Справа № 22а-2899/2008
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
в 1-й інстанції суддя Грица Ю.І. рядок статзвіту № 66
суд Івано-Франківської області, справа № ПА-6/377
в другій інстанції суддя - Яворський
Справа № 22а-2899/08 м. Львів
Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого судді - Яворського І.О.
суддів: Любашевського
у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної податкової
інспекції в м.Івано-Франківську та першого заступника прокурора
Івано-Франківської області на постанову господарського суду Івано-Франківської
області від 18 жовтня 2007 року в справі за позовом першого заступника прокурора
Івано-Франківської області в інтересах держави в особі ДПІ в м.
Івано-Франківську до ЗАТ НТЦ ”Промтехдіагностика”, ТзОВ ”Говерла” про визнання
недійсним договору на виконання робіт № 03.57.03 від 24 квітня 2003 року та
майново-господарських зобов'язань, що виникли на його підставі, -
23 листопада 2006 року Перший заступник прокурора Івано-Франківської
області звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом
до Відповідача-1 ЗАТ НТЦ ”Промтехдіагностика” та до ТзОВ ”Говерла”
(відповідач-2) про визнання недійсним договору на виконання робіт №03.57.03 від
24 квітня 2003 року та майново-господарських зобов'язань, що виникли на її
підставі. З адміністративного позову вбачається, що ДПІ в м. Івано-Франківську
проводилась документальна перевірка ЗАТ НТЦ ”Промтехдіагностика” з питань
дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства про
оподаткування за період з 01.04.2004 року по 31.12.2005 року, результати якої задокументовано
актом №156/23-2/13655725 від 10.03.2006 року. Перевіркою встановлено, що ЗАТ НТЦ ”Промтехдіагностика” в ході своєї фінансово-господарської
діяльності співпрацювало з ТзОВ ”Говерла” (м. Київ), а саме, між вказаними
суб'єктами підприємницької діяльності було укладено угоду від 24.04.2003 року
на виконання робіт:влаштування лижневих та під”їзних доріг, ізоляційні та
протиерозійні роботи на будівництві нафтопроводу НПЗ ”Жулин” - НПЗ ”Надвірна”, в якому ЗАТ НТЦ „Промтехдіагностика”
виступало замовником, а ТОВ ”Говерла” - підрядником. Крім того, про те, що такий договір укладався та виконувався
сторонами, свідчать: акти приймання виконаних підрядних робіт між ТОВ ”Говерла”
та ЗАТ НТЦ за травень 2004 року; за червень 2004 року; податкові накладні ТОВ
”Говерла” №285 від 28.05.2004 року на загальну суму 198507,6 гривень, в тому
робіт згідно актів приймання виконаних
підрядних робіт та податкових накладних складає 370 477,2 гривень (в
міста Києва згідно акта №74 від 31.01.2005 року про анулювання свідоцтва про
реєстрацію платника ПДВ встановлено, що остання податкова звітність ТзОВ „Говерла” та ЗАТ НТЦ
„Промтехдіагностика” проводилися в червні 2004 року. Рішенням Подільського
районного суду міста Києва від 13 травня 2005 року визнано недійсними установчі
документи ТзОВ ”Говерла” та свідоцтво про реєстрацію ТзОВ ”Говерла” платником ПДВ з моменту закінчення ведення
фінансово-господарської діяльності, а саме з 01 травня 2004 року.
Подільським районним судом міста Києва було встановлено, що в ТзОВ
”Говерла” згідно Статуту, який зареєстровано Подільською районною в місті Києві
засновниками ТзОВ ”Говерла”. 05 лютого 2002 року ТзОВ ”Говерла” було внесено до
реєстру платників податку на додану вартість та видано відповідне свідоцтво. За матеріалами справи вбачається, що ОСОБА_1. та ОСОБА_2.
у липні 2001 року погодилися підписати документи на реєстрацію ТзОВ ”Говерла”
за в и н а г о р о д у, без наміру
здійснювати підприємницьку діяльність, розрахункові рахунки підприємства вони
не відкривали і фінансово-господарську діяльність не здійснювали, що є
підставою для визнання вищевказаних документів недійсними, - вважає Позивач по
справі.
У запереченні на позовну заяву ЗАТ НТЦ ”Промтехдіагностика” просить закрити
провадження у справі, так як ТзОВ”Говерла” ліквідоване за рішенням суду.
Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 18 жовтня 2007 року в задоволенні
позовних вимог прокурора відмовлено. Суд першої інстанції, зокрема, вказав на
те, що санкції застосовуються за вчинення правочину з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і суспільства. Разом з тим, за змістом ч.1 ст.208
ГК України застосування цих санкцій можливе лише в разі виконання правочину
хоча б однією стороною.
Згадана постанова суду першої інстанції оскаржена до
Львівського апеляційного адміністративного суду прокуратурою
Ів.Франківської області та ДПІ у місті
Івано-Франківську. Суд першої інстанції у мотивувальній частині постанови
вказав, зокрема, на те, що подані позивачем докази не дають підстав для
висновку щодо спрямованості дій сторін, угод на досягнення мети, суперечної
інтересам держави і суспільства .
Перевіривши у відкритому судовому засіданні повноту встановлення обставин
справи та правильність їх юридичної оцінки в судовому рішенні, заслухавши осіб,
що приймають участь у розгляді справи,суддю доповідача, колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про часткову
підставність апеляційних скарг та незаконність рішення суду першої
При цьому колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, згідно яких
ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений
Конституцією та законами України.
Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.До
адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи Законами України встановлено інший
порядок судового провадження.
На підставі ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом
на підставі пояснень, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків експертів.Докази суду надають особи, які
беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі,
або з власної ініціативи.
У відповідності до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним
і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом першої інстанції враховано
наступне.

Функції, права, обов'язки органів державної податкової служби визначені ст.ст.9-11 Закону України від
04.12.1990 року №509-ХІІ ”Про державну податкову службу в Україні” із змінами і
доповненнями.

Підстави та порядок проведення органами ДПС планових та позапланових
виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати
податків та зборів (обов'язкових платежів) регламентовано ст.11-1 Закону.

Суд першої інстанції припустився серйозної помилки, вказавши, що реєстрація
товариства анульована з 19.05.2006 року. Насправді, датою анулювання реєстрації є 01 травня 2004 року і платник
виключений з реєстру - 01 травня 2004 року. Правовстановлюючим документом у
даному випадку є не акт анулювання свідоцтва платника ПДВ №10 від 19.05.2006
року, а судове рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 травня
2005 року, яке стронами не оскаржувалося.

Колегія суддів вважає, що доказами, у підтвердження спрямованості умислу на
приховування від оподаткування прибутків та доходів, можуть бути, зокрема,
надані податковим органом відомості про відсутність підприємства за юридичною
та фактичною адресами, про визнання недійсними в установленими чинним
законодавством порядку установчих документів, про неподання податкової
звітності до органів державної податкової служби, про скасування (припинення)
державної реєстрації підприємства. Тому, господарське зобов'язання, яке виникло
між двома товариствами згідно договору,
спрямоване на приховування від оподаткування доходів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не
пізніше як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил здійснення
господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Тому в цій
частині апеляційних скарг необхідно відмовити.

Згаданим вище рішенням суду було встановлено, що підприємство здійснювало
фіктивну господарську діяльність по квітень 2004 року включно і в наступному з
01 травня 2004 року припинило ведення фінансово-господарської діяльності. Тому,
сам факт подання звітності не уповноваженими на це ТзОВ ”Говерла” особами, не
свідчить про правомірне здійснення господарської діяльності і не спростовує факту
умисного ухилення ТзОВ ”Говерла” від оподаткування в травні-червні 2004 року за
спірним договором на виконання робіт №03.57.03 від 24.04.2003 року.

Судом першої інстанції не надана оцінка і тому факту, що ТзОВ ”Говерла”
зареєстроване на підставних осіб за
винагороду. Невідомі особи відкривали рахунки в банках та вели від імені
заснованого підставними особами Товариства фінансово-господарську діяльність.
Цей факт доведено судом і міститься в судовому рішенні.Беручи до уваги рішення
Подільського районного суду міста Києва, починаючи з 01 травня 2004 року слід
розцінювати всі господарські операції, документально оформлені від імені ТзОВ
”Говерла” такими, що вчинялись без наміру сплати податків та настання реальних
наслідків правочинів.

З врахуванням викладеного вище, судом першої інстанції прийнято незаконне
рішення, ухвалене без дотриманням норм як
матеріального так і
процесуального права.

Рішення ухвалене не на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин
справи, підтверджених тими доказами, які були наявні у матеріалах справи та не перевірені і
не оцінені належним чином під час розгляду справи.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч.2, 207 КАС України,
колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги задовольнити частково.

Постанову господарського суду Івано-Франківської області від 18 жовтня 2006
року скасувати і прийняти нову постанову, якою визнати договір №03.57.03. від
24 квітня 2003 року на виконання робіт,
укладений між ЗАТ НТЦ”Промтехдіагностика” та ТзОВ ”Говерла” та
майново-господарські зобов'язання, що виникли на його підставі - недійсними.В задоволенні решти позовних
вимог- відмовити.

Стягнути з ЗАТ НТЦ ”Промтехдіагностика” на користь Держави 5гривень 10
копійок судового збору.

Дана постанова Львівського апеляційного адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена до касаційної інстанції - Вищого адміністративного
Суду України протягом одного місяця з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
І.О.Яворський

Суддя
В.П.Любашевський

Суддя С.П.
Нос