Справа № 4/196
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2008-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м.
Київ

19.06.2008 р.
№ 4/196

За
позовом

ОСОБА_1

До

Кабінету
Міністрів України

Про

Визнання
протиправною бездіяльність

Головуючий суддя
Вовк П.В.,

Судді Арсірій Р.О., Кротюк О.В.

Секретар судового засідання Камінська Т.О.

Представники:

Позивач

ОСОБА_1

Від
відповідача

Гаврищук
А.В.

На
підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 19.06.08 проголошено
вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач
звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом про визнання
протиправною бездіяльність Відповідача щодо ненадання відповіді на його
звернення від 02.03.2007 року.

19.06.08
у судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримав та просить суд позов
задовольнити.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що Відповідач не
надав відповіді на звернення Позивача у строк, встановлений Законом України
«Про звернення громадян».

Представник
Відповідача проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволені позову
з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів
справи.

Дослідивши
матеріали справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

29
березня 1998 року Позивача було обрано народним депутатом України по виборчому
округу 223 (м. Київ). 12 травня 1998 року Позивач був зарахований на роботу до
Верховної Ради України для здійснення повноважень народного депутата на
постійній основі та звільнений з посади Київського міського голови, яку обіймав
на час виборів до Верховної Ради України.

14
травня 2002 року Позивача звільнено в зв'язку з припиненням повноважень
Верховної Ради України третього скликання.

Згідно
зі статтею 20 Закону України "Про статус народного депутата України"
після закінчення строку повноважень Позивача як народного депутата України йому
мала бути надана попередня або рівноцінна робота (посада). Проте, до березня 2007 року вищенаведені
вимоги закону не виконані .

2
березня 2007 року Позивач звернувся за допомогою в розв'язанні вказаної
проблеми до Голови Верховної Ради України О.Мороза.

У
вищезазначеному звернені, беручи до уваги, що згідно з повноваженнями,
визначеними статтею 73 Регламенту Верховної Ради України, Голова Верховної Ради
України вживає заходів щодо захисту народних депутатів, порушує перед
відповідними органами, посадовими особами питання про відповідальність осіб за
невиконання ними вимог, установлених законами України, у тому числі Законом
України "Про статус народного депутата України", враховуючи, що до
повноважень Кабінету Міністрів України згідно зі зміненими в 2004 році нормами
Основного Закону, що набрали чинності, перейшла значна частина повноважень щодо
призначення на посади державних службовців першої категорії, Позивач попросив
Голову Верховної Ради України звернутися до Прем'єр-міністра України В.
Януковича з відповідним проханням.

Відповідно
до абз. 3 ст. 7 Закону України "Про
звернення громадян" (далі Закон) якщо питання, порушені в одержаному
органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або
посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не
більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи
посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У
разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого
рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається
громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Відповідно
до ч, 2 ст. 1 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" Кабінет
Міністрів України здійснює виконавчу владу безпосередньо та через міністерства,
інші центральні органи виконавчої влади, Раду міністрів Автономної Республіки
Крим та місцеві державні адміністрації, спрямовує, координує та контролює
діяльність цих органів. Ч. 1 ст. 23 зазначеного Закону встановлено, що Кабінет
Міністрів України спрямовує і координує діяльність міністерств та інших
центральних органів виконавчої влади, які забезпечують проведення державної
політики у відповідних сферах суспільного та державного життя, виконання Конституції
та законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України,
додержання прав і свобод людини та громадянина. Крім того, в ч. 2 ст. 20 цього
ж Закону йдеться; "Кабінет Міністрів України здійснює постійний контроль
за виконанням органами виконавчої влади Конституції України та інших актів
законодавства України, вживає заходів щодо усунення недоліків у роботі
зазначених органів".

14.03.2007
року Голова Верховної Ради України листом № 01-11/164 звернувся до
Прем'єр-міністра України, в якому
зазначив про звернення Позивача, з
огляду на конституційні повноваження Кабінету Міністрів України просив вишукати
можливість працевлаштувати Позивача. До зазначеного вище листа Головою
Верховної Ради України додано копію звернення Позивача на п'яті аркушах.

04.06.07
Прем'єр-міністр України листом № 3577/0/2-07
повідомив Голову Верховної Ради України, що питання про працевлаштування
Позивача знаходиться на розгляді у
Кабінеті Міністрів України.

Враховуючи
вищезазначені норми та прохання, які ставить Позивач у своєму звернені, а саме:

«1.
Розглянути мій лист і вжити відповідних заходів щодо усунення порушень моїх
конституційних прав, норм відповідних законів шляхом працевлаштування мене,
беручи до уваги вимоги чинного законодавства, з урахуванням усього комплексу)
викладених у моїх зверненнях обставин, за моєю згодою, на одну з керівних посад
державних службовців першої категорії, рівноцінну посаді Київського міську
голови, що я обіймав на момент виборів до парламенту в 1998 році, яка також
відповідала б моєму першому рангові державного службовця.

2. Керуючись ч. 4 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян ",
беручи до уваги бездіяльність центральних органів виконавчої влади, їх не
реагування на мої звернення, не пересилати їм цей лист, а розглянути його
безпосередньо в Секретаріаті Кабінету Міністрів України (спираючись на ст. 18
Закону України "Про звернення громадян "-у моїй
присутності).

3. Розглянути питання відповідальності
осіб, винних у порушенні моїх прав іігноруванні відповідних норм законів, що їх
захищають.», суд
прийшов до висновку, що хоча звернення Позивача адресовано Голові Верховної
Ради України, по суті воно стосується повноважень Кабінету Міністрів України, а
Голова Верховної Ради України
звертаючись з листом № 01-11/164
до Прем'єр-міністра України та
додаючи до нього копію Звернення Позивача фактично здійснив дії передбачені ст.
7 Закону, а саме пересилав звернення Позивача за належністю відповідному органу
(посадовій особі).

Відповідно
до частини 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,
чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів
особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі
прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно
зі ст.ст. 15, 19 Закону України "Про звернення громадян" органи
державної влади та їхні посадові особи, до повноважень яких належить розгляд
заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно й вчасно розглядати звернення
громадян, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до
чинного законодавства, і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань). Слід зазначити, що на органи державної влади
покладено саме обов'язок щодо надання такої відповіді, а ст. 18 Закону до прав
громадян при розгляді заяви чи скарги віднесено право одержати письмову
відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Відповідно
до абз. 1 ст. 20 Закону звернення
розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але
не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін
вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу,
підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення.
При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може
перевищувати сорока п'яти днів.

Отже,
виходячи з вищенаведених норм Відповідач повинен був розглянути звернення
Позивача та надати саме йому письмову
відповідь у термін не більше одного місяця з дня отримання листа Голови
Верховної Ради України № 01-11/164, до
якого було додано копію звернення Позивача від 02.03.2007 року, а тому лист
Прем'єр-міністра України від 04.06.2007 року № 3577/0/2-07 Голові Верховної Ради
України щодо розгляду Кабінетом Міністрів питання про працевлаштування Позивача
не є належним виконанням Відповідачем вимог Закону України «Про звернення
громадян». Крім того, суд звертає увагу на те, що саме цим листом
підтверджується, що звернення Позивача прийнято Відповідачем до розгляду, а
поставлені у ньому питання відносяться саме до компетенції Відповідача.

Відповідно
до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши
докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов
до висновку, що Відповідачем не доведено правомірність його бездіяльності під
час розгляду звернення Позивача від 02.03.2007 року, а тому позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно
до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені
нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись
ст.ст. 2, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Кабінету
Міністрів України щодо не розгляду звернення ОСОБА_1від 02.03.2007 року
(надісланого з Верховної Ради України 15.03.07).

3.
Зобов'язати Кабінет Міністрів України розглянути звернення ОСОБА_1від
02.03.2007 року (надісланого з Верховної Ради України 15.03.07) відповідно до
вимог Закону України «Про звернення громадян».

4. Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету
України, сплачений судовий збір у сумі
03 грн. 40 коп.

Постанова
відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом,
якщо таку заяву не було подано.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її
складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС
України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне
оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя
П.В. Вовк

Судді Р.О.
Арсірій

О.В. Кротюк