Справа № 22-а-3096/2008
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції
: Шіляк М.А.

Справа № 22-а-3096/08
Господарський суд Івано-Ф
ранківської області

ряд. стат. звіту № 41
№ А-12/53-8/156
Суддя-доповідач: Онишкевич
Т.В.

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯ
ЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2008 року

м. Львів

Колегія суддів Львівсь
кого апеляційного адміністр
ативного суду в складі :

головуючого-судді
Онишк
евича Т.В.,
суддів
Улицько
го В.З., Багрія В.М.,
при секретарі
Неміш О
.П.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляцій
ну скаргу товариства з обмеж
еною відповідальністю “Карп
атнафтохім” на постанову гос
подарського суду Івано-Франк
івської області від 25 жовтня 2
007 року у справі № А-12/53-8/156 за його п
озовом до Калуської обєдна
ної державної податкової інс
пекції в Івано-Франківській
області про визнання нечинни
м рішення,-

в с т а н о в и л а :

Товариство з обмеженою
відповідальністю “Карпатна
фтохім” (далі ТОВ “Карпатн
афтохім”) звернулося до суду
з адміністративним позовом,
у якому просило визнати нечи
нним податкові повідомлення
-рішення Калуської обєднан
ої державної податкової інсп
екції в Івано-Франківській о
бласті (далі Калуська ОДПІ
) № /0 від 19.01.2007 року та № /1 від
29.03.2007 року, відповідно до яких п
озивачу було донараховано по
даткове зобовязання зі спл
ати збору за спеціальне вико
ристання водних ресурсів, зо
крема, плати за воду у сумі 218,75 г
рн. та застосовано штрафні (фі
нансові) санкції у сумі 170 грн.

Оскаржуваною постановою г
осподарського суду Івано-Фра
нківської області від 25 жовтн
я 2007 року у задоволенні позову
було відмовлено.

ТОВ “Карпатнафтохім” у
поданій апеляційній скарзі
просить зазначену постанову
суду скасувати та прийняти н
ову про задоволення його вим
ог. У обґрунтування своїх вим
ог покликається на порушення
судом норм матеріального пр
ава, що призвело до неправиль
ного вирішення справи. При ць
ому звертає увагу суду апеля
ційної інстанції, що відпові
дно до п. 2 та 3 Порядку справлян
ня збору за спеціальне викор
истання водних ресурсів та з
бору за користування водами
для потреб гідроенергетики і
водного транспорту, затверд
женого постановою Кабінету М
іністрів України № 1494 від 16.08.1999 р
оку збір за використання вод
них ресурсів справляється за
використання води з водних о
бєктів а його платником є п
ідприємства, що використовую
ть водні ресурси. Пунктом 5 цьо
го ж Порядку встановлено, що о
бєктом обчислення такого з
бору є фактичний обсяг води, я
кий використовують водокори
стувачі з урахуванням обсягу
втрат води у їх системах водо
постачання. Товариство має в
одозабірні споруди і відпові
дно до положень ст. 42 Водного к
одексу України є первинним в
одокористувачем, який постач
ає воду за договорами своїм к
онтрагентам, які є вторинним
и водокористувачами і платни
ками такого збору. При цьому з
аконодавством не передбачен
о обовязок позивача, як пер
винного водокористувача, спл
ачувати зазначений збір за о
бсяг води, фактично спожитий
іншими споживачами вторинн
ими водокористувачами.

Особи, які беруть участь у с
праві, в судове засідання на в
иклик суду не зявилися, що н
е перешкоджає розгляду справ
и у їх відсутності відповідн
о до ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповід
ача, перевіривши матеріали с
прави та доводи апеляційної
скарги у їх сукупності, колег
ія суддів приходить до перек
онання, що подана скарга не пі
длягає задоволенню, виходячи
з таких міркувань.

Відмовляючи у задоволенн
і позову, суд першої інстанці
ї виходив із того, що ТОВ ”Карп
атнафтохім” проводить забір
води у ЗАТ “Лукор”, а отже є вт
оринним водокористувачем, як
ий водночас здійснює передач
у води іншим споживачам. Відп
овідно до вимог ст. 30 Водного к
одексу України платниками зб
ору за спеціальне використан
ня водних ресурсів є первинн
і та вторинні водокористувач
і. Разом із тим, законодавство
м не покладено обовязок на
осіб, що отримують воду від вт
оринних водокористувачів, сп
лачувати названий збір і не р
облять виняток для вторинних
водокористувачів щодо сплат
и збору у залежності від мети
використання води.

Із такими висновками суду п
ершої інстанції колегія судд
ів погоджується і вважає їх п
равильними, виходячи з таких
міркувань.

Відповідно до положень с
т. 30 Водного кодексу України п
латниками збору за спеціальн
е використання водних ресурс
ів є підприємства, установи т
а організації незалежно від
форми власності, їх філії, від
ділення, інші відокремлені п
ідрозділи, а також громадяни
-підприємці, які використову
ють воду, отриману шляхом заб
ору води (первинні водокорис
тувачі) та/або з водозабірних
споруд первинних водокорист
увачів (вторинні водокористу
вачі), та користуються водами
для потреб гідроенергетики,
водного транспорту і рибниц
тва.

Положеннями ст. 42 Водн
ого кодексу України визначен
о, що водокористувачами в Укр
аїні можуть бути підприємств
а, установи, організації і гро
мадяни України, а також інозе
мні юридичні і фізичні особи
та особи без громадянства.
Водокористувачі можуть бу
ти первинними і вторинними.

Первинні водокористувачі
це ті, що мають власні водоз
абірні споруди і відповідне
обладнання для забору води.

Вторинні водокористувачі
(абоненти) це ті, що не мають
власних водозабірних споруд
і отримують воду з водозабір
них споруд первинних водокор
истувачів та скидають стічні
води в їх системи на умовах, щ
о встановлюються між ними.

У ході судового розгляду су
ду першої інстанції було без
спірно встановлено, що ТОВ “К
арпатнафтохім” проводить за
бір води у ЗАТ “Лукор”, а отже
є вторинним водокористуваче
м.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 43 Водного ко
дексу України передбачено пр
аво водокористувачів переда
вати для використання воду і
ншим водокористувачам на виз
начених умовах.

Поряд із цим, вказана обста
вина не звільняє вторинного
водокористувача від обовя
зку сплати збору за спеціаль
не використання водних ресур
сів, оскільки такий обовяз
ок покладено лише на первинн
их та вторинних водокористув
ачів.

При цьому, на думк
у колегії суддів, оскільки ві
дповідно до п. 5 Порядку справл
яння збору за спеціальне вик
ористання водних ресурсів та
збору за користування водам
и для потреб гідроенергетики
і водного транспорту, затвер
дженого постановою Кабінету
Міністрів України від 16 серпн
я 1999 року N 1494, обєктом обчисле
ння збору за спеціальне вико
ристання водних ресурсів є ф
актичний обсяг води, який вик
ористовують водокористувач
і, з урахуванням обсягу втрат
води в їх системах водопоста
чання, то ефективність викор
истання води, у тому числі і пе
редача її іншим користувачам
, не впливає на обовязок пер
винного чи вторинного водоко
ристувача по проведенню спла
ти вказаного збору.

З огляду на те, що будь-які
докази у підтвердження свог
о статусу, як первинного водо
користувача, апелянтом не пр
едставлено, а його представн
иком у ході судового розгляд
у судом першої інстанції виз
навався той факт, що товарист
во є вторинним водокористува
чем, колегія суддів вважає бе
зпідставними покликання апе
лянта на те, що законодавство
м не передбачено обовязок
позивача, як первинного водо
користувача, сплачувати зазн
ачений збір за обсяг води, фак
тично спожитий іншими спожив
ачами - вторинними водокорис
тувачами.

Відтак колегія суддів
приходить до переконання, що
судом першої інстанції при в
ирішенні даного публічно-пра
вового спору було правильно
встановлено фактичні обстав
ини справи та ухвалено судов
е рішення відповідно до вимо
г матеріального та процесуал
ьного права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206 КАС України колегія суддів
, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу товар
иства з обмеженою відповідал
ьністю “Карпатнафтохім” зал
ишити без задоволення, а пост
анову господарського суду Ів
ано-Франківської області від
25 жовтня 2007 року у справі № А-12/53-8/1
56 без змін.

Ухвала набирає законної си
ли з моменту її проголошення
та може бути оскаржена до Вищ
ого адміністративного суду У
країни протягом одного місяц
я шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Ул
ицький

В.М.Багрій