Справа № 22а-3378/2008
Суддя: Бабенко К.А.
Дата ухвалення: 2008-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
22а- 3378/08 Головуючий суддя у 1 інстанції Федчишен С.А, суддя-доповідач Бабенко К.А.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2008 року м. Київ.

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: БабенкаК.А.,

суддів: Маслія В.І.,

Саприкіної
І.В.,

при секретарі: Мальцевій К.В.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу
за апеляційними скаргами позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2на Постанову Ленінського
районного суду м. Вінниці від 26.06.2007 у справі за адміністративними позовами
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4до управління праці та соціального захисту
населення в Ленінському районі м. Вінниці №1 (центр) та головного управління
праці та соціального захисту населення Вінницької міської ради, головного
управління праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної
адміністрації, головного фінансового управління Вінницької обласної державної
адміністрації про стягнення одноразової щорічної грошової допомоги, колегія
суддів

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 26.06.2007 у
задоволені адміністративних позовів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4до управління праці та соціального захисту населення в
Ленінському районі м. Вінниці №1 (центр) та головного управління праці та
соціального захисту населення Вінницької міської ради, головного управління
праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної
адміністрації, головного фінансового управління Вінницької обласної державної
адміністрації про стягнення одноразової щорічної грошової допомоги -
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачі - ОСОБА_1,
ОСОБА_2звернулись з апеляційними скаргами, в яких зазначають, що вказана Постанова
суду є незаконною тому, що суд при розгляді справи помилково застосував норми
матеріального права та не повно з'ясував всі обставини, що мають значення для
справи.

Заслухавши у
засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення присутніх в суді
учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачам
надано пільги, як учасникам війни, членам сімей загиблих та дружинам
(чоловікам) померлих учасників бойових дій і учасників війни відповідно до ст.
12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" і вони мають право на отримання щорічної разової грошової
допомоги у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах
бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Згідно ст. 95 Конституції України, виключно законом про
Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України, при здійсненні бюджетного
процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовується лише в
частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього
Кодексу та закону про Державний бюджет України.

Розміри щорічної допомоги відповідної категорії громадян,
на яких розповсюджується дія Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" встановлюється Законом України "Про
Державний бюджет України" на відповідний рік на підставі Закону України
"Про Державний бюджет України".

В зв'язку з чим, зменшення щорічної грошової допомоги
Законом України «Про Державний бюджет України» не є звуженням змісту та обсягу
існуючих прав і свобод людини і громадянина яке не допускається відповідно до
ст. 22 Конституції України, як це зазначено в позовній заяві.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2005 рік" та ст.30 Закону України «Про державний бюджет
на 2006 рік» виплата щорічної разової грошової допомоги здійснюється відповідно
до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
здійснюється у таких розмірах: інвалідам війни I групи - 400 гривень,
інвалідам війни II групи - 330 гривень, інвалідам війни III групи - 270 гривень, учасникам бойових дій - 250
гривень, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною - 400
гривень, членам сімей загиблих та
дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій і учасників війни, визнаних
за життя інвалідами, - 130 гривень, учасникам війни - 50 гривень.

Позивачі відповідну щорічну разову грошову допомогу у зазначених розмірах
отримали.

Стосовно вимог позивачів щодо стягнення щорічної разової грошової допомоги
за 2004 рік у розмірах, передбачених Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» судом першої інстанції правомірно
встановлено, що Рішенням Конституційного суду України від 01.12.2004 №
20-рп/2004 у справі за конституційним поданням 54 народних депутатів України
(щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статтей 44,
47, 78, 80 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» та
конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції
України (конституційності) положень частин другої, третьої, четвертої статті 78
Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» (справа про зупинення
дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій) визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є неконституційними) деякі положення Закону
«Про Державний бюджет на 2004 рік», якими обмежено гарантії ветеранам війни,
проте в зв'язку з тим що зазначені положення Закону України «Про Державний
бюджет України на 2004 рік» втратили чинність з 01.12.2004 вимоги Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо
надання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня виконати не можливо, а
до Законів України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» та «Про Державний
бюджет України на 2006 рік» зазначене Рішення Конституційного Суду України
будь-якого відношення не має.

Крім того, конкретні розміри щорічної разової грошової допомоги до 5 травня
ветеранам війни щороку передбачались у законах України про Державний бюджет
України на відповідний рік, у цих ж розмірах державні кошти надходили на
рахунки розпорядників бюджетних коштів, яким на сьогодні є Головне управління
праці і соціального захисту населення Вінницької міської ради для здійснення
виплат. Відповідно до частини четвертої, п'ятої та шостої статті 51 Бюджетного
кодексу України розпорядники бюджетних коштів несуть відповідальність за
управління бюджетними асигнуваннями і здійснення контролю за виконанням
процедур та вимог, встановлених цим Кодексом; розпорядники бюджетних коштів
беруть бюджетні зобов'язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних
асигнувань, встановлених кошторисами; будь-які зобов'язання, взяті фізичними та
юридичними особами за коштами Державного бюджету України без відповідних
бюджетних асигнувань або ж перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом
та законом про Державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобов'язаннями.
Витрати державного бюджету на покриття таких зобов'язань не можуть
здійснюватися.

Відповідно до пункту одинадцять частини першої ст. 2 Бюджетного кодексу
України бюджетний процес - регламентована нормами права діяльність, пов'язана
складанням, розглядом, затвердженням бюджетів, їх виконанням і контролем за їх
виконанням розглядом звітів про виконання бюджетів, що складають бюджетну
систему України, а згідно з частиною другою ст.4 цього Кодексу при здійсненні
бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються
лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього
Кодексу та закону про Державний бюджет України. Органи праці і соціального
захисту населення, як орган місцевого самоврядування, приймають участь у
бюджетному процесі виключно, на стадії виконання Держбюджету і не приймають
ніякої участі у його складанні чи формуванні. Виплата бюджетних коштів у
розмірах, не передбачених відповідними бюджетними асигнуваннями, або із інших
рахунків є грубим порушенням бюджетного законодавства та тягне за собою
відповідальність посадових осіб (ст. 164-12 Кодексу про адміністративні
правопорушення України, ст. 210 Кримінального кодексу України).

Положення ст. 34 Закону України "Про Державний бюджет України на 2005
рік" та положення ст. 30
Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік"
предметом розгляду питання про їх невідповідність Конституції
(неконституційність) у Конституційному Суді України не розглядались, дані
положення неконституційними не визнавались.

Крім того, будь-чим не підтверджуються і доводи зазначені
в апеляційній скарзі, що судом першої інстанції не було вжито всіх передбачених
законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин,
які призвели до неправильного спору.

В зв'язку з вищенаведеним колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, які
підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні та ухвалив судове
рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні ним норм
процесуального права, тому підстави для його скасування та прийняття нового
судового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст.195, 196,198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2залишити
без задоволення, а Постанову Ленінського
районного суду м. Вінниці від 20.06.2007 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня її складення в повному обсязі.

Ухвалу складено у повному обсязі 23.05.08

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Маслій В.І.

Саприкіна
І.В.