Справа № К-11160/06
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2008-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2008
№ К-11160/06

Вищий адміністративний с
уд України у складі колегії с
уддів:
Карася О.В. (головуючого),

Брайка А.І., Голубєвої Г.К., М
аринчак Н.Є, Пилипчук Н.Г.
при секретарі: Міненко О.М.

за участі представників по
зивача: Цебрика Л.В. та відпов
ідача: Попельського С.М.
розглянувши у відкритому с
удовому засіданні касаційну
скаргу Державної податко
вої інспекції у м. Ужгороді на
рішення Господарського суду
Закарпатської області від 26.
05.2005 та постанову Львівського а
пеляційного господарського
суду від 17.08.2005 по справі № 2/66
за позовом Приват
ного підприємства «Виробнич
о-комерційна фірма «Злагода»

до Державн
ої податкової інспекції у м. У
жгороді
про визнання н
едійсним податкового повідо
млення-рішення
ВСТАНОВИВ:
Заявлено позовні вимо
ги про визнання недійсним по
даткового повідомлення-ріше
нняДержавної податкової інс
пекції у м. Ужгороді (далі Д
ПІ) від 18.03.2005 № /0/331/116/23-4/22096207/5145, яким в
изначено суму зобов'язання з
а платежем штрафні (фінансов
і) санкції - 27 546,85 грн., винесеног
о за результатами планової д
окументальної перевірки дот
римання вимог податкового та
валютного законодавства ПП
«ВКФ «Злагода»за період з 01.10.2
003 - 01.10.2004 про що складено Акт від 1
6.03.2005 №116/23-4/10/22096207, де зазначено про те
що згідно касової книги підп
риємства, встановлено здійсн
ення виплат на заробітну пла
ту при наявності податкового
боргу за період з 14.11.2003 по 10.03.2004 на
суму 27546,85 грн. чим порушено вим
оги п.2.12 «Положення про веденн
я касових операцій у націона
льній валюті в Україні», затв
ердженого постановою Правлі
ння Національного банку Укра
їни від 19.02.2001 за що застосовано
штраф у відповідності до ст.
1 Указу Президента України «П
ро застосування штрафних сан
кцій за порушення норм регул
ювання обігу готівки».
Рішенням Господарського
суду Закарпатської області
від 26.05.2005 залишеним без змін по
становою Львівського апеляц
ійного господарського суду в
ід 17.08.2005 по справі № 2/66 - позов зад
оволено.
Рішення суду першої інс
танції мотивовано тим, що пла
тіжним дорученням № 1804 вартіс
ть торгового патенту за груд
ень 2003 року було сплачено 25.11.2003, а
за січень 2004 року - 23.12.2003 року; стр
ок чергового платежу наступи
в 15.11.2003 року та 15.12.2003 року у зв'язку
з цими виплатами за касовими
ордерами не можуть вважатис
ь такими, що здійснені за наяв
ності податкового боргу. Так
ож суд зазначає, що Акт переві
рки не містить відомостей пр
о дату одержання працівникам
и позивача заробітної плати
за грудневими платіжними від
омостями. При цьому судом вст
ановлено, що згідно копій пла
тіжних відомостей за грудень
2003 року строк виплати заробіт
ної плати визначено з 10.01.2004 рок
у по 13.01.2004 року, тобто, після набр
ання чинності Господарським
кодексом України, чим поклик
ано застосування ст. 250 ГК Укра
їни. Апеляційний господарськ
ий суд погодився із позицією
суду першої інстанції повні
стю.
Враховуючи фактичні обст
авини справи, судами встанов
лено і зазначено, що правопор
ушення позивачем вчинені у л
истопаді, грудні 2003 року та січ
ні, лютому і березні 2004 року.
При цьому на думку судів, д
о даних правовідносин необхі
дно застосовувати ст.250 Господ
арського кодексу України із
врахуванням норм ст. 216, ст. 238 та
ч. 1 ст. 239 цього ж кодексу, так як
штраф за порушення названих
правил встановлено ст. 1 Указ
у Президента України «Про за
стосування штрафних санкцій
за порушення норм регулюван
ня обігу готівки». За таких об
ставин суди визнали, що ДПІ не
мала права застосовувати до
позивача адміністративно-го
сподарський штраф у звязку
із пропуском строку нарахув
ання такого штрафу.
Не погодившись із рішення
м Господарського суду Закарп
атської області від 26.05.2005 та по
становою Львівського апеляц
ійного господарського суду в
ід 17.08.2005 по справі № 2/66, відповід
ач - Державна податкова інспе
кція у м. Ужгороді (далі - ДПІ) п
одав касаційну скаргу, в якій
просить скасувати судові рі
шення та відмовити в позові.

На думку скаржника судами
були зроблені висновки, що не
відповідають обставинам спр
ави, а саме в порушення встано
вленого порядку ПП ВКФ «Злаг
ода» здійснювало виплати на
заробітну плату, що пов'язані
з оплатою праці за рахунок ко
штів отриманих від реалізаці
ї товарів, під час наявності п
одаткового боргу на загальну
суму - 27546,85 грн. Відповідно поси
лаючись на ст. 239 Господарсько
го Кодексу України про можли
вість застосовувати до суб'є
ктів господарювання адмініс
тративно-господарські санкц
ії, і зазначивши ст. 250 Господар
ського Кодексу України, вирі
знивши слова «крім випадк
ів, передбачених законом», ск
аржник вважає, що таким закон
одавчим актом є Закон Україн
и «Про порядок погашення зоб
ов'язань платників податків
перед бюджетами та державним
и цільовими фондами», із чого
скаржник і робить висновок п
ро правомірність своїх дій.

Позивач надав запереченн
я на касаційну скаргу, в якому
проти скарги заперечив, повн
істю підтримавши судові ріше
ння.
Перевіривши правильніст
ь застосування судами першої
та апеляційної інстанцій но
рм матеріального та процесуа
льного права, юридичної оцін
ки обставин справи, доводи ка
саційної скарги, заперечення
на неї та пояснення представ
ників сторін, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга н
е підлягає задоволенню з нас
тупних підстав.
В силу ч. 1 ст. 216 Господарськ
ого кодексу України, учасник
и господарських відносин нес
уть господарсько-правову від
повідальність за правопоруш
ення у сфері господарювання
шляхом застосування до право
порушників господарських са
нкцій на підставах і в порядк
у, передбачених цим Кодексом
, іншими законами та договоро
м. І як зазначено в ст.238 Господа
рського кодексу України, за п
орушення встановлених закон
одавчими актами правил здійс
нення господарської діяльно
сті до суб'єктів господарюва
ння можуть бути застосовані
уповноваженими органами дер
жавної влади або органами мі
сцевого самоврядування адмі
ністративно-господарські са
нкції, тобто заходи організа
ційно-правового або майновог
о характеру, спрямовані на пр
ипинення правопорушення суб
'єкта господарювання та лікв
ідацію його наслідків. Види а
дміністративно-господарськ
их санкцій, умови та порядок ї
х застосування визначаються
цим Кодексом, іншими законод
авчими актами. Адміністратив
но-господарські санкції можу
ть бути встановлені виключно
законами.
Таким чином серед видів адм
іністративно-господарських
санкцій ч. 1 ст. 239 Господарсько
го кодексу Українивизначає а
дміністративно-господарськ
ий штраф, яким вважається гро
шова сума, що сплачується суб
'єктом господарювання до від
повідного бюджету у разі пор
ушення ним встановлених прав
ил здійснення господарської
діяльності. Перелік порушен
ь, за які з суб'єкта господарюв
ання стягується штраф, розмі
р і порядок його стягнення ви
значаються законами, що регу
люють податкові та інші відн
осини, в яких допущено правоп
орушення (ст. 241 Господарськог
о кодексу України).
Розглядаючи підстави нар
ахування штрафних (фінансови
х) санкцій за спірним податко
вим повідомленням-рішеннямв
ід 18.03.2005 № /0/331/116/23-4/22096207/5145, необхідн
о виходити із загального пра
вового принципу пріоритету с
пеціального закону перед зак
оном загальним. І оскільки ад
міністративно-господарські
санкції, до яких відносяться
спірні нарахування штрафних
санкцій, не є податковим зобо
вязанням, таким чином необ
хідно погодитись із висновко
м судів першої та апеляційно
ї інстанцій про те, що до даних
правовідносин необхідно зас
тосовувати ст. 250 Господарськ
ого кодексу України, у зв'язку
з приписами ч.2 п.5 розділу IX При
кінцевих положень цього коде
ксу, якою передбачено, що адмі
ністративно-господарські са
нкції можуть бути застосован
і до суб'єкта господарювання
протягом шести місяців з дня
виявлення порушення, але не п
ізніш як через один рік з дня п
орушення цим суб'єктом встан
овлених законодавчими актам
и права здійснення господарс
ької діяльності, крім випадк
ів, передбачених законом.
Тобто, враховуючи зазначе
не, суд касаційної інстанції
звертає увагу скаржника на п
омилковість міркувань щодо н
еобхідності застосувати нор
ми ст. 15 Закону України «Про по
рядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюд
жетами та державними цільови
ми фондам», так як нарахуванн
я штрафних санкцій відбулось
у відповідності до ст. 1 Указу
Президента України «Про зас
тосування штрафних санкцій з
а порушення норм регулювання
обігу готівки». І оскільки ді
яльність позивача у сфері ве
дення касових операцій у нац
іональній валюті в Україні є
господарською діяльністю у
відповідності до ст. 3 Господа
рського кодексу України, а ві
дтак штрафна санкція, яка виз
начена у згаданому Указі Пре
зидента України, є адміністр
ативно-господарським штрафо
м, тому строк застосування та
ких санкцій повинен відповід
ати вимогам ст.250 Господарсько
го кодексу України.
З огляду на встановлене
судами та враховуючи зазнач
ене вище, суд касаційної інст
анції визнає рішення Господа
рського суду Закарпатської о
бласті від 26.05.2005 та постанова Л
ьвівського апеляційного гос
подарського суду від 17.08.2005 по с
праві № 2/66 такими, що скасуван
ню не підлягають, як такі, що в
инесені за вичерпних юридичн
их висновків при правильному
застосуванні норми матеріал
ьного права.
Керуючись ст. ст. 160, 220, 221, 223, 224,
230 Кодексу адміністративног
о судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Держа
вної податкової інспекції у
м. Ужгороді залишити без задо
волення.
Рішення Господарського су
ду Закарпатської області від
26.05.2005 та постанову Львівського
апеляційного господарськог
о суду від 17.08.2005 по справі № 2/66 за
лишити без змін.
Ухвала набирає законної си
ли з моменту проголошення і о
скарженню не підлягає, крім я
к з підстав, у строк та в поряд
ку, визначеними ст. ст. 237-239 КАС У
країни.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
А.І. Бра
йко

Г.К. Голуб
єва

Н.Є. Марин
чак

Н.Г. Пилип
чук