу щорічну допомогу на оздоровлення виходячи з суми
мінімальної заробітної плати на момент виплати, а тому відмова суб'єкта владних
повноважень у перерахунку та виплаті позивачу недоплаченої суми щорічної
допомоги на оздоровлення за 2007 рік, є протиправною, оскільки порушує права та
законні інтереси ОСОБА_1.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Що стосується виплат за 2001-2006 роки, судом першої інстанції зазначено
таке.

За правилами ч. 3 ст. 100 КАС України позовні заяви приймаються до розгляду
адміністративним судом незалежно від закінчення строку звернення до
адміністративного суду.

Між тим у ч. 2 ст. 99 КАС України зазначено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється
річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа
дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України - пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови в задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідач - управління праці та соціального захисту населення Путивльської
РДА при розгляді справи звертався з заявою, в якій наполягав в застосуванні
наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду, стосовно
позовних вимог ОСОБА_1.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1. щорічно отримував суми
одноразової допомоги на оздоровлення в розмірах, які його не задовольняли, отже
дізнавався про порушення своїх прав кожного разу, коли отримував допомогу,
проте до суду за захистом своїх прав звернувся лише у вересні 2007 року.

З відповідною заявою про поновлення пропущеного з поважних причин
процесуального строку, позивач ОСОБА_1. також не звертався.

На підставі викладеного судом першої інстанції відмовлено в позові в
частині стягнення не донарахованих виплат за 2001-2006 роки.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

В апеляційній сказі позивач посилається на Цивільний кодекс України в
частині строків позовної давності, проте така позиція не приймається колегією
суддів, оскільки для адміністративних справ КАС України встановлено свій строк
звернення до адміністративного суду, який і повинен застосовуватись при
розгляді адміністративних справ.

На підставі викладеного судова колегія вважає, що суд
першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення
з додержанням норм матеріального та процесуального права, керуючись ст.. ст..
160,167, 195, 196, 198, 200, 205 ,206, 209, 254 КАС України

ухвалила:

Постанову Путивльського районного суду Сумської області
від 29.11.2007р. по справі № 2-а-29/07 залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Роз'яснити сторонам, що дана ухвала набирає чинності з
моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом місяця з дня
виготовлення її повного тексту.

Справу направити до суду першої інстанції.

Повний текст ухвали виготовлений 03.06.2008р.

Головуючий суддя підпис Філатов Ю.М.

Судді
підпис
Водолажська Н.С.

підпис Гуцал
М.І.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:

Суддя
Ю.М. Філатов