Справа № 22а-5429/2008
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2008-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-ій інст. Бисага Т.Ю.
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області №
2а-865/05 Справа
Доповідач: Багрій В.М.
26 травня 2008 року м.
Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого - Багрія В.М.,
суддів: Обрізка І.М., Улицького В.З.
при секретарі: Троцькому
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові
клопотання головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській
області про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області від 20.12.2005 року та ухвали
Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.01.2006 року про
розяснення постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області
від 20.12.2005 року по справі за позовом ОСОБА_1до Закарпатського обласного
військового комісаріату про перерахунок пенсії,
в с т а н о в и л а :
Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської
області від 20.12.2005 року позов задоволено. Визнано відмову Закарпатського
обласного військового комісаріату у підвищенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1
на 150 % від мінімальної пенсії, розмір якої встановлений Законом України «Про
державний бюджет України на 2005 рік» починаючи з 1 грудня 1994 року
Стягнуто із Закарпатського обласного
військового комісаріату недотриману суму підвищення пенсії за вислугу років із
врахуванням підвищення цієї пенсії на 150 % мінімальної пенсії за віком,
починаючи з 01.12.1994 року у розмірі 64 120, 71 грн. на користь ОСОБА_1
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від
05.01.2006 року заяву ОСОБА_1про розяснення постанови задоволено. Розясненно
постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від
20.12.2005 року, що Закарпатський обласний військовий комісаріат зобовязаний
підвищувати пенсію за вислугу років на 150 % мінімальної пенсії за віком ОСОБА_1, як учаснику бойових дій починаючи з
01 січня 2006 року виходячи із показників, які встановлюються законами України
про Державний бюджет України для осіб,
які втратили працездатність.
17.10.2007 року головне управління
Пенсійного фонду України в Закарпатській області оскаржило ухвалу суду першої інстанції.
Одночасно апелянт звернувся з заявою про поновлення строку
на апеляційне оскарження ухвали суду, який просить поновити, як пропущений з
27.12.2007 року головне управління Пенсійного фонду
України в Закарпатській області оскаржило
постанову суду першої інстанції.
Одночасно апелянт звернувся з заявою про поновлення строку
на апеляційне оскарження постанови суду, який просить поновити, як пропущений з
поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали та постанову суду
першої інстанції заявник посилається на те, що він не був залучений до справи
як сторона в справі, і тому не мав можливості оскаржити дану ухвалу та
постанову в апеляційному порядку.
Розглянувши клопотання, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів приходить до висновку про
відмову в його задоволенні з таких підстав.
Відповідно до ст.185 КАС України право оскаржити в апеляційному порядку
постанови суду першої інстанції повністю або частково мають сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі,
якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки. Ухвали
суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від
постанови суду повністю або частково у випадках, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи видно, що головне управління
Пенсійного фонду України в Закарпатській області стороною в даній справі не
було, оскільки згідно законодавства, чинного на момент розгляду справи, позивач
мав право вимоги до належного відповідача - Закарпатського ОВК, який призначав,
виплачував та здійснював перерахунок пенсії військовослужбовцям.
Не вирішував суд першої інстанції в постанові, яку
оскаржує орган пенсійного фонду, також питання про права, інтереси чи обов'язки
головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, оскільки
спірні правовідносини були вирішені між належним позивачем та відповідачем.
З 1 січня 2007 року функцію призначення та виплати пенсій
військовослужбовцям покладено на органи Пенсійного фонду України, в зв'язку з
чим головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області стало
стороною у виконавчому провадженні по примусовому виконанню постанови суду
першої інстанції від 20 грудня 2005 року.
Оскільки постанова та ухвала набрали законної сили, орган
пенсійного фонду зобов'язаний виконати її.
Передача відповідно до законодавства функцій по
призначенню та виплаті пенсій військовослужбовцям від одного державного органу
до іншого та примусове виконання постанови суду першої інстанції в
адміністративній справі, яка набрала законної сили, не дає права органу
пенсійного фонду на апеляційне оскарження такої постанови, а покладає обов'язок
на орган пенсійного фонду виконати її.
За таких обставин колегія суддів підстав для задоволення
цих клопотання не знаходить.
102, 186, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, -
клопотання головного управління Пенсійного фонду України в
Закарпатській області про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови
Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.12.2005 року
відхилити як безпідставне.
головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області на постанову
Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.12.2005 року
залишити без розгляду.
Клопотання головного управління Пенсійного фонду в
Закарпатській області про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали
Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.01.2006 року
відхилити як безпідставне.
головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області на ухвалу
Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.01.2006 року
залишити без розгляду.
Ухвала протягом одного місяця може бути оскаржена
безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Головуючий Багрій
В. М.

Судді Обрізко
І.М.

Улицький
В.З.