Справа № 22-а-1475/2008
Суддя: Сухарьок М.Г.
Дата ухвалення: 2008-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя 1-ї інстанції
Яманко В.Г. справа № 22-а
Суддя - доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2008 року м.
Донецьк

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Сухарька М.Г., суддів Білак С.В.,
Гаврищук Т.Г.

при секретарі Безруковій В.М.

за участю сторін: представника позивача Хвостікової О.В. -за
довіреністю

представника відповідача Замбурської Л.О. - за довіреністю

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Київському районі м. Донецька на постанову
господарського суду Донецької області від 4 грудня 2007 року
по справі № 37/212пд за позовом Державної податкової інспекції у Київському
районі м. Донецька до товариства з
обмеженою відповідальністю “МІСТПРОМРЕЗЕРВ”, товариства з обмеженою
відповідальністю “Рудмаш” про визнання угоди недійсною, -

В С Т А Н О В И Л А :

ДПІ
у Київському районі м. Донецька звернулось до суду першої інстанції з
адміністративним позовом про визнання недійсним договору постачання № 02/01 від
17 січня 2005 року, укладеного між ТОВ “МІСТПРОМРЕЗЕРВ” та ТОВ “Рудмаш”
за ст. 207,208 ГК України, зобов'язання
усього отриманого за цим договором постачання стягнути на користь ТОВ “Рудмаш”, стягнути з ТОВ “Рудмаш” на
користь держави грошовий еквівалент отриманого товару.

Постановою
господарського суду Донецької області від 4 грудня 2007 року позивачу
відмовлено в задоволені його позовних вимог у повному обсязі.

Позивач не погодився з рішенням суду і подав апеляційну
скарг в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги
задовольнити, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, вважає за необхідне в задоволенні вимог викладених в
апеляційній скарзі відмовити, постанову-залишити без змін.

Суд першої
інстанції вірно встановив, що між відповідачами склалися відносини з укладення
та виконання господарських зобов'язань.

За приписами
статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не
відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин
з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності),
може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно до статті 208 цього кодексу України якщо господарське зобов'язання
визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі
виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду
стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання
однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а
також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі
наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути
повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування
виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Суд першої інстанції вірно встановив, що позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_1 зазначений
в договорі як директор ТОВ „Містпромрезерв" при укладанні та підписанні
договору діяв в супереч інтересам держави і мав умисел на отримання доходів по
даному договору з ухиленням від їх оподаткування. До кримінальної
відповідальності ОСОБА_1 за ухилення від оподаткування по статті 212 КК України
не притягувався.

У вироку
Куйбишевського районного суду м. Донецька відсутні обставини, встановлені на
підтвердження того, що укладаючи спірний договір, сторони діяли з метою, яка
суперечить інтересам держави і суспільства. Крім того, у зазначеному вироку
вказано, що речові докази по справі підлягають поверненню ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
оскільки санкції статті, за якою вони були притягнуті до відповідальності не є
конфіскаційними та з матеріалів справи не вбачається, що є підстави для
відшкодування будь - якої шкоди, у тому числі шкоди, нанесеної державі та
посилання позивача на вирок Куйбишевського районного суду м. Донецька від 30 грудня 2005 року з кримінальної справи, як
доказ спрямованості умислу та доведення мети суперечною інтересам
держави та суспільства при укладанні оспорюваного договору, суд вважає '
безпідставним, оскільки він не містить в собі висновки відносно укладеного та
виконаного договору № 02/01 від 17 січня 2005 року та не робилися висновки
відносно його мети та спрямованості. Факт притягнення директора ТОВ
"Містпромрезерв" ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за частиною
2 статті 205 Кримінального кодексу України не є доказом наявності у такого
суб'єкта господарювання мети суперечної інтересам держави та суспільства при
укладанні всіх угод та виконанні всіх господарських зобов'язань.

Колегія суддів
погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведені
обставини на підтвердження того, що укладаючи договір,
перший відповідач діяв з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і
суспільства. Сам по собі договір не є таким, що суперечить інтересам держави і
суспільства. Такий товар не виключено законом із цивільного обігу, на торгівлю
ним не вимагалась ліцензія, не було й інших законодавчих обмежень
стосовно його купівлі-продажу. Позивач не надав доказів будь-яких донарахувань
податкових зобов'язань податковим органом за порушення податкового
законодавства за оспорюваним договором та доказів кримінальної відповідальності
посадових осіб і відповідальності суб'єктів господарювання за ухилення від
сплати податків або інші податкові правопорушення.

Частиною 1
статті 208 Господарського кодексу України передбачено застосування санкцій лише
судом. Це правило відповідає приписам статті 41 Конституції України, згідно з
якими конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у
випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Оскільки
санкції, передбачені цією частиною, є конфіскаційними, стягуються за рішенням
суду в доход держави за порушення правил здійснення господарської діяльності,
то такі санкції не є цивільно-правовими, а адміністративно-господарськими як
такі, що відповідають визначенню частини 1 статті 238 Господарського кодексу
України. Тому такі санкції можуть застосовуватись лише протягом строків,
встановлених статтею 250 ГК України, яка передбачає, що
адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш
як через один рік з дня порушення цим
суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи
вищевикладене, коле судова
колегія прийшла до висновку, що рішення першої інстанції відповідає вимогам
матеріального та процесуального права і не може бути скасовано чи змінено з
підстав, що наведені в апеляційній скарзі, судом ретельно перевірено доводи
сторін, дано їм вірну оцінку, постанова суду від 4 грудня 2007 року є законною і обґрунтованою, доводами
апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються,
підстави для скасування постановленого по справі судового рішення відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196,
198 - 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія судів, -

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Донецька на постанову господарського суду Донецької
області від 4 грудня 2007 року по справі № 37/212пд за позовом Державної
податкової інспекції у Київському районі м. Донецька до товариства з обмеженою відповідальністю
“МІСТПРОМРЕЗЕРВ”, товариства з обмеженою відповідальністю “Рудмаш” про визнання
угоди недійсною - залишити без
задоволення.

Постанову господарського
суду Донецької області від 4 грудня 2007
року по справі № 37/212пд -залишити без змін.

Ухвала постановлена у нарадчій кімнаті та проголошена у
судовому засіданні 11 червня 2008 року.

Повний текст постанови
виготовлений 17 червня 2008 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення
постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення постанови в повному обсязі.

Головуючий:
Сухарьок М.Г.

Судді:
Білак С.В.

Гаврищук Т.Г.