Справа № 22-а-5009/2008
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чернецький В.А.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
27 травня 2008 року справа
№ 22-а-5009/08
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді
суддів при секретарі
Василенко Л.А., Дяченко С.П. Скопинській А.О. ОСОБА_1
розглянувши у відкритому
судовому засіданні
Костянтинівського міськрайонного суду Донецької
по справі
№ 2 -а-11/2008
Управління праці та соціального захисту
населення Костянтинівської міської ради
стягнення недоотриманої щорічної допомоги
В С Т А Н О В И Л А :
року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій
неправомірними та стягнення сум на оздоровлення за 2007 рік.
Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21.03.2008
року у задоволені позову ОСОБА_1до
Управління праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради
про стягнення грошових сум на оздоровлення за 2007 рік було відмовлено.
погодившись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись
на порушення норм матеріального і процесуального права та просить постанову
суду скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.
Суд
апеляційної інстанції при розгляді справи встановив, що ОСОБА_1 є учасником
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії і є інвалідом 3
Відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ)
передбачена щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії 3 групи у розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент
Управління виплатило щорічну допомогу на оздоровлення у
90 грн., встановлену Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 р. “Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” (далі - постанова № 562).
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної
влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією
та Законами України.
Зазначеною постановою № 562 усупереч Закону № 796-ХІІ
(який встановив розмір щорічної допомоги як величину, кратну відносно до
розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення
виплати) установлено конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі
й, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1
категорії 3 групи - 90 гривень (за грошовою реформою 1996 року).
Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів
України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із
загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при
вирішенні даного спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону № 796-ХІІ та
Закони України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2007
роки, а не постанова № 562.
статті 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, яким
зупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної плати - абзаців другого, третього,
четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої,
абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини
четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” визнані
неконституційними рішенням Конституційного Суду України від № 6-рп від
Таким чином, дії відповідача в частині виплати позивачу
грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 90 гривень в 2007 році суд першої
інстанції необґрунтовано визнав правомірними.
Статтею 76 Закону України «Про державний бюджет України
на 2007 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2007 року було
встановлено в сумі 400 грн.
Таким чином, недоплата позивачеві належної щорічної
допомоги на оздоровлення склала 400 х 4 - 90 = 1510 гривень, які й підлягають
стягненню на користь позивача з відповідача.
Згідно частини 4 статті 9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну силу.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку,
що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню.
В повному обсязі постанова складена 30.05.2008 року.
Керуючись ст.ст. 195-196, п.3 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.4
ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 206, ст. 207 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія судів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1
Постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області від 21.03.2008 року в справі № 2-а-11/08
Позов ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Костянтинівської міської ради «про стягнення недоотриманої
щорічної допомоги на оздоровлення» - задовольнити.
Стягнути з Управління праці та соціального
захисту населення Костянтинівської міської ради за рахунок Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 1510 гривень недоотриманих сум на оздоровлення за
Постанова набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту складення її в
повному обсязі.

Головуючий:

Судді: