Справа № 22а-614/2007
Суддя: Лівінський І.В.
Дата ухвалення: 2007-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22а-6І4/2007р. Головуючий
1-ї інстанції: Алєйніков В.О.
Категорія 42 Суддя-доповідач
апеляційного суду: Лівійський І.В.
УХВАЛА

іменем України

04 травня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного

суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Паліюка В.П.,

суддів: Лівійського І.В.,
Шолох З.Л.,

при секретарі:
Негрун І.О.,

за участю: представника позивачів ОСОБА_8,

представника
відповідача ОСОБА_1, розглянула у відкритому судовому засіданні в місті
Миколаєві адміністративну справу за апеляційною скаргою представника
Територіального Управління Державної судової адміністрації у Миколаївській
області (далі - ТУ ДСА) ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м.
Миколаєва від 9 листопада 2006 року

за позовом

ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Новобузького районного суду
Миколаївської області та ТУ ДСА про захист права на матеріальне забезпечення,

ВСТАНОВИЛА:

22 травня 2006
року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулись до суду з позовом до ТУ ДСА про захист
права на матеріальне забезпечення.

Позивачі
зазначали, що працюють в апараті Новобузького районного суду Миколаївської
області і є державними службовцями. Відповідно до наказів голови суду у
2004-2005 роках їм були встановлені надбавки до заробітної плати за
напруженість в роботі, премії, а також матеріальна допомога. Між тим, ТУ ДСА,
передбачені наказами голови суду виплати не здійснювала.

Посилаючись на
викладене, кожен з позивачів просив стягнути на його користь заборгованість по
надбавці до заробітної плати за напруженість в роботі, премії, а також
матеріальну допомогу.

Також вони
зазначили, що неправомірними діями відповідача їм завдано моральну шкоду у
відшкодування якої просили стягнути: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 по
2000 грн. кожна, а ОСОБА_4 та ОСОБА_6 по 1500 грн. кожна,

Ухвалою
Центрального районного суду м. Миколаєва вказані позови об'єднані в одне
провадження.

Ухвалою цього ж
суду до участі в справі в якості відповідача притягнуто Новобузький районний
суд Миколаївської області.

В судовому
засіданні позивачі уточнили свої вимоги відносно заборгованості по заробітній
платі та просили стягнути: ОСОБА_2 - 2387 грн. 46 коп., ОСОБА_3 - 2591 грн. 5
коп., ОСОБА_4 2618 грн. 35 коп., ОСОБА_5 2964 грн. 07 коп., ОСОБА_6 3142 грн.
11 коп., ОСОБА_7 2361 грн. 73 коп.

Постановою
Центрального районного суду м. Миколаєва від 9 листопада 2006 року позов
задоволено частково. Постановлено стягнути з ТУ ДСА на користь ОСОБА_2 - 2387
грн. 46 коп., ОСОБА_3 - 2591 грн. 5 коп., ОСОБА_4 2618 грн. 35 коп., ОСОБА_5
2964 грн. 07 коп., ОСОБА_6 3142 грн. 11 коп., ОСОБА_7 2361 грн. 73 коп.

2

матеріального
забезпечення та по 100 грн. кожній на відшкодування моральної шкоди.

Додатковою
постановою цього ж суду в задоволенні позовних вимог до Новобузького районного
суду Миколаївської області відмовлено.

В апеляційній
скарзі представник ТУ ДСА ОСОБА_1, посилаючись на незаконність постанови суду
просила її скасувати.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши докази по справі в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Суд повно та
всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку всім доказам, які надали
сторони та на підставі ст.ст. 115, 116, 237-1 КЗпП України, прийшов до вірного
висновку, що ТУ ДСА необгрунтовано обмежило, заробітну плату позивачів, чим
порушило їх трудові права. А тому, правильно стягнув з останнього на користь
позивачів заборгованість по премії, надбавці до заробітної плати за
напруженість в роботі та матеріальної допомозі. Крім того, суд правильно
встановив, що незаконні дії ТУ ДСА призвели до душевних страждань позивачів.

Щодо розміру моральної
шкоди, то колегія суддів погоджується з його визначенням.

Доводи
апеляційної скарги стосовно того, що трудові права позивачів не були порушені,
оскільки виплати здійснювалися в межах фінансування не з вини ТУ ДСА, є
необґрунтованими.

Із матеріалів
справи вбачається, що позивачі працюють в апараті Новобузького районного суду
Миколаївської області і є державними службовцями.

Статтею 33
Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних
службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки
за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям,
також можуть установлюватись надбавки за високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи.

Згідно п. 2
Постанови Кабінету Міністрів України № 2288 від 13 грудня 1999 року «Про
впорядкування умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади,
місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів
та інших органів» (з наступними змінами) позивачі мають право на отримання
щомісячної надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо
важливої роботи у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням
надбавки за ранг державного службовця та премії в розмірі 25% середньомісячного
заробітку, а також на щорічну матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення в розмірі
середньомісячної заробітної плати

Наказами голови
Новобузького районного суду Миколаївської області у 2004-2005 роках кожному з
позивачів призначались щомісячні премії, доплати за інтенсивність, а також
матеріальні допомоги.

Проте, ТУ ДСА
такі виплати не здійснювало, не забезпечивши в межах своєї компетенції належний
рівень оплати праці позивачів.

Водночас, ТУ ДСА
являючись розпорядником коштів, виділених державою на утримання судів області,
протягом 2004-2005 років ніяких змін до кошторису Новобузького районного суду
Миколаївської області стосовно збільшення видатків на заробітну плату
працівників суду не вносило.

Розрахунки наведені
в рішенні суду відповідач не оспорював.

Таким чином,
висновок суду щодо задоволення вимог позивачів про стягнення з ТУ ДСА
заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди, відповідає обставинам
справи, а також вимогам чинного законодавства.

Керуючись
статтями 199, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника Територіального Управління Державної судової адміністрації
у Миколаївській області ОСОБА_1 - відхилити, а постанову Центрального районного
суду м. Миколаєва від 9 листопада 2006 року - залишити

2

без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але протягом одного місяця може бути
оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.