Справа № 22а-2555/2008
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2008-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Морозюк А.Я. Справа
№ 22а-2555/08
Господарський суд Львівської обл. (№ 5/1132-28/164А) Рядок статзвіту №
Доповідач: Шавель Р.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2008 року м.Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого - судді Шавеля Р.М.,

суддів Олендера
І.Я. та Пліша М.А.,

при секретарі - Романишин О.Р.,

з участю осіб, які взяли участь у справі:

пред-ка позивача - Чорнія Р.Ю.,
довіреність від 14.06.2007р.,

пред-ка відповідача - Мельничука
В.А., довіреність № 11260/10-010 від 16.05.2008р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова на постанову
господарського суду Львівської обл. від 16.10.2007р. у справі за позовом
Приватного підприємства /ПП/ «ОСОБА_1» до Державної податкової інспекції /ДПІ/
у Шевченківському районі м.Львова про скасування податкового повідомлення-рішення,
-

в с т а н о в и л а:

22.05.2007р. позивач ПП «ОСОБА_1» звернувся до господарського суду з
позовом (а.с.2-5), в якому, із врахуванням поданих під час розгляду уточнень
позовних вимог (а.с.128-129), просить скасувати податкове повідомлення-рішення
ДПІ у Шевченківському районі м.Львова № /0/9600 від 26.04.2007р. про
визначення податкових зобов'язань по податку на прибуток.

Постановою господарського суду Львівської обл. від 16.10.2007р. заявлений
позов задоволено, скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Шевченківському районі м.Львова № /0/9600 від 26.04.2007р. про
визначення податкових зобов'язань по податку на прибуток; стягнуто з Державного
бюджету України на користь ПП «ОСОБА_1» 03 грн. 40 коп. судового збору
(а.с.171-174).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, постанову господарського суду
оскаржив відповідач ДПІ у Шевченківському районі м.Львова, який покликаючись на
неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для
справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного
вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заявленого
позову відмовити (а.с.177-179).

Апелянт вказує, що перевіркою податкового органу встановлений факт
включення позивачем до складу валових витрат вартості товарно-матеріальних
цінностей, які придбані у СПД ОСОБА_1. Однак, позивачем не було подано доказів,
які підтверджують поставку та фактичне отримання даних товарів. Також у
позивача є відсутніми первинні документи, які б фіксували факт здійснення
передачі товарів.

Відсутність на підприємстві доказів поставки та наявності товарів, по
придбанню яких позивачем сформовано валові витрати, свідчить про відображення у
податковому обліку безтоварних операцій, які не тягнуть за собою вчинення
господарських операцій, як таких, що можуть бути підставою для настання першої
події.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача на підтримання
поданої апеляційної скарги, заперечення представника позивача, перевіривши
матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з
наступних підстав.

Протягом 23.03.2007р. - 10.04.2007р. ДПІ у Шевченківському районі м.Львова
проведена планова виїзна перевірка ПП «ОСОБА_1» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.05.2005р. по
31.12.2006р., за результатами якої складено Акт перевірки №
724/78/23-1/33462485 від 13.04.2007р. (а.с.9-22), яким встановлено порушення
позивачем вимог п.4.1 ст.4, пп.11.3.1 п.11.3 ст.11, п.5.1, п.5.2, пп.5.3.9
п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», у зв'язку з
чим занижено податок на прибуток на суму 46665 грн. 80 коп.

На підставі вказаного Акта перевірки відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № /0/9600 від 26.04.2007р., яким позивачу
визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на прибуток у
розмірі 46665 грн. 80 коп. основного платежу та 16571 грн. 40 коп. штрафних
(фінансових) санкцій (а.с.7).

Як встановлено судом першої інстанції, ПП «ОСОБА_1» здійснювало придбання
товарів в СПД ОСОБА_1. на підставі договорів, укладених шляхом обміну
письмовими документами; передача товару відбувалася на території, де
знаходяться складські приміщення сторін договору.

Право власності ОСОБА_1. на нежитлові приміщення загальною площею 249 кв.м
підтверджуються витягом Львівського обласного державного бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки № 2788924 від 10.02.2004р.та технічним
паспортом на ці приміщення від 12.02.2004р. (а.с.37-39); право оренди ПП
«ОСОБА_1» на частину вказаних приміщень стверджується договорами оренди № 2а
від 01.08.2005р. та № б/н від 01.04.2006р. (а.с.35-36).

Таким чином, здійснюючи поставку товару в межах одного складського
приміщення, сторони договору не мали жодної потреби у вантажних перевезеннях і
послугах перевізників.

Звідси, господарським судом першої інстанції правильно вказано на
необгрунтованість покликань податкового органу на необхідність представлення
товарно-транспортних накладних відповідно до Правил перевезення вантажів
автомобільним транспортом в Україні, затв. наказом Міністерства транспорту
України № 363 від 14.10.1997р. , а відсутність їх не може бути підставою для
висновку про непідтвердження факту поставки та перевезення товару.

При цьому судом першої інстанції правомірно вказано на те, що придбання
позивачем у СПД ОСОБА_1., їх продаж третім особам підтверджується документами
про оплату товару, накладними та довіреностями на його отримання, копії яких
наявні в матеріалах справи і не оспорюють ся відповідачем (а.с.40-101).

Зазначення у накладних на отримання та передачу товару, довіреностях на
отримання товарно-матеріальних цінностей, які є первинними документами, виду,
ціни, кількості реалізованих товарів є достатнім для підтвердження того, що
наведені документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні» та слугують підтвердженням факту
передачі товарів.

Також під час апеляційного розгляду позивачем надано суду копії документів
складського обліку, які вказують на складське переміщення товарів; а також на
призначення матеріально-відповідальної особи за збереження товарно-матеріальних
цінностей.

Звідси, необгрунтованим слід вважати висновок податкового органу про зайве
віднесення позивачем до складу валових витрат витрат по придбанню вищевказаних
товарів на суму 144430 грн. 50 коп., оскільки такі витрати підтверджені належно
оформленими первинними документами.

В частині висновку ДПІ у Шевченківському районі м.Львова про невключення
позивачем до складу валового доходу в ІІІ-IV кварталах 2006 року (рядок 01.2
декларації по податку на прибуток) суми 42233 грн. за правилами першої події
(рах.361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями») та порушення при цьому вимог
п.4.1. ст.4, п.11.3.1 п.11.3 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку
підприємств», господарським судом правильно вказано на те, що Акт перевірки не
містить вказівки на конкретні операції, по яких позивач не включив до складу
валового доходу суму 42233 грн. авансових платежів.

При цьому позивачем представлено суду докази, якими спростовується
зазначене твердження податкового органу. Як вбачається з декларації позивача по
податку на прибуток за 2006 рік, у рядку 01.1 «Доходи від продажу товарів
(робіт, послуг)» підприємством вказано суму 2982636 грн., яка відповідає
обсягам виручки від продажу товарів покупцям за результатами 2006 року
(а.с.130-136, 145-163).

Таким чином, висновок податкового органу про завищення позивачем валових
витрат на суму 144430 грн. 50 коп. та заниження валових доходів на суму 42233
грн. не підтверджується матеріалами справи, тому донарахування позивачу податку
на прибуток в розмірі 46665 грн. 80 коп. та застосування фінансових санкцій з
цієї суми в розмірі 16571 грн. 40 коп. здійснено відповідачем за відсутності
передбачених законом підстав.

У зв'язку з наведеним, заявлений позов є обґрунтованим і підставним, а тому
підлягає до задоволення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків
рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає
і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254
КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі
м.Львова на постанову господарського суду Львівської області від 16.10.2007р.
залишити без задоволення, а згадану постанову господарського суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного
місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Шавель
Р.М.

Судді: Олендер
І.Я.

Пліш М.А.