Справа № 2-а-2194/2007
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2008-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а -2194/ 07
ПОСТАНОВА

іменем України

17
квітня 2008 року
м. Житомир

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючої
- судді Євпак В.В.

при
секретарі судового засідання Курдиш М.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1до військової частини
А-3913 про стягнення недоплаченого відшкодування витрат у зв”язку з
відрядженням, -

в с т а н о в и в :

Позивач
звернувся до суду в і просить визнати дії відповідача щодо відмови йому у
виплаті відшкодування витрат на відрядження неправомірними та просить стягнути з військової частини А 3913
недоплачене відшкодування витрат у зв”язку з відрядженням в розмірі 609 грн. 75
коп. Вимоги мотивує тим, що він перебуває на службі у військовій частині
А3814. 15.09.2006 року його, як
кандидата до складу Українського миротворчого контингенту Місії ООН в
республіці Ліберія, було направлено у відрядження до військової частини А3913
для проведення бойового злагодження, яке проводилось на базі військової частини
А3913. В період перебування у відповідача він також відряджався останнім до м.
Києва. За перебування у відрядженні відповідачем були виплачені йому лише 247
грн. 85 коп., з яких 44 грн. 05 коп. польових, 125 грн. добових та витрати на
проїзд в розмірі 78 грн. За інші дні перебування у відрядженні та проїзд до м.
Києва йому оплачені в порушення Інструкції
про порядок відшкодування військовослужбовцям Збройних Сил витрат на службові відрядження в межах України, не
були. Зазначає також, що він не перебував у навчальному центрі, а тому до нього
має застосовуватись саме зазначена Інструкція.

В
судове засідання позивач не з”явився, просить справу розглядати без його
участі. Позовні вимоги підтримує.

Представник
відповідача в судове засідання не з”явився. Про день, час та місце розгляду
справи відповідач повідомлений належним
чином. Надали суду письмові заперечення, де зазначають, що позивач перебував у
військовій частині А3913, яка була визначена
навчальним центром з підготовки миротворчого контингенту. Таким
військовослужбовцям передбачена виплата польових відповідно до Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям
Збройних Сил України польового забезпечення. Виплати позивачу були проведені в
повному обсязі. Підстав для відшкодування витрат позивачу на відрядження та
проїзд до м. Києва, немає.

Суд,
розглянувши матеріали справи, встановив: позивач ОСОБА_1 проходив службу у
військовій частині А 3814 в м. Новограді-Волинському та був відібраний кандидатом до складу Українського
миротворчого контингенту Місії ООН в республіці Ліберія.

Наказом
командира військової частини А3814 від 15.09.2006 року позивач був відряджений
до військової частини А 3913 для проведення бойового злагодження.

Перебуваючи
у військовій частині А 3913, позивач відряджався до м. Києва в жовтні 2006 року
на 3 дні.

Військовою
частиною А 3913 позивачу були виплачені польові виплати, добові (за перебування
у відрядженні в м. Києві, за прибуття до відповідача з місця служби, до місця
служби), а також витрати на проїзд, всього в розмірі 247 грн. 85 коп. відповідно до Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям
Збройних Сил України польового забезпечення та з врахуванням перебування
позивача у зазначеній частині, як навчальному центрі для підготовки
миротворчого контингенту.

Разом
із тим судом встановлено, що військова частина А 3913 не визначена як
навчальний центр для підготовки миротворчого контингенту, що підтверджується
листом управління оборонного планування штабу Командування Сухопутних військ
Збройних Сил України №116 від 01.11.2007 року. Позивач був направлений до
військової частини для проведення бойового злагодження.

Судом
встановлено, що позивач був відряджений до військової частини А 3913 відповідно
до наказу командира військової частина А 3814, де проходить військову службу
позивач, що підтверджується наказом №218
від 15.09.2006 року. На підставі наказу позивачу було видано посвідчення про відрядження №1349 з відміткою
про вибуття 15.09.2006 року.

По
прибуттю позивача до місця своєї служби 16.10.2006 року, командиром військової
частини А3814 був виданий наказ про
прибуття його з відрядження за №239 від
16.10.2006 року.

Відповідно
до п.1.1 Інструкції про порядок
відшкодування військовослужбовцям Збройних Сил витрат на службові відрядження в межах України,
затвердженої наказом Міністра оборони України від 17.01.2000 року №9 (далі
Інструкція) поїздка військовослужбовця за розпорядженням командира або начальника на певний строк в іншу
місцевість для виконання службового завдання поза пунктом постійного або тимчасового розквартирування військової частини,
в якій військовослужбовець проходить військову службу, вважається службовим
відрядженням.

Для
покриття особистих витрат під час
відрядження військовослужбовцям здійснюється виплата добових та відшкодування витрат на наймання житлового
приміщення, а також на проїзд до місця відрядження та назад.

Відповідно
до п. 1.13 зазначеної Інструкції,
військовослужбовцю перед від”їздом видається аванс в межах сум, передбачених на
виплату добових та відшкодування витрат
на проїзд та наймання житлового приміщення. Протягом 3-х робочих днів після повернення з відрядження
військовослужбовець подає у фінансовий орган військової частини авансовий
звіт про витрачені у зв”язку з відрядженням
суми, до якого додається належно оформлене посвідчення про відрядження, оригінали
документів про витрати на наймання житлового приміщення та проїздні документи.

Витрати
на відрядження відшкодовуються лише за наявності документів в оригіналі, що
підтверджують вартість цих витрат, а саме транспортних квитків...

Витрати
у зв”язку з відрядженням, що не підтверджені документально (крім добових
витрат), військовослужбовцю не відшкодовуються.

п.
1.24 Інструкції зазначено, що виплата
добових офіцерам, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям, які проходять
службу за контрактом, також не провадиться за період, коли відрядженому
здійснюються польові виплати.

Таким
чином зазначена Інструкція не передбачає обов”язок відшкодування витрат за
відрядження позивачу ОСОБА_1 військовою
частиною А 3913, оскільки останній був направлений у відрядження саме
військовою частиною А 3814.

Що
стосується не проведення виплати позивачу ОСОБА_1 коштів потрачених за проїзд
до м. Києва 4.10.2006 року, останнім не надано доказів, що ним був наданий у
відповідності до Інструкції проїздний документ в оригіналі та відповідно
складений авансовий звіт.

Суд
не знаходить підстав вважати, що відповідач діяв по відношенню до позивача
неправомірно.

З
урахуванням всіх зазначених обставин по справі, суд вважає, що підстав для
задоволення позовних вимог позивачу немає.

Керуючись Інструкцією
про порядок відшкодування військовослужбовцям Збройних Сил витрат на службові відрядження в межах України,
затвердженої наказом Міністра оборони України від 17.01.2000 року №9, ст.ст. 86,
158 - 163 КАС України -

п
о с т а н о в и в :

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до військової частини А-3913 про стягнення
недоплаченого відшкодування витрат у зв”язку з відрядженням, відмовити.

Постанова
Житомирського окружного адміністративного суду
набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про
апеляційне оскарження та апеляційної скарги.

Заява
про апеляційне оскарження подається через Житомирський окружний
адміністративний суд до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня проголошення
постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20-ти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.В.
Євпак