Справа № 22а-101/2007
Суддя: Ніколова Б.Ю.
Дата ухвалення: 2007-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2007 року м.
Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Ніколової
Б.Ю.,

суддів : Ніколаєвої В.М.,
Матковської Л.О.

при секретарі
Доробалюк Л.В.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Іоніна Є.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 22а-101 за
апеляційною скаргою спеціального загону оперативно-рятувальної служби
цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій України на постанову
Хмельницького міськрайонного суду від 1
листопада 2006 року за
позовом ОСОБА_1 до
спеціального загону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту
Міністерства надзвичайних ситуацій України про зобов'язання до вчинення дій.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, представника відповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія
суддів,

встановила:

В серпні 2006 року
позивач звернувся до суду з позовом до військової частини Д-1002 (спеціального
загону Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту) про зобов'язання до
вчинення дій - виплати
грошової компенсації за продовольчі пайки за період з 11 серпня 2000 року по 30 листопада 2004 року з
врахуванням індексації. В обгрунтування своїх вимог вказував, що 30.11.2004
року наказом №218 командира ВЧ Д-1002 його було звільнено з військової служби у
зв'язку зі скороченням штатів. Під час проходження військової служби з 11 березня 2000 року по 30 листопада 2004 року йому не
видавалися продовольчі пайки, а при звільненні не виплачена грошова компенсація
за них. З цих підстав просив задовольнити позов.

Судом до участі у справі в якості другого відповідача залучено спеціальний
загін оперативно-рятувальної служби цивільного захисту.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 1 листопада 2006 року позов
задоволено. Постановлено зобов'язати спеціальний загін оперативно-рятувальної
служби цивільного захисту виплатити ОСОБА_1
грошову компенсацію за продовольчі пайки, з врахуванням індексу інфляції.
Стягнуто з спеціального загону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту
в дохід держави 51 грн.
державного мита.

В апеляційній скарзі спеціальний загін оперативно-рятувальної служби цивільного
захисту вважає постанову суду незаконною, просить її скасувати, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема
невідповідність висновків суду фактичним обставинам. Суд не врахував, що
військова частина Д-1002, в якій проходив військову службу позивач, була
ліквідована 19.08.2003 року, а
правонаступником її є військова частина А-2251. Спеціальний загін
оперативно-рятувальної служби цивільного захисту не є належним відповідачем.
Крім того, суд не прийняв до уваги Закон України „Про деякі заходи щодо
економії бюджетних коштів" від 17.02.2000
року, згідно якого призупинена дія ч.2 ст. 9

Головуючий у
першій інстанції -Фанда В .П. Справа
№ 22а-101

Доповідач - Ніколова Б.Ю. Категорія
№ 38

2

Закону України „Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"
в частині одержання військовослужбовцями
продовольчих пайків або грошової компенсації замість
них.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню з
ухваленням апеляційним судом нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до п.2 Закону України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних
коштів" від 17 лютого 2000 року призупинено
дію частини другої статті 9
Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей" в частині одержання військовослужбовцями продовольчих
пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи вимоги позивача, суд до уваги
наведені положення Закону не прийняв, а тому дійшов помилкового висновку про
те, що відповідач зобов'язаний виплатити позивачу грошову компенсацію за
продовольчі пайки за період з 11.03.2000
року по 30.11.2004 року
згідно Положення „Про продовольче забезпечення військовослужбовців Збройних Сил
України в мирний час". Крім того, є непереконливим висновок суду про те,
що саме спеціальний загін оперативно-рятувальної служби цивільного захисту є
правонаступником військової частини А-2251, в якій позивач проходив службу по 14.03.2003 року.

Наведене свідчить, що постанова суду ухвалена при неповному з'ясуванні
обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є
відповідно до п.п. 1,4 ст. 202 КАС України
підставою для її скасування.

Враховуючи обставини справи, наведені положення Закону України „Про деякі
заходи щодо економії бюджетних коштів" від 17 лютого 2000
року, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 слід
відмовити в позові.

Керуючись ст. ст. 196,
198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу спеціального загону оперативно-рятувальної служби
цивільного захисту задовольнити.

Постанову
Хмельницького міськрайонного суду від 1
листопада 2006 року
скасувати.

В позові ОСОБА_1 до
спеціального загону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту про
стягнення грошової компенсації за продовольчі пайки за період з 11.03.2000 року по 30.11.2004 року відмовити.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до
Вищого Адміністративного Суду України протягом одного місяця після набрання нею
законної сили.