Справа № 22-А-439/2007
Суддя: Оношко Г.М.
Дата ухвалення: 2007-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №22-А-439-07 Головуючий у 1
інстанції Кулініченко Г.В.
Категорія Доповідач
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі: головуючого Воробйової Н.С., суддів Олійника В.І., Оношко Г.М., при
секретарі Велицькому О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну

справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4 на постанову Обухівськог-о районного суду

від 16 січня
2007 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Козинської
селищної ради?

Обухівського районного відділу земельних ресурсів, Київської

регіональної філії Центру
ДЗК, треті особи: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 - про скасування рішень щодо надання земельних ділянок та
скасування кадастрових планів цих ділянок, визнання неправомірними дій та
бездіяльності суб"єктів владних повноважень.

Заслухавши
доповідь 'судді Апеляційного суду,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

встановила:

У липні 2006 року позивачі звернулися до суду з названим позовом. У позові
зазначали, що рішенням виконавчого комітету Обухівської сільської ради від 24
жовтня 2002 року та від 29 травня 2003 року у власність ОСОБА_5 для ведення
особистого селянського господарства були передані земельні ділянки розміром
0,03 га та 0, 0208 га, що прилягають до придбаної ним земельної ділянки. На
підставі цих рішень були виготовлені кадастрові плани та внесені відповідні
зміни в Державний акт на право приватної власності на землю на ім"я
ОСОБА_5

Рішенням
виконавчого комітету Козинської селищної ради
від 29 травня 2003 року у
власність ОСОБА_6 була передана земельна ділянка розміром 0, 101 га., виготовлений відповідний кадастровий план .
Зазначені рішення виконавчого комітету ,
кадастрові плани та зміни до Державного акту на право приватної власності на
землю, на думку позивачів, прийняті та виготовлені з порушенням

земельного законодавства,
порушують права позивачів, тому позивачі

просили скасувати рішення виконавчого комітету Козинської

селищної ради
№159/16 від 24 жовтня 2002 року , №155/384 від 29 травня 2003 року про надання
земельних ділянок ОСОБА_5
та №115/330 від 29 травня 2003 року щодо надання земельної ділянки ОСОБА_6 та
кадастрові плани земельних ділянок.

В процесі розгляду справи позивачі уточнили та доповнили позовні

вимоги, просили скасувати рішення №8 від 12 квітня 2002 року щодо

передачі виконкому повноважень про надання у приватну власність

земельних ділянок;визнати неправомірними дії
та бездіяльність

Обухівського районного відділу
земельних ресурсів ; визнати

неправомірною
дію Обухівського райвідділу Київської регіональної філії Центру ДЗК ;визнати
неправомірною бездіяльність місцевого органу державної реєстрації прав
Обухівського районного відділу Київської регіональної філії Центру ДЗК.

Постановою Обухівського районного суду від 16 січня 2007 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачів ставить
питання про скасування постанови суду першої інстанції з підстав порушення норм
матеріального та процесуального права , невідповідності висновків суду
обставинам справи та прийняття нової постанови про задоволення позову в повному
об"ємі позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи в порядку ст. 195 КАС України , колегія суддів
дійшла висновку , що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи постанову про відмову в задоволенні позову , суд виходив з того,
що позивачами пропущений встановлений 99 КАС України строк для звернення до
адміністративного суду за захистом прав , свобод та інтересів особи ; позивачі
не довели , в чому полягає порушення їх прав рішенням Козинської селищної ради
від 12 квітня 2002 року "Про делегування повноважень виконавчому комітету
сільської ради"; що рішення виконавчого комітету про надання та передачу
земельних ділянок у приватну власність третім особам відповідають діючому
законодавству та прийняті відповідно до ч.З ст. 2 КАС України.

Проте з такими висновками суду повністю погодитися не можна, оскільки суд
дійшов їх без врахування всіх обставин
справи та вимог закону.

З матеріалів
справи встановлено, що гр. ОСОБА_5 на
підставі договору купівлі-продажу від 24 листопада 1998

року була придбана земельна ділянка пл. 0,142 га АДРЕСА_1 для будівництва
та обслуговування будинку . 15 грудня 1999 року на вказану земельну ділянку на
ім"я ОСОБА_5 був виданий Державний акт на право приватної власності на
землю / реєстр.номер 3216/.

Рішенням виконкому Козинської селищної ради від 24 жовтня 2002 року №159/16
ОСОБА_5 було виділено додатково та передано у приватну власність земельну
ділянку пл.0, 03, яка прилягає до його земельної ділянки, для ведення
особистого селянського господарства; загальна площа земельної ділянки ОСОБА_5
визначена в розмірі 0,172 га,
у зв"зку з наданням додаткової земельної ділянки вирішено внести зміни в
Державний акт на право власності на земельну ділянку /а. с. 16, 20, 26/.

Рішенням виконкому від 29 травня 2003 року №115/384 йому ж було додатково
виділено та передано у приватну власність земельну ділянку пл. 0,0208 га для
ведення особистого підсобного господарства , загальну площу земельної ділянки
визначено в розмірі 0,1898га та постановлено внести відповідні зміни в
Державний акт на право приватної власності на землю / а. с. 17 /.

Крім того, рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради №115/330
від 29 травня 2003 року „Про надання і передачу у приватну власність земельної
ділянки ОСОБА_6" було надано та передано безкоштовно у приватну власність
земельну ділянку АДРЕСА_1
для ведення особистого селянського господарства
/а.с. 131/.

Однак пунктом 12 розділу X Перехідних положень ЗК України встановлено, що до
розмежування земель державної так комунальної власності повноваження щодо
розпорядження землями в межах населених пунктів , крім земель , переданих у
приватну власність , здійснюють відповідні сільські, селищні міські ради , а за
межами населених пунктів - відповідні
органи виконавчої влади.

Згідно з п. 30 ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування",
питання щодо відчуження відповідно до закону комунального майна вирішується
виключно на пленарних засіданнях сільської селищної , міської ради . Отже ,
виключна компетенція щодо прийняття рішень про надання земельних ділянок у
приватну власність в межах населених пунктів
належить лише сільським , селищним , міським радам.

Як встановлено з матеріалів справи ,
рішенням №8 від 12 квітня 2002

року Козинська селищна рада
передала виконкому Козинської
селищної

ради повноваження по виділенню в користування, , вилучення, викуп,

надання в оренду
та надання у приватну власність земельних ділянок

Проте зазначене рішення в частині передачі виконавчому
комітету

повноважень про передачу земельних ділянок у приватну
власність

прийняте з
порушенням закону ,є
протиправним та не надає

виконавчому комітетові повноважень по наданню у приватну власність
земельних ділянок в межах населеного пункту ,оскільки делегування повноважень
радою виконкому щодо передачі земельних ділянок у приватну власність Законом
України „Про місцеве самоврядування" не передбачена. Земельним Кодексом
України , який набрав чинності з 01 січня 2002 року, також не передбачено право
ради передати виконкому повноваження по наданню земельних ділянок у власність у
межах населених пунктів . З огляду на те, що земельні ділянки були надані у
приватну власність ОСОБА_5. та ОСОБА_6
із земель в межах сел.
Козин, приймати рішення щодо їх надання мала право лише Козинська
селищна рада.

За наведених
обставин рішення Козинської селищної
ради №8 від 12 квітня 2002 року в частині передачі виконавчому комітету повноважень про надання
земельних ділянок у приватну власність підлягає скасуванню.

Вище перераховані рішення про надання земельних ділянок
ОСОБА_5.

та ОСОБА_6 прийняті виконкомом
з перевищенням

їх повноважень, є протиправними та підлягають скасуванню:' Окрім того ,
рішення виконкому підлягають скасуванню як такі, що ухвалені з порушенням
Земельного кодексу України/ ст. ст. 118,125, 126, 198/ та Інструкції про
порядок складання , видачі, реєстрації і зберігання державних актів,
затвердженої наказом Держкомзему України №43 від 04 травня 1999 року /п.п. 1.
12, 1.14, 1.16/ Ці ж рішення також підлягають скасуванню як фіктивні, тобто
такі, що суперечать ст.234 Цивільного кодексу України. З матеріалів справи
встановлено , що зазначені в рішеннях земельні ділянки не виносилися і не могли
бути винесені в натуру у 2002 та 2003 роках, оскільки саме на цій місцевості у
1999 році була прокладена дорога з бетонним покриттям , прокопаний водний канал
та розташована земельна ділянка ОСОБА_2

Доводи позивачів
про те , що внаслідок надання третім особам зазначених спірних ділянок були
порушенні їх права , підтверджуються матеріалами справи , з яких беззаперечно
встановлено , що плани до виділених земельних ділянок ОСОБА_5 частково
накреслені на земельній ділянці загального користування - єдиному проїзді до
земельних ділянок Кривов"яза та ОСОБА_3 з бетонним покриттям, прокладеної
за рахунок позивачів; план земельної ділянки ОСОБА_6частково накреслений на водному каналі , прокопаному за
рахунок позивачів; частини земельної ділянки ОСОБА_2 передані у власність
третіх осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відмовляючи в позові з підстав , передбачених ст. 100 КАС України. суд
виходив з того , що позивачі в позові ставлять питання про скасування рішень
виконавчого комітету та Козинської селищної ради, які були прийняті у 2002
-2003 роках, а тому позивачами пропущений строк для звернення до адміністративного
суду , на застосуванні якого наполягає відповідач і зазначені обставини, на
думку суду , є підставою для відмовив задоволенні позову. Однак при цьому суд
не врахував , що за правилами с
т. 99 КАС України, встановлений зазначеною нормою закону річний строк
обчислюється з дня , коли особа дізналася або повинна була дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено з матеріалів справи , оскаржувані
позивачами рішення

приймалися відповідачем у їх відсутності , межі спірних
ділянок з ними

не
узгоджувалось , а тому посилання
позивачів на те, що про

прийняття відповідачем рішень про надання додаткових земельних ділянок
третім особам їм стало відомо тільки у 2006 році , нічим не спростовані та
заслуговують на увагу .

З урахуванням наведених обставин немає підстав вважати , що позивачами
пропущений строк для звернення до суду за захистом порушеного права.

Оскільки висновки суду не відповідають обставинам ^справи, судом порушені
норми матеріального права , що призвело <цо неправильного вирішення справи ,
постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове
задоволення позову , згідно з якою слід визнати протиправними та скасувати
рішення виконкому Козинської селищної ради №159/16 від24 жовтня 2002 року, №115/384
від 29 травня 2003 року, №115/330 від 29 травня 2003 року та рішення Козинської
селищної ради №8 від 12 квітня 2002 року в частині передачі виконкому
повноважень про надання у власність
земельних ділянок.

Позовні вимоги щодо визнання неправомірними дій та бездіяльності
Обухівського районного відділу земельних ресурсів, Обухівського районного
відділу Київської регіональної філії Центру ДЗК та місцевого органу реєстрації
прав Обухівського районного відділу Київської регіональної філії Центру ДЗК
задоволенню не підлягають. Зазначені відповідачі діяли на виконання рішень
виконавчого комітету , які на той час не були оскаржені та скасовані , підстав
вважати їх дії та бездіяльність протиправними не вбачається, у вказаній частині
у позові слід відмовити.

Оскільки
висновки суду не відповідають обставинам справи, постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове
задоволення позову.

Керуючись ст.
195, 198,202,205,207 КАС України,
колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову
Обухівського районного суду від 16 січня 2007 року скасувати та прийняти нову
постанову .

Позов
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення №159/16
виконавчого

комітету Козинської селищної ради Обухівського району від
24 жовтня

2002 року про довиділення та передачу приватну власність
земельної

ділянки ОСОБА_5; рішення№ 115/384

виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району

від29 травня 2003 року „Про довиділення земельної ділянки у приватну

власність" ОСОБА_5; рішення
№115/330

виконавчого комітету Козинської селищної ради від 29 травня 2003 року

про надання і передачу у приватну власність земельної ділянки

ОСОБА_6.

Визнати
протиправним та скасувати рішення Козинської селищної ради №8 від 12 квітня
2002 року в частині передачі виконкому Козинської селищної ради повноважень про
надання у приватну власність земельних ділянок.

В іншій частині
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути

оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного

місяця.