Справа № 22-а-4261/2008
Суддя: Шаптала Н.К.
Дата ухвалення: 2008-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-4261/08
апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2008 рік місто Донецьк

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді: Шаптала Н.К.

суддів апеляційного суду: Колеснік Г.А., Ляшенко
Д.В.

при секретарі судового засідання:
Білоус К.І.

З участю сторін: сторони або їх представники до суду не з'явились про дату, час та місце розгляду справи сторони
були повідомлені належним чином;

розглянувши апеляційну скаргу

Управління праці та соціального захисту
населення Ровеньківської міської Ради

на
постанову

Ровеньківського міського суду Луганської області

від

7 лютого 2008 року

за
позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту
населення Ровеньківської міської Ради

про

Визнання дій з відмови у
проведенні виплати заборгованості з щорічної грошової допомоги на
оздоровлення;

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Ровеньківського міського суду Луганської області від 7 лютого 2008 року дії
Управління праці та соціального захисту населення Ровеньківської міської Ради
щодо відмови у проведенні виплати заборгованості з щорічної грошової допомоги
на оздоровлення ОСОБА_1. були визнані незаконними та відповідача було
зобов'язано здійсними ОСОБА_1. виплату щорічної грошової допомоги на
оздоровлення за 2007 рік у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат виходячи з
суми 460 грн.

Відповідач
не погодився з даною постановою суду та
подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої
інстанції, та винести нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1. відмовити в повному обсязі, мотивуючи тим, що всі виплати позивачу
були зроблені відповідно до норм діючого законодавства, а саме, Постанов
Кабінету Міністрів України.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши
матеріалами справи в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга
відповідача задоволенню не
підлягає, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

До такого висновку колегія прийшла з огляду на наступне:

Суд 1-ї інстанції вірно встановив обставини справи і
прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1є учасником ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи 2 категорії, і йому відповідно до вимог ст. 48 Закону
України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 року підлягають сплаті
одноразові щорічні компенсації на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних
розмірів заробітної плати, встановленої на момент її виплати.

Колегія вважає, що суд першої інстанції вірно виходив саме з вимог Закону, який має
вищу юридичну силу відносно постанов Кабінету Міністрів України, якими, в свою
чергу, керувався відповідач, сплачуючи позивачу допомогу у зменшених розмірах.

Колегія
суддів, приймає до уваги норми ст.ст. 46, 48 Конституції України, відповідно до
яких, громадяни України мають право на достатній життєвий рівень та соціальний
захист, що включає в себе і право громадянина на пенсійне забезпечення в
старості. Більш
того, пенсії та інші соціальні виплати
та допомоги мають забезпечувати рівень життя громадянина не нижчий від
прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Крім того, Законом України
«Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі ЗУ №2017 від 05.10.2000р.),
визначаються правові засади формування та застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією
України та законами України - основних соціальних гарантій.

Статтею
17 ЗУ №2017 основні державні
соціальні гарантії встановлюються
Законами України, з метою забезпечення конституційних прав громадян на
достатній життєвий рівень - до таких гарантій віднесено і мінімальний розмір пенсії за віком та
мінімальний розмір заробітної плати, - які не можуть бути меншими від
прожиткового мінімуму встановленого законом.

За
таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив, що розмір щорічної
грошової допомоги на оздоровлення ОСОБА_1. має бути сплачений та обраховуватись
виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, яка не може бути меншою за
прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, та має обраховуватись з розміру 5
мінімальних заробітних плат виходячи з розміру 460 грн., з врахуванням вже
сплаченої частини допомоги.

Враховуючи наведене, колегія погоджується з
рішенням суду першої інстанції, та вважає, що апеляційна скарга відповідача
задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції має бути залишена
без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195,
п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення Ровеньківської міської Ради - залишити без задоволення.

Постанову Ровеньківського міського суду Луганської області від 7 лютого 2008 року,
якою дії Управління праці та соціального захисту населення Ровеньківської
міської Ради щодо відмови у проведенні виплати заборгованості з щорічної
грошової допомоги на оздоровлення ОСОБА_1. були визнані незаконними та
відповідача було зобов'язано здійсними ОСОБА_1. виплату щорічної грошової
допомоги на оздоровлення за 2007 рік у розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат виходячи з суми 460 грн. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України
шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця після набрання законної
сили.

Колегія
суддів: