Справа № 22-а-3128/2007
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2008-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 22-а-3128/07 Головуючий у І інстанції: Маценко Н.П.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

24
червня 2008 року
м. Київ

Колегія
Київський апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого - судді
Межевича М.В., суддів Бабенка К.А. та Глущенко Я.Б., при секретарі Кірієнко
І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою Військової частини А 2299 на постанову Броварського
міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Військової частини А
2299 про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У
травні 2007 року ОСОБА_1 (далі -
позивач, ОСОБА_1) звернувся в суд з позовом до Військової частини А 2299
(далі - відповідач, в/ч А 2299) про зобов'язання вчинити дії. В обґрунтування
своїх позовних вимог зазначав, що згідно з Законом України «Про загальний
військовий обов'язок і військову службу» № 2232-12 від 24.03.1992 року йому
підлягає до зарахування строку
військової служби час навчання в Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною
підготовкою та відповідно він має право на перерахунок розміру щомісячної
надбавки за вислугу років і безперервну військову службу.

Постановою
Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2007 року
позов задоволено. Рішення вмотивовано тим, що на час зарахування позивача
до Криворізького ліцею з посиленою
військово-фізичною підготовкою та закінчення там навчання норма ст. 24 вище
вказаного Закону (в редакції від 25.03.1992 року) надавала останньому право на
встановлення початком військової служби день зарахування до вказаного
військового ліцею.

Не
погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій
просила скасувати вказану постанову суду та прийняти нову постанову про відмову
в задоволенні позову, посилаючись на порушенням норм матеріального права.
Зокрема вказав, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги,
застосував норму Закону України «Про загальний військовий обов'язок і військову
службу», яка не поширюється на суспільні відносини і на коло осіб, які у статті
24 не визначені.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, який підтримав доводи
апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова
суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення у справі з таких
підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3 та 202
ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову
суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального
або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Встановлено
та підтверджується матеріалами справи, що наказом начальника Криворізького
ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою від 19.08.1994 року № 132
позивач був зарахований до списку особового складу ліцею. По завершенню
навчання йому було видано атестат про повну загальну середню освіту. В
подальшому був направлений на навчання до військового факультету
радіоелектроніки при Житомирському інженерно-технічному інституті. Після
закінчення вказаного інституту йому було присвоєно звання «Лейтенант» та
зараховано у розпорядження командира військової частини А 015, а потім
призначено для подальшого проходження військової служби у військову частину А 2299.

Також
встановлено, що при оформленні особової справи співробітниками кадрового органу
було зазначено початком військової служби день зарахування до інституту.

Статтею 24 Закону України «Про загальний
військовий обов'язок і військову службу» (в редакції від 25.03.1992 року)
передбачено, що початком перебування на військовій службі вважається день
прибуття на навчання до військового навчального закладу (військового ліцею)
вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, - для призовників,
призовників і військовозобов'язаних.

Відповідно до п. 1 «Положення про
військовий ліцей» останній є загальноосвітнім навчальним закладом 111 ступеня з
військово-професійною спрямованістю навчання та допрофесійної підготовки, що
передбачає проведення поглибленої допризовної та посиленої фізичної підготовки
і виховання у юнаків готовності до військової служби.

А ліцей з посиленою
військово-фізичною підготовкою, відповідно до п. 2 «Положення про ліцей з
посиленою військово-фізичною підготовкою», є середнім загальноосвітнім
навчальним закладом з військово-професійною спрямованістю навчання та виховання
і належить до середньої загальноосвітньої школи 3 ступеня з поглибленим
вивченням програми допризовної підготовки юнаків.

Тобто поняття військового ліцею і ліцею з посиленою військово-фізичною
підготовкою не є тотожними поняттями. При цьому слід зазначити, що при
зарахуванні на навчання в ліцеї з
посиленою військово-фізичною підготовкою позивача не було призначено на посаду
курсанта військового навчального закладу, а лише після закінчення навчання було
видано атестат про повну загальну середню освіту.

Колегія суддів вважає обґрунтованими посилання апелянта на те, що суд
застосував норму Закону, яка не поширюється на суспільні відносини позивача і
відповідача, оскільки в Законі визначений саме військовий ліцей, а не ліцей з
посиленою військово-фізичною підготовкою, в якому навчався позивач. Дана
позиція кореспондується і з постановою
Кабінету Міністрів України «Про реформу
системи військової освіти» від 19 серпня 1992 року № 490 та від 2 лютого 1993
року № 75 «Про створення Криворізького ліцею з посиленою військово-фізичною
підготовкою», відповідно до якої, було
створено Київський військовий ліцей, Львівський військовий ліцей з присвоєнням
йому імені Героїв Крут, а також
Чернігівський, Донецький та Криворізький
ліцеї з посиленою військово-фізичної підготовкою з метою якісної
підготовки для вступу до військових навчальних закладів.

Також, суд першої інстанції не врахував
п. 13.2 «Положення про порядок виплати грошового забезпечення
військовослужбовцям Збройних Сил України», затвердженого наказом Міноборони
України від 05.03.01 № 75, яким визначені періоди військової служби, які
зараховуються до вислуги років для виплати відсоткової надбавки та згідно з
яким, навчання громадян у ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою не
визначений, а отже і не зараховуються до вислуги років для виплати відсоткової
надбавки.

Крім того, Броварським міськрайонним судом безпідставно застосовано для
нарахування позивачу щомісячної надбавки за безперервну військову службу в
Збройних силах України положення «Інструкції про порядок і умови виплати
щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України»,
затвердженої наказом Міністра оборони України від 26 травня 2003 року № 149,
т.я. навчання громадян у ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою не
визначений у вказаній Інструкції як період, що міг би зараховуватися до стажу безперервної військової служби для
виплати даної надбавки, а вказано (визначено) період перебування в
розпорядженні та на навчанні у військових навчальних закладах.

Отже,
відповідач, відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні рапорту щодо зарахування строку навчання у Криворізькому ліцеї з
посиленою військово-фізичною підготовкою до загального строку військової служби
і строку безперервної військової служби у Збройних силах України та проведені
перерахунку грошового забезпечення, з урахуванням нових строків військової
служби діяв у відповідності з приписами ст. ст. 19 та 22 Конституції України,
тобто діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений
Конституцією України та законами України.

Оскільки постанова Броварського
міськрайонного суду Київської області від 13.06.2007 року не відповідає вимогам ст. 159 КАС України, то
відповідно до вимог ст. 202 КАС України вона підлягає скасуванню з
постановленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись
ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Військової частини
А 2299 - задовольнити.

Постанову Броварського міськрайонного
суду Київської області від 13 червня 2007 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Військової частини А2299 про
зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:

Судді: