Справа № К-29197/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака В.І.

суддів:
Білуги С.В.

Гаманка О.І.

Загороднього А.Ф.

Заїки М.М.,

при секретарі Замезі Ю.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну
скаргу ОСОБА_1на постанову Шевченківського
районного суду м. Києва від 15.05.2006 р. та ухвалу апеляційного суду м. Києва
від 25.07.2006 р. по справі за позовом ОСОБА_1до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про перерахунок пенсії,
-

встановила:

У жовтні 2005 року ОСОБА_1. звернувся до суду
з позовом до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про перерахунок пенсії,
оскільки вважає, що його пенсія має бути перерахована з 26.06.2002 р. відповідно
до Указу Президента України від 04.10.1996 р. № 926, яким було введено премію в
розмірі 33,3% та надбавку в розмірі 25%, з 01.05.2003 р. відповідно до Указу
Президента України від 24.04.2003 р. № 370, яким було введено надбавку в
розмірі 70%, які входять до складу грошового забезпечення та мають
враховуватись при перерахунку пенсії.

Постановою Шевченківського
районного суду м. Києва від 15.05.2006 р. в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 25.07.2006 р. вказане судове рішення залишено
без змін.

У касаційній скарзі
ОСОБА_1., не погоджуючись з рішенням судів першої та апеляційної
інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального права,
просить скасувати судові рішення та постановити нове рішення про задоволення
його позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню частково, оскільки судові рішення судів першої та
апеляційної інстанції постановлені з порушенням норм матеріального та
процесуального права, тому є підстави
для скасування судового рішення відповідно до статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Судами першої та апеляційної інстанції було встановлено,
що позивач наказом ГУ МВС України в Київській області від 25.06.2002 р. № 112
о/с був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ у зв'язку з хворобою і
з 26.06.2002 р. йому призначено пенсію Оскільки, на думку ОСОБА_1., відповідач
неправомірно не перераховував розмір його пенсії до 2006 року, він звернувся до
суду.

Закон України «Про внесення змін до статті 43 Закон України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб», який набув чинності 01.01.2005 року, не
має зворотної сили, тому вимоги щодо перерахунку пенсії з урахуванням надбавок
та премій за минулий час, тобто до 01.01.2005 року задоволенню не підлягають.
Особи, яким раніше призначено пенсії відповідно до цього Закону, мають право на
перерахунок пенсій з урахуванням положень Закону України від 15.06.2004 року №
1769 та виплату 50 відсотків перерахованої пенсії з 01.01.2005 року, а з
01.01.2006 року - 100 відсотків перерахованої пенсії.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992
р. № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою,
займаною перед звільненням; окладу за військове або спеціальне звання;
процентної надбавки за вислугу років; додаткових видів грошового забезпечення,
що надаються щомісяця (надбавки за вчене звання і науковий ступінь,
кваліфікацію та умови служби). Премії не належать до категорії
обов'язкових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які
враховуються при обчисленні пенсії, що встановлено постановою Кабінету
Міністрів України № 452 від 06.04.1998 р. Відповідно до пункту 3 постанови
Кабінету Міністрів України від 22.05.2000 р. № 829 «Про грошове забезпечення
військовослужбовців» командирам (начальникам) лише надано право преміювати
військовослужбовців відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат
роботи в межах фонду преміювання.

Указ Президента України від 24.04.2003 р. № 370 та інші
нормативно-правові акти, на які посилається позивач, вимагаючи перерахунку
пенсії, були прийняті та набрали законної сили вже після звільнення його зі
служби на пенсію, а тому їх дія на вимоги ОСОБА_1 не поширюється.

Перелік щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення військовослужбовців, встановлений постановою Кабінету Міністрів
України «Про упорядкування додаткових видів грошового забезпечення
військовослужбовців» від 06.04.1998 р. № 452, не є вичерпним, оскільки іншими
нормативно-правовими актами запроваджені інші щомісячні надбавки, доплати та
підвищення, які теж є щомісячними додатковими видами грошового забезпечення і
також мають зараховуватися при нарахуванні пенсій, проте лише тим особам, котрі
отримували їх під час проходження служби і були звільнені з неї вже після їх
запровадження.

Абзацом 3 підпункт «а» статті 3 Указу Президента України
«Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та
оплати праці працівників органів внутрішніх справ» від 04.10.1996 р. № 926
надано право керівникам органів внутрішніх справ у межах асигнувань, що виділяються
на утримання цих органів, встановлювати особам рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із
законодавством і залишені за їх згодою
та в інтересах справи на службі, щомісячну доплату в розмірі від 25 до 50
відсотків суми пенсії, яка б могла бути їм нарахована.

Згідно довідки пенсійного відділення ВФРЕ ГУ МВС України
в Київській області від 24.10.2005 р. № 1262 ОСОБА_1. була встановлена
щомісячна доплата від належної суми пенсії в розмірі 25%, яка мала бути
включена відповідачем при обрахунку пенсії.

Судами не було дано оцінку даній довідці та не
досліджено, коли ОСОБА_1. була
встановлена щомісячна доплата від належної суми пенсії в розмірі 25%,

Вказані порушення норм матеріального та процесуального
права були залишені без уваги й належної оцінки апеляційного суду та не можуть
бути усунені касаційним судом, що відповідно до вимог частини 2 статті 227
Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судових
рішень і направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 2201, 223,
227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити
частково.

Постанову Шевченківського
районного суду м. Києва від 15.05.2006 р. та ухвалу апеляційного суду м. Києва
від 25.07.2006 р. по справі за позовом ОСОБА_1до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про перерахунок пенсії скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м.
Києві про перерахунок пенсії направити на новий розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
(підпис)

Судді
(підписи)