Справа № К-25890/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2008 року №№ К- 25890/06;
К-34697/06
м. Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у складі:

головуючого- судді: Бутенка В.І.

суддів: Мироненка О.В., Сороки М.О., Панченка О.І., Штульмана І.В. (доповідач)

при секретарі: Мацюк Т.С.

за участю Ногіна В.В.,-представника Міністерства освіти
і науки України,-

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти
і науки України, ректора Національного гірничого університету ОСОБА_2 про
визнання неправомірними дій та бездіяльності, за касаційними скаргами ОСОБА_1
на постанову Апеляційного суду міста Києва від 11 липня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду міста Києва від 18 жовтня 2006 року,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2005 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду
міста Києва із адміністративним позовом, просила: встановити істинність підпису
на листі за підписом ОСОБА_3 № 4.3-20/1120 від 07.04.2005р.; визнати листи за підписом ОСОБА_3 №
4.3-20/1120 від 07.04.2005р. та №4.3-21/935 від 28.03.2005р. необґрунтованими
та такими, що не мають юридичного закріплення; зобов'язати посадових осіб
Міністерства освіти і науки України відреагувати на запит народного депутата
України ОСОБА_4 у відповідності із діючим законодавством та надати заявнику
письмову відповідь на вказане звернення.

В судовому засіданні позивач уточнила вимоги та просила визнати
неправомірними дії Міністерства освіти і науки України, які полягають в тому,
що до часу розгляду справи її звернення по суті не розглянуті, а листи №
4.3-20/1120 від 07.04.2005р. та № 4.3-21/935 від 28.03.2005р. є неповними,
необґрунтованими та такими, що не мають юридичної сили. Крім того, підписи на відповідях,
підписаних ніби-то ОСОБА_3 є різними.

Також позивач просила визнати неправомірною бездіяльність Міністерства
освіти і науки України щодо неналежного реагування на звернення народного
депутата України ОСОБА_4 та ненаданні відповіді на його звернення. Просить
зобов'язати Міністерство освіти і науки України відреагувати на запит ОСОБА_4
та надати письмову відповідь на вказане звернення.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 21 грудня 2005
року в задоволенні позову ОСОБА_1відмовлено.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 11 липня 2006 року скасовано
постанову суду першої інстанції від 21 грудня 2005 року. Суд апеляційної
інстанції частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1та ухвалив нову наступного змісту. Вважати підпис ОСОБА_3 на
листі від 07.04.2005р. №4.3-20/1120 недійсним. Визнати листи за підписом
ОСОБА_3 №4.3-20/1120 від 07.04.2005р. та №4.3-21/935 від 28.03.2005р.
необґрунтованими та такими, що не мають юридичного закріплення. В решті в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

31 липня 2006 р. на адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява
позивача про виправлення описок у згаданій постанові від 11 липня 2006 року, що
полягають в наступному: - в абз.4 на стор.1, в абз.6 та на останньому на стор.2
- «заявнику» на «заявниці», оскільки за умов «заявника» мається на увазі
Народний депутат України ОСОБА_4; в абз.9 на стор.2 - «істинність» на
«істинності»; «спростовуються» на «підтверджуються»; «№285» на «№286», оскільки
за умов спростування доводів апелянта ОСОБА_1встановленим правовідносинам
надана невірна юридична класифікація; в абз.3 резолютивної частини - «…
увалити…» на «.. .ухвалити…».

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18 жовтня 2006 року заяву
ОСОБА_1про виправлення описки у постанові Апеляційного суду міста Києва від 11
липня 2006 року задоволено частково. У постанові Апеляційного суду міста Києва
від 11 липня 2006 року виправлені такі описки: в абзаці 9 на сторінці 2 - слово
«істинність» виправлено на слово «істинності»; в абзаці на сторінці 2 - номер
«№285» виправлено на «№286»; в абзаці 3 резолютивної частини - слово
«…увалити…» виправлено на «...ухвалити». В задоволенні решти вимог заяви
ОСОБА_1про виправлення описок у постанові Апеляційного суду міста Києва від 11
липня 2006 року - відмовлено.

У своїх касаційних скаргах ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, справу направити до суду першої
інстанції для відновлення провадження у справі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що касаційні скарги задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Скасовуючи постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 21
грудня 2005 року та частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд апеляційної
інстанції дав правильну оцінку листам за підписом ОСОБА_3 №4.3-20/1120 від
07.04.2005р. та №4.3-21/935 від 28.03.2005р., визнавши такі необґрунтованими та такими, що не мають
юридичного закріплення, оскільки відповіді у вказаних листах не відповідають
вимогам п.2 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо забезпечення
реалізації громадянами конституційного права на звернення» N700/2002 від
13.08.2002р.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволені позову в частині встановлення істинності
підпису ОСОБА_3 на листі №4.3-20/1120 від 07.04.2005р., суди прийшли до
правильного висновку, що підпис на вказаному листі виконаний не ОСОБА_3, так як
матеріали даної справи містять не спростований висновок спеціаліста КНДІСЕ №286
від 25.01.2006р. по цьому питанню (т.2 а.с.39-40).

На думку колегії суддів, відмовляючи ОСОБА_1 у задоволені позову в частині
зобов'язання посадових осіб Міністерства освіти і науки України відреагувати на
запит народного депутата України ОСОБА_4 у відповідності із діючим
законодавством та надати заявнику письмову відповідь на вказане звернення, суди
прийшли до правильного висновку, що такі вимоги не грунтуються на вимогах
закону і спростовуються матеріалами справи, а саме: листом Департаменту вищої
освіти Міністерства освіти і науки України №4.3-21/935 від 28.03.2005р. на
адресу позивача ОСОБА_1щодо розгляду звернення народного депутата України
ОСОБА_4 (т.1 а.с.7); листом №1/13-189 від 30.03.2005р. Міністра освіти і науки
України на ім'я народного депутата України ОСОБА_4 щодо розгляду звернення
ОСОБА_1(т.1 а.с.84).

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що у судовому
засіданні 18 жовтня 2006 року судом апеляційної інстанції, за заявами позивача
ОСОБА_1, в необхідному обсязі виправлено допущені у постанові Апеляційного суду
міста Києва від 11 липня 2006 року описки.

З огляду на викладене, постановлені апеляційним судом по справі судові
рішення відповідають обставинам справи, наданим доказам та нормам матеріального
і процесуального закону, а доводи касаційних скарг їх не спростовують.

За правилами ч.1 ст.224 КАС України, якщо суди не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень,
то суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові
рішення - без змін.

Керуючись ст.ст.220, 221,223, 224, 231 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційні скарги ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду міста Києва від 11 липня 2006
року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 18 жовтня 2006 року - залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Згідно ст.ст.236, 237 КАС України рішення суду
касаційної інстанції може бути оскаржено до Верховного Суду України лише за
винятковими обставинами протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і : підписи

З оригіналом згідно: Відповідальний секретар В.Ліщинська