Справа № 22-а-2871/2008
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції:
Скрипчук О.С.

Справа № 22-а-2871/08
Господарський суд Тернопі
льської області

ряд. стат. звіту № 47
№ 12/169-3696
Суддя-доповідач: Онишкевич
Т.В.

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ А
ДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
01 липня 2008 року

м. Львів
Колегія суддів Львівсь
кого апеляційного адміністр
ативного суду в складі :
головуючого-судді
Онишк
суддів
Улицько
го В.З., Багрія В.М.,
при секретарі
Гідеї К
розглянувши у відкритому с
удовому засіданні апеляційн
у скаргу управління Пенсійно
го фонду України у місті Терн
ополі на постанову господар
ського суду Тернопільської о
бласті від 23 жовтня 2007 року у сп
раві № 12/169-3696 за позовом приватн
ого підприємства “Аляска” до
управління Пенсійного фонду
України у місті Тернополі пр
о визнання нечинним рішень п
ро застосування фінансових с
анкцій,
в с т а н о в и л а :
Приватне підприємство
“Аляска” (далі ПП “Аляска”
) звернулося до суду з адмініс
тративним позовом, у якому пр
осило визнати нечинними ріш
ення управління Пенсійного ф
онду України у місті Тернопо
лі (далі УПФУ у м. Тернополі
) № 493, № 494, № 495 від 17 травня 2007 року пр
о застосування фінансових са
Оскаржуваною постановою г
осподарського суду Тернопіл
ьської області від 23 жовтня 2007
року у справі № 12/169-3696 у позов бул
о задоволено повністю.
УПФУ у м. Тернополі у подан
ій апеляційній скарзі просит
ь зазначену постанову суду с
касувати. У обґрунтування св
оїх вимог покликається на те
, що ст. 106 Закону України “Про з
агальнообовязкове держав
не пенсійне страхування” не
встановлює строки винесення
рішень про застосування фін
ансових санкцій та нарахуван
ня пені. Оскільки закон має ви
щу юридичну силу, ніж підзако
нний нормативний акт, то поло
ження пп. 9.3.2 п. 9.3 ст. 9 Інструкції
про порядок обчислення і спл
ати страхувальниками та заст
рахованими особами внесків н
а загальнообовязкове дер
жавне пенсійне страхування д
о Пенсійного фонду України, з
атвердженої постановою прав
ління Пенсійного фонду Украї
ни № 2-1 від 19.12.2003 року, незважаючи
на реєстрацію у Міністерств
і юстиції України за № 64/8663 від 16
.01.2004 року, не підлягають застос
уванню, оскільки суперечать
положенням ст. 106 вказаного За
кону. Положення ст. 250 ГК Україн
и не можуть застосовуватися
до таких правовідносин, оскі
льки Закон України “Про зага
льнообовязкове державне п
енсійне страхування” є спеці
альним нормативним актом щод
о загальнообовязкового де
ржавного пенсійного страхув
ання і ним строки застосуван
ня фінансових санкцій та нар
ахування пені не встановлені
. У доповненні до апеляційної
скарги УПФУ у м. Тернополі дод
атково звертає увагу суду на
той факт, що указ Президента У
країни № 746/99 від 28.06.1999 року поширю
є свою дію лише на податкові п
равовідносини. Крім того, про
сить врахувати те, що ПП “Аляс
ка” пропустило передбачений
абзацом 2 частини 13 статті 106 За
кону України “Про загальнооб
овязкове державне пенсійн
е страхування” 10-денний строк
звернення до суду, а тому поро
сить у задоволенні позову ві
ПП ”Аляска” у письмових
запереченнях, поданих суду а
пеляційної інстанції, вимоги
апеляційної скарги не визна
ло, просить залишити її без за
доволення. У обґрунтування с
воєї позиції покликається на
обовязок органів державно
ї влади та їх посадових осіб, п
ередбачений ст. 19 Конституції
України, діяти лише на підста
ві, в межах повноважень та у сп
осіб, що передбачені Констит
уцією України та Законами Ук
раїни. Крім того, покликаєтьс
я на невідповідність оспорюв
аних рішень УПФУ у м. Тернопол
і вимогам Інструкції про пор
ядок обчислення і сплати стр
ахувальниками та застрахова
ними особами внесків на зага
льнообовязкове державне п
енсійне страхування до Пенсі
йного фонду України, затверд
женої постановою правління П
енсійного фонду України № 21-1 в
ід 19.12.2003 року, зареєстрованою у
Міністерстві юстиції Україн
и за № 64/8663 від 16.01.2004 року. Крім того
, просить врахувати, що відпов
ідно до пп. 4.4.1 п.4.1 ст. 4 Закону Укр
аїни «Про порядок погашення
зобовязань платників пода
тків перед бюджетами та держ
авними цільовими фондами»у р
азі коли норма закону чи іншо
го нормативно-правового акта
, виданого на підставі закону
, або коли норми різних законі
в чи різних нормативно-право
вих актів припускають неодно
значне (множинне) трактуванн
я прав та обовязків платни
ків податків або контролюючи
х органів, внаслідок чого є мо
жливість прийняти рішення на
користь як платника податкі
в, так і контролюючого органу
, рішення приймається на кори
сть платника податків.
Представник апелянта у ход
і апеляційного розгляду вимо
ги, викладені у апеляційній с
карзі, підтримав повністю, да
вши пояснення, аналогічні до
викладеного у самій скарзі.
Представник ПП “Аляс
ка” у ході апеляційного розг
ляду вимоги апелянта не визн
ав, давши пояснення відповід
но до письмових заперечень, п
росить у задоволенні апеляці
йної скарги відмовити та зал
ишити постанову суду першої
Заслухавши суддю-доповід
ача та учасників судового ро
згляду, перевіривши матеріал
и справи та доводи апеляційн
ої скарги у їх сукупності, кол
егія суддів приходить до пер
еконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню, виход
ячи з таких міркувань.
Задовольняючи позовні ви
моги, суд першої інстанції ви
ходив із того, що відповідаче
м всупереч вимогам Закону Ук
раїни “Про загальнообовяз
кове державне пенсійне страх
ування” та Інструкції про по
рядок обчислення і сплати ст
рахувальниками та застрахов
аними особами внесків на заг
альнообовязкове державне
пенсійне страхування до Пен
сійного фонду України, затве
рдженої постановою правлінн
я Пенсійного фонду України №
21-1 від 19.12.2003 року, за несплату нед
оїмки за різні терміни її пог
ашення в один календарний де
нь прийняті оскаржувані ріше
ння про застосування штрафни
х санкцій та нарахування пен
і. Разом із тим, ПП “Аляска” є п
латником єдиного податку, ст
роки та порядок сплати якого
встановлені Указом Президен
та України “Про спрощену сис
тему оподаткування, обліку т
а звітності субєктів малог
о підприємництва” та закріпл
ені у Законі України “Про дер
жавну підтримку малого підпр
иємництва”. Відповідно до по
ложень вказаного Указу суб
єкт малого підприємництва зо
бовязаний сплачувати щомі
сяця не пізніше 20 числа наступ
ного місяця на окремий рахун
ок відділення Державного каз
начейства України визначену
суму єдиного податку, яке у св
ою чергу перераховує на раху
нок Пенсійного фонду України
42% із сплаченої суми сплачено
го єдиного податку на покрит
тя страхового збору. Відпові
дачем, на якого покладено ст. 7
1 КАС України обовязок дока
зування, не підтверджено сум
и застосованих санкцій належ
ними доказами. Факт винесенн
я оспорюваних рішень за пері
од заборгованості, а не у зале
жності від терміну затримки
сплати страхових внесків, не
відповідає положенням пп. 9.3.2 п
. 9.3 ст. 9 вказаної Інструкції.
Даючи правову оцінку оскар
жуваній постанові суду першо
ї інстанції у контексті дово
дів апелянта, колегія суддів
виходить з таких міркувань.
Як вбачається із положень ч
астини 2 статті 19 Конституції
України, органи державної вл
ади та органи місцевого само
врядування, їх посадові особ
и зобовязані діяти лише на
підставі, в межах повноважен
ь та у спосіб, що передбачені К
онституцією та законами Укра
Окрім того, згідно із поло
женнями частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскар
ження рішень, дій чи бездіяль
ності субєктів владних пов
новажень адміністративні су
ди перевіряють, зокрема, чи пр
ийняті (вчинені) вони на підст
аві, у межах повноважень та у с
посіб, що передбачені Консти
туцією та законами України; з
використанням повноваження
з метою, з якою це повноваженн
я надано; обґрунтовано, тобто
з урахуванням усіх обставин
, що мають значення для прийня
ття рішення (вчинення дії); без
сторонньо (неупереджено); роз
судливо; з дотриманням принц
ипу рівності перед законом, з
апобігаючи несправедливій д
Копіями оскаржуваних р
ішень відповідача № 493, № 494, № 495 ві
д 17 травня 2007 року про застосув
ання фінансових санкцій підт
верджується, що вони винесен
і на підставі п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону
України “Про загальнообов
язкове державне пенсійне стр
Положеннями п. 2 ч. 9 ст. 106 За
кону України “Про загальнооб
овязкове державне пенсійн
е страхування” передбачено,
що виконавчими органи Пенсій
ного фонду за несплату (непер
ерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перераху
вання) страхувальниками стра
хових внесків, у тому числі до
нарахованих страхувальника
ми або територіальними орган
ами Пенсійного фонду, наклад
ається штраф залежно від стр
оку затримки платежу в розмі
10 відсотків своєчасно не сп
лачених зазначених сум у р
азі затримки їх сплати у стро
к до 30 календарних днів включн
20 відсотків зазначених сум
у разі затримки їх сплати у
строк до 90 календарних днів в
50 відсотків зазначених сум
у разі затримки їх сплати п
онад 90 календарних днів.
Одночасно на суми своєчасн
о не сплачених (не перерахова
них) страхових внесків і фіна
нсових санкцій нараховуєтьс
я пеня в розмірі 0,1 відсотка за
значених сум коштів, розрахо
вана за кожний день простроч
Постановою правління Пенс
ійного фонду України № 21-1 від 19
.12.2003 року, яка зареєстрована у М
іністерстві юстиції України
16 січня 2004 року за N 64/8663, затвердже
но Інструкцію про порядок об
числення і сплати страхуваль
никами та застрахованими осо
бами внесків на загальнообов
язкове державне пенсійне с
трахування до Пенсійного фон
Відповідно до положень п. 1 в
казаної Інструкції, вона роз
роблена відповідно до Закону
України “Про загальнообов
язкове державне пенсійне стр
ахування” та Закону України
“Про збір на обовязкове де
ржавне пенсійне страхування
” і визначає, крім іншого, проц
едуру обчислення і сплати ст
рахових внесків та інших пла
тежів до бюджету Пенсійного
фонду України підприємствам
и, установами, організаціями
незалежно від форм власност
і, виду діяльності і господар
ювання та фізичними особами,
нарахування і сплати фінанс
ових санкцій та пені.
На підставі аналізу наведе
них правових норм колегія су
ддів приходить до висновку п
ро безпідставність покликан
ня апелянта на невідповідніс
ть положень вказаної Інструк
ції вимогам ст. 106 Закону Украї
ни “Про загальнообовязков
е державне пенсійне страхува
ння”, оскільки вона прийнята
саме для визначення порядку
застосування положень зазна
Підпунктом 9.3.2 п. 9.3 вказаної І
нструкції встановлено, що у р
азі коли страхувальник не сп
лачує (не перераховує) або нес
воєчасно сплачує (несвоєчасн
о перераховує) страхові внес
ки, у тому числі донараховані
ним самостійно або органами
Пенсійного фонду, накладаєт
ься штраф залежно від строку
затримки платежу в розмірі:
при затримці їх сплати у с
трок до 30 календарних днів вкл
ючно 10 відсотків своєчасно
не сплачених зазначених сум
при затримці їх сплати у стр
ок до 90 календарних днів включ
но 20 відсотків зазначених
при затримці їх сплати пона
д 90 календарних днів 50 відсо
тків зазначених сум.
Рішення про застосування ш
трафів, зазначених у цьому пі
дпункті, складається в залеж
ності від терміну затримки с
плати (погашення) страхових в
несків:
1) при затримці до 30 календарн
их днів включно, на наступний
день після закінчення зазна
чених 30 календарних днів, ріше
ння про застосування штрафу
виноситься у розмірі десяти
відсотків від суми фактично
сплаченої (погашеної) за цей п
еріод недоїмки.
Тобто, рішення виноситься о
дне на всю суму сплаченої (пог
ашеної) недоїмки за період з 1
до 30 календарного дня незалеж
но від кількості випадків сп
лати за вказаний період;
2) при затримці сплати страх
ових внесків до 90 календарних
днів включно, на наступний де
нь після закінчення зазначен
их 90 календарних днів, рішення
про застосування штрафу вин
оситься у розмірі двадцяти в
ідсотків від суми фактично с
плаченої (погашеної) за цей пе
ріод недоїмки.
Тобто, рішення приймається
одне на всю суму сплаченої (по
гашеної) недоїмки за період з
31 до 90 календарного дня незале
жно від кількості випадків с
плати за вказаний період;
3) при затримці сплати страх
ових внесків, що є більшою 90 ка
лендарних днів, рішення вино
ситься у розмірі пятдесяти
відсотків від суми фактично
сплаченої (погашеної) недоїм
ки.
Рішення приймається одне
на всю суму сплаченої (погаше
ної) недоїмки за період від 91 к
алендарного дня до дня факти
чного погашення всієї суми н
едоїмки незалежно від кілько
сті випадків сплати за цей пе
ріод.

Крім того, у матеріалах спра
ви відсутні докази виконання
відповідачем вимог п.10.11. Інстр
укції, відповідно до якого у
разі коли страхувальник має
несплачені суми недоїмки, пе
ні та фінансових санкцій та з
дійснює сплату поточних сум
страхових внесків, ці суми за
раховуються шляхом перерозп
оділу такої сплаченої суми в
рахунок сплати недоїмки, пен
і та фінансових санкцій у пор
ядку календарної черговості
їх виникнення.
При цьому протягом пяти р
обочих днів після закінчення
базового звітного місяця ор
ган Пенсійного фонду складає
повідомлення, в якому містит
ься інформація про суми розп
оділу сплачених коштів, за фо
рмою згідно з додатком 22 цієї
Інструкції, яке надсилається
(вручається) такому платнику
. При цьому корінець повідомл
ення залишається в органі Пе
нсійного фонду.
Повідомлення вважається н
адісланим (врученим) платник
у, якщо його передано посадов
ій особі юридичної особи або
фізичній особі субєкту
підприємницької діяльності
, адвокату, приватному нотарі
усу під підпис або надіслано
листом з повідомленням про в
ручення. Дата відправлення п
роставляється на корінці пов
ідомлення.

Як пояснила представник УП
ФУ у м. Тернополі у суді апеляц
ійної інстанції, у апелянта н
алежних письмових доказів ви
конання п.10.11. вказаної Інструк
ції немає і надати їх суду вон
а не може.

Разом із тим, всі оспорюва
ні позивачем рішення № 493, № 494, №
495 відповідачем були прийняті
у один день 17 травня 2007 року і мі
стять вимоги про стягнення с
ум штрафів у розмірі відпові
дно 10 %, 20% та 50% від сум несвоєчасн
о сплачених (несвоєчасно пер
ерахованих) страхових внескі
в за період з 20.04.2004 року по 23.04.2007 ро
ку, а також про стягнення сум в
ідповідної пені у розмірі 0,1% в
ід суми недоїмки та фінансов
их санкцій.

Вказані рішення відповіда
ча № 493, № 494 не були винесені відп
овідно на наступний день піс
ля закінчення зазначених 30 та
90 календарних днів. Крім того
, рішення про накладення штра
фу у розмірі 50 % повинно прийма
тися за період від 91 календарн
ого дня до дня фактичного пог
ашення всієї суми недоїмки, а
відповідно до наявниого у ма
теріалах справи розрахунку т
акий висновок зробити не мож
на.

Покликання апелянта на не
обхідність скасування оскар
жуваної постанови суду першо
ї інстанції та відмови у задо
воленні позову ПП “Аляска” н
а підставі ст. 100 КАС України у з
вязку із пропуском позивач
ем строку звернення до суду, п
ередбаченого ч. 13 ст. 106 Закону У
країни “Про загальнообовя
зкове державне пенсійне стра
хування”, колегією суддів до
уваги не береться, оскільки т
ака відмова можлива лише за у
мови, якщо на цьому наполягає
одна із сторін, а відповідач у
ході судового розгляду у суд
і першої інстанції на відмов
і у задоволенні позову з цих п
ідстав не наполягав.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 К
АС Україниу адміністративни
х справах про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності
субєкта владних повноваже
нь обовязок щодо доказуван
ня правомірності свого рішен
ня, дії чи бездіяльності покл
адається на відповідача, якщ
о він заперечує проти адміні
стративного позову.
З урахуванням нав
еденого колегія суддів погод
жується з висновком суду пер
шої інстанції про те, що через
порушення УПФУ у м. Тернополі
процедури нарахування і спл
ати фінансових санкцій та пе
ні, недоведеність перед судо
м правомірності проведення т
акого нарахування, підтверд
ити правомірність нарахуван
ня відповідачем оспорюваних
ПП “Аляска” санкцій правови
х підстав немає. Доводи апеля
ційної скарги не спростовуют
ь висновків суду, а тому оскар
жувану постанову суду першої
інстанції слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу б
ез задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 2
05, 206 КАС України колегія суддів
, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу управ
ління Пенсійного фонду Украї
ни у місті Тернополі залишит
и без задоволення, а постанов
у господарського суду Терноп
ільської області від 23 жовтня
2007 року у справі № 12/169-3696 без зм
ін.

Ухвала набирає законної си
ли з моменту її проголошення
та може бути оскаржена до Вищ
ого адміністративного суду У
країни протягом одного місяц
я шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Ул
ицький

В.М.Багрій