Справа № 22а-55/2007
Суддя: Карпусь С.А.
Дата ухвалення: 2007-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2007
року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Карпусь С А., суддів : Харчука В.М., Кізюн О.Ю. при секретарі Хмельницькій Ю.А.

розглянула у
відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 22а-55 за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 28 вересня 2006 року за позовом ОСОБА_1до Хмельницького
обласного військового комісаріату про перерахунок пенсії.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія судців,

встановила:

В серпні 2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Хмельницького
обласного військового комісаріату про
перерахунок пенсії. В обґрунтування своїх вимог вказував, що наказом Головнокомандувача Сухопутних військ Збройних сил
України №359 від 30 листопада 2002 року він звільнений з
військової служби в запас за станом здоров'я і з 16 січня 2003 року йому призначена пенсія на підставі Закону України „Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб". Однак до складу грошового
забезпечення, з якого обчислювалась пенсія, Львівським ОВК
не були включені: щомісячна 100% надбавка, встановлена Указом Президента України від 23.02.2003 р. № 173 „Про
посилення соціального захисту військовослужбовців
та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ"; щомісячна надбавка за безперервну військову
службу у Збройних Силах України, встановлена Указом Президента України
від 5 травня 2003 року № 389/2003 „Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ
України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України та Управління державної охорони України за
безперервну службу"; премія, передбачена розділом 34 Положення про порядок
виплати грошового забезпечення
військовослужбовцям Збройних Сил, затвердженого наказом Міністра Оборони України від 5.03.2001 р. № 75.
Хмельницьким ОВК в подальшому при виплаті
пенсії не проведено її перерахунок з введенням цих нормативних актів.
Посилаючись на те, що Хмельницьким
ОВК безпідставно обмежено його право на одержання пенсії в більшому розмірі, на підставі ст. ст. 4, 43, 49, 51, 55, 63 та 66 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" просив
перерахувати йому пенсію за весь період починаючи з 16 січня 2003 року.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 28 вересня 2006 року
ОСОБА_1 в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. вважає постанову суду незаконною, просить
скасувати та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його вимоги повністю. Посилається на порушення

Головуючий у першій інстанції - Лапок П.Я. Справа № 22а-55

Доповідач - Карпусь С .А. Категорія № 21

2

судом вимог матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи. На його думку
щомісячні надбавки, встановлені зазначеними Указами Президента України від 23 лютого 2003 року №173 та від 5 травня
2003 р. №389 та премія, передбачена пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів
України від 22 травня 2000 року № 829 належать до додаткових видів грошового
забезпечення, що виплачуються щомісячно, і відповідач у відповідності з ч.3 ст. 63 Закону України „Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" повинен був враховувати їх при
обчисленні та перерахунку пенсії. Суд невірно
застосував зазначені нормативні акти, пов'язуючи підстави виплати передбачених ними надбавок з часом виходу на пенсію. Вважає, що суд не
врахував вимоги ст. 118 Положення "Про порядок
призначення та виплати в Міністерстві Оборони України державних пенсій і допомоги військовослужбовцям та членам їх
сімей", затвердженого наказом Міністра Оборони України від 08.08.1994
року, відповідно до якого перерахунок раніше призначених пенсії військовослужбовцям у зв'язку зі зміною хоча б одного з видів
грошового забезпечення, з якого обчислюються пенсії після звільнення зі служби
цих осіб, провадиться з тієї ж дати, з якої
підвищується грошове забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.
Крім того, вважає, що суд безпідставно не прийняв до
уваги вимоги ст.ст. 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб".

В засідання апеляційного суду сторони не з'явились, будучи належним чином повідомлені
про час та місце розгляду справи.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без
задоволення з наступних мотивів.

Судом вірно встановлені фактичні обставини, дана їм належна оцінка, його
висновки щодо необґрунтованості вимог
ОСОБА_1. підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на нормах
діючого законодавства.

Судом встановлено, що наказом № 359 від 30 листопада 2002 року тимчасово виконуючого обов'язки Головнокомандувача Сухопутних
військ Збройних Сил України ОСОБА_1. був
звільнений з військової служби у запас за п.67 підпункт „б" Положення про проходження військової служби особами офіцерського
складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України. Пенсія йому призначена
Львівським обласним військовим комісаріатом з 16 січня 2003
року на підставі Закону України № 2262 - XII "
Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ
та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року .

Відповідно до ч.3 ст. 43 цього Закону в редакції, що діяла на час
призначення пенсії позивачу, пенсії особам, які мали
право на неї за цим Законом, обчислювались з урахуванням відповідного окладу за посаду, спеціальне звання, процентної надбавки за
вислугу років, надбавки за вчене звання й вчену
ступінь, кваліфікацію і умови служби в порядку і розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України. Будь-яких
обмежень щодо розміру пенсії Закон не встановлював, це питання було віднесене
до компетенції Кабінету Міністрів України.

Згідно п. 7 постанови Кабінету Міністрів України № 393 "Про порядок
обчислення вислуги років, призначення та
виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 року названим особам пенсії обчислювалися з
таких видів грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою, яку
особа займала перед звільненням; окладу за військове звання;
процентної надбавки за вислугу років; додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісячно (надбавки за вчене
звання, науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби тощо ).
При цьому розмір додаткових видів грошового забезпечення визначався за вибором особи, яка зверталася за призначенням
пенсії: за 24 останні календарні місяці служби підряд
перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців служби підряд протягом усієї служби перед
зверненням за пенсією, незалежно від наявних у службі перерв.

Як вбачається з
матеріалів справи, і це знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, розмір пенсії позивачеві був
визначений, виходячи з положень вказаного Закону та цієї постанови КМУ.
2

3

Відповідно до
ч.3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", в редакції від 15 червня 2004 року, пенсії
особам офіцерського складу, прапорщикам
і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за
цим Законом, та членам їх сімей обчислюються
з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим ( спеціальним ) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах, встановлених законодавством.

П. 2 Прикінцевих положень Закону № 1769-IV від 15 червня 2004 року передбачає,
що особи, яким раніше призначено пенсії відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", мають право на
перерахунок пенсій з урахуванням положень цього Закону та виплату 50 відсотків перерахованої пенсії з 1 січня 2005 року,
азі січня 2006 року -100
відсотків перерахованої пенсії.

У зв'язку з цим позивачеві зроблений перерахунок пенсії з врахуванням премії
і надбавок та проводиться виплата її в нових
розмірах починаючи з 1 січня 2005 року в розмірі 50 відсотків від максимального розміру премії, азі січня 2006 року в 100 відсотковому
розмірі.

Пленум Верховного Суду України в абзаці 3 п. 8 Постанови № 4 від 15 квітня
2005 року "Про окремі питання
застосування судами України законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової
служби), осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб " роз'яснив, що законодавством з питань пенсійного забезпечення, яке діяло до 1 січня
2005 р.,
не було передбачено можливості перерахунку раніше призначених пенсій у зв'язку із запровадженням після
звільнення військовослужбовців та осіб, котрі мають право на пенсію згідно із
Законом N 2262-ХІІ, нових щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення, яких вони не отримували під час служби, а також премій. Закон N 1769-IV, який набув чинності 1 січня 2005 р., не має зворотної сили, тому вимоги щодо перерахунку
пенсії з урахуванням запроваджених після звільнення зі
служби нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за минулий
час, тобто до 1 січня 2005 p., задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведені обставини, давши належну оцінку зібраним по справі
доказам в їх сукупності, суд дійшов правильного висновку, що передбачені
Указами Президента України № 389 від 5 травня 2003 року та № 173 від 23 лютого
2003 року надбавки були запроваджені після звільнення позивача зі служби і ним не отримувались, премія до 1 січня 2005
року не входила до видів грошового забезпечення , з
яких нараховувалась пенсія, тому обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 в
задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б
спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на обґрунтованість його
рішення.

Постанова суду постановлена з дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, підстав для її скасування в
межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 198, 200, 206, ч.5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія
суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1залишити
без задоволення.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 28 вересня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена
до Вищого Адміністративного Суду України протягом
одного місяця після набрання нею законної сили.