Справа № 22-а-5512/2008
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Христофоров А.Б.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
01 липня 2008 року справа
№ 22-а-5512/08
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:
судді
суддів при секретарі за участі позивача представника
Василенко Л.А., Дяченко С.П. Скопинській А.О. ОСОБА_1
розглянувши у відкритому апеляційну скаргу
судовому засіданні Центрально-Міського управління праці та соціального
захисту населення Горлівської міської ради Донецької області
Донецького окружного адміністративного суду
у справі
№ 2-а-7249/07
Центрально-Міського управління праці та
соціального захисту населення Горлівської міської ради Донецької області
стягнення допомоги на оздоровлення, -
В С Т А Н О В И Л А :
У листопаді 2007 року позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просив визнати неправомірною відмову Центрально-Міського
управління праці та соціального захисту населення Горлівської міської ради
Донецької області у виплаті
грошової допомоги на оздоровлення за 2007 рік.
Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 19.12.2007 року позов ОСОБА_1 до Центрально-Міського
управління праці та соціального захисту населення Горлівської міської ради
Донецької області про стягнення грошових сум на оздоровлення за 2007 роки
Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що
позивач дійсно є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській
атомній електростанції 1 категорії і є інвалідом 2 групи та перебуває на обліку
у відповідача, при цьому розмір мінімальної заробітної плати на момент виплати
становив 460 гривень.
В порушення зазначених норм відповідачем
щорічна допомога у визначеному розмірі позивачеві не нарахована і не сплачена.
Фактично нараховано, але так і не було сплачено в 2007 році - 120 грн.
Таким чином, суд першої інстанції вирішив, що позивач
повинен був отримати від відповідача разову грошову допомогу у розмірі - (460 гривень х 5) = 2300 гривень.
погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права, а саме, він здійснював нарахування виплати, керуючись
Постановою № 562 від 12.07.2005 р. “Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
судовому засіданні позивач та її представник заперечували проти задоволення
апеляційної скарги. Представник відповідача до апеляційного суду не прибув.
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне в її задоволенні
відмовити, а судове рішення залишити без змін.
Суд
апеляційної інстанції при розгляді справи встановив, що ОСОБА_1. є учасником
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії і є інвалідом 3
групи, що підтверджується посвідченням.
до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. №
796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ) передбачена щорічна допомога на оздоровлення
особам 1 категорії 2 групи, постраждалі у наслідок ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.
рік Управління нарахувало щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 120 грн.,
установлену постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 р. “Про
щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” (далі - постанова №562).
до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
постановою № 562 усупереч Закону № 796-ХІІ (який встановив розмір щорічної
допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати,
визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено конкретні розміри
такої допомоги в твердій грошовій сумі й, зокрема, для учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії 2 групи - 120 гривень.
моменту прийняття постанови № 562 встановлені нею розміри щорічної допомоги на
оздоровлення залишалися незмінними на 2007 рік, у той час як Верховною Радою
України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно
затверджувався державний бюджет.
оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному
будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного
спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону № 796-ХІІ та Закон України про
встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2007 рік, а не постанова №
статті 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, яким
зупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної плати -абзаців другого, третього,
четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої,
абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини
четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” визнані
неконституційними рішенням Конституційного Суду України від № 6-рп від
Позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом протягом фінансового року, за який йому належить до
сплати щорічна допомога на оздоровлення.
частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.
чином, дії відповідача в частині нарахування позивачу грошової допомоги на
оздоровлення у розмірі 120 гривень суд першої інстанції обґрунтовано визнав
суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Таким чином,
підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись
ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205,
ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну
скаргу Центрально-Міського управління праці та
соціального захисту населення Горлівської міської ради Донецької області -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2007
року у справі № 2-а-7249/08 за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Міського
управління праці та соціального захисту населення Горлівської міської ради
Донецької області «про стягнення допомоги та компенсації на оздоровлення» -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту набрання
законної сили.

Головуючий:

Судді: