Справа № 22-а-4020/2008
Суддя: Колеснік Г.А.
Дата ухвалення: 2008-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції
/Лисичанський міський суд/-суддя
Справа 2а-7/08
Доповідач -Г.А.Колеснік Категорія 48
донецький апеляційний адміністративний суд
Справа 22-а-4020/08
Донецький апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
-судді Колеснік Г.А.,суддів
Шаптала Н.К. , Ляшенко Д.В., при секретарі -Агейченковій К.О,
адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1до Сєвєродонецької міської ради , третя особа- ОСОБА_2 -
визнання недійсним акту
від 23.03.1977 року готовності
приватного будинку та скасування рішення
виконкому Сєвєродонецької міської ради про затвердження акту від 25.03.1977
участю представника позивача- ОСОБА_2.,
представника третьої
за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову
Лисичанського міського суду
Луганської області від
Постановою Лисичанського міського суду Луганської
області від 4.02.2008року
у задоволенні позову
ОСОБА_1 про визнання недійсним
акту готовності до введення в
експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_1
від 23..03.1977 року та
скасування рішення виконкому від
25.03.1977 року про затвердження вказаного акту
на ім.,я ОСОБА_4- відмовлено.
Суд
виходив з того, що безпосередньо акту готовності
будинку станом на 1977 рік
не є документом, який породжує
якісь обов,язки для сторін і
тому не може бути предметом адміністративного спору. Крім того, міська
рада не приймала ніяких рішень з цих питань і
бути відповідачем в позові, рішення було прийнято іншим суб,єктом
самоврядування і тому
позов до міської ради не
може бути задоволений.
постанова суду постановлена з
порушенням норм матеріального та процесуального права ,
позивач подав апеляційну
скаргу , просить скасувати постанову суду і
задовольнити позов .

Обґрунтована апеляційна скарга тим,
що органом місцевого
самоврядування є Сєвєродонецька міська рада , а її виконком не є юридичною особою і
тому позов заявлений
до міської ради. Акт
готовності будинку до експлуатації на ім.,я ОСОБА_4 порушує його права
власності на будинок
АДРЕСА_1 , який вони
будували з сестрою ОСОБА_4 разом, але
його внесок був більшим . Крім того
ОСОБА_4 надавалася земельна
ділянка по АДРЕСА_1 а акт складався про готовність будинку по АДРЕСА_1 .У
вказаному акті містяться
недостовірні дані відносно
забудовника , відносно розміру будинку та документів, згідно яких
будувався будинок.

У судовому засіданні апеляційної інстанції
представник позивача підтримав
доводи скарги. Відповідач - Сєвєродонецька міська рада до суду не прибув , повідомлені належним
чином.

Представник третьої особи просив
скаргу позивача залишити без
задоволення.

Судова колегія , перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, вислухавши сторони, вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_1.
не підлягає задоволенню.

Позивач звернувся з вказаним
позовом до адміністративного суду 17 грудня
2007 року і в позові ставить питання про визнання
акту і рішення суб,єкту владних
повноважень від 1977року. При чому про
наявність вказаних
документів позивачу достовірно
було відомо своєчасно .

Представник
відповідача подавав до суду
заяву про відмову у позові
за пропуском строку звернення до суду і наполягав
на відмові у позові
з цих підстав./л.с.47/

У відповідності до ст..
99 Кодексу адміністративного
судочинства України для звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк , який ,
якщо не встановлено інше , обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.. 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України пропущення строку звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні
позову за умови , якщо на цьому
наполягає одна із сторін.

Позивач звернувся
до суду в строк понад 30
років з моменту прийняття оспорюваного рішення та акту.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачу було своєчасно
відомо про вказані документи, які він оспорює. Окрім інших матеріалів справи , які свідчать про
обізнаність позивача про наявність вказаних документів , з реєстру прав власності на нерухоме майно
вбачається , що позивач ще
у 1997 році
оформлював право власності на ½ частину будинку АДРЕСА_1, як і син померлої
його сестри на спільну частку будинку і тому знав
про наявність оспорюваних документів ,
які не створювали
для позивача ніяких
перешкод у здійсненні свого
права.

Фактично в теперішній
час , як вбачається с заяви позивача/л.с.19/ ще з 1996року між його сином та
третьою особою виникає
конфлікт за користування земельною ділянкою, що йому було відомо
про акт та рішення 1977року.

Відповідач наполягав
на відмові у позові з причин пропуску
строку звернення до суду.

Судом першої інстанції при таких
обставинах належало прийняти
рішення про відмову у позові з
підстав пропуску строку
на звернення до адміністративного суду . Тим більш , що
позивачем не ставилось питання про відновлення
строку та підстав для його
відновлення не було.

Тому судова колегія вважає, що
справа розглянута судом першої інстанції з додержанням
норм матеріального та процесуального права , фактичні обставини встановлені повно
і всебічно але судова
колегія вважає , що підставами для
відмови у позові повинно бути
пропуск строку на звернення до суду
і наполягання відповідача на
відмові у позові з цих
підстав і тому підстав
для скасування постанови
суду не вбачається.

Керуючись ст.198, 200 Кодексу
адміністративного судочинства України, апеляційний адміністративний суд ,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Лисичанського міського суду Луганської
області від 4 лютого 2008року -
залишити без задоволення.

Постанову Лисичанського міського суду Луганської
області про відмову
у позові ОСОБА_1 від 4 лютого
2008 - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
дня проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом
місяця.

Колегія суддів : Г.А.Колеснік

Н.К.Шаптала

Д.В.Ляшенко