Справа № 22а-964/2008
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2008-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Крейбух О.Г. Справа
№ 22а-964/08
Господарський суд Рівненської обл. (№ 12/289) Рядок
статзвіту № 35
Доповідач: Шавель Р.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2008 року м.Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого - судді Шавеля Р.М.,

суддів Олендера
І.Я. та Пліша М.А.,

при секретарі - Романишин О.Р.,

з участю осіб, які взяли участь у справі:

пред-ка відповідача - Гальчиної
Р.С., довіреність № 3030/10-20 від 29.08.2007р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Здолбунівської об`єднаної державної податкової інспекції Рівненської обл. на
постанову господарського суду Рівненської обл. від 26.07.2007р. у справі за
позовом Дочірнього підприємства /ДП/ «ЗМЗ-Т» Відкритого акціонерного товариства
/ВАТ/ «Здолбунівський механічний завод» до Державної податкової інспекції /ДПІ/
у Здолбунівському районі Рівненської обл. (правонаступником якої є
Здолбунівська об`єднана державна податкова інспекція Рівненської обл.) про
визнання нечинними податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и л а:

20.06.2007р. позивач ДП «ЗМЗ-Т» ВАТ «Здолбунівський механічний завод»
звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить визнати нечинним
винесені ДПІ у Здолбунівському районі Рівненської обл. податкове
повідомлення-рішення № /3 від 11.06.2007р. в частині донарахування
податку на додану вартість в сумі 2266 грн. та штрафних санкцій в розмірі 1133
грн., та податкове повідомлення-рішення № /3 від 11.06.2007р. в
частині донарахування податку на прибуток підприємств в сумі 3713 грн. та
штрафних санкцій в розмірі 592 грн. (а.с.2-4).

Постановою господарського суду Рівненської обл. від 26.07.2007р. замінено
відповідача на його правонаступника Здолбунівську об`єднану державну податкову
інспекцію /ОДПІ/; заявлений позов задоволено частково, визнано нечинними з
моменту прийняття винесені Здолбунівською ОДПІ податкове повідомлення-рішення №
/3 від 11.06.2007р. на суму податкового зобов'язання 3308 грн., в
тому числі за основним платежем 2266 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями
1042 грн., та податкове повідомлення-рішення № /3 від 11.06.2007р. на
суму податкового зобов'язання 4167 грн., в тому числі за основним платежем 3713
грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 454 грн.; стягнуто на користь
позивача з Державного бюджету України понесені судові витрати (а.с.55-59).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, постанову господарського суду
оскаржив відповідач Здолбунівська ОДПІ, який покликаючись на порушення судом
норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, просить
суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції в частині
задоволених вимог та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заявленого
позову відмовити (а.с.62-63).

Апелянт вказує, що по результатам проведеної планової документальної
перевірки позивача було донараховано податкове зобов'язання з податку на додану
вартість, оскільки підприємством в порушення вимог пп.7.2.1. п.7.2. ст.7 Закону
України “Про податок на додану вартість” віднесено до податкового кредиту за
лютий 2005 року податкову накладну ПП ОСОБА_1. від 01.02.2005р., у якій відсутній
номер податкової накладної, а до податкового кредиту за червень 2005 року -
копію податкової накладної Тернопільської філії ПП Ніко Центр Метал № Т1200 від
17.05.2006р.

Окрім цього, позивачем неправомірно було включено до валових витрат
декларації по податку на прибуток підприємств за 2006 рік витрати на придбання
товарів від ПП “Атена Макс” на суму 9302 грн. 13 коп., ПП “ТФ Укрпромторг” на
суму 5553 грн. 05 коп., які документально на момент перевірки не були
підтверджені первинними документами.

Щодо штрафних санкцій, то такі нараховані вірно у відповідності до
пп.17.1.3. п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
(а.с.62-63).

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача на підтримання
поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в
межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Протягом 05.12.2006р.-15.12.2006р. Здолбунівською ОДПІ проведена планова
документальна перевірка ДП «ЗМЗ-Т» ВАТ «Здолбунівський механічний завод» з
питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2005р. по 30.09.2006р., за результатами якої складено Акт
перевірки № 483/23-25321293 від 19.12.2006р. (а.с.7-19).

Перевіркою встановлено, що позивачем в порушення вимог пп.5.3.9 п.5.3 ст.5
Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” включено до валових
витрат декларації по податку на прибуток підприємств за 2006 рік витрати на
придбання товарів від ПП “Атена Макс” від 17.04.2006р. на суму 9302 грн. 13
коп. та від ПП “ТФ Укрпромторг” від 06.09.2006р. на суму 5553 грн., які
документально на момент перевірки не підтверджені первинними документами
(накладними).

В частині правильності визначення повноти нарахування та своєчасності
сплати податку на додану вартість, то позивачем у серпні 2006р. в порушення
вимог пп.7.3.1. п.7.3 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” було
занижено ПДВ по декларації за серпень 2006 року на суму 158 грн., в результатів
чого не було включено авансовий платіж від філії Доркомплект згідно платіжного
доручення № 1380 від 08.08.2006р.; до податкового кредиту за лютий 2005р. було
віднесено податкову накладну від 01.02.2005р. від ПП ОСОБА_1. на суму ПДВ 766
грн. 25 коп., у якій відсутній номер накладної; а також до податкового кредиту
за червень 2006р. було віднесено податкову накладну № Т1200 від 17.05.2006р. на
суму ПДВ 1499 грн. 84 коп. від Тернопільської філії ПП Ніко Центр Метал, при
цьому на момент перевірки була в наявності лише копія цієї податкової
накладної.

На підставі вказаного Акта перевірки відповідачем прийняті податкове
повідомлення-рішення № /3 від 11.06.2007р., яким донараховані
податкові зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 3636 грн., в тому
числі за основним платежем 2424 грн. і за штрафними (фінансовими) санкціями
1212 грн. (а.с.5), та податкове повідомлення-рішення № /3 від
11.06.2007р., яким донараховані податкові зобов'язання з податку на прибуток
підприємств в сумі 4535 грн., в тому числі за основним платежем 3911 грн. і за
штрафними (фінансовими) санкціями 624 грн. (а.с.6).

Задовольняючи
частково позов в частині донарахування податкового зобов'язання з податку на
додану вартість, суд першої інстанції вірно виходив з вимог пп.7.4.1, пп.7.4.5.
п.7.4., пп.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість”, а
також п.п.2 і 5 Порядку заповнення податкової накладної, затв. наказом ДПА
України № 165 від 30.05.1997р., листа ДПА України № 9070/7/16-1220-26 від
30.06.2000р.

При цьому, із змісту вищевикладених актів вбачається, що у разі виявлення в
процесі перевірки порушень в оформленні податкових накладних податковий орган
зобов'язаний провести зустрічну перевірку постачальників товарів з метою
перевірки правильності формування податкових зобов'язань продавця.

Між
тим, відповідачем Здолбунівською ОДПІ зустрічні перевірки ПП ОСОБА_1. та
Тернопільської філії ПП РД “Ніко-Центрметал” на проведені.

Судом
встановлено, що податкову накладну № 31/1 від 01.02.2005р. заповнено ПП
ОСОБА_1., який зареєстрований платником податку на додану вартість, включено до
книги обліку продажу товарів останнього, при цьому відсутність у даній
податковій накладній порядкового номеру не має своїм наслідком її недійсності
(а.с.24, 48-49).

Також
господарським судом оглянутий оригінал податкової накладної № Т1200 від
17.05.2006р., складеної Тернопільською філією ПП ТД “Ніко-Центрметал” на суму
ПДВ 8999 грн. 04 коп., яка на момент перевірки пред'являвся податковому органу
в ксерокопії (а.с.23).

Таким
чином, дії відповідача щодо донарахування позивачу податку на додану вартість у
сумі 2266 грн. є неправомірними.

Оскільки
позивачем донарахування податку на додану вартість на суму 158 грн. не
оспорюється, то сума штрафу, визначеного відповідно до пп.17.1.3. ст.17 Закону
України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами”, становить 170 грн.

Щодо
часткового задоволення позовних вимог в частині донарахування податкового
зобов'язання з податку на прибуток підприємств, то суд першої інстанції
підставно виходив з вимог п.5.1., п.5.2.1., п.5.3.9 ст.5 Закону України “Про
оподаткування прибутку підприємств”, ч.1 ст.9 Закону України “Про
бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, а також п.2.3.2.
Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого
законодавства, затв. наказом ДПА України № 327 від 10.08.2005р.

При
цьому під час складання Акта перевірки будь-яких пояснень працівників позивача
щодо відсутності первинних бухгалтерських документів податковим органом
відібрано не було.

Також
господарським судом з'ясовано, що 17.04.2006р. ПП “Атена-Макс” на підставі
накладної № 11 відпущено позивачу лист 40,0 мм на суму 9302 грн. 13 коп., без
ПДВ, про що постачальником складено податкову накладну № 11 від 17.04.2006р.
(а.с.20, 47).

06.09.2006р.
ПП “ТФ Укрпромторг-Луганськ” на підставі накладної № РН-609-01 відпущено
позивачу лист г/к 14 мм ст.45 на суму 5553 грн. 05 коп., без ПДВ, про що
постачальником складено податкову накладну № 609/01 від 06.09.2006р. (а.с.21,
46).

Оригінали
наведених відпускних і податкових накладних оглянуті в судовому засіданні,
копії таких долучені до матеріалів справи.

Із
врахуванням наведеного, валові витрати позивача підтверджені первинними
документами, а тому донарахування податковим органом податку на прибуток у сумі
3713 грн. є неправомірним.

У
зв'язку з тим, що позивачем донарахування податку на прибуток підприємств на
суму 198 грн. не оспорюється, то сума штрафу, визначеного відповідно до
пп.17.1.3. ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, становить 170 грн.

Таким
чином, заявлений позов підлягає до часткового задоволення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків
рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає
і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254
КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Здолбунівської об`єднаної державної податкової інспекції
Рівненської обл. на постанову господарського суду Рівненської обл. від
26.07.2007р. залишити без задоволення, а згадану постанову господарського суду
- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного
місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Шавель
Р.М.

Судді: Олендер
І.Я.

Пліш М.А.