Справа № К-30392/06
Суддя: Фадєєва Н.М.
Дата ухвалення: 2008-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВН
ИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2008 року

м.Київ

Колегія суддів Вищого адм
іністративного суду Україн
ив складі:

головуючого: судді Фадєєво
ї Н.М.
суддів: Бим М.Є., Леонтович К.Г
., Чалого С.Я., Харченка В.В.
при секретарі: Капустинськ
ому М.В.

з участю представників:

ДПІ у м. Херсоні Андрюка
А.М.
ТОВ з іноземними інвестиці
ями «Блек Сі Агрікалче Сепла
й Компані» - Ярошенко Ю.Б.

розглянувши у відкритому с
удовому засіданні адміністр
ативну справу за касаційною
скаргою Державної податково
ї інспекції у м. Херсоні на пос
танову господарського суду Х
ерсонської області від 10 трав
ня 2006 року та ухвалу Запорізьк
ого апеляційного суду від 09 се
рпня 2006 року у справі №7/168-АП-06 за
позовом товариства з обмежен
ою відповідальністю з інозем
ними інвестиціями «Блек Сі А
грікалче Сеплай Компані» до
Державної податкової інспек
ції у м. Херсоні про визнання н
ечинним та скасування податк
ового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:
У березні 2006 року ТОВ з ін
оземними інвестиціями «Блек
Сі Агрікалче Сеплай Компані
» звернулось до суду з позово
м до ДПІ у м. Херсоні про визна
ння нечинним та скасування п
одаткового повідомлення-ріш
ення від 21.03.2006р. №/0.
Постановою господарського
суду Херсонської області ві
д 10 травня 2006 року позов задово
лено.
Ухвалою Запорізького апел
яційного суду від 09 серпня 2006 р
оку зазначена постанова госп
одарського суду залишена без
змін. Внесено виправлення в р
езолютивну частину щодо назв
и та розміру судового збору.

В касаційній скарзі ДПІ у м.
Херсоні просить скасувати р
ішення судів попередніх інст
анцій та ухвалити нове рішен
ня про відмову в задоволенні
позову, посилаючись на поруш
ення судами норм матеріальн
ого та процесуального права.

Перевіривши матеріали спр
ави, правильність застосуван
ня судами попередніх інстанц
ій норм матеріального і проц
есуального права, правової о
цінки обставин у справі, обго
воривши доводи касаційної ск
арги, колегія суддів приходи
ть до висновку, що касаційна с
карга задоволенню не підляга
є виходячи з наступного.
Судами встановлено та з мат
еріалів справи вбачається, щ
о з 21.02.2006р. по 06.03.2006р.посадовими осо
бами ДПІ у м. Херсоні проведен
а перевірка позивача з питан
ь дотримання вимог податково
го та валютного законодавств
ам за період з 01.11.2003р. по 06.03.2006р., за р
езультатами якої складено ак
т від 14 березня 2006 року №892/23-4/20038795, я
ким встановлено порушення по
зивачем вимог пунктів 2.1,2.2, п.п.7.
2.4 п.7.2 ст.7, п.9.3, п.9.8 ст.9, п.10.1, п.10.2 ст.10 Зак
ону України «Про податок на д
одану вартість». Крім того, в п
роцесі перевірки було встано
влено, що 17.09.2004р. позивач на підс
таві поданої заяви був зняти
й з обліку платника ПДВ, ануль
овано свідоцтво платника ПДВ
та підприємство виключено з
Реєстру платників податків.
Натомість підприємство прод
овжувало після цієї дати зді
йснювати господарські опера
ції як з сільськогосподарськ
ої так і зі звичайної діяльно
сті, обсяг яких перевищував 360
0 неоподатковуваних мінімумі
в доходів громадян.
На підставі зазначеного ак
ту перевірки відповідачемви
несено податкове повідомлен
ня-рішення від 21 березня 2006 рок
у №/0, яким визначено суму п
одаткового зобовязання в р
озмірі 1 331 917,93грн. (665958,97грн. за осно
вним платежем та 665958,96грн. за штр
афними (фінансовими) санкція
ми).
В матеріалах справи відсут
ні докази того, позивач був оз
найомлений з рішенням ДПІ ві
д 17.09.2004р. про анулювання свідоцт
ва платника, зняття підприєм
ства з обліку та виключення з
Реєстру платника ПДВ.
Підприємство у встановлен
ому порядку та строки подава
ло контролюючому органу пода
ткову звітність як по загаль
ній так і по скороченій декла
раціях з ПДВ, а останній прийм
ав її, обліковував нарахуван
ня та зараховував до бюджету
сплату цього податку у особо
вому рахунку підприємства - п
латника ПДВ.
Тобто,податковий орган щод
о підприємства позивача вчин
яв дії, які контролюючий орга
н вчиняє виключно до зареєст
рованих платників ПДВ відпов
ідно до чинного податкового
законодавства.
Згідно п.9.6 ст. 9 Закону Україн
и «Про податок на додану варт
ість» (в редакції Закону, що ді
яла на момент анулювання сві
доцтва платника) свідоцтво п
ро реєстрацію діє до дати йог
о анулювання, яке відбуваєть
ся, якщо зареєстрована згідн
о з пунктом 2.1 цього Закону про
тягом 24 поточних календарних
місяців в якості платника по
датку особа мала за останні 12
поточних календарних місяці
в оподатковувані обсяги пост
авки товарів (робіт, послуг) ме
нші, ніж 3600 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Як правильно встановлено с
удамипопередніх інстанцій, д
іяльність підприємствапози
вача не припинялась, обсяг по
ставок перевищував встановл
ений чинимна той час законод
авством мінімум.
Отже, анулювання свідоцтва
платника ПДВ порушувало б чи
нну на той час правову норму -
п. 9.6 ст. 9 Закону України «Про по
даток на додану вартість».
Пунктом 2 ст. 10 вказаного вище
Закону (в редакції, яка діяла
на момент виникнення спірних
правовідносин) передбачено,
що відповідальність платник
ів податку за порушення поря
дку та строків нарахування т
а внесення до бюджету податк
у або порядку звітності, а так
ож порядок оскарження рішень
податкових органів визначаю
ться законом з цих питань.
Однак, відповідачем було за
стосовано до позивача припис
и пунктів 10.1, 10.2 названого Закон
у в редакції Закону від 25.03.2005р. №
2505, якими передбачено, щоособа
ми, відповідальними за нарах
ування, утримання та сплату (п
ерерахування) податку до бюд
жету, є: платники податку, визн
ачені у статті 2 цього Закону;
митний орган при справлянні
податку з осіб, визначених у п
ункті 2.4 статті 2 цього Закону;
у разі якщо сплата податку ос
обами, визначеними у пункті 2.4
статті 2 цього Закону, розстро
чується шляхом надання подат
кового векселя, - платник пода
тку, який надав такий податко
вий вексель; при наданні посл
уг нерезидентом - його постій
не представництво, а при відс
утності такого - особа, яка отр
имує такі послуги, якщо місце
надання таких послуг знаход
иться на митній території Ук
раїни; платники податку, визн
ачені підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 с
татті 2 цього Закону, що здійсн
юють операції з реалізації к
онфіскованого майна. Платник
и податку, визначені у підпун
ктах "а", "в", "г", "д" пункту 10.1 цієї ст
атті, відповідають за дотрим
ання достовірності та своєча
сності визначення сум податк
у, а також за повноту та своєча
сність його внесення до бюдж
ету відповідно до закону. Осо
ба, яка згідно з вимогами пунк
ту 2.2 статті 2 цього Закону мала
зареєструватися платником п
одатку, але не здійснила таку
реєстрацію, несе обов'язки з н
арахування та сплати цього п
одатку, а також відповідальн
ість за його ненарахування а
бо несплату на рівні особи, за
реєстрованої як платник пода
тку, без права виписки податк
ової накладної та нарахуванн
я податкового кредиту.
До внесення названих змін д
о Закону були встановлені са
нкції у вигляді штрафу. Так, п.
15 Указу Президента України ві
д 07.08.1998р. № 857/98 «Про деякі змі
ни в оподаткуванні» установл
ено, що в разі коли особа, яка з
обов'язана зареєструватися я
к платник податку, не здійсню
є таку реєстрацію протягом с
троків, визначених законодав
ством, орган державної подат
кової служби застосовує санк
ції у вигляді штрафу.
Згідно ч.2 ст. 11 Закону Україн
и «Про систему оподаткування
» фінансові санкції за наслі
дками документальних переві
рок та ревізій, які здійснюют
ься органами державної подат
кової служби України та інши
ми уповноваженими державним
и органами, застосовуються у
розмірах, передбачених зако
нодавчими актами, чинними на
день завершення таких перев
ірок або ревізій.
Однак, на момент завершенн
я перевірки вищеназваний Ука
з Президента України «П
ро деякі зміни в оподаткуван
ні» втратив чинність, а тому в
ідповідач безпідставно заст
осував до позивача штрафні с
анкції.
Статтею 58 Конституції Украї
ни встановлено, що закони та і
нші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі
, крім випадків, коли вони пом'
якшують або скасовують відпо
відальність особи.
Як вбачається з Довідки «Пр
о включення до ЄДРПОУ» позив
ач займається сільськогоспо
дарською діяльністю.
Пунктом 11.29 ст.11 Закону Україн
и «Про податок на додану варт
ість» зупиненодо 1 січня 2004 рок
у дію пункту 7.7 статті 7, пунктів
10.1 і 10.2 статті 10 цього Закону в ча
стині сплати до бюджету пода
тку на додану вартість щодо о
перацій з поставки товарів (р
обіт, послуг) власного виробн
ицтва, включаючи продукцію (к
рім підакцизних товарів), виг
отовлену на давальницьких ум
овах із власної сільськогосп
одарської сировини, за винят
ком операцій з поставки пере
робним підприємствам молока
та м'яса живою вагою, що здійс
нюються сільськогосподарсь
кими товаровиробниками неза
лежно від організаційно-прав
ової форми та форми власност
і, в яких сума, одержана від по
ставки сільськогосподарськ
ої продукції власного виробн
ицтва та продуктів її переро
бки за попередній звітний (по
датковий) рік, становить не ме
нше 50 відсотків загальної сум
и валового доходу підприємст
ва.
Також, актом перевірки стве
рджується факт виводу з експ
луатації тваринницького ком
плексу за самостійним рішенн
ям позивача, оскільки за дани
ми бухгалтерського обліку за
значений об'єкт основних зас
обів станом на 01.01.2005р. вже не був
облікованим у відомості на б
ухгалтерському рахунку 10 «Ос
новні засоби». Тому податков
ий орган вважає, що тваринниц
ький комплекс (як складова ос
новних виробничих фондів) бу
в переведений у невиробничі
фонди та виведений з експлуа
тації за самостійним рішення
м позивача, що свідчить, на дум
ку відповідача, про правомір
ність застосування для цілей
визначення податкових зобов
'язань балансової вартості ц
ього тваринницького комплек
су.
Як правильно встановлено с
удами, тваринницький комплек
с фактично був проданий ЗАТ "Ф
рідом Фарм Інтернешнл", що під
тверджується наказом позива
ча №13 від 23.02.2005р. про вирішення то
вариством питання про продаж
обєкта нерухомості у влас
ність ЗАТ "Фрідом Фарм Інтерн
ешнл", платіжними доручення п
ро часткову сплату вартості
цього комплексу (№7409 від 09.12.2004р., №
7451 від 21.12.2004р., №77 від 27.01.2005р.), видатко
вою накладною №2 від 10.12.2004р., пода
тковою накладною №2 від 10.12.2004р., д
оговором купівлі-продажу від
05.03.2005р., записом в Книзі обліку п
родажу товарів, актом прийом
у-передачі від 05.03.2005р., свідоцтв
ом про реєстрацію права влас
ності на спірне нерухоме май
но за ЗАТ "Фрідом Фарм Інтерне
шнл".
Таким чином, зазначене вище
не підтверджує факт ліквіда
ції або переведення тваринни
цького комплексу до невиробн
ичих фондів, а тому у відповід
ача відсутні підстави вважат
и, що податкові наслідки прод
ажу позивачем цього комплекс
у повинні регулюватися саме
п, 4.9. ст. 4 Закону України «Про по
даток на додану вартість».
Відтак, до визначення подат
кових зобов'язань у цьому вип
адку продажу (поставки) товар
ів застосовуються загальні н
орми Закону України «Про под
аток на додану вартість», тоб
то базою оподаткування є дог
овірна вартість об'єкту прод
ажу, а не його балансова варті
сть. Ціна договору з урахуван
ням ПДВ відповідно до п. 1.2. Дого
вору зазначена в розмірі 150000гр
н.
До того ж, за змістом виснов
ку податкового органу (стор. 21
-22 акту перевірки) документаль
ною перевіркою не зазначено
про порушення позивачем п. 4.9 с
т. 4 Закону України «Про подато
к на додану вартість».
Зазначене вище свідчить пр
о безпідставність донарахув
ання позивачу податкового зо
бовязання з податку на дод
ану вартість та застосування
штрафних санкцій з цього под
атку.
За таких обставин судом пе
ршої інстанції, з яким погоди
вся суд апеляційної інстанці
ї, зроблено правильний висно
вок про те, що відповідачем б
езпідставно донараховано по
зивачу податкове зобовяза
ння з податку на додану варті
сть та застосовано штрафні с
анкції.
Доводи касаційної скарги в
исновків суду не спростовуют
ь.
Судами першої та апеляційн
ої інстанцій при ухваленні с
удових рішень дано правильну
правову оцінку обставин у сп
раві, вірно застосовано норм
и матеріального права, які ре
гулюють спірні правовідноси
ни, не допущено порушень норм
процесуального права, тому к
асаційну скаргу Державної по
даткової інспекції у м. Херсо
ні слід залишити без задовол
ення.
Відповідно до ч.1 ст. 224 Кодекс
у адміністративного судочин
ства України суд касаційної
інстанції залишає касаційну
скаргу без задоволення, а суд
ові рішення без змін, якщо в
изнає, що суди першої та апеля
ційної інстанцій не допустил
и порушень норм матеріальног
о і процесуального права при
ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 223, 224, 231 Кодек
су адміністративного судочи
нства України, колегія судді
в,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державно
ї податкової інспекції у м. Хе
рсоні залишити без задоволен
ня, а постанову господарсько
го суду Херсонської області
від 10 травня 2006 року, змінену ух
валою Запорізького апеляцій
ного суду від 09 серпня 2006 року
без змін.
Ухвала набирає законної си
ли з моменту її проголошення
і оскарженню не підлягає.

Судді: