Справа № 22-а-3749/2008
Суддя: Колеснік Г.А.
Дата ухвалення: 2008-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у І інстанції - суддя Суконцева
Доповідач - Г.А. Колеснік
Кіровський міський суд Луганської
Справа № 2-а-133/07
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 травня 2008 року
Справа 22-а-3749/07

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Колеснік Г.А.,

суддів: Шаптала Н.К., Ляшенка Д.В.,

при секретарі: Агейченковій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Кіровської міської ради Луганської області - про визнання
дій протиправними та стягнення недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення
за 2002 -2007 роки,

за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Кіровської міської ради Луганської області на постанову
Кіровського міського суду Луганської області від 26 грудня 2007 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулася до суду з позовом про стягнення з Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого комітету Кіровської міської ради Луганської
області щорічної допомоги на
оздоровлення, виходячи з норм Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за 2002 -2007 роки в сумі 8548,20 грн.

Постановою
Кіровського міського суду Луганської області від 26 грудня 2007 року позов
ОСОБА_1було задоволено частково. Стягнуто з Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого комітету Кіровської міської ради Луганської
області допомогу на оздоровлення за 2005, 2006 та 2007 роки у розмірі - 5326,60 грн. У стягненні грошової допомоги за
2002 - 2004 роки - відмовлено, в межах строків позовної давності.

Управління праці
та соціального захисту населення подало
апеляційну скаргу на
рішення суду першої інстанції, в якій просить скасувати постанову
Кіровського міського суду Луганської області від 26 грудня 2007 року, як
незаконну та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

Обґрунтовано
апеляційну скаргу тим, що судом першої
інстанції порушено норми матеріального права при прийнятті
оскаржуваної постанови. Згідно Закону «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосування норм
цього Закону проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачу було
виплачено щорічну грошову допомогу на оздоровлення відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року та Постанови Кабінету
Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року. Це повністю відповідає нормам
Конституції України, Закону України «Про державний бюджет на 2005 рік», Закону України «Про
бюджет на 2006 рік» та Закону України
«Про бюджет на 2007 рік», а також Бюджетному Кодексу, згідно яким усі компенсації і виплати проводяться з бюджету
тільки в межах бюджетних
асигнувань.

Сторони,
які беруть участь у справі, письмово просили розглянути справу без їх участі.

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду перевіривши матеріали справи, вивчивши
доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської міської ради
Луганської області необхідно задовольнити частково, а постанова суду першої
інстанції підлягає частковому скасуванню з наступних підстав.

Статтею
48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачена щорічна допомога на
оздоровлення інвалідам першої і другої груп - п'ять мінімальних заробітних
плат, інвалідам третьої групи - чотири мінімальних заробітних плати. Розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Згідно
з матеріалами справи, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильської АЕС, як постраждалий 1 категорії, інвалід 2 групи внаслідок Чорнобильської
катастрофи і має право отримувати щорічну допомогу на оздоровлення згідно Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 5
мінімальних заробітних плат.

Управлінням
праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської міської
ради Луганської області така допомога позивачу була виплачена в розмірах
встановлених Кабінетом Міністрів України, а саме 31.01.2005 року - 26,70 грн.
за 2005 рік, 15.05.2006 року - 75 грн. за 2006 рік, 16.06.2006 року - 45 грн. за 2006 рік та
23.02.2007 року - 120 грн. за 2007 рік.

Судом першої інстанції
правильно встановлено, що відповідачем неправомірно відмовлено ОСОБА_1
в виплаті недоотриманих сум на оздоровлення за 2005 та 2007 роки.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеними
постановами № 836 та № 562 усупереч Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (який
встановив розмір щорічної допомоги як величину, кратну відносно до розміру
мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати)
установлено конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі й,
зокрема, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідам 2 групи
постановою № 836 встановлена допомога - 26,70 гривень (за грошовою реформою
1996 року), постановою № 562 встановлена допомога - 120 гривень.

Виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні
даного спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та Закони України, яким встановлені розміри мінімальної заробітної
плати, зокрема на час виплати допомоги позивачу, а не постанови №№ 836, 562.

Таким чином, виходячи
з вищезазначеного, визначаючи розмір недоплаченої щорічної допомоги на
оздоровлення на момент виплати, яку відповідач зобов'язаний виплатити позивачу,
як інваліду 2 групи, необхідно виходити з наступних розрахунків:

- за
2005 рік - 262 х 5 - 26,70 = 1283,30 грн.;

- за 2007 рік - 400 х 5 - 120 =
1880 грн.

Загальна
сума, яку відповідач повинен виплатити ОСОБА_1 складає 3163, 30 грн.

Проте,
суд першої інстанції допустив помилку, визнавши дії відповідача неправомірними
при нарахуванні та виплаті позивачу
допомоги на оздоровлення в 2006 році та не врахував, що дія абзацу другого та
третього частини четвертої статті 48 була зупинена в частині виплати
компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати на
2006 рік згідно із п. 37 ст. 77 Закону України «Про Державний бюджет України на
2006 рік», який до теперішнього часу не визнаний неконституційним
Конституційним Судом України. За таких обставин, твердження суду першої
інстанції про невідповідність Закону України «Про Державний бюджет України на
2006 рік» Конституції України є передчасними, бо це є прерогативою саме
Конституційного Суду України. Тому, не можна стверджувати, що дії відповідача в цій частини були
протиправними.

За відсутності визнання закону про бюджет неконституційним у суду першої
інстанції не було правових підстав визнавати дії відповідача протиправними, бо
відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами
України.

Оскільки, іншими сторонами
дане судове рішення не оскаржено, колегія суддів, розглянувши апеляційну скаргу
в межах апеляційного перегляду, дійшла висновку, що суд першої інстанції
порушив норми матеріального права, що призвело до частково неправильного
вирішення справи, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає
частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст.198,
202 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Кіровської міської ради Луганської області - задовольнити частково.

Постанову
Кіровського міського суду Луганської області від 26 грудня 2007 року -
скасувати частково.

Позовні
вимоги ОСОБА_1до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого
комітету Кіровської міської ради Луганської області - про визнання дій
неправомірними та стягнення недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення -
задовольнити частково.

Визнати
протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого
комітету Кіровської міської ради Луганської області щодо недонарахування
ОСОБА_1 коштів на оздоровлення за 2005 та 2007 роки.

Зобов'язати
Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Кіровської міської ради Луганської області здійснити ОСОБА_1 нарахування та
виплату недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2005 та 2007 роки у
розмірі 3163,30 грн.

В
іншій частині постанову Кіровського міського суду Луганської області від 26
грудня 2007 року - залишити без змін.

Постанова
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Постанова
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів:
Г.А. Колеснік

/підписи/ Н.К. Шаптала

Д.В. Ляшенко

З оригіналом згідно

Суддя: Г.А.
Колеснік