Справа № 2а-4749/2008
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2008-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-4749/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

07 липня 2008 року
Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді-Самойлової
В.В.

при
секретарі- Демченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до військової частини А 3306 про стягнення грошової компенсації
замість речового майна та зобов'язання видати в натурі речове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини А 3306 про стягнення грошової компенсації
замість речового майна у сумі 1547,35 грн., заборгованість по якій утворилась
станом до 11.03.2000р. та видати речове майно в натурі у сумі 765,50 грн. після
11.03.2000р.

В
обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він проходив
військову службу у військовій частині А-1926, правоприємником якої є
відповідач, та наказом начальника останнього за № 19 від 29.12.2000р. був
звільнений з військової служби у відставку та виключений зі списків особового складу в/ч А-1936, всіх
видів забезпечення.

В період
проходження військової служби він знаходився на речовому забезпеченні у в/ч
А-1926, яким в повному обсязі не
забезпечувався, а тому відповідно до ст. 9 Закону України “Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, де передбачено, що
військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також
речове майно і продовольчі пайки або, за бажанням військовослужбовця , грошову
компенсацію замість них, має право на відшкодування вказаної заборгованості.

Крім
того, згідно п. 27 “Положення про порядок речового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час”,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. № 1444,
передбачено, що військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом
носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке
вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами
на день підписання наказу про звільнення.

На день
виключення його зі списків особового складу в/ч А-1926 сума грошової компенсації замість належного
до видачі речового майна станом до 11.03.2000р.
складає в сумі 1547,35 грн., та
після 11.03.2000р. у сумі 765,50 грн.,
про що свідчать довідки №№ 16,
47 від 29.12.2000р., які видані військовою частиною А-1926.

Оскільки,
на момент виключення його зі списків особового складу військової частини
А-1926, остання не розрахувалася з ним стосовно належного до видачі речового
майна або грошової компенсації замість нього, відповідаючи на неодноразові
звернення відмовою, тому він вважає, що з боку останньої має місце
противоправність, яка порушує його право на одержання даної грошової
компенсації, що в судовому засіданні в повному обсязі підтримав позивач.

Відповідач, належним чином
повідомлений про дату, час та місце судового розгляду в судове засідання не
прибув, про причину неприбуття не повідомив, не надавши заяву про розгляд
справи за його відсутності, що дає суду можливість розгляду справи за його
відсутності на підставі наявних доказів у справі в порядку ст. 128 КАСУ.

Заслухавши
позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Встановлено,
що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині А-1926, правонаступником якої є
відповідач, та наказом начальника останньої за № 19 від 29.12.2000р. був
звільнений з військової служби у відставку та виключений зі списків особового складу вказаної в/ч,
всіх видів забезпечення.

В період
проходження військової служби він знаходився на речовому забезпеченні у
військової частині А-1926, яким в повному обсязі не забезпечувався.

На день
виключення його зі списків особового складу в/ч А-1926 сума грошової
компенсації замість належного до видачі речового майна станом до
11.03.2000р. складає в сумі 1547,35 грн., та після 11.03.2000р., в сумі 765,50 грн., про що свідчать довідки №№ 16, 47
від 29.12.2000р., які видані
військовою частиною А-1926.

Відповідно
до ст.ст.9, 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей” військовослужбовці одержують за рахунок
держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки за
нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Законом
України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000р.
призупинена дія п. 2 ст. 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців» в частині одержання військовослужбовцями продовольчих
пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового
майна ( за винятком військовослужбовців Міністерства Оборони України, Служби
безпеки України, Державної прикордонної служби України, Управління державної
охорони та Головного управління внутрішніх військ України, що використовують
цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність
військовослужбовців), а відповідно до Закону України „Про Державний бюджет
України на 2008 р.” від 28.12.2007 р. № 107-YI п.2 ст. 9-1 цього закону виключено.

Оскільки
позивач не відноситься до категорії осіб, які використовують цивільний одяг,
який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців, а дія
положення про отримання грошової компенсації замість речового майна відносно
решти військовослужбовців з 11.03.2000р. зупинена була, а відповідно до Закону
України „Про Державний бюджет України на 2008 р.” від 28.12.2007 р. № 107-YI п.2 ст.
9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» виключено, то вимоги позивача є
обгрунтованими.

Суд
зазначає, що згідно ст. 11 КАСУ суд може вийти за межі позовних вимог тільки в
разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи
третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до
ст. 92 Конституції України виключно Законами України визначаються

- права і
свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод: основні обов'язки
громадянина, а також встановлюються : Державний бюджет України і бюджетна
система України.

Ст.95 Конституції України передбачає, що
виключно законом України про Державний бюджет України визначаються будь-які
видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих
видатків.

Закон про
Державний бюджет України є правовим актом, зміст якого чітко зумовлений
поняттям бюджету як плану формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення
завдань і функцій, які здійснюються органами державної влади та органами
місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду. Такий закон затверджує
повноваження органів державної влади здійснювати виконання Державного бюджету
України протягом бюджетного періоду.

Виходячи
з викладеного, суд вважає, що в період проходження військової служби позивач
мав право на забезпечення речовим майном, а в
разі звільнення на одержання цього майна в натурі. Також, враховуючи, що
дію п. 2 ст. 9-1 Закону України „ Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців” виключено, згідно із Законом
України „Про Державний бюджет на 2008 р.” від 28.12.2007 р. № 107-VI, але
діючим законодавством не передбачена заборона видачі речового майна в натурі,
заборгованість по якому має місце, то позивач має право на одержання речового
майна в натурі, заборгованість по якому утворилась після 11.03.200р. на суму
765,50 грн., оскільки його право в
частині забезпечення речовим майном в період проходження військової служби було порушено і захист цього права можливо
здійснити шляхом видачі вказаного майна в натурі. А тому маються підстави для
задоволення позову в цій частині зазначем шляхом.

Відповідно до ст. 94 КАСУ позивачеві підлягають відшкодуванню судові
витрати у сумі 51 грн. за рахунок відповідного місцевого бюджету.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 94, 128,
159 КАСУ, ст. ст. 92, 95 Конституції
України, ст. ст. 9, 91
Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей”, Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних
коштів», Законом України « Про Державний
бюджет України на 2008 рік», Постановою КМУ «Про речове забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний
час», суд,-

П О С Т
А Н О В И В:

Позов
задовольнити.

Визнати
неправомірними дії військової частини А 1926
щодо незабезпечення ОСОБА_1 за час проходження військової служби
належним речовим майном.

Стягнути
з військової частини А 3306, яка є правонаступником військової частини А 1926
на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію замість належного до видачі станом до
11.03.2000р. речового майна у сумі 1547(
одна тисяча п'ятсот сорок сім ) грн. 35 коп.

Зобов'язати військову частину А 3306
видати ОСОБА_1 належне до видачі після 11.03.2000р. речове майно в натурі на суму 765 ( сімсот шістдесят п'ять ) грн.
50 коп., згідно довідки № 47 від
29.12.2000р., а в разі відсутності його
вартість стягнути з військової частини А 3306 на користь ОСОБА_1.

Судові витрати в розмірі 51 (
п'ятдесят одна ) грн. здійснені ОСОБА_1
у справі підлягають відшкодуванню з
відповідного місцевого бюджету.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний
адміністративний суд протягом 10 днів з дня її проголошення, шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження,
а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня
складання постанови в повному обсязі.
Апеляційна скарга подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя-