Справа № 22а-611/2008
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2008-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
cправа № 22а - 611/
головуючий суддя у 1-ій
категорія статобліку- 48
інстанції - Федченко І. М.
У Х В А Л А

Іменем України

12 червня 2008
року
м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого,
судді Сафронової С.В. (доповідача)

суддів Поплавського В.Ю.

Стежко В.А.

при секретарі Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя
від 11 травня 2007 року

у адміністративній справі № 2а-13/07 за позовом ОСОБА_1до Запорізької міської ради, третіх осіб ОСОБА_2
ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсним
рішення міської ради, -

в с т а н о в и л а

У березні 2006 року ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом, в якому просила скасувати рішення Запорізької
міськради від 21.08.1997 р. за № 17 щодо продажу нежитлового приміщення підвалу
та від 28.04.1999 р. за № 14 щодо продажу нежитлового приміщення підвалу, яке розташоване
за адресою: АДРЕСА_1 визнати недійсним вказані рішення Запорізької міської ради та покласти на відповідача по справі судові
витрати, в тому числі на оплату послуг юриста.

Постановою Жовтневого
районного суду м. Запоріжжя від 11.05.2007 р. у задоволенні позову ОСОБА_1.
відмовлено.

Зазначену
постанову суду першої інстанції оскаржено позивачкою, яка посилаючись в
апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду першої інстанції
обставинам по справі, на порушення судом норм матеріального і процесуального
права, на не дослідження судом доданих до справи доказів та заперечень
відповідача та не витребування судом документів щодо стану будинку,
відповідність його санітарно-технічним вимогам будинку і технічного паспорту
спірного приміщення підвалу, а також на необґрунтованість судового рішення,
просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити
її позовні вимоги.

Сторони по справі
були повідомлені про день, час та місце судового розгляду справи належним
чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.
Проте, представник відповідача та треті особи
ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_5., ОСОБА_6 та
ОСОБА_7. в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки суд не
повідомили, заперечень проти апеляційної скарги позивачки не подали. Враховуючи
наведене та відсутність заперечень інших учасників адміністративного процесу
щодо розгляду справи у відсутності не з'явившихся осіб, колегія суддів
відповідно до ч.4 ст.194 КАС України визнала за можливе розглянути справу за
відсутності цих осіб на підставі наявних у справі доказів.

В судовому засіданні позивачка та третя особа ОСОБА_4. наполягали на
задоволенні апеляційної скарги посилаючись на викладені в ній обставини.

Перевіривши законність та обґрунтованість
постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог,
дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково виходячи із наступного.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції вважав, що даний спір є
публічно- правовим і його належить вирішувати за правилами
адміністративного судочинства, однак
цей висновок є помилковим.

Так,
судом було встановлено, що спірні
правовідносини виникли в зв'язку з набуттям
третьою особою на підставі рішень органів місцевого самоврядування права
приватної власності на підвальне приміщення будинку АДРЕСА_1 яке було відчужено
управлінням у справах приватизації Запорізької міськради суб'єкту
підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_2., з укладенням та
посвідченням нотаріально договору № 27 від 02.12.1999 р. купівлі-продажу
нежитлового приміщення, що приватизовано способом викупу.

З матеріалів справи вбачається, що
статус спірного приміщення було визначено відповідачем як нежитлове, а за
твердженням позивачки вказане підвальне приміщення жилого будинку є допоміжним,
яке не підлягає приватизації, бо їх власником є товариство власників квартир
будинку. Відповідач діючи як власник, з 1996 р. передавав спірне приміщення в
оренду та у 1999 р. передав у власність третій особі.

Порушуючи питання про незаконність рішень Запорізької міської ради, позивачка
має основною метою вирішення спору приватного
характеру, який не пов'язаний із вимогою
вирішити публічно-правовий
спір.

Слід також зазначити, що у
даному випадку відповідач не виступає у статусі
суб'єкту владних
повноважень при здійсненні
ним владних
управлінських функцій. Предметом спору у даній справі є
право власності на підвальне приміщення будинку АДРЕСА_1 відновлення порушеного
права зі сторони відповідача та третьої особи, яка, як і позивач, на підставі рішень
владних органів претендує на володіння цим приміщенням на праві приватної
власності. Тобто, по данній справі існує спір про
право, що в свою чергу виключає його розгляд в порядку
адміністративного судочинства.

Зазначення Запорізької
міської ради як
відповідача не змінило правову природу спірних відносин та не зробило
даний спір публічно-правовим.

Згідно
з ч.1 ст.2
КАС України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод
та інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні
ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень.

Дана
справа не є публічно-правовим спором і не підпадає під визначення справи
адміністративної юрисдикції (адміністративна справа),
яке наведене у п.1 ч.1 ст.3 КАС України
і компетенція
адміністративних судів, встановлена ст.17 Кодексу,
на цей
спір не поширюється, оскільки вимоги
позивача не стосуються захисту його прав,
свобод та інтересів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку
органів державної влади,
яких залучено
як відповідачів у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судом під час розгляду справи
були допущені порушення норм
процессуального права,
які призвели до ухвалення ним незаконного
рішення.

Відповідно до вимог п.1
ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у
справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного
судочинства.

Таким чином, якщо провадження за
заявою, яку не
належить розглядати
в порядку адміністративного судочинства, було помилково порушено,
суд закриває провадження у справі на підставі
п.1 ч.1
ст.157
КАС
України.

Керуючись п.1 ч. ст.157, ст.198
ст.203, ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1залишити -
задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя від 11 травня 2007 року -
скасувати, провадження по справі закрити.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня її складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складено 17
червня 2008 року

Судді

Копія
відповідає оригіналу

Суддя