Справа № 2-а-3/2007
Суддя: Чиньонов О.В.
Дата ухвалення: 2007-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2007
року Тельманівський
районний суд Донецкої області

у складі: головуючий суддя Чиньонов
ОБ.,

при секретарі Чабан
О.Г.,

з участю представників позивача: - за довіреністю ОСОБА_1,

адвоката ОСОБА_2,

представників відповідача: - голови Михайлівської
сільської ради Бродяного
О.В.,

адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.
Тельманове справу за позовом ОСОБА_4 до Михайлівської сільської ради про
відміну як незаконного дисциплінарного стягнення, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, витрат, пов'язаних з
відрядженням, оплати за навчання і моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

2 жовтня 2006 року до Тельманівського районного суду
надійшов позов ОСОБА_4 до Михайлівської сільської ради Тельманівського району
про поновлення на роботі, виплати середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, стягнення витрат на відрядження, оплати навчання, стягнення моральної
шкоди, в якій позивач вказує на те, що з 1 червня 2005 року він працював
головним лікарем Греково-Олександрівської сільської лікарняної амбулаторії.
Розпорядженням сільського голови Михайлівської сільської ради Тельманівського
району Донецької області від 4 вересня 2006 року за № 27-К його звільнено на
підставі рішення сесії сільської ради № V/4-24
від 18 липня 2006 року, розпорядження сільського голови №1 від 10 січня 2006
року про винесення йому догани за недотримання лікарняної таємниці, звернення
мешканців сільської ради про його звільнення, довідки про перевірку
Греково-Олександрівської сільської лікарняної амбулаторії комісією сільської
ради від 29 червня 2006 року. Звільнення вважає незаконним, тому що в
розпорядженні про звільнення не вказано "систематичне" невиконання посадових
обов'язків, не вказано у чому полягає недотримання ним лікарняної таємниці, за
що йому було винесено догану 10 січня 2006 року. В порушення ст.149 КЗпП
України при винесені догани не були витребувані його письмові пояснення, догана
не була йому повідомлена під розпис, що позбавило його права оскаржити її у
встановленому порядку, а також не були враховані ступінь тяжкості проступку,
шкоду, незначний час роботи на цій посаді, знаходження його на курсах в той час
та звернення мешканців про його звільнення не є підставою для такого
звільнення. У зв'язку зі звільненням відповідач не виплатив йому витрати на
відрядження за вересень та жовтень 2006 року у сумі 1500 гривень, припинив
плату на навчання на курсах з 4 вересня 2006 року. Незаконними діями
відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 20000 гривень.
Моральна шкода полягає в тому, що відповідач порушив його законні права, він
отримав стрес, від якого не може позбавитися до наступного часу та набув
захворювання, які потребують тривалого лікування, відповідач принизив його
честь та гідність, повідомив про звільнення за місцем навчання, а також він не
зміг виплатити кредит у банку. Просить зобов'язати Михайлівську сільську раду
поновити його на роботі, сплатити його середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 5 вересня 2006 року по день поновлення на роботі, стягнути витрати на
відрядження в сумі 1500 гривень, сплатити за навчання 2000 гривень та моральну
шкоду в сумі 20000 гривень.

18 грудня 2006 року від позивача до суду надійшла
додаткова позовна заява про скасування дисциплінарного стягнення від 10 січня
2006 року, в якій він вказує на те, що 2 жовтня 2006 року при зверненні до суду
з позовом про поновлення на роботі йому стало відомо про накладення на нього 10
січня 2006 року дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Накладене стягнення
вважає незаконним, тому що при його накладенні було порушено порядок,
передбачений ст.149 КЗпП України, до того ж, з розпорядженням про стягнення
його не було ознайомлено, що позбавило права оскаржити стягнення. Просив
відмінити стягнення як незаконне.

2

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_4 на заявлених вимогах наполягав,
підтвердив суду обставини, викладені в позовній, додатковй позовній заявах і
доповнив, що з 1 червня 2005 року він працював головним лікарем
Греково-Олександрівської сільської лікарняної амбулаторії. Розпорядженням
сільського голови Михайлівської сільської ради Тельманівського району Донецької
області від 4 вересня 2006 року його звільнено на підставі рішення сесії
Михайлівської сільської ради, догани, яку було винесено 10 січня 2006 року та
звернення громадян. Вважає звільнення незаконним, тому що про звільнення його
ніхто не попереджав, час на підготовку докладу на сесії йому не надали, не
ознайомили з зверненнями громадян та з актами перевірок, які відбулися під час
знаходження його на курсах з сімейної медицини в м. Донецьку, в чому полягає
недотримання ним лікарняної таємниці йому невідомо. Про догану від 10 січня
2006 року він дізнався лише 4 вересня 2006 року, хоча він з 2 січня 2006 року
знаходився на курсах в м. Донецьку. За день до сесії до нього прийшов сільський
голова і повідомив, що відбудеться сесія на якій буде вирішуватися питання про
фінансування Михайлівської амбулаторії. Однак, на сесії вирішувалося питання
про його звільнення, протокол сесії ніхто не вів. У зв'язку зі звільненням
відповідач не виплатив йому витрати на відрядження за вересень та жовтень 2006
року у сумі 1500 гривень, припинив плату на навчання на курсах з 4 вересня 2006
року. Незаконними діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яку він
оцінює в 20000 гривень, Моральна шкода полягає в тому, що відповідач порушив
його законні права, він отримав стрес, від якого не може позбавитися до
наступного часу та набув захворювання, які потребують тривалого лікування,
відповідач принизив його честь та гідність, повідомив про звільнення за місцем
навчання, а також він не зміг виплатити кредит у банку. Просить зобов'язати
Михайлівську сільську раду поновити його на роботі, виплати його середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 5 вересня по ЗО листопада 2006 року, так
як з 1 грудня він працює головним лікарем Сонцівської амбулаторії загальної
практики-сімейної медицини з сумісництвом сімейного лікаря, стягнути витрати на
відрядження у сумі 1500 гривень сплатити за навчання у сумі 2000 гривень,
моральну шкоду у сумі 20000 гривень, а також скасувати дисциплінарне стягнення
від 10 січня 2006 року.

В судовому засіданні представник позивача за довіренністю
ОСОБА_1 на вимогах позивача наполягав та показав суду, що позивача знає як
добру людину та гарного лікаря. Про ОСОБА_4 розповсюджують плітки з боку
відповідачів. Звільнення ОСОБА_4 вважає незаконним і просить позовні вимоги
ОСОБА_4 задовольнити в повному обсязі та скасувати дисциплінарне стягнення від
10 січня 2006 року.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_2
на вимогах позивача наполягав та показав суду, що ОСОБА_4 підлягає поновленню
на роботі, тому що був порушений порядок звільнення; при прийнятті на роботу
позивач посадових обов'язків не отримував, але для розірвання трудової угоди
необхідно порушення трудових обов'язків. До застосування дисциплінарного
стягннення власник зобов'язаний був витребувати від порушника письмові
пояснення, що не було зроблено колишнім головою Михайлівської сільської ради
ОСОБА_5. А також дисциплінарне стягнення застосовується при виявленні провини,
однак не пізніше місяця після виявлення провини. ОСОБА_4 було запропоновано
звільнити за систематичні порушення трудових обов'язків через місяць і 16 днів.
Просить задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Представник відповідача Бродяной О.В. проти позовних
вимог заперечував і пояснив суду, що він займає посаду голови Михайлівської
сільської ради. 18 червня 2006 року була сесія сільської ради, на якій
розглядалося питання про роботу амбулаторії с Греково-Олександрівки.
При підготовці до сесії була створена комісія по перевірці роботи амбулаторії.
В ході розгляду цього питання на сесії робота амбулаторії була визнана
незадовільною. Позивач ОСОБА_4 вважає незаконним його звільнення. Однак,
розпорядження сільського голови від 4 вересня 2006 року у відповідності з яким
було звільнено позивача містить в собі всі необхідні реквізити і позивач був
ознайомлений з ним в день звільнення, про що свідчить його підпис в розпорядженні.
Дисциплінарна відповідальність, як догана, була застосована на законних
підставах, що підтверджується постановою прокурора від 21 грудня 2005 року про
порушення дисциплінарного провадження, в якій розкрита суть провини -
недодержання лікарської таємниці. Крім того, прокурором при перевірці фактів
було витребувано пояснення позивача. Про застосування дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_4 повідомляли, однак він відмовився поставити свій
підпис та не оскаржив постанову. Згідно до КЗпП України знаходження
позивача>на навчанні не перешкоджає його звільненню, а ОСОБА_4, в свою
чергу, не повинен був продовжувати навчання за рахунок сільської ради.
Враховуючи, що Михайлівською сільською радою не було допущено порушень при
звільнені позивача, тому ОСОБА_4 не могла бути заподіяна, ні матеріальна, ні

моральна шкода. Просить відмовити позивачу в його позовних вимогах.

3

Представник
відповідача за довіреністю Подколзін В.Т. з позовними вимогами ОСОБА_4 не
згодний та пояснив суду, що підставами для звільнення ОСОБА_4 є розпорядження
голови Михайлівської сільскої ради про винесення йому догани та рішення сесії
сільської ради від 18 липня 2006 року. Сесія своїм рішенням зобов'язала
сільського голову звільнити позивача за ст.40 ч. З КЗпП України у зв'язку з
систематичним невиконанням позивачем своїх обов'язків, тому голова сільської
ради видав розпорядження № 27-К про звільнення ОСОБА_4 Фактичним документом,
відповідно якого було звільнено ОСОБА_4, є рішення сесії сільської ради № V/4-24
від 18 липня 2006 року, однак, ні позивач, ні представники позивача не ставили
питання про відміну або визнання недійсним вказане рішення сесії сільської
ради. Таким чином, суд не має права прийняти рішення про відміну оскарженого
позивачем наказу сільського голови про звільнення ОСОБА_4 Враховуючи, що з 18
липня 2006 року по 3 вересня 2006 року позивач знаходився у відпустці і на
лікарняному, а згідно до законодавства України про працю працівник не може бути
звільнений, якщо він знаходився на лікарняному чи в відпустці, тому ОСОБА_4
було звільнено 4 вересня 2006 року. Крім того, позивач та його представники не
надали докази, які підтверджують незаконне звільнення ОСОБА_4 та стягнення матеріальної і моральної шкоди,
яка йому була заподіяна відповідачем. Просить відмовити позивачу в його
позовних вимогах.

Свідок ОСОБА_6
суду пояснила, що ОСОБА_4 знає як працездатну і відповідальну людину, вона
неодноразово лікувалася у нього. Він постійно знаходиться на своєму робочому
місці, зробив опалення в сільській амбулаторії, однак комісії заважають йому
працювати.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив,
що його, як депутата районної ради було запрошено на сесію Михайлівської
сільської ради, яка відбулася 18 липня 2006 року. На сесії були присутні
депутати сільської ради, голова районної ради, заступник голови сільської ради,
представники фермерських господарств, представники органів охорони здоров'я та
люди, які скаржилися на дії ОСОБА_4. Розглядалися звіт про виконану ним роботу,
питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, про порушення
ним лікарської таємниці. На засіданні вони ознайомили присутніх з актами
перевірок, які неодноразово провадилися в Греково-Олександрівській амбулаторії,
заслухали скарги людей. Однак, позивач ОСОБА_4 образив усіх та залишив залу.

Свідок ОСОБА_5
суду пояснив, що до весни 2006 року займав посаду голови Михайлівської
сільської ради. За пропозицією головного лікаря Тельманівської ЦРЛ на посаду
головного лікаря Греково-Олександрівської амбулаторії було прийнято ОСОБА_4 10
січня 2006 року позивач був в сільській раді, де він ознайомив ОСОБА_4 з
постановою прокурора Тельманівського району про порушення щодо нього
дисциплінарного провадження від 21 грудня

2005 року і сказав, що
відповідно до цієї постанови прокурора на нього буде накладене

дисциплінарне стягнення. Того ж дня він виніс розпорядження про догану
ОСОБА_4. З вказаним розпорядженням позивача не ознайомив, тому що той був на
курсах.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що
з позивачем ОСОБА_4 перебуває в неприязнених відносинах. Перед сесією сільської
ради була організована комісія, яка виявила порушення посадової інструкції, а
саме: порушений графік робочого дня, ведення амбулаторних карток, не
провадилося обстеження інвалідів, чернобильців; не оглянуті діти віком до
одного року; збільшена кількість хворих, які зверталися до амбулаторії за
медичною допомогою; хворим не надавалася медична допомога. Син позивача працює
водієм, однак на роботі його не було, а також в травні 2006 року ОСОБА_4
повинен бути на курсах в м. Донецьку, але його бачили на службовому транспорті
в с Василівка
Старобешівського району. За кожний квартал лікарі зобов'язані звітувати по
виконаній роботі, однак позивач вказаний звіт на засідання сесії не надав.

В судовому
засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що працює заступником головного лікаря в
Тельманівській ЦРЛ. Греково-Олександрівська амбулаторія знаходиться у власності
Михайлівської сільської ради і тому лікарі та медсестри підкоряються,
приймаються та звільняються розпорядженням голови Михайлівської сільської ради.
Фінансові витрати по навчанню лікарів та середнього медичного персоналу
включені до бюджету ЦРЛ. Тому ОСОБА_4 було прийнято на посаду головного лікаря
розпорядженням голови сільської ради, який повинен був ознайомити позивача з
посадовою інструкцією. 4 липня 2005 року вони в ЦРЛ отримали путівку на
стажування ОСОБА_4 по терапії з 4 липня по 4 серпня 2005 року, згідно якої
наданий наказ. Один екземпляр наказу було направлено до сільської ради для
винесення розпорядження, а другий був наданий ОСОБА_4 Після курсів були оформлені
витрати на відрядження в ЦРЛ, заробітну плату виплатила сільська рада. З 3
січня 2006 року по 2 березня

2006 року ОСОБА_4 знаходився
на курсах з загальної практики сімейної медицини. Витрати на

відрядження за 1-й місяць курсів сплачуються ЦРЛ, а 2-й місяць сплачується
середньомісячна

заробітна плата. Позивач до нього за направленням на
курси в вересні 2006 року не звертався.

4

Свідок ОСОБА_10
суду пояснила, що вона працює інспектором відділу кадрів Тельманівської ЦРЛ,
позивача знає як лікаря. Позивач знаходився у відпустці, а потім на
лікарняному, а в день початку курсів 4 вересня 2006 року приїхав до ЦРЛ. В той
день головного лікаря не було і тому документи по направленню на курси ОСОБА_4
підписав його заступник ОСОБА_9. З 4 вересня 2006 року вони повинні були
винести наказ про курси, однак подзвонив голова Михайлівської сільської ради і
сказав, що у них немає грошей на курси і тому було клопотання до інституту про
відрахування ОСОБА_4 з вказаних курсів. Вона подзвонила в інститут на кафедру
сімейної медицини, де їй повідомили, що згідно клопотання ОСОБА_4 відраховано з
курсів. Головний лікар ніяких наказів стосовно подальшого проходження курсів
позивачем не надавав.

Заслухавши
позивача, його представників, представників відповідача, свідків та дослідивши
матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Розпорядженням
сільського голови Михайлівської сільської ради Тельманівського району Донецької
області за № 11-К від ЗО червня 2005 року позивача ОСОБА_4 з 1 липня 2005 року
прийнято на роботу на посаду головного лікаря Греково-Олександрівської
сільської лікарської амбулаторії, тобто між позивачем і відповідачем на
невизначений строк було укладено трудовий договір і виникли трудові
правовідносини. Розпорядженням сільського голови Михайлівської сільської ради
Тельманівського району Донецької області за № 27-К від 4 вересня 2006 року з 5
вересня 2006 року відповідно до п.З ст.40 Кодексу законів про працю України на
підставі рішення сесії сільської ради за № V/4-24
від 18 липня 2006 року, розпорядження сільського голови за № 1 від 10 січня
2006 року про винесення догани за недотримання лікарської таємниці, звернення
мешканців сільської ради про звільнення ОСОБА_4 і довідки про перевірку
Греково-Олександрівської сільської лікарської амбулаторії постійною комісією
сільської ради з питань охорони здоров'я, культури та спорту від 29 червня 2006
року його звільнено з посади за систематичне невиконання посадових обов'язків.

Відповідно до
п.З ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим органом
лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин
обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього
трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського стягнення.

Таким чином, у
даних правовідносинах, вказані у розпорядженні сільського голови Михайлівської
сільської ради Тельманівського району Донецької області за № 27-К від 4 вересня
2006 року, підстави для звільнення ОСОБА_4 з посади головного лікаря
Греково-Олександрівської сільської лікарської амбулаторії можуть бути такими
якщо вини містять відомості про систематичне невиконання ним без поважних
причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку, якщо до ОСОБА_4 раніше застосовувалися
заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Судом
встановлено, що відповідно до ст.24 Кодексу законів про працю України укладення
трудового договору між сторонами оформлено розпорядженням сільського голови
Михайлівської сільської ради Тельманівського району Донецької області за № 11-К
від ЗО червня 2005 року про зарахування ОСОБА_4 на роботу і при цьому його
трудові обов'язки визначені не були. Представниками відповідача суду надана,
посадова інструкція лікаря загальної практики сімейного лікаря, яка не містить
підпису і дати ознайомлення з нею ОСОБА_4, що свідчить про недоведеність інструкції
до відома позивача. До того ж, ця інструкція не є, навіть, типовою посадовою
інструкцією головного лікаря сільської лікарської амбулаторії. Правила
внутрішнього трудового розпорядку Греково-Олександрівської сільської лікарської
амбулаторії, які визначали б коло трудових обов'язків ОСОБА_4, суду також не
надані, що робить неможливим зробити висновок про те, які свої трудові
обов'язки ОСОБА_4 систематично не виконував. Таким чином, суд вважає
недоведеною провину позивача у систематичному невиконанні ним без поважних
причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку, так як не визначені самі його обов'язки, що
надає суду підставу вважати звільнення незаконним і зробити висновок про
необхідність задоволення позову ОСОБА_4 в частині поновлення на роботі на
посаді головного лікаря Греково-Олександрівської сільської лікарської
амбулаторії.

Відповідно до ч.2 ст.235 Кодексу законів про працю
України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає
трудовий спір, одночасно Приймає рішення про виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання
нижчеоплачуваної роботи. Відповідно до абз.З, 4 п.2, п.п.5, 8 Порядку
обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ № 100 від 8
лютого 1995 року,

5

середньомісячна
заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці
роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Якщо протягом
останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна
плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.
Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати
провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Нарахування
виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці
роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих
днів, які мають бути оплаченими за середнім заробітком. Середньоденна заробітна
плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом
двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Відповідно
довідок, наданих відповідачем, позивач в останніх двох місяцях перед звільнення
- в липні і серпні 2006 року знаходився в відпустці і на лікарняному, тому для
розрахунку середньоденної заробітної плати суд бере липень, в якому позивач
фактично відпрацював 7 днів, і червень, коли ОСОБА_4 знаходився у командировці,
але за ним зберігався середній заробіток. Заробітна плата склала 726 гривень 61
копійку (162,61 + 564) і число робочих днів склало 31 день (7 + 24).
Середньоденна заробітна плата склала 23 гривні 44 копійки (726,61 : 31).
Враховуючи, що позивач з 1 грудня 2006 року працює головним лікарем Сонцівської
Старобешівського району амбулаторії загальної практики-сімейної медицини з
сумісництвом сімейного лікаря, отримує заробітну плату, яка є більшою ніж за
місцем роботи, з якої його було незаконно звільнено, за середнім заробітком
мають бути оплаченими 75 днів, тобто 23 дні за вересень і по 26 днів за жовтень
та листопад. За час вимушеного прогулу на користь позивача з відповідача
підлягає стягненню 1758 гривень (23,44 х 75 = 1758).

Відповідно до
ст.273-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим органом
моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних
прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає,
що незаконним звільненням позивачу ОСОБА_4 заподіяна моральна шкода, яка
полягає у моральних стражданнях, втратою ним нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, зокрема у
необхідності судового захисту свого порушеного права. Визначаючи розмір
грошового відшкодування моральної шкоди, залежно від характеру правопорушення,
глибини душевних страждань позивача, враховуючи вимоги розумності і
справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині
задовольнити частково і стягнути з відповідача на користь позивача моральну
шкоду в розмірі 200 гривень.

Суд вважає за
необхідне в частині позовних вимог щодо стягнення витрат, пов'язаних з
відрядженням, оплати за навчання на курсах відмовити як у таких, що не
ґрунтуються на законі оскільки позивача ОСОБА_4 було звільнено з роботи з 5
вересня 2006 року і з цього часу відповідач не повинен був оплачувати
командировочні витрати і виплачувати середній заробіток за час знаходження на
курсах. В цій частині вимоги позивача є надуманими і безпідставними.

Відповідно до
ст.233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли
він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Як вбачається
з позовної заяви, яка надійшла до суду 2 жовтня 2006 року, пояснень позивача
суду 17 листопада 2006 року, про дисциплінарне стягнення від 10 січня 2006 року
у вигляді догани йому стало відомо 4 вересня 2006 року при ознайомленні з
розпорядженням про звільнення. З додатковим позовом про відміну як незаконного
дисциплінарного стягнення у вигляді догани від 10 січня 2006 року позивач
звернувся тільки 18 грудня 2006 року, тобто з порушенням строку звернення до
суду, що суд вважає підставою для відмову в позові в цій частині, так як
клопотання про поновлення строку, пропущеного з поважних причин, від позивача
не надійшло.

Відповідно до ст.237 Кодексу законів про працю України
суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні працівника,
обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у
зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу. Такий обов'язок
покладається якщо звільнення здійснено з порушенням закону. Враховуючи, що ОСОБА_4
було звільнено розпорядженням сільського голови Михайлівської сільської ради
Тельманівського району Донецької області Бродяним О.В. за № 27-К від 4 вересня
2006 року на підставі рішення сесії сільської ради за № V/4-24
від 18 липня 2006 року, яке, відповідно до ст.42 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст.40 Регламенту Михайлівської сільської ради XXV
скликання є обов'язковим для голови сільської ради, суд вважає відсутність
особистої вини голови сільської ради Бродяного О.В. у незаконному звільненні
ОСОБА_4 і вважає за необхідне не покладати на нього обов'язок покрити шкоду і
віднести її на рахунок сільської ради, як орган, безпосередньо винний у
заподіянні шкоди.

5

Суд, відповідно до ст.86
КАС України, критично оцінює заперечення представника відповідача ОСОБА_3
проти позову щодо того, що ОСОБА_4 прийнято на роботу з порушенням
законодавства про охорону здоров'я і фактичним документом, відповідно якого
було звільнено ОСОБА_4, є рішення сесії сільської ради № V/4-24
від 18 липня 2006 року, але оскільки ні позивач, ні його представники не
ставили питання про відміну або визнання недійсним вказаного рішення сесії
сільської ради, тому суд не має права прийняти рішення про відміну, оскарженого
позивачем, розпорядження сільського голови про звільнення ОСОБА_4 Суд вважає їх
надуманими оскільки відповідач своїм розпорядженням про звільнення фактично
визнав існування між ним і ОСОБА_4 трудових правовідносин і саме звільнення
відбулося не рішенням сесії сільської ради, а розпорядженням сільського голови,
тобто нормативним актом, який видає посадова особа, уповноважена приймати
відповідні рішення.

Відповідно до ст.94 КАС України якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійсненні нею і документально підтверджені судові втрати з
Державного бюджету України. Згідно квитанції НОМЕР_1 позивачем 12 грудня 2006
року за правову допомогу адвоката сплачено 1000 гривень, у зв'язку з чим ця
сума підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Керуючись ст.ст.87, 94, 98, 158-163, 256 Кодексу
адміністративного судочинства України, ст.ст.40, 232, 233, 235, 237, 237-1
Кодексу законів про працю України, - суд

ПОСТАНОВИВ:

позов ОСОБА_4 до Михайлівської сільської ради про відміну
як незаконного дисциплінарного стягнення, поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, витрат, пов'язаних з
відрядженням, оплати за навчання і моральної шкоди задовольнити частково.

ОСОБА_4 з 5 вересня 2006 року поновити на роботі на посаді
головного лікаря Греково-Олександрівської сільської лікарської амбулаторії, як
звільненого без законних підстав.

Стягнути з Михайлівської сільської ради Тельманівського
району Донецької області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 5 вересня по ЗО листопада 2006 року в розмірі 1758 (тисяча
сімсот п'ятдесят вісім) гривень.

Стягнути з Михайлівської сільської ради Тельманівського
району Донецької області на користь ОСОБА_4 понесені ним витрати, пов'язані з
оплатою допомоги адвоката в розмірі 1000 (тисяча) гривень.

Стягнути з Михайлівської сільської ради Тельманівського
району Донецької області на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 200
(двісті) гривень.

В позові ОСОБА_4 до Михайлівської сільської ради про
відміну як незаконного дисциплінарного стягнення, відмовити у зв'язку з
пропуском строку звернення з заявою про вирішення трудового спору.

В позові ОСОБА_4 до Михайлівської сільської ради про
стягнення витрат, пов'язаних з відрядженням, оплати за навчання відмовити як
такому, що не ґрунтується на законі.

Стягнути з Михайлівської сільської ради Тельманівського
району Донецької області на користь держави судовий збір у вигляді державного
мита у розмірі 59 (п'ятдесят дев'ять) гривень 50 копійок.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітоку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один
місяць в розмірі 564 (п'ятсот шістдесят чотири) гривні виконується негайно.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана в
Апеляційний суд Донецької області через Тельманівський районний суд шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження у 10-ти денний строк з дня складення
постанови в повному обсязі з подальшою подачею протягом 20-ти днів, з дня
подачі вказаної заяви, апеляційної скарги.