Справа № 22а-5677/2008
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2008-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

«30» травня 2008 року справа № 22а-5677/08

м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Геращенка І.В.

суддів Малашкевича
С.А., Міронової Г.М.

при секретарі судового засідання Літвіновій
Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача -
ОСОБА_1

від відповідача -
Андрєєва Т.О. - довір. від 09.01.2008 року № 1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Управління
праці та соціального захисту населення Торезької міської Ради Донецької області

на постанову Торезького міського суду Донецької
області

від 08.04.2008 року

у справі № 2а-60/08

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до відповідачів:

1.
Управління праці та соціального захисту населення Торезької міської ради
Донецької області

2.
Головного Управління Державного казначейства України в Донецькій області

про визнання неправомірною відмови та
стягнення недоплаченої суми одноразової грошової допомоги

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Торезького міського суду Донецької області з позовною
заявою до Управління праці та соціального захисту населення Торезької міської
ради Донецької області та Головного Управління Державного казначейства України
в Донецькій області про визнання неправомірною відмови та стягнення
недоплаченої щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2004, 2005, 2006, 2007 роки згідно ч. 5 ст.
13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”.

Постановою Торезького міського суду Донецької області від 08.04.2008 року у
справі № 2а-60/08 (суддя Сенчишин Ф.М.) позовна заява задоволена частково:
визнані неправомірними дії та стягнені кошти за 2004, 2005, 2007 роки, в
задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено..

Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати судове
рішення та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовної заяви
відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням судом норм
матеріального права.

Вважає правомірним та
обгрунтованним застосування у спірних правовідносинах положень відповідних
Законів України про Державний бюджет на 2004, 2005 та на 2007 роки.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила.

ОСОБА_1 має статус інваліда війни ІІІ групи безстроково, про що свідчить
посвідчення серії Б № 325295 (а.с. 7), у
зв'язку з чим та відповідно до вимог ч. 5 ст. 13 Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” має право на отримання
щорічної грошової допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня)
в розмірі сьомі мінімальних пенсій за віком.

Фактично позивач отримав від відповідача у 2004 році - 130 грн., 2005 році
- 270 грн., у 2006 році - 270 грн., у 2007 році - 300 грн., при цьому відповідач керувався
положеннями Законів України про державний бюджет України на відповідні роки.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом
першої інстанції, в апеляційній скарзі відповідач посилається на невірне застосування норм
матеріального права та вважає правомірними дії по сплаті разової грошової
допомоги до 9 травня в розмірах, встановлених відповідними Законами України про
Державний бюджет.

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах
щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Правовий статус ветеранів та інвалідів війни, забезпечення створення
належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві
шанобливого ставлення до них визначає Закон України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 цього Закону щорічно до 5 травня інвалідам війни
ІІІ групи виплачується разова грошова допомога у розмірі сьомі мінімальних
пенсій за віком.

Абзацем 1 ст. 17 цього Закону встановлено, що фінансування витрат,
пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного
та місцевих бюджетів.

Згідно абз. 1 ст. 171 щорічну
виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями
12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення
через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а
особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового
утримання.

Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач є органом владних
повноважень, на якого чинним законодавством покладений обов'язок по здійсненню
виплат, передбачених Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, в тому числі разової грошової допомоги.

Колегія суддів не приймає до уваги довід заявника скарги щодо правомірності
застосування у 2004 році розміру таких виплат, встановленому ст. 44 Закону
України “Про Державний бюджет України на 2004 рік”, якою встановлено, що у 2004 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" здійснюється у таких розмірах: інвалідам війни 1 групи - 195
гривень, інвалідам війни 2 групи - 160 гривень, інвалідам війни 3 групи - 130
гривень, учасникам бойових дій - 120 гривень, особам, які мають особливі
заслуги перед Батьківщиною, - 195 гривень, членам сімей загиблих та дружинам
(чоловікам) померлих учасників бойових дій і учасників війни, визнаних за життя
інвалідами, - 65 гривень, оскільки положення ст. 44 визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно з Рішенням
Конституційного суду від 01.12.2004 року № 20рп/2004.

Колегія суддів вважає, також, неправомірним довід відповідача щодо
правомірності застосування у 2007 році розміру таких виплат, встановленому п.
13 ст. 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, відповідно
до якого у 2007 році виплата щорічної разової
допомоги відповідно до закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” здійснюється у таких розмірах: інвалідам
I групи - 450 гривень,
інвалідам II групи - 360
гривень, інвалідам III
групи - 300 гривень; учасникам бойових
дій - 280 гривень; особам,
які мають особливі заслуги перед Батьківщиною - 450 гривень; членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам)
померлих інвалідів війни
та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових
дій, учасників війни
- 150 гривень; учасникам війни -
55 гривень, оскільки положення зазначеної норми Закону - визнані неконституційним рішенням Конституційного
Суду України у справі № 6-рп від 09.07.2007 року.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність дій
щодо нарахування позивачу щорічної
грошової допомоги до 9 травня протягом 2007 року в розмірі 300 грн.,
встановленому Законом України “Про Державний бюджет на 2007 рік”, а не в
розмірі, встановленому Законом України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.

Таким чином, відповідач повинен був виплатити позивачу у 2004 році в сумі
350 грн., з урахуванням сплаченої суми в розмірі 130 грн. стягненню підлягає
220 грн., у 2007 році разову грошову допомогу до 5 травня - в сумі 2842 грн., з
урахуванням сплаченої суми в розмірі 300 грн. стягненню підлягає сума в розмірі
2542 грн.

Згідно ст. 22 зазначеного закону рішення підприємств, установ і організацій,
які надають пільги, можуть бути оскаржені до районної державної адміністрації,
виконавчого комітету міської Ради або до районного (міського) суду.

Оскільки орган праці та соціального захисту населення порушив право
позивача на отримання разової грошової допомоги, виплата якої встановлена ст.
13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”, він звернувся за захистом порушеного права з позовною заявою, та суд
першої інстанції ухвалив судове рішення в цій
частині з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наряду з викладеним, колегія суддів вважає, що постанова суду підлягає скасуванню в частині
задоволення позовної заяви щодо стягнення коштів за 2005 рік, з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 34 Закону України
“Про Державний бюджет України на 2005 рік”, установити,
що у 2005 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
здійснюється у таких розмірах: інвалідам війни I групи - 400 гривень, інвалідам
війни II групи - 330 гривень, інвалідам війни III групи - 270 гривень,
учасникам бойових дій - 250 гривень, особам, які мають особливі заслуги перед
Батьківщиною, - 400 гривень, членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих
учасників бойових дій і учасників війни, визнаних за життя інвалідами, - 130
гривень, учасникам війни - 50 гривень.

Оскільки ст. 34 Закону України “Про державний бюджет України на
2005 рік” до теперішнього часу не визнана неконституційною Конституційним Судом
України, у суду не було підстав для задоволення позовної заяви в цій частині.

Враховуючи на наведене,
колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову суду у зв'язку з
порушенням судом першої інстанції норм матеріального права.

На підставі викладеного,
керуючись Конституцією України, Законом України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, ст. 2, ст. 71, ст.
160, ст. 167, ст. 195, ст. 196, п.3 ст. 198, ч. 4 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст. 211, ст. 212, ст.
254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької області на постанову Торезького міського суду
від 08.04.2008 року у справі № 2а-60/08 - задовольнити частково.

Постанову Торезького міського суду
Донецької області від 08.04.2008 року у справі № 2а-60/08 за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Торезької міської ради
Донецької області, Головного Управління Державного казначейства України в
Донецькій області про визнання незаконними дій та стягнення недоплаченої
суми - скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької області, Головного Управління Державного
казначейства України в Донецькій області про визнання незаконними дій та
стягнення недоплаченої суми - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення
Торезької міської Ради Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 в виплаті
щорічної разової грошової допомоги до 9 травня як інваліду війни ІІІ групи за
2004, 2007 рік в розмірі, встановленому ст. 13 Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту
населення Торезької міської Ради Донецької області за рахунок коштів Державного
бюджету на користь ОСОБА_1 суму
недоплаченої разової грошової допомоги
до 9 травня за 2004, 2007 рік в розмірі, встановленому ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту”, в сумі 2762 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

У судовому засіданні 30.05.2008 року проголошений повний
текст постанови.

Головуючий
І.В. Геращенко

Судді С.А.Малашкевич

Г.М.Міронова

З оригіналом згідно

головуючий суддя І.В.Геращенко