Справа № 22а-10/2007
Суддя: Заїка В.М.
Дата ухвалення: 2007-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2007 року м.
Хмельницький

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді Заїки В.М,

суддів : Рищука П.К., Ніколайчука
М.Є., при секретарі: Ващук
О.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні справу №
22а-10 за
апеляційною скаргою ОСОБА_1на постанову Старокостянтинівського районного суду
від 18 жовтня 2006 року за позовом
ОСОБА_1до військової частини А- 2502
м.Старокостянтинова, Міністерства оборони України про стягнення
заборгованості по виплаті надбавки за вислугу років, компенсації втрати частини
грошових доходів та визнання дій неправомірними при нарахуванні та виплаті
надбавки за безперервну військову службу.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1. зазначав, що з травня 2003 року по день
звільнення йому була виплачена надбавка за безперервну службу, але у значно
меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством. Тому просив стягнути з
відповідачів на його користь недоотримані 14160,46
грн. надбавки за вислугу років.

В судовому засіданні позивач збільшив позовні вимоги і просив стягнути
компенсацію втрати частини грошових доходів в розмірі 2023, 65 грн. та визнати
неправомірними дії військової частини А -
2502 м. Старокостянтинова при нарахуванні та виплаті надбавки за безперервну
військову службу.

Постановою Старокостянтинівського районного суду від 18 жовтня 2006 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. вважає постанову суду
незаконною, просить її скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити
його вимоги. При винесенні постанови суд не врахував положення Указу Президента
України № 389 від 05 травня 2003 року та
Інструкції про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну
військову службу в Збройних Силах України в частині визначення розміру
надбавок.

Головуючий
у першій інстанції - Завадська
О.П. Справа
№ 22а-10

Доповідач - Заїка В.М. Категорія
№ 14

2

Апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 7 травня 1984
року позивач проходив військову службу в Збройних Силах України. Наказом командувача
повітряних сил Збройних Сил України № 222 від 20 жовтня 2005 року ОСОБА_1.
звільнений з військової служби у запас за п. 67 підпунктом "б" (за
станом здоров'я) Положення про проходження військової служби особами
офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України з правом
носіння військової форми одягу.

Указом Президента України № 389 від 05 травня 2003 року „Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ
України, Адміністрації прикордонної служби України та Управління державної
охорони України за безперервну службу" надано право Міністру оборони
України встановлювати військовослужбовцям Збройних Силах України щомісячні
надбавки за безперервну військову службу в Збройних силах України у відсотках
до грошового забезпечення залежно від стажу служби.

На виконання вищезазначеного Указу Наказом Міністра оборони України 26 травня 2003 року затверджено
Інструкцію про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну
військову службу в Збройних Салах України, якою передбачено, що розміри
щомісячної надбавки за безперервну службу в Збройних Силах України щорічно
встановлюються в залежності від наявного грошового забезпечення за рішенням
Міністра оборони України.

Як вбачається з матеріалів справи, під час служби виплата зазначеної
надбавки проводилась ОСОБА_1. у повному обсязі на підставі відповідних
розпоряджень Міністра оборони України.

Давши належну оцінку зібраним по справі доказам, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про обов'язковість рішень Міністра оборони
України щодо визначення розміру надбавок за безперервну військову службу та
обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Постанова суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених обставинах
справи, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і
підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195,198, 200, 206, 254 КАС
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Старокостянтинівського районного суду від 18 жовтня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання нею
законної сили.