Справа № 22-а-724/2008
Суддя: Денісов А.О.
Дата ухвалення: 2008-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а - 724/08
У Х В А Л А

І М Е
Н Е М
У К Р А Ї Н И

30 травня 2008 р. м.
Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Денісова
А.О.

Суддів: Глущенко
Я.Б.

Усенка
В.Г.

при секретарі Крукевичі
І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської
області на постанову господарського суду Чернігівської області по справі за
позовом управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської
області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Менському
районі про спонукання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Постановою господарського суду Чернігівської області від
10.04.2007 р. адміністративний позов задоволено частково. Суд зобов'язав
відповідача включити в акт щомісячної звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку
на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, суми витрат на виплату пенсії за період вереснь 2005
р. - грудень .2006 р. за пенсійною справою № 104165 ОСОБА_1 у розмірі 2419,04
грн. В решті позовних вимог відмовлено, з тих підстав, що позивач не довів
наявності причинного зв'язку між смертю інвалідів з наслідками раніше
встановленого каліцтва або професійного захворювання.

На вказану постанову суду позивач подав апеляційну скаргу, просив її
скасувати в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нову про
задоволення позову повністю. На думку апелянта суд першої інстанції неправильно
застосував норми матеріального права, зокрема, п.4 Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій
по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (далі -
Порядок).

Суд вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в частині позовних
вимог щодо включення в акт щомісячної звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку
на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, суми витрат на виплату допомоги на поховання за
жовтень 2006р. за пенсійними справами померлих ОСОБА_2 (пенсійна справа №
135177) і ОСОБА_3 (пенсійна справа № 134211) у розмірі 435,82 грн., суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач несе витрати на поховання лише у
випадку смерті особи внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання,
а тому необхідно довести наявність причинного зв'язку між смертю інвалідів з
наслідками раніше встановленого каліцтва або професійного захворювання.

Посилання апелянта на Порядок є
необґрунтованим, оскільки згідно п.4 вказаного Порядку відшкодуванню підлягають
суми, що виплачуються відповідно до Законів України „Про пенсійне
забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності” та інших нормативно-правових актів.

Апеялянт посилається на положення
Порядку, згідно якого, відшкодуванню підлягає допомога на поховання сім'ї
померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала
вищезазначену пенсію. Вказана норма кореспондує з ч. 8 ст. 34 ЗУ „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”
(далі - Закон), відповідно до якої, у разі смерті потерпілого від нещасного випадку
або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд соціального
страхування від нещасних випадків згідно з порядком, визначеним Кабінетом
Міністрів України.

На виконання ч.8 ст.34 Закону
постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2001 р. N 826 затверджено
порядок проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного
випадку на виробництві або професійного захворювання. Вказаний Порядок регулює
питання проведення Фондом соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань витрат страхувальнику або сім'ї
застрахованого, чи іншій особі, яка здійснювала поховання потерпілого у разі
його смерті від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання,
на організацію поховання та пов'язаних з цим ритуальних послуг.

З аналізу норм законодавства, що
регулюють відносини страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вбачається, що
на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань покладається обов'язок відшкодування особам витрат, які
мають безпосередній зв'язок з нещасним випадком на виробництві або професійним
захворюванням.

З огляду на викладене судова колегія вважає
обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що відповідач несе витрати на
поховання лише у випадку смерті особи внаслідок нещасного випадку або
професійного захворювання, а тому необхідно довести наявність причинного
зв'язку між смертю інвалідів з наслідками раніше встановленого каліцтва або
професійного захворювання.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права, керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАСУ,
суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову
господарського суду Чернігівської області від 10.04.2007 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і
строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Судді: