Справа № 2-а-76/2008
Суддя: Подопригора Л.І.
Дата ухвалення: 2008-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-76/08р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

23 червня 2008 року Лебединський
районний суд

Сумської
області

В складі: головуючого - судді
Подопригора Л.І.

при секретарі Єрмаковій Н.І.

з участю: позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Лебедин справу за позовом ОСОБА_1до Управління праці та соціального захисту
населення Київської районної у місті Донецьку ради про стягнення недоплаченої суми грошової
допомоги на оздоровлення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною
позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що він є учасником
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, визнаний інвалідом
2 групи внаслідок захворювання
отриманого при аварії.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 року, йому, як ліквідатору першої категорії та інваліду другої групи, передбачена виплата щорічної
допомоги на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Але управління праці та соціального захисту
населення Київської районної в м. Донецьку ради
проводить щорічні виплати на оздоровлення відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплативши йому
щорічну допомогу на оздоровлення за 2002 -2004 роки в розмірі по 26 грн. 70 коп. за кожен рік, а за 2005
рік в розмірі 120 грн..

Вважаючи, що Закон України є пріоритетним по
відношенню до постанов уряду, позивач вважає, що за період з 2002 до 2005
рік включно йому не доплачено допомоги
на оздоровлення в розмірі 4979,90 грн.,
виходячи з мінімальної заробітної плати
на момент виплати встановленої
щорічно Законами України: «Про встановлення розміру мінімальної заробітної
плати на 2002 рік» - 165 грн., «Про встановлення розміру мінімальної заробітної
плати на 2003 рік» - 205 грн., « Про
Державний бюджет на 2004 рік» - 237 грн., «Про Державний бюджет на 2005 рік» -
332 грн.. Тому вважає з урахуванням
дати виплати допомоги
за 2002 рік Управління праці повинно
було виплатити йому 1283,30 грн., виходячи з мінімальної заробітної плати на час виплати , тобто на
03.03.2005 року -262грн. х5 -26, 70 грн.;
за 2003 рік до виплати належала
сума 998,30 грн., виходячи з мінімальної заробітної плати на 30.04.2004 року 205 грн. х 5 - 26,70 грн.; за 2004 рік
до виплати належала сума 1158,30 грн., виходячи з мінімальної заробітної плати на 28.12.2004
року 237 грн.х5 - 26,70 грн.; за 2005
рік до виплати належала йому сума 1540 грн., виходячи з мінімальної заробітної плати на 10.11.2005 року 332 грн. х5 -120 грн.

Вказану суму він просить стягнути з
відповідача.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні
вимоги в повному об'ємі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, подав суду
письмові заперечення проти заявлених
позивачем вимог , прохає справу розглянути у їх відсутності.

Вислухавши позивача та, вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає задоволенню
зі слідуючих підстав:

Даний спір між сторонами виник з адміністративних
правовідносин, які носять публічний характер і регулюються Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 року, постановою Кабінетів Міністрів України від
26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», постановою Кабінетів Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу
на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

В судовому засіданні встановлено, що
позивач є ліквідатором наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС першої категорії, що стверджується посвідченням ( а.с.3 ).

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 року ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС 2
категорії передбачена виплата щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається
на момент виплати

Відповідно до ст. 62 цього Закону право
роз'яснення порядку застосування вказаного Закону визначається Кабінетом Міністрів України, рішення якого є
обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами
державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої
влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої
підпорядкованості та форм власності.

На виконання вказаної норми Закону Постановою
Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено
виплату допомоги на оздоровлення вказаній категорії осіб у розмірі 26.70 грн.
Вказана постанова була визнана такою, що втратила чинність постановою КМ
України від 12.07.2005 року № 562 «Про
щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», якою встановлено виплату допомоги на оздоровлення в
розмірі 100 грн. і відповідно до цих постанов проводилось фінансування
управлінням соціального захисту населення
Київської районної в м. Донецьку ради
з державного бюджету України.

Згідно ст.63 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок Державного бюджету.

Відповідно до ст.95 Конституції України
виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки
держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих
видатків.

Відповідно до п.2 ст.4 Бюджетного
Кодексу України при здійсненні
бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються
тільки в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України,
цього кодексу та Закону України "Про Державний бюджет України". Таким
чином, норми, які вводяться Законом " Про Державний бюджет" діють
протягом бюджетного року, є безумовними та пріоритетними відносно інших законів.

Тому суд дійшов висновку про те, що дії управління
соціального захисту населення Київської районної у місті Донецьку ради в частині виплати відповідачеві
грошової допомоги на оздоровлення в розмірі 26.70 грн. в період з 2002 до 2004
років включно, а в 2005 році 120 грн.
відповідають вимогам діючого законодавства, а права позивача не порушені і не
підлягають захисту .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 48 Закону
України від 28.02.1991 року № 756-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою Кабінету Міністрів України від 26
липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також Постановою Кабінету Міністрів
України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. ст. 158-162, 167 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

В позові ОСОБА_1до Управління праці
та соціального захисту населення Київської
районної у місті Донецьку ради про стягнення недоплаченої суми
грошової допомоги на оздоровлення
відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до адміністративного апеляційного суду Харківської області через
Лебединський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
постанови протягом 10 днів з дня проголошення постанови та поданням після цього
апеляційної скарги протягом 20 днів з подачею її копії до апеляційного суду або
в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя