Справа № 22-а-4590/2008
Суддя: Шаптала Н.К.
Дата ухвалення: 2008-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-4590/08
апеляційний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2008 рік місто Донецьк

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді: Шаптала Н.К.

суддів апеляційного суду: Ляшенко Д.В., Колеснік Г.А.

при секретарі судового засідання:
Білоус К.І.

З участю сторін: представника
позивача ОСОБА_2., представника відповідача Горбунової М.П.;

розглянувши апеляційну
скаргу

Управління Пенсійного фонду України в місті Дзержинську Донецької області

на
постанову

Донецького
окружного адміністративного суду

від

22 лютого 2008 року

за
позовом

ОСОБА_1

до

Управління Пенсійного фонду України в місті Дзержинську Донецької області

про

Зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату пенсії;

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2008 року позовні
вимоги ОСОБА_1. були
задоволені та Управління Пенсійного фонду України в місті Дзержинську Донецької
області було зобов'язано перерахувати ОСОБА_1пенсію по інвалідності відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 01.12.2007 року із розрахунку шести прожиткових мінімумів
для непрацездатних осіб.

З даною
постановою не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу в якій просив
постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким
відмовити позивачу в задоволенні позову, оскільки їх дії ґрунтуються на нормах
закону і усі розрахунки пенсій були
зроблені відповідно до вимог постанов Кабінету Міністрів України.

Колегія
суддів заслухавши доповідача, представників сторін, перевіривши матеріалами
справи за апеляційною скаргою, вважає, що апеляційна скарга відповідача
підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду першої інстанції - скасуванню.

До
такого висновку колегія прийшла з огляду на наступне:

Перевіривши
матеріали справи, колегія встановила, що при вирішенні даного спору, суд першої інстанції правильно виходив з
того, що ОСОБА_1, як
особі, яка постраждала від ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС була встановлена
3-тя група інвалідності, пов'язана з
ліквідацією наслідків аварії.

Судова
колегія, аналізуючи норми права відносно пенсійного забезпечення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, вважає, що при вирішенні
даного спору, суд першої інстанції, прийшов до правильного та
обґрунтованого висновку, про
необхідність, при розгляді даної справи, керуватися саме нормами Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не Постановами Кабінету Міністрів України, на які
посилався відповідач, відмовляючи позивачам в перерахунку пенсії відповідно до
норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія
вважає, дані висновки суду першої інстанції обґрунтованими, оскільки відповідно
до вимог ст.ст. 46, 48 Конституції України громадяни України мають право на
достатній життєвий рівень та соціальний захист, що включає в себе і
право громадянина на пенсійне забезпечення в старості. Більш того, пенсії та інші
соціальні виплати та допомоги мають
забезпечувати рівень життя громадянина не нижчий від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Законом України «Про
державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі ЗУ №2017 від 05.10.2000р.),
визначаються правові засади формування та застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією
України та законами України - основних соціальних гарантій.

Відповідно до норм ст.ст.
5,6 ЗУ № 2017, основним державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум,
на підставі якого встановлюються та визначаються державні гарантії та стандарти
в усіх сферах життєдіяльності населення, в тому числі й щодо дотримання
соціальних гарантій та стандартів
підтримки інвалідів, осіб похилого віку. Статтею 17 ЗУ №2017 основні
державні соціальні гарантії встановлюються законами України, з метою
забезпечення конституційних прав громадян на достатній життєвий рівень - до
таких гарантій віднесено і мінімальний
розмір пенсії за віком та мінімальний розмір заробітної плати, - які не можуть
бути меншими від прожиткового мінімуму встановленого законом.

Проте,
суд першої інстанції правильно встановивши обставини справи, припустився
помилки, при застосуванні норм матеріального права, а саме, в своїй постанові
суд зазначив, що відповідно до норм ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ОСОБА_1. має право на перерахунок основної - державної пенсії та
додаткової пенсії виходячи з розміру шести прожиткових мінімумів для
непрацездатних осіб.

Разом з
тим, відповідно до норм ст. ст. 54, 50 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір
основної - державної пенсій для інвалідів 3-ї групи, постраждалих від
Чорнобильської катастрофи, яким і є позивач ОСОБА_1., дійсно не може бути
нижчим 6-ти, проте не прожиткових мінімумів, а мінімальних пенсій за віком, а
додаткова пенсія взагалі має складати 50 % мінімальної пенсії за віком, які не
можуть бути нижчими за прожитковий мінімум для непрацездатних осіб.

Статтею
62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлені
наступні розміри мінімальної пенсії за віком, які прирівняні до прожиткового
мінімуму для непрацездатних осіб та складають: на 1 січня - 380 грн., на 1
квітня 410,06 грн., на 1 жовтня 415,11
грн. Тобто, саме з цих розмірів має обраховуватись пенсія позивача.

Враховуючи наведене, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна
скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - скасуванню. Позовні вимоги ОСОБА_1. також підлягають частковому
задоволенню, а саме: дії Управління Пенсійного фонду України в місті
Дзержинську Донецької області щодо відмови ОСОБА_1у перерахунку пенсії по
інвалідності з 01.12.2007 року відповідно до норм ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» мають бути визнані неправомірними, з зобов'язанням
Управління Пенсійного фонду України в місті Дзержинську Донецької області
перерахувати ОСОБА_1пенсію по інвалідності відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 01.12.2007 року із розрахунку 6 - ти мінімальних
пенсій за віком основної - державної пенсій та додаткової пенсії - 50 %
мінімальної пенсії за віком, яка не може бути меншою за прожитковий мінімум для
непрацездатних осіб.

Повний
текст постанови виготовлено 27 червня 2008 року.

Керуючись ст.ст. 195, п.2 ч.1 ст.
198, п.1 ч.1 ст. 201,
205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія; -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Дзержинську Донецької області - задовольнити
частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2008 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Дії Управління
Пенсійного фонду України в місті Дзержинську Донецької області щодо відмови
ОСОБА_1у перерахунку пенсії по інвалідності з 01.12.2007 року відповідно до
норм ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнати
неправомірними та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в
місті Дзержинську Донецької області перерахувати ОСОБА_1пенсію по інвалідності
відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.10.2007
року із розрахунку 6-ти мінімальних пенсій за віком основної - державної пенсій
та додаткової пенсії - 50 % мінімальної пенсії за віком, яка не може бути
меншою за прожитковий мінімум для непрацездатних осіб.

Постанова набуває чинності з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з
моменту виготовлення постанови в повному обсязі.

Колегія суддів: