Справа № 22-а-5989/2008
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

у 1 інстанції - Стиран В.В.
Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 червня 2008 року справа №
22-а-5989/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Сіваченка І.В.

суддів при секретарі

Василенко Л.А., Дяченко С.П. Скопинській
А.О.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

Управління праці та соціального
захисту населення Старобешівської
райдержадміністрації

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

15.04.2008 року

у справі

№ 2-а-7010/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального
захисту населення Старобешівської
райдержадміністрації

про

стягнення недоотриманих коштів на
оздоровлення за 2004, 2005 і 2007 роки, -

В С Т А Н О В И Л А :

06.03.2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду
від 15.04.2008 року позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Старобешівської
райдержадміністрації про стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення за
2004, 2005 і 2007 роки - задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, та
ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Крім того, апелянт зауважував, що позивач пропустив строк звернення до
суду з адміністративним позовом. За відсутності поважності причин такого
пропуску суд першої інстанції не застосував положення ч.1 ст. 100 КАС України
за 2004 та 2005 роки та не відмовив у позові за 2004 та 2005 роки з цих
підстав, хоча на цьому наполягав відповідач.

Особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду не прибули.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи,
вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу
обґрунтованою частково, а судове рішення таким, що підлягає скасуванню з
наступних підстав.

При розгляді справи в апеляційній інстанції
встановлено наступне.

Суд
апеляційної інстанції при розгляді справи встановив, що ОСОБА_1 є учасником
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії 3 групи.

Відповідно
до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. №
796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ) передбачена щорічна допомога на оздоровлення
особам 1 категорії 3 групи, постраждалі у наслідок ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідно до ч.2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах
здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

КАС України набув чинності з 01.09.2005 року. Позивач звернувся з
теперішнім позовом до суду 06.03.2008 року, тобто більш ніж через рік після набрання
чинності процесуальним Кодексом.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_1 щорічно отримував
грошову допомогу на оздоровлення, тобто з виплачених сум він повинен був
дізнатися, що, на його думку, його право на отримання цих сум в більшому
розмірі, порушено.

Далі, юридична необізнаність позивача не може бути визнана поважною
причиною для поновлення йому строку звернення до суду.

Закони та інші нормативно-правові акти є доступними для ознайомлення всіма
громадянами, і можливість обізнаності людини про те чи інше положення законодавства
залежить виключно від бажання такої людини.

Тобто, судова колегія зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до
адміністративного суду з позовом про стягнення грошової допомоги на оздоровлення за 2004 та 2005 роки і
поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду не вбачає.

Згідно ч.1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін, а відповідачі в даному
випадку на цьому наполягають. Тому пропуск такого строку є підставою для
відмови в позові за 2004 рік та 2005 роки.

За 2007
рік Управління виплатило щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 90 грн.,
установлену постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 р. “Про
щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” (далі - постанова №562).

Відповідно
до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеною
постановою № 562 усупереч Закону № 796-ХІІ (який встановив розмір щорічної
допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати,
визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено конкретні розміри
такої допомоги в твердій грошовій сумі й, зокрема, для учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії 3 групи - 90 гривень.

З
моменту прийняття постанови № 562 встановлені нею розміри щорічної допомоги на
оздоровлення залишалися незмінними на 2007 рік, у той час як Верховною Радою
України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно
затверджувався державний бюджет.

Тому,
оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному
будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного
спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону № 796-ХІІ та Закон України про
встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2007 рік, а не постанова № 562.

Положення пункту 30
статті 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, яким
зупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної плати -абзаців другого, третього,
четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців
другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та
частини сьомої статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” визнані
неконституційними рішенням Конституційного Суду України від № 6-рп від
09.07.2007 р.

Згідно
частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, дії відповідача в частині
виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 90 гривень є
неправомірними, та позивач повинен був отримати від відповідача разову грошову
допомогу у розмірі - (400 гривень х 4) - 90 гривень = 1510
гривень.

Керуючись ст.ст. 195-196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ст. 207, 211, 212,
254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Старобешівської
райдержадміністрації - задовольнити частково.

Скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від
15.04.2008 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення Старобешівської райдержадміністрації
«про стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення за 2004, 2005 і 2007 роки».

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Старобешівської райдержадміністрації «про
стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення за 2004, 2005 і 2007 роки»
задовольнити частково.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення
Старобешівської райдержадміністрації за рахунок коштів Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 суму допомоги на оздоровлення за 2007 рік у розмірі
1510 гривень.

В решті позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з моменту набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: