Справа № 22-а-4565/2008
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

в 1 інстанції - Завгородній Є.П.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

29.05.2008 р. справа № 22-а-4565/08

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Сіваченка І.В.

суддів

Василенко Л.А., Дяченко С.П.

при секретарі за
участі позивача представників відповідача

Скопинській А.О. ОСОБА_1 Ціоненко О.В.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на постанову

Гірницького районного суду м. Макіївки
Донецької області

від

27 грудня 2007 року

по справі

№ 2-а-48/07

за позовом

ОСОБА_1

до

Макіївського МУ УМВС України в Донецькій
області

про

стягнення коштів, -

В С Т А
Н О В И Л А:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом про стягнення: вихідної допомоги; компенсації за формене обмундирування,
продовольчих пайків, за затримку розрахунку при звільнені; середнього
заробітку, за роботу в понад урочний час, у святкові та вихідні дні, нічний
час, грошового забезпечення, недоплати пенсії, одноразової допомоги у зв'язку з
втратою працездатності, матеріальної допомоги, різниці у розмірі між пенсією та
заробітною платою, моральної шкоди.

В позовній заяві від 26.03.2004 р. він вказував, що з
12.06.1981 р. по 31.12.2003 р. він проходив службу на різних посадах в
органах МВС і наказом начальника ГУ УМВС
України в Донецькій області від 29.12.2003 р. був звільнений за віком у відставку
з посади помічника начальника відділу оперативного
чергової частини Гірницького РВ Макіївського МУ УМВС України з 31.12.2003 р. Він вважає, що йому не
були виплачені: вихідна допомога у
сумі 14552 грн.; компенсаційні виплати за не отримане формене обмундирування в розмірі 663,53 грн., матеріальну
допомогу в розмірі 8680 грн., у зв'язку з чим йому була спричинена моральна
шкода, яку він оцінив у розмірі
50000 грн. (Т.1 а.с.2-3).

20.10.2006
р. ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача вихідну допомогу у розмірі 11101,09 грн., компенсаційні виплати
за неотримання форменого обмундирування у сумі 3135,88 грн., за роботу в понад
визначений час у сумі 2947,97 грн., у святкові дні в сумі 2121,23
грн., за роботу в нічній час - у сумі 246,80 грн. (Т.2 а.с.15-16).

12.10.2007
р. позивач збільшив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача невиплачену середню заробітну плату за 46 місяців у розмірі 190998,90 грн., різницю недоотриманої пенсії в
сумі 31390,56 грн. і моральну шкоду у сумі 200000 грн., а усього 903583,95 грн.
(Т.2 а.с.219-222).

23.10.2007 року позивач просив стягнути на його користь
загальну суму 1 115 919 гривень (Т.2 а.с.272-274).

Постановою Гірницького
районного суду м. Макіївки Донецької області від 27 грудня 2007 року у
задоволені позову було відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить постанову суду скасувати та постановити нове
рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а
судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

Судами
першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.

Матеріалами
справи підтверджується, що ОСОБА_1 проходив службу в Макіївському МУ УМВС
України в Донецькій області з 12.06.1981 р. був зарахований на службу в органи
МВС, згідно наказу УВС в Донецькій області №130/лс від 11.06.1981 р.,
звільнений з органів МВС 01.06.1989 р., згідно наказу УВС в Донецькій області
№123лс від 26.05.1989 р. Крім того, 15.03.1991 р. позивач зарахований в органи
МВС згідно наказу УВС в Донецькій області №73/лс від 13.04.1991 р., 31.12.2003
р. звільнений з органів МВС України згідно наказу УВС в Донецькій області №
313/лс від 29.12.2003 р. (Т.1 а.с.192-196).

Таким
чином, ОСОБА_1 проходив службу у складі органів
Міністерства внутрішніх
справ України, тому правовідносини між
позивачем і відповідачем згідно роз'яснень Верховного суду України від
23.03.1998 р. № 1-5/82 регулюється не Кодексом законів про працю України, а
законодавством про ці органи, в тому числі:

Законом
України «Про міліцію», Положенням про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 р. № 114,

Дисциплінарним
статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Указом Президії Верховної
Ради України від 29.07.1991 р.,

Постановою
Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. №393 «Про порядок обчислення
вислуги років, призначення пенсій та грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

Умови
оплати праці осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ
регламентуються Указами Президента України від 04.10.1996 р. № 926/96 "Про
умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати
праці працівників органів внутрішніх справ" (далі - Указ № 926), від
24.04.2003 р. № 370/2003 "Про надбавки військовослужбовцям Служби безпеки
України та працівникам органів внутрішніх справ України за безперервну
службу" (далі - Указ № 370) та наказом МВС України від 01.11.2003 р. №
1236 «Про затвердження Інструкції про порядок застосування нормативно-правових
актів з питань грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ».

Відповідно
до абз.2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 р.
“Про практику застосування судами законодавства про оплату праці” передбачені
законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про
останню не поширюються на військовослужбовців та прирівняних до них осіб
(рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ тощо).

Стосовно вимог щодо виплати щорічної матеріальної допомоги.

Підстава
для її виплати передбачена п.2 Указу № 926, який був прийнятий в 1996 році та
втратив чинність в 2007 році.

Проте
Законами України "Про Державний бюджет України на 2000-2006 роки" -
(ст. 65 2000 року, ст. 57 2001 року, ст. 53 2002 року, ст. 59 2003 року, ст. 78
2004 року, ст. 73 2005 року. ст. 75 2006 року) керівники бюджетних установ
утримують чисельність та здійснюють фактичні видатки на грошове утримання,
включаючи видатки на премії, матеріальну допомогу лише в межах фонду заробітної
плати (грошового утримання), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Таким чином, встановлений Указом № 926 розмір
матеріальної допомоги не відповідає акту вищої юридичної сили - Закону (в
даному випадку про Державний бюджет на відповідний рік, які не були визнані
неконституційними), тому застосуванню підлягають саме положення відповідного
закону.

В
зв'язку з обмеженим фінансуванням з Державного бюджету України матеріальна
допомога надавалась тільки особливо нужденним співробітникам за рапортом, за
рішенням керівника підрозділу.

З
рапортом до керівництва Макіївського МУ про надання матеріальної допомоги
ОСОБА_1 не звертався, принаймні відповідних належних доказів з цього приводу не
надав. Документи відповідача з цього приводу, в тому числі до 2000 року(додаток
до журналу за 1996-2000 р.р., табеля обліку робочого часу 1998-2000 р.р., банківські касові документи 1991-1996,
1997, 2000 р.р. та інші), знищені з додержанням строку їх зберігання
(Т.1 а.с.171).

Відтак нарахування і виплата матеріальної допомоги у
розмірах, менших ніж сума місячного грошового забезпечення, або невиплата такої
допомоги взагалі не суперечить законодавству, що діяло на вказаний час.

Стосовно доплати від 25 до 50 відсотків суми пенсії, яка могла б бути
нарахована, надбавки за особливі умови служби, кваліфікацію,
професійний ризик та виконання особливо важливих завдань, надбавки за
безперервну службу та премії.

Підстава
для нарахування і виплати доплати суми пенсії і надбавки за особливі умови
служби передбачена п.3а Указу № 926, а стосовно премії - п.3б того ж Указу.

Доплату
від 25 до 50 відсотків суми пенсії, яка б могла бути нарахована особам, які
мають право на пенсію за вислугу років і залишені за їх згодою та в інтересах
справи на службі, надбавку за особливі умови служби,
кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань і
премії має право встановлювати керівник органу внутрішніх справ у
межах асигнувань, що виділяються на утримання цього органу.

Згідно копії наказу Макіївського МУ УМВС України від
24.11.2003 р. ОСОБА_1разом з іншими працівниками скасована виплата
надбавки за роботу в умовах режимних обмежень
(Т.1 а.с.34-35).

Підстава
для нарахування і виплати надбавки за безперервну службу передбачена Указом №
370, який був прийнятий в 2003 році та втратив чинність в 2007 році.

За цим
Указом також надано право (а не покладений обов'язок) Міністрові
внутрішніх справ встановлювати надбавку за безперервну службу у відсотках до
грошового забезпечення, працівникам органів внутрішніх справ, які мають
високі результати у службовій діяльності, залежно від стажу служби, за рахунок коштів,
передбачених у Державному бюджеті України на утримання Міністерства внутрішніх
справ України: з вислугою понад 5 років до 10%: з вислугою понад 10
років до 30%: з вислугою понад 15 років до 50%; з вислугою понад 20 років до
70%; з вислугою понад 25 років до 90%.

Тобто
зазначені доплата, надбавки і премія не є обов'язковими виплатами і залежать
від наявності коштів на виплату грошового забезпечення, а також встановлюються
по кожній особі персонально, наказом по підрозділу.

За
пенсійним законодавством, що діяло до 01.01.2005 року, перелічені доплати,
надбавки і премія враховується в розрахунок пенсії тим особам, які отримували
цю доплату (надбавку, премію) під час проходження служби.

Доплата
від суми належної пенсії, надбавки за особливі умови служби та премія
відповідним наказом керівництва Макіївського МУ УМВС України в Донецькій
області у період служби ОСОБА_1 не призначались та не виплачувались.

Таким
чином, згідно вимог діючого на час звільнення позивача законодавства, відсутні
підстави для задоволення позову ОСОБА_1 включити позивачу до його грошового
забезпечення доплату від належної суми пенсії, надбавки за особливі умови
служби та за безперервну службу (протягом певного часу), здійснити преміювання,
а також перерахувати його пенсію.

Стосовно правильності проведення остаточного розрахунку при звільненні.

Як
видно з матеріалів справи, згідно листа прокуратури м. Макіївки від 16.10.2006
р. № 133-04 старшим ревізором КРВ ГУ МВС України в Донецькій області капітаном
міліції Казакевичем К.В. проведено перевірку деяких питань
фінансово-господарської діяльності Макіївського МУ ГУ МВС України в Донецькій
області в частині нарахування грошового забезпечення окремим співробітникам МУ
у 2001-2003 роках.

Перевіркою
встановлено, що 11.11.2003 року оперативний черговий Гірницького РВ
Макіївського МУ майор міліції ОСОБА_1 звернувся з рапортом про звільнення з
органів внутрішніх справ у зв'язку з досягненням граничного віку перебування на
службі в ОВС. У період з 20.11.2003 р. до 10.12.2003 р. позивач знаходився на
стаціонарному обстеженні та лікуванні в лікарні Макіївського МУ (лікарняний
лисі № 6828).

Наказом
УМВС області від 29.12.2003 р. № 313о/с ОСОБА_1 був звільнений з ОВС у термін,
встановлений наказом МВС України від 06.02.2001 р. № 85. Однак із дня виписки з
лікарні (11.12.2003 р.) по день звільнення (30.12.2003 р.) ОСОБА_1, як
з'ясовано із пояснення заступника начальника Гірницького РВ Гусак С.І. на
службу виходив тільки 1 день (18.12.2003 р.).

При
розрахунку з ОСОБА_1. грошове забезпечення за грудень 2003 року було виплачено
в повному обсязі у зв'язку з відсутністю у фінансової частини міськуправління
документів обліку робочою часу на зазначеного співробітника.

Тільки
в лютому 2004 року керівництвом Гірницького РВ Макіївського МУ до фінансової
частини міськуправління був наданий табель обліку робочого часу на ОСОБА_1, в
якому дні з 11.12. до 30.12.2003 р. невихід на службу ОСОБА_1. були визнані
прогулами на тій підставі, що при винесенні висновку ВЛК не була винесена
постанова про звільнення ОСОБА_1 від виконання службових обов'язків, п. 1.75
наказу МВС України № 85 від 06.02.2001 р., і ОСОБА_1 до дня звільнення повинен
був виходити на службу.

На
підставі табелю обліку робочого часу при додатковому розрахунку в березні 2004
року фінансовою частиною Макіївського МУ було утримано раніше виплачене
ОСОБА_1, грошове забезпечення за грудень 2003 року у розмірі 635 грн. 61 коп.

Перевіркою
нарахування грошового забезпечення та вихідної допомоги за перевіряємий період
порушень не встановлено.

Згідно
видаткових касових ордерів № 1513 від 19.12.2003 р., № 167 від 31.03.2004 р., №
252 від 24.05.2004 р. ОСОБА_1 отримав грошові кошти за грошове утримання за
грудень 2003 р. та несплачені йому раніше гроші за роботу у святкові дні, дні
відпочинку та нічний час про що свідчать підписи в отриманні.

Таким
чином, виходячи із вищезазначеного, у діях начальника фінансової частини
Макіївського МУ порушень законодавства при проведенні розрахунків зі
співробітником Гірницького РВ ОСОБА_1. у зв'язку з його звільненням з ОВС не
встановлено.

Згідно
Інструкції «Про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і
начальницького складу та виплати заробітної плати працівникам органам
внутрішніх справ України»

грошове
забезпечення включає - посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка
за вислугу років, 100-відсоткова надбавка (виплата цих видів проводиться
незалежно від можливостей бюджетного фінансування).

інші
додаткові види грошового забезпечення - надбавки, підвищення, доплати,
преміювання та інше (які мають право установлювати керівники органів і
підрозділів керівники органів і підрозділів внутрішніх справ в межах фонду
оплати праці)…

Виплачене
грошове забезпечення може бути стягнуто за розпорядженням начальника органу
внутрішніх справ з особи, яка його отримала, лише в випадках:

б/ за
час відсутності на службі без поважних причин /пункт 11 Інструкції/.

Таким
чином, порушень законодавства з висвітленого питання в діях відповідача колегія
суддів не вбачає.

Оплата надурочної служби в нічний час та святкові дні.

Оплата
надурочної служби передбачена наказом МВС України від 17.12.1991 р. № 530
"Про порядок компенсації особам рядового і начальницького складу органів
внутрішніх справ за службу понад встановлений законодавством робочий час, а
також у дні щотижневого відпочинку та святкові дні".

Оплата
надурочної служби провадиться у подвійному розмірі, але не повинна
перевищувати 120 годин на рік.

Годинна
ставка обчислюється шляхом поділу місячного посадового окладу та окладу за
званням на кількість годин робочого часу в поточному місяці.

Доплата
за роботу в нічний час проводиться в розмірі 35% посадового окладу за кожну
годину нічної роботи. При цьому годинна ставка обчислюється шляхом поділу місячного
посадового окладу на кількість годин за календарем у даному місяці.

Відтак
включення позивачем до розрахунку всіх видів свого (а також тих додаткових
видів, що не були йому призначені) грошового забезпечення, не ґрунтується на
нормах спеціального законодавства.

Наказом
МВС України від 18.08.1992 р. № 485 “Про заходи щодо подальшого вдосконалення
діяльності чергової служби органів внутрішніх справ України” (зі змінами та
доповненнями, внесеними наказом МВС від 31.08.1993 р. № 544) служба добових
нарядів чергової частини організовується у чотири зміни, час роботи кожної
зміни - 24 години. Особам добового наряду під час чергування почергово
надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна
тривалість такої перерви становить 4 години, в тому числі 2 години в денний і 2
години в нічний час. Відповідно до ст. 66 КЗпП України перерва не включається в
робочий час. На час перерви чергові з дозволу можуть відлучатися з робочого
місця (п.2.7 Наказу МВС від 18.08.1992 р. № 485). Тому відповідачем при
складенні табелю кількості годин, відпрацьованих в нічний час за добу
позивачем, правомірно відображено 6 годин, а не 8.

Судом
перевірений розрахунок доплат за надурочну службу в нічний час та святкові і
неробочі дні (Т.1 а.с.105-109) - порушень в бік зменшення в нарахуванні таких
доплат колегією суддів не встановлено. Зазначені кошти виплачені позивачеві в
повному обсязі, а з урахуванням висновку судово-бухгалтерської експертизи №
3039/25 від 23.02.2006 р. (Т.1 а.с.204-211), навіть в більшому розмірі.

Виплата грошового забезпечення ОСОБА_1за грудень 2003 р.

Виплата
грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів
внутрішніх справ здійснюється з 20 до 25 числа кожного місяця за поточний
місяць.

Після
виплати грошового забезпечення ОСОБА_1за грудень 2003 року до фінансової
частини Макіївського МУ надійшов наказ від 02.03.2004 р. № 124 про утримання з
грошового забезпечення ОСОБА_1 за невихід на службу без поважних причин
(прогули) з 12 листопада до 22 листопада 2003 року та з 11 грудня до 30 грудня
2003 року.

Оскільки
грошове забезпечення за листопад та грудень 2003 року ОСОБА_1. було вже
отримано то 635 грн. 61 коп. (за дні прогулів) фінансовою частиною
міськуправління було утримано з нарахованої ОСОБА_1у квітні 2004 року доплати
за надурочну службу.

Нараховане
грошове забезпечення співробітникам Макіївського МУ з січня по червень 2003
року було зараховане на картковий рахунок кожного в Приватбанку, а з липня по
листопад 2003 року на картковий рахунок в відділенні № 1 ЗАТ “Донгорбанк” і
тільки за грудень 2003 року грошове забезпеченняОСОБА_1. було отримане ними
особисто, в касі Макіївського МУ, про що свідчить підпис у видатковому касовому
ордері.

Для
підтвердження достовірності підпису ОСОБА_1 спеціалістами науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Донецькій області було
проведено дослідження спеціаліста. За висновком фахівця № 314 від 28.11.2006 р.
встановлено: «Підпис у графі «Підпис» від імені одержувача грошових коштів у
видатковому касовому ордері № 1513 від 19.12.2003 р. виконана ОСОБА_1».

Нарахування вихідної допомоги ОСОБА_1при звільненні з органів внутрішніх
справ.

Особам
рядового і начальницького складу, які звільняються з ОВС, у встановлених
випадках згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення» та постанови
Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 виплачується вихідна
допомога у відповідному відсотку місячного грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби. При цьому в розрахунок включаються посадовий
оклад, оклад за спеціальним званням, відсоткова надбавка за вислугу років та додаткові види
грошового забезпечення
(постійного характеру, які
зберігаються на період відпустки, знаходження на лікарняному)
у розмірах, що були їм встановлені наказами керівників органу на день
звільнення зі служби.

На
момент звільнення з ОВС наказом начальника Макіївського МУ ОСОБА_1були
встановлені наступні види основного грошового забезпечення та додаткові види
грошового забезпечення: посадовий оклад - 140 грн.; звання - 125 грн.; вислуга
років - 35% - 92,75 грн.; 100 відсоткова надбавка - 357,75 грн.; надбавка за
таємність 10% - 14 грн.; надбавка за безперервну службу в ОВС 70% - 510,65 грн.
Загальна сума грошового забезпечення складала - 1240,15 грн. Сума вихідної
допомоги - 13641,65 грн. (1240,15 х 50% х 22).

Доплати
за надурочну службу в грошове забезпечення для нарахування вихідної допомоги не
включаються, тому що зазначена виплата не носить постійного характеру і
виплачується у поточному місяці за попередній місяць не за календарні дні
служби а за фактично відпрацьований час.

Грошове забезпечення для нарахування пенсії.

Розрахунок
пенсії ОСОБА_1пенсійним відділом УФРЕ УМВС України в Донецькій області був
здійснений на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 08.01.2000 року
№ 12 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992
року № 393».

В
грошове забезпечення для призначення пенсії включається посадовий оклад за
останньою штатною посадою, звання, вислуга років та додаткові види грошового
забезпечення, що надаються щомісяця. Розмір додаткових видів грошового
забезпечення визначався за 24 календарні місяці шляхом ділення загальної суми
додаткових видів грошового забезпечення на 24 календарні місяці служби підряд
(перед звільненням на пенсію).

Сума
грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1складала - 838,53 грн.:
посадовий оклад - 140 грн.; звання - 125 грн.; вислуга років (35%) - 92,75
грн.; 100 відсоткова надбавка - 348,36 грн.: надбавка за таємність - 12,83
грн.; надбавка за безперервну службу в ОВС - 119,59 грн. Основний розмір пенсії
(61%) - 511,50 грн. На утримання 1 члена сім'ї - 19,91 грн. Загальна сума
призначеної пенсії складає - 53 1,41 грн.

Порушень
в нарахуванні пенсії ОСОБА_1колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Виплата грошової компенсації за продовольчі пайки та речове майно.

Сума
заборгованості перед ОСОБА_1. по грошовій компенсації за продовольчі пайки,
нарахована до 17.02.2000 року, погашена в повному обсязі, а саме, у травні 2002
року були видані продовольчі пайки на суму 751,16 грн. та грошові кошти в сумі
- 261,97 грн., в липні 2002 року виплачена грошова компенсація замість
продпайків в сумі - 208 грн.

Законом
України від 17 лютого 2000 року № 459-ІІІ «Про деякі заходи щодо економії
бюджетних коштів» (із змінами, внесеними Законами України від 23.03.2000 р. №
1577-ІІІ і від 29.05.2001 р. № 2563-ХІУ) дія частини другої статті 9 Закону
України «Про соціальний і правовий захист військових і членів їхніх сімей» у
частині одержання грошової компенсації замість речового майна і продовольчих пайків
(за винятком військослужбовців Міністерства оборони України, Служби безпеки
України, управління державної охорони та Головного управління внутрішніх
військ. Міністерства внутрішніх справ України, що використовують цивільний
одяг, який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців) після
17.02.2000 року призупинена.

Крім
того, відповідно до вимог ст. 23 Бюджетного кодексу України, а також Законів
України «Про Державний бюджет України на 1998-2006 роки» розпорядникам коштів
Державного бюджету заборонено приймати зобов'язання на здійснення витрат або
платежів понад установлений кошторисом призначень.

Державним
бюджетом на 1998-2006 роки витрати на виплату грошової компенсації за речове
майно та продовольчі пайки не передбачені і кошти не виділялися.

Отже, з
набранням чинності цим Законом нарахування та виплата компенсацій замість
продовольчого пайка та замість речового майна військовослужбовцям не
провадиться.

Відповідно
до Законів України «Про Державний бюджет України» на 2000-2007 роки керівники
бюджетних установ утримують чисельність працівників, осіб рядового і
начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату
(грошове утримання), включаючи видатки на премії та
інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах
фонду заробітної плати (грошового утримання), затверджених для бюджетних
установ у кошторисах.

Таким
чином, вірною є довідка з ВРЗ ГУМВС області № 44 від 17.02.2000 року на суму
663 грн. 55 коп. щодо компенсації за не отримане речове майно (Т.1 а.с.12).

Крім
цього, в справі є докази про те, що позивач 20.07.2004 р. отримав суму
компенсації за формений одяг у розмірі 663 грн. 53 коп. (ордер видатку № 314).

Довідка
№ 767 від 27.07.2004 р. (Т.1 а.с.121), на яку посилається позивачем, не є визнанням
відповідачем боргу за не отримані предмети форменого обмундирування, оскільки
виконана відповідачем на відповідний запит суду (Т.1 а.с.120).

Таким
чином позивач вже отримав свою заборгованість по компенсації за формене
обмундирування та продовольчих пайків і Макіївське МУ йому нічого не повинно
виплачувати.

Отримання страхової суми.

Згідно
копії довідки МСЕК від 23.02.2004 р. ОСОБА_1 втратив професійну працездатність - 40 % на 31.12.2003 р. (Т.1 а.с.5).

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію»
працівник міліції підлягає обов'язковому державному
страхуванню за рахунок коштів відповідних бюджетів,
а також коштів, що надходять на підставі договорів від міністерств, підприємств, установ, і організацій. Порядок та
умови страхування працівників міліції встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст. 3 Постанови Верховної Ради України від
25.12.1990 р. «Про порядок введення в дію ЗУ «Про
міліцію», ст. 23 цього Кодексу набрала чинності після
прийняття передбаченого цією постановою Положення про порядок
і умови державного обов'язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу
органів і підрозділів МВС України
(затверджене постановою КМУ від 29.06.1991 р. № 59), діє в редакції
постанови від 19.11.1992 р. № 627.

Постановами
Кабінету Міністрів України від 19.08.1992 року № 488 та від 19.11.1992 року №
627 передбачені умови обов'язкового особистого страхування військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Зазначеними
постановами передбачено, що особам рядового і начальницького складу ОВС (їхнім
спадкоємцям) у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або
каліцтва), захворювання, одержаних у період проходження служби виплачується
страхова сума у розмірі залежно від ступеня втрати працездатності, що
визначається у процентному відношенні до загальної суми страхування на випадок
страхової події.

Особам
рядового і начальницького складу ОВС (їхнім спадкоємцям) у разі загибелі
(смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних
при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в
охороні громадського порядку і громадської безпеки, боротьбі із злочинністю
виплачується страхова сума у розмірі чотиримісячного грошового утримання в разі
тяжкого поранення (контузії, травми або каліцтва), в розмірі двомісячного
грошового утримання в разі легкого поранення, вразі встановлення застрахованому
інвалідності в розмірі п'ятирічного грошового утримання при І групі
інвалідності, чотирирічного грошового утримання при 2 групі інвалідності та
трирічного грошового утримання при отриманні 3 групи інвалідності.

Оскільки
ОСОБА_1 отримав 40% втрати професійної працездатності в період проходження
служби, що не пов'язано з безпосередньою участю в охороні громадського порядку
і громадської безпеки, боротьбою із злочинністю, йому була нарахована страхова
сума в розмірі - 3200 гри. (80 грн. х 40), яку він отримав у серпні 2004 року.

Міністерством
внутрішніх справ України укладено договір з ВАТ НАСК «Оранта», тому і всі
страхові суми колишніх співробітників ОВС до 01.01.2007 р. виплачувало ВАТ НАСК «Оранта».

Відповідно до постанови КМУ від 12.05.2007 р. № 707 «Про
затвердження Порядку та умови виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності
працівника міліції» не передбачено виплати в разі отримання пенсіонером
відсотка втрати працездатності.

Будь-яких
порушень законодавства з боку відповідача колегія суддів не вбачає.

Відповідно
до п. 2 Пленуму Верховного Суду України від 3 1.03.1995 № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»
відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової)
школи розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено
законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Законом
України «Про міліцію», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження
Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів
внутрішніх справ» та іншими нормативними актами, що регулюють діяльність
органів внутрішніх справ відшкодування моральної шкоди за невидані своєчасно
предмети форменого обмундирування не передбачено.

Крім
того, не вбачається в чому полягає спричинення позивачу моральної шкоди з боку
Макіївського МУ, з яких міркувань він виходив, визначаючи її розмір та якими
доказами це підтверджується.

Висновки
судово-бухгалтерської експертизи не можуть братися в повній мірі до уваги
(наприклад, стосовно сплати щорічної матеріальної допомоги), оскільки експертом
не повною мірою були враховані всі нормативно-правові акти, якими регулюються
правовідносини між позивачем і відповідачем, а також висновки експерта не
узгоджуються з матеріалами справи (наприклад, стосовно визначення розміру
вихідної допомоги).

Таким
чином підстав для задоволення позову
ОСОБА_1 колегія суддів не знаходить.

Тобто суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому
підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

В повному обсязі ухвала складена 03.06.2008 року.

Керуючись
ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205,
ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Гірницького районного
суду м. Макіївки Донецької області від 27 грудня 2007 року в справі № 2-а-48/07
за позовом ОСОБА_1 до Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області «про
стягнення коштів» - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту складення її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: