Справа № 22а-417/2007
Суддя: Олійник В.І.
Дата ухвалення: 2007-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22а - 417/2007 Головуючий
у І інстанції Міланіч A.M.
Категорія 37 Доповідач
у II інстанції Олійник В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого:
Воробйової Н.С.,

суддів :
Олійника В.І., Оношко Г.М.,

при
секретарі Велицькому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві

адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на
постанову Бородянського районного суду Київської області від 11 січня 2007 року
в справі за позовом ОСОБА_1до Козинцівської сільської Ради Бородянського району
Київської області, третя особа - ОСОБА_2, про скасування рішення від 22 липня
2005 року та зобов'язанню надати земельну ділянку, - '

встановила:

У жовтні 2006 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що згідно із заповітом їй від 1986 року належить
будинковолодіння АДРЕСА_1, за яким рахувалася земельна ділянка у розмірі 0,35
га, яка мала перейти у її користування.

ОСОБА_3., якому належало будинковолодіння №75, незаконно зайняв частину її
земельної ділянки у розмірі 0,10 га, а після його смерті зазначене
будинковолодіння у нього купила ОСОБА_2., яка продовжувала користуватися
вказаною землею.

Вона неодноразово зверталася до Козинцівської сільської Ради та
Бородянської районної Ради з приводу повернення їй земельної ділянки.

Рішенням сільської Ради частину земельної ділянки площею 0,06 га було
поділено між нею та ОСОБА_2. по 0,03 га кожній, а в

2

закріпленні за
нею земельної ділянки площею
0,10 га рішенням сесії від 22 липня 2005 року їй було відмовлено.

Із зазначених підстав позивачка просила визнати недійсним рішення сесії
Козинцівської сільської Ради від 22 липня 2005 року про відмову їй у виділенні
0,10 га земельної ділянки, зобов'язати сільську раду до 0,289 га земельної
ділянки по шнуровій книзі додатково виділити їй ще 0,0513 га, а всього закріпити
за її будинковолодінням 0,340 га та зобов'язати сільську Раду винести додаткове
рішення про приватизацію земельної ділянки в розмірі 0,0513 га до раніше
винесеного рішення про приватизацію земельної ділянки розміром 0,289 га.

Постановою Бородянського районного суду від 11 січня 2007 року ОСОБА_1. у задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і
процесуального права ставиться питання про скасування постанови і прийняття
нової, якою задовольнити позовні вимоги.

Колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за
заповітом від 17 травня 1986 року та свідоцтва про право особистої власності
від 24 березня 1988 року позивачці на праві особистої власності належить
будинковолодіння АДРЕСА_1

За вказаним будинковолодінням відповідно до земельно-кадастрових книг
Козинцівської сільської Ради рахувалась земельна ділянка розміром 0,25 га.

Рішенням 24 сесії 4 скликання сільської Ради від 26 квітня 2005 року між
сторонами розділено лишки землі (600 кв. м.), а саме, по 300 кв. м.

За рішенням 14 сесії 24 скликання Козинцівської сільської ради від 26
червня 2004 року ОСОБА_1. передано у приватну власність

3

земельну
ділянку розміром 0,28 га
в АДРЕСА_1

Згідно зі ст. 106-1 Земельного кодексу України в редакції 1970 року, який
діяв на час виникнення у позивачки права власності на спадковий будинок,
перехід права власності на будівлю, розташовану в сільському населеному пункті
на той час не тягнув за собою переходу права користування земельною ділянкою.
Надання присадибної земельної ділянки особі, до якої перейшло право власності
на будівлю провадилося на загальних підставах.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до правильного
висновку, що обставини отримання позивачкою у спадок земельної ділянки розміром
0,35 га, яка повинна перейти у її користування, не знайшли свого підтвердження
у судовому засіданні і суперечать зібраним по справі доказам.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм
матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами
справи та висновками суду, викладеними у постанові.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони теж не спростовують
висновків суду.

Перевіряючи законність на обґрунтованість постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи встановлені судом
відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в
матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що постанова прийнята
з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну
скаргу слід відхилити, а постанову суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.195, 199, 200, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

4

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Постанову
Бородянського районного суду Київської області від 11 січня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця.