Справа № 22а-522/2008
Суддя: Любашевський В.П.
Дата ухвалення: 2008-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2008
року
м.Львів
справа № 22а-522/08

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду, у складі:

доповідача у
справі судді Любашевського В.П.

суддів Довгополов О.М.

Нос С.П.

секретаря
судового засідання Каблак Т.П.

осіб, які взяли участь у справі:

від позивача - ОСОБА_1., ОСОБА_2., довіреність від
17.10.2005р.

від відповідача - Ткач І.Я., довіреність № 34/7/10-015 від
08.01.2008р., Хома І.О., довіреність № 84536/1/10-015 від 20.12.2007р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за апеляційною скаргою Тернопільської
об'єднаної державної податкової інспекції

на постанову господарського суду Тернопільської області від
12.06.2007р. у справі № 7а/64-1939

за позовом приватного підприємця ОСОБА_1

до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції

про скасування податкового повідомлення-рішення №
/0/87984 від 26.12.2006р.,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
господарського суду Тернопільської області від 12.06.07 задоволено позов СПДФО
ОСОБА_1. до Тернопільської ОДПІ про скасування податкового повідомлення-рішення
№/0/87984 від 26.12.06, у відповідності до якого СПДФО ОСОБА_1.
визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі
81780 гривень, у тому числі: 54520 гривень за основним платежем та 27260
гривень за штрафними (фінансовими) санкціями.

Постанова
суду мотивована тим, що обставинами справи доводиться факт надання СПДФО ОСОБА_1. транспортних
послуг по перевезенню вантажів за межі митної території України, а тому
позивач мав право на
оподаткування таких операцій податком на додану вартість за нульовою ставкою на
підставі п. 6.2.4 п. 6.2 ст. 6 Закону України “Про податок на додану вартість”,
у зв'язку з чим Тернопільською ОДПІ було неправомірно донараховано СПДФО
ОСОБА_1. податкові зобов'язання за оспореним податковим повідомленням-рішенням.

В
апеляційній скарзі, посилаючись на невірну оцінку судом першої інстанції
зібраних по справі доказів та неправильне застосування норм матеріального
права, відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та
відмовити у задоволенні позову.

Зокрема,
в обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що вантажні перевезення, по
яких позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість ,
здійснювались із застосуванням книжок МДП і міжнародних товарно-транспорних

Головуючий у 1-й інст.суддя Стадник М.С.
ряд. ст. зв. № 36

Господарський суд Тернопільської
області справа № 7а/64-1939

Доповідач у 2-й інст.суддя
Любашевський В.П

накладних (CMR), виданих на
ім'я ЗАТ “Укртранс-Тернопіль” і ТОВ “Інтертранс”, а не СПДФО ОСОБА_1., що, на
думку скаржника, спростовує висновки суду першої інстанції про здійснення
відповідних транспортних перевезень позивачем по справі.

Позивач
заперечень на апеляційну скаргу не подав. У судовому засіданні підтримав позовні
вимоги і погоджуючись з висновками суду першої інстанції просить апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

З'ясувавши
обставини справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заслухавши
представників сторін колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, при цьому суд виходить з наступного:

Судом
першої інстанції встановлено, що договори про надання транспортних послуг з
перевезення вантажів у міжнародному сполученні за спірними операціями
укладались між СПДФО ОСОБА_1., як перевізником, та відповідними суб'єктами
господарювання, як замовниками, які оплачували надані послуги саме СПДФО
ОСОБА_1.

При цьому, транспортні перевезення
здійснювались транспортними засобами, які належали СПДФО ОСОБА_1. на праві
власності, перевезення здійснювались водіями, що перебували на момент
здійснення відповідних перевезень в трудових відносинах з позивачем по справі.

СПДФО
ОСОБА_1. станом на момент здійснення спірних перевезень мав ліцензії на надання
послуг з внутрішнього та міжнародного перевезення вантажів автомобільним
транспортом, а саме: серії НОМЕР_1від 15.03.06 та серії НОМЕР_2 від 03.03.03.

ЗАТ
“Укртранс-Тернопіль” і ТОВ “Інтертранс” заперечували факт надання послуг з
перевезення вантажів за спірними операціями, а також факт перебування водіїв,
які здійснювали відповідні перевезення, у трудових відносинах з ТОВ
“Інтертранс” і ЗАТ “Укртранс-Тернопіль”.

Вказані висновки суду першої
інстанції колегія суддів вважає обгрунтованими і такими, що підтверджуються
зібраними у справі доказами.

Одночасно,
доводи апелянта про здійснення спірних перевезень ЗАТ “Укртранс-Тернопіль” і
ТОВ “Інтертранс” з посиланням на застосування при здійсненні перевезень книжок
МДП і міжнародних товарно-транспорних накладних (CMR),
виданих на ім'я ЗАТ “Укртранс-Тернопіль” і ТОВ “Інтертранс” є необгрунтованими,
оскільки вказані суб'єкти господарювання самі заперечують свою причетність до
відповідних господарських операцій і у справі відсутні докази укладення
вказаними суб'єктами відповідних господарських договорів та одержання плати за
такі послуги.

Згідно з п. 6.2.4 п. 6.2 ст. 6 Закону
України “Про податок на додану вартість” при експорті товарів та супутніх
такому експорту послуг ставка податку становить "0" відсотків до бази
оподаткування, у тому числі за нульовою ставкою оподатковуються операції з
поставки транспортних послуг автомобільним транспортом по перевезенню вантажу
за межами державного кордону України, а саме: від пункту за межами державного
кордону України до пункту знаходження зовнішнього митного контролю України; від
пункту знаходження зовнішнього митного контролю України до пункту за межами
державного кордону України; між пунктами за межами державного кордону України.

Враховуючи, що СПДФО ОСОБА_1. надавав
послуги по перевезенню вантажу за межами державного кордону України, а саме:
від пункту за межами державного кордону України до пункту знаходження
зовнішнього митного контролю України та від пункту знаходження зовнішнього
митного контролю України до пункту за межами державного кордону України, суд
першої інстанції прийшов до вірного,
обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визначення СПДФО
ОСОБА_1. податкових зобов'язань з податку на додану вартість по операціях з
надання послуг по перевезенню вантажів за межами державного кордону України.

З огляду
на викладене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та з
додержанням норм матеріального та процесуального права ухвалив оскаржувану
постанову, натомість чого доводи апеляційної скарги є безпідставними і
задоволенню не підлягають.

Відповідно до
ст. 200 КАС України - суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини
справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального
права.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст.160, 198, 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну
скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції на постанову
господарського суду Тернопільської області від 12.06.2007р. у справі №
7а/64-1939 залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця
після набрання нею законної сили.

Судді
В.П.Любашевський

О.М.Довгополов

С.П.Нос

Повний текст ухвали виготовлений

та підписаний 25.05.2008р.