Справа № 22-а-2177/2008
Суддя: Сухарьок М.Г.
Дата ухвалення: 2008-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя 1-ї інстанції
Ясинський О.В. справа
№ 22-а - 2177/08
Суддя - доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2008 року м.
Донецький апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:
головуючого судді
Сухарька М.Г., суддів Білак С.В.,
при секретарі Чуріковій Я.О.,
позивача ОСОБА_1, представника позивача
відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного
адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Селидівського
міського суду Донецької області від 27 грудня 2007 року по справі № 2-а-39/07
за позовом ОСОБА_1 до Селидівської міської ради Донецької області про визнання незаконним рішення Селидівської міської ради від 28.02.2007 року
№5/17-242 в частині припинення служби в
органах місцевого самоврядування , -
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в
якому просив визнати незаконним рішення Селидівської міської ради № 5/17-242
від 28.02.2007 року в частині припинення його служби в органах місцевого
Селидівського міського суду Донецької області від 27 грудня 2007 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.
Позивач не погодився з рішенням суду і подав апеляційну
скаргу в якій вказав на порушення процесуального і матеріального права при
ухваленні рішення суду, просив постанову
суду від 27 грудня 2007 року скасувати, ухвалити нове рішення яким повністю
задовольнити його позовні вимоги.
Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши учасників процесу які
з'явились, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, вважає за необхідне вимоги викладені в апеляційній
скарзі задовольнити, постанову суду скасувати, виходячи з наступних підстав.
Рішенням
Селидівської міської ради №5/2-7 від 05.05.2006 року позивач був затверджений
на посаду заступника голови м. Селидове з питань діяльності виконавчих органів
ради.

Постановою
Красноармійського міськрайсуду Донецької області від 15 листопада 2006 року
ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння дій,
передбачених п. “г” ч. 3 ст. 5 Закону
України “Про боротьбу з корупцією”.

Постановою
Красноармійського міськрайсуду Донецької області від 26 січня 2007 року ОСОБА_1
був повторно притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння дій,
передбачених п. “а” ч. 2 ст. 1 Закону
України “Про боротьбу з корупцією”.

28
лютого 2007 року своїм рішенням №5/17-242 Селидівська міська рада, посилаючись
тільки на факти складання, відносно заступника голови ОСОБА_1, адміністративних
протоколів від 01.11.2006 року та від 25.01.2007 року, припинила його службу в
органах місцевого самоврядування.

Разом з
тим, постановою в.о. голови Апеляційного суду Донецької області від 07.06.2007
року постанова Красноармійського міськрайсуду від 26.01.2007 року про
притягнення ОСОБА_1 до адміністративній відповідальності, була скасована.

Колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції помилково
порахував встановленими обставини, що мають значення для справи, які не були доведені, дав невірну правову оцінку,
дослідженим у ході судового розгляду доказам, не застосував норми матеріального
права, що підлягають застосуванню і
як наслідок, зробив висновки, що не відповідають фактичним обставинам
справи.

Суд першої інстанції у своїй постанові вважав доведеним той факт, що
відповідач - Селидівська міська рада,
дізналась про зроблені позивачем діяння, за які останній був притягнутий до
адміністративної відповідальності, лише в лютому 2007 року і, таким чином,
місячний термін передбачений законом для притягнення ОСОБА_1 до
відповідальності, порушений не був. Доказами цьому факту суд вважав відповіді
на депутатські запити які надійшли від голови Красноармійського міськрайсуду
від 06.02.2007 року, а також від начальника відділу УБОЗ м.
Красноармійська від 19.02.2007 року.

Разом з тим, суд першої інстанції проігнорував лист, підписаний головою
Красноармійського міськрайсуду № 4041 від 25.12.2007 року, який знаходиться в
матеріалах справи. В цьому листі вказується, що 15.11.2006 року ОСОБА_1 був
притягнутий постановою суду до адміністративної відповідальності за ст.5 ч.3 п. “г” ЗУ “Про боротьбу з корупцією” і на нього було
накладено адміністративне стягнення. Далі голова суду повідомляє, що
20.11.2006 року на адресу голови Селидівської міської ради, голови Донецької
обласної ради, голови Донецької обласної державної адміністрації були
спрямовані копії даної постанови від 15.11.2006 року.

При апеляційному розгляді, до суду був наданий лист № 02вх 1270 л/7 від
19.05.08., згідно до якого виконком Селидівської міської ради підтвердив, що 22
листопада 2006 року отримана постанова Красноармійського міськрайсуду від
20.11.2006 року №5364/06 відносно ОСОБА_1 для відома, яка зареєстрована у
відділі діловодства і контролю ради за №02-2839-23/1.

Таким чином, слід вважати встановленим факт отримання постанови суду
відповідачем - 22 листопада 2006 року, що є фактичною датою з якої відповідачу
стало відомо про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Статтею 14 Закону України “Про державну службу” встановлені особливості
дисциплінарної відповідальності державних службовців. Дисциплінарні стягнення
застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання
службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він
працює.

За приписами частини другої цієї статті, до службовців, крім дисциплінарних
стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть
застосовуватися і інші стягнення.

В розділі “Припинення служби в органах місцевого самоврядування” Закону України “Про службу в органах
місцевого самоврядування” та розділі “Припинення державної служби” Закону України “Про державну службу”, вказані
підстави для припинення служби. В обох
законах закріплено, що при вирішенні питання про припинення служби, в першу
чергу слід керуватися загальними підставами, які передбачені Кодексом законів
про працю України.

Стаття 147 Кодексу законів про працю України передбачає, що за порушення
трудової дисципліни до працівника може бути застосовано, в тому числі і
звільнення.

Частина 1 ст. 148 Кодексу законів про працю України встановлює строк для
застосування дисциплінарного стягнення. Дисциплінарне стягнення застосовується
власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування
його у відпустці.

Позивач був звільнений з посади 28 лютого 2007 року, більш ніж три місяці
по тому, що є грубим порушенням діючого законодавства.

Звільнення службовця може бути
здійснене з додержанням порядку передбаченого статтями 148, 149 Кодексу законів
про працю України. За цими нормами, при обранні виду стягнення, власник або
уповноважений ним орган повинні враховувати, чи не закінчився встановлений для
цього строк, чи не застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне
стягнення, чи враховувалися при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку
і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, та попередня
робота працівника.

Наведене
свідчить, що при розгляді справи суд першої інстанції усупереч вимогам Кодексу
законів про працю України, не з'ясував
обставин, які мають істотне значення для її вирішення, не дав належної правової оцінки цим обставинам.

Таким чином, рішення суду не відповідає вимогам
матеріального та процесуального права і не повинно бути скасоване.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196,
198 - 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія судів, -

П О С Т А
Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Селидівського міського суду Донецької області від
27 грудня 2007 року по справі № 2-а-39/07 за позовом ОСОБА_1 до Селидівської
міської ради Донецької області про
визнання незаконним рішення Селидівської
міської ради від 28.02.2007 року №5/17-242
в частині припинення служби в органах місцевого самоврядування -
задовольнити.

Постанову
Селидівського міського суду Донецької області від 27 грудня 2007 року по
справі № 2-а-39/07 - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Селидівської міської ради Донецької
області про визнання незаконним
рішення Селидівської міської ради
Донецької області - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Селидівської
міської ради Донецької області № 5/17-242 від 28 лютого 2007 року в частині
рішення про припинення служби в органах місцевого самоврядування заступника
міського голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді заступника голови Селидівської
міської ради Донецької області з питань діяльності виконавчих органів.

Постанова ухвалена у нарадчій кімнаті та проголошені її
вступна та резолютивна частини - 23 травня 2008 року. Повний текст постанови
буде виготовлений - 28 травня 2008 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками
перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням
суду апеляційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному
обсязі.

Головуючий: Сухарьок
М.Г.

Судді: Білак
С.В.

Гаврищук
Т.Г.