Справа № К-14248/07
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2008-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

27 березня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського
М.Г., Цуркана М.І., Юрченка В.В.

секретар: Мудрицька Ю.В.

за участю позивача - ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1до Управління Міністрерства внутрішніх справ
України в Донецькій області, Управління державної служби охорони при УМВС
України в Донецькій області про поновлення на роботі та зарахування стажу роботи
за його касаційною скаргою на постанову Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області від 5 лютого 2007 року та на ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29 травня 2007 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Управління
Міністрерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Управління
державної служби охорони при УМВС України в Донецькій області про поновлення на
роботі та зарахування стажу роботи.Свої вимоги мотивував тим, що 30 жовтня 1984
року вій був прийнятий на службу в УМВС Донецької області начальником
відділення позавідомчої охорони при Миколаївському селищному відділенні
міліції, про що свідчить запис у його трудовій книжці. 4 березня 1990 року він був обраний депутатом
райміської селищної ради, а 3 квітня 1990року обраний заступником голови
Райгородської селищної Ради. До теперішнього часу у його трудовій книжці
відсутня запис про те, що він прикомандировується до райгородської селищної
ради із залишенням у кадрах МВС України. До 7 квітня 2006 року він працював
чотири строки депутатом на різних виборних посадах. Слов'янська районна рада 13
квітня 2006 року звернулась з клопотанням до УДСО при УМВС України в Донецькій
області про надання попередньої посади ОСОБА_1., а 9 червня 2006 року він сам
подав заяву про поновлення його на службу в ОВС у раніше займаній посаді, але
йому в цьому було відмовлено. Просив суд поновити його на посаді начальника
відділення позавідомчої охорони при Миколаївському селищному відділенні міліції
з 4 лютого 1994року і прикомандирувати у розпорядження Райгородської селищної
ради Слов'янскького району із залишенням на службі в органах внутрішніх справ.
Крім того, зарахувати йому загальний і безперервний стаж служби в міліції час
роботи депутатом у селищній раді з 2 квітня 1990 року по 13 червня 2006 року.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2007
року залишена без змін постанова Слов'янського міськрайонного суду Донецької
області від 5 лютого 2007 року, якою в задоволенні позовних вимог було
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями, позивач звернувся з
касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить скасувати рішення суду першої та
апеляційної інстанції, ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних
вимог, оскільки суди неправильно застосували норми матеріального та
процесуального права. Зокрема, зазначає, що судами неповно з'ясовані обставини
справи, не застосовані вимог ст.33 Закону України «Про статус депутатів
місцевих рад».

Заслухавши
доповідь судді Вищого адміністративного суду України, перевіривши доводи
касаційної скарги за матеріалами справи щодо правильності застосування судами
норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач був
звільнений з посади інспектора охорони відділу охорони при ВВС Слов'янського
міськвиконкому з 2 квітня 1990 року наказом УВС виконкому Донецької обласної
ради народних депутатів за № 72 о/с відповідно до п. «є» ст. 67 Положення про
проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ,
яке було затверджено постановою Ради Міністрів СРСР від 23 жовтня 1973 року за
№ 778 та оголошено наказом МЕС СРСР від 15 листопада 1973 року за № 350, згідно
його рапорту про звільнення у зв'язку з обранням на виборну посаду заступника
голови районної ради народних депутатів від 22 березня 1990 року. Оскільки
рішенням Райгородської селищної ради за № 5/1-4 від 7 квітня 2006 року були
припинені повноваження секретаря цієї ради IV скликання на посаді якого
перебував ОСОБА_1., він звернувся до відповідачів про поновлення його на роботі
на посаді начальника відділення позавідомчої охорони при Николаївськім селищним
відділенні міліції і зарахуванні йому в загальний та безперервний стаж служби в
міліції часу перебування на виборчій посаді з 30 жовтня 1984 року по 13 червня
2006 року, але в цьому йому було відмовлено.

Відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким
складом органів внутрішніх справ, яке було затверджено постановою Ради
Міністрів СРСР від 23 жовтня 1973 року за № 778, на підставі якого був
звільнений позивач, особи середнього та вищого начальницького складу, які
переходять на виборну чи іншу роботу в партійні або радянські органи, можуть
бути залишені в кадрах МВС СРСР відповідно до рішення ЦК КПРС або РМ СРСР, а
обрані на визвольну партійну (комсомольську) роботу в органах внутрішніх справ
- за рішенням Міністра ВС СРСР, але відносно позивача такого рішення не
приймалося.

Враховуючи наведене, суди дійшли до правильного висновку про те, що
оскільки позивач при звільненні не був залишений в кадрах МВС СРСР до нього не
може бути застосована Постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №939
«Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової
допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

З
оглядом на викладене, судами обгрунтовано відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1.

Враховуючи те, що посилання позивача в касаційній скарзі на порушення
судами норм матеріального та процесуального права не знайшли свого
підтвердження при розгляді даної справи, а судами повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна
оцінка у рішеннях, яке належним чином мотивовані
і за своїм змістом та формою відповідають вимогам матеріального та
процесуального закону, касаційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 224, 230 КАС України, колегія суддів -

У Х В
А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1залишити без
задоволення, а ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29
травня 2007 року та постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької
області від 5 лютого 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1до Управління Міністрерства внутрішніх
справ України в Донецькій області, Управління державної служби охорони при УМВС
України в Донецькій області про поновлення на роботі та зарахування стажу
роботи - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає, крім випадків, передбачених ст.ст. 237 КАС України.

ГОЛОВУЮЧИЙ : Д.В. Ліпський

СУДДІ
:
С.Є. Амєлін

М.Г. Кобилянський

М.І. Цуркан

В.В. Юрченко