Справа № К-8498/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2008-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

і м е н е м У к
р а ї н и

01 квітня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, судді

Смоковича М.І.,

суддів
Весельської Т.Ф., Горбатюка С.А., Мироненка О.В., Чумаченко Т.А.,

провівши
у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи за
скаргою ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність прокурора Сімферопольського
району Автономної Республіки Крим за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим
від 26 червня 2003 року та ухвалу апеляційного суду Автономної Республіки Крим
від 01 вересня 2003 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2003 року ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на
неправомірну бездіяльність прокурора Сімферопольського району Автономної Республіки Крим ОСОБА_2.

В обґрунтування своїх вимог вказав на те, що 23 квітня
2003 року суб'єкту оскарження для виконання було направлено рішення
Центрального районного суду м. Сімферополя для прийняття рішення про надання
йому та членам його родини індивідуальних засобів захисту та повідомлення про
небезпеку, але у встановлений місячний строк прокурор району рішення суду не
виконав.

Вважає, що такими діями прокурором порушені його права,
надані йому Конституцією України.

Просив визнати бездіяльність прокурора Сімферопольського
району Автономної Республіки Крим ОСОБА_2 неправомірною та зобов'язати виконати
зазначене рішення суду.

Ухвалою Центрального районного суду м. Сімферополя від 26
червня 2003 року відмовлено в прийомі скарги ОСОБА_1.

Ухвалою апеляційного суду АР Крим від 01 вересня 2003
року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м.
Сімферополя від 26 червня 2003 року відхилено.

Не погоджуючись з рішенням судів першої та апеляційної
інстанції, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій вказав на те, що рішення
судів ухвалені з порушенням норм процесуального права. Просив їх скасувати та
направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду
України, проаналізувавши правильність
застосування судами норм процесуального права, колегія суддів вважає, що
касаційна скар­га ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Суд першої інстанції відмовляючи ОСОБА_1 у прийнятті
скарги, виходив з того, що бездіяльність щодо невиконання прокурором рішення
суду не може бути оскаржена в порядку глави 31-А Цивільного процесуального
кодексу України 1963 року (далі - ЦПК України 1963 року), оскільки ці дії
ніякого відношення до управлінської діяльності не мають.

З цим погодився й суд апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що такий висновок є правильним,
оскільки він відповідає вимогам чинного процесуального законодавства.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 оскаржив до суду
неправомірну бездіяльність прокурора Сімферопольського району Автономної
Республіки Крим щодо невиконання рішення суду.

Суддею суду першої інстанції та судом апеляційної
інстанції встановлено, що 20 лютого 2003 року державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби управління юстиції Центрального районну м.
Семфірополя Автономної Республіки Крим винесено відповідну постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Умови і порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені
у Законі України “Про виконавче провадження”. Отже цей Закон є спеціальним,
оскільки регулює правовідносини в сфері виконання судових рішень та рішення
інших органів.

За таких обставин бездіяльність прокурора щодо виконання
судового рішення не підлягала оскарженню у порядку, визначеному Главою 31-А ЦПК
України 1963 року.

Якщо рішення суду без поважних причин у встановлений
законом строк не було виконано, то до суду
відповідно до Глави 31-Г ЦПК України 1963 року можна було оскаржити
рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, у провадженні якого
перебував на виконанні виконавчий документ, а не бездіяльність прокурора, який
є стороною у виконавчому провадженні.

За таких обставин, суддя суду першої інстанції правильно
відмовив у прийнятті скарги ОСОБА_1, а суд апеляційної інстанції обґрунтовано
залишив в силі його ухвалу.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 правильність висновків судів
попередніх інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при
ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суддя суду першої інстанції та апеляційний суд
не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, підстав для їх скасування чи зміни немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220,
222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувані ухвалу
Центрального районного суду м. Сімферополя
від 26 червня 2003 року та ухвалу апеляційного суду АР Крим від 01 вересня 2003
року - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає, крім як у випадку та з підстав, передбачених статтями
236, 237 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду
України лише за винятковими обставинами, протягом одного місяця з дня відкриття
таких обставин.

Судді (підпис) Смокович М.І.

(підпис)
Весельська Т.Ф.

(підпис) Горбатюк С.А.

(підпис)
Мироненко О.В.

(підпис) Чумаченко Т.А.

З оригіналом згідно

Відповідальний секретар Семяніста
С.Л.