Справа № К-21778/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого
Співака В.І.

суддів
Білуги С.В.

Гаманка О.І.

Загороднього А.Ф.

Заїки М.М.

при секретарі
Лелюку О.П.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні касаційну
скаргу управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси
на постанову Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2006 р. та
ухвалу апеляційного суду Одеської області від 01.06.2006 р. по справі за
позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.
Одеси про визнання неправомірним рішення щодо відмови в перерахунку пільгової
пенсії з доповненням стажу, -

встановила:

У листопаді 2005 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до УПФУ у Київському районі м. Одеси про
визнання неправомірним рішення щодо відмови в перерахунку пільгової пенсії з
доповненням стажу.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від
17.03.2006 р. позов задоволено. Визнано неправомірним рішення УПФУ у Київському
районі м. Одеси від 22.09.2005 р. № 108849 щодо відмови ОСОБА_1в перерахунку
пільгової пенсії з доповненням стажу з 24.05.1952 р. до 26.09.1959 р.
Зобов'язано УПФУ у Київському районі м. Одеси зробити перерахунок пільгової
пенсії ОСОБА_1 з доповненням стажу, починаючи з 24.05.1952 р. по 26.09.1959 р.

Ухвалою
апеляційного суду Одеської області від 01.06.2006 р. вказане судове рішення залишено без змін.

На зазначені
судові рішення УПФУ у Київському районі м. Одеси подало
касаційну скаргу, в якій ставиться питання про їх
скасування та постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, оскільки судове рішення суду апеляційної
інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, доводи касаційної скарги
є необґрунтованими, підстав для скасування судових рішення відповідно до статей
225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України, не має.

Судами вірно встановлено, що згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 була
прийнята 24.05.1952 р. ученицею оператора пульта управління сортопрокатного
цеху на Одеській сталепрокатний завод ім. Ф.Є. Дзержинського, 16.10.1952 р. їй
присвоєна кваліфікація «машиніст пульту управління» 5-го розряду, з 26.09.1959
р. ОСОБА_1присвоєно 5 розряд машиніста-оператора поста управління, з 24.03.1967
р. - присвоєно 6 розряд машиніста-оператора поста управління, з 01.12.1975 р. у
зв'язку з введенням нових умов оплати праці та тарифних ставок, рахується
оператором поста управління етапу гарячої прокатки 3 розряду в тому ж цеху, і
продовжувала працювати на заводі до звільнення у зв'язку виходом на пенсію
01.04.1977 р.

Відповідно до архівної довідки № Б-2049 від 26.08.2005 р., виданої
Державним архівом області Одеської обласної державної адміністрації, ОСОБА_1
була прийнята на Одеський сталепрокатний завод ім. Ф.Є. Дзержинського ученицею
оператору пультового управління сортопрокатного цеху з травня 1952 р. З грудня
1952 р. по березень 1977 р. ОСОБА_1 рахується машиністом оператором пультового
управління (згідно відомостей нарахування заробітної плати).

Відповідно
до підпункту 3 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які працювали на
роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на
пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з
вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Пунктом «а» частини
1 статті 13 «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788 передбачено, що на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи,
працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1
виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не
менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які
мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

Відповідно до
Списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на
державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затверджених
постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173, посади машиністів
постів управління на гарячих роботах та операторів, старших операторів і
маніпуляторщиків на гарячих роботах, віднесені до Списку № 1.

Згідно статті 62
Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788 основним документом,
що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного
трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судами
зроблено правильний висновок про те, що ОСОБА_1 має право на отримання
пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з зарахуванням до стажу
роботи період з 24.05.1952 р. по 26.09.1959 р., оскільки
зміст виконуваної нею роботи не змінювався, не дивлячись на назви посад, які
вона займала. Трудовий стаж позивача
підтверджено трудовою книжкою.

Відповідно до частини 1
статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були доведені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 2201,
223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Київському
районі м. Одеси залишити без задоволення, а постанову
Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2006 р. та ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 01.06.2006 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання
неправомірним рішення щодо відмови в перерахунку пільгової пенсії з доповненням
стажу - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
(підпис)

Судді (підпис)