Справа № 22-а-162/2008
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

по 1-й інстанції: Скрипничук І.В.
Справа № 22-а-162/08 Господарський суд Чернівецької області
ряд.ст.зв. № 41
№ 2/70
Доповідач: Олендер І.Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

05 травня
2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду

в складі:

головуючого-судді Олендера І.Я.,

суддів Заверухи
О.Б., Шавеля Р.М.

при секретарі Соколовській А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Суб'єкту підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 на постанову
Господарського суду Чернівецької області від 31 травня 2007 року в справі №
2/70 за адміністративним позовом Суб'єкту підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Хотинському районі
Чернівецької області про визнання нечинними та
скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 16
березня 2007 року № /0, -

в с т а н о в и л
а :

31 травня 2007 року Господарським судом Чернівецької
області прийнято постанову по справі № 2/70 за адміністративним позовом
Суб'єкту підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Хотинському районі Чернівецької області
про визнання нечинними та скасування
рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 16 березня 2007 року
№ /0, якою було відмовлено в задоволені позову.

При цьому суд мотивував постанову тим, що позивач
всупереч вимог Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” в редакції Закону
№ 2746-ІІІ від 04.10.2001 р. не заніс до фіскальної пам'яті РРО суму службового
внесення готівки в розмірі 1529,12 грн., у зв'язку з чим немає підсумкової
інформації про обсяг розрахункових операцій виконаних у готівковій формі з
початку використання РРО, а тому прийняте відповідачем рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій є правомірним.

Вказану постанову суду в апеляційному порядку, оскаржив позивач - СПД ФО
ОСОБА_1, яка в поданій апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана
постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та
процесуального права, в зв'язку з чим просить постанову скасувати та
постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову повністю.

Як на доводи в своїй апеляційній скарзі позивач покликається на те, що
висновок про те, що кошти в сумі 1529,12
грн., які внесені з використанням операції „службове внесення”, є доходом від
розрахункових операцій є надуманим, не відповідає дійсним обставинам та не
підтверджено доказами, оскільки не доведено, що такі кошти отримані саме від
продажу товару. Неправильне застосування операції „службове внесення” є
наслідком невміння найманого працівника підприємця користуватись касовим
апаратом та допущенням ним помилок при здійсненні розрахункових операцій.

Сторони в судове засіадння не явились, хоча належним
чином були повідомлені про час, дату та місце апеляційного розгляду, тому на
підставі ч.4 ст.196 КАС України такий проведено у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що підстав для її задоволення не
має.

Розглядаючи спір та приймаючи постанову про відмову в задоволені позову,
суд першої інстанції підставно і обґрунтовано виходив з вимог Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”, та з врахуванням предмету
доказування, що стосувався наявності факту порушення правил при проведені
розрахунків та в зв'язку з цим прийняттям рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій, прийшов до правильного висновку, про наявність у
податкового органу законних підстав для прийняття оскаржуваного акту
ненормативного характеру в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій
на суму 8760,60 грн.

Як
вбачається з встановлених судом першої інстанції обставин, підставою для
прийняття відповідачем оскаржуваного рішення від 19 березня 2007 року №
/0 (а.с.10) став Акт перевірки від 22.02.2007 року № 24 00919/2303
(а.с.6-7) де констатовано факт порушення позивачем порядку проведення
розрахункових операцій.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що згідно до
фіскального звітного чеку РРО № 427, який є основним звітом, що роздрукований
до дня проведення перевірки, сума службового внесення готівки складає 1529,12
грн.

Вказана сума як вбачається з матеріалів справи не була
занесена позивачем до фіскальної памяті РРО, внаслідок чого не несе підсумкової
інформації про обсяг розрахункових операцій виконаних у готівковій формі з
початку використання РРО, що доводиться даними денного звіту РРО, згілдно якого
зазначено кількість чеків - 0 (нуль).

Про наявність порушення вказує в своїх поясненнях і сама
позивачка.

Колегія суддів погоджується з висновками
першої інстанції про те, що відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, відповідачем
доведено ту обставину, що сума 1529,12 грн., яка зазначена в Акті перевірки та
яка, на думку відповідача, повинна була б проводитись через РРО і взята за базу
визначення розміру штрафних санкцій, є виручкою позивача, отриманою від
здійснення діяльності у сфері торгівлі або громадського харчування.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції повністю
узгоджується з вимогами Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”, тому застосування до позивача штрафних (фінансових)
санкцій на суму 8760,60 грн. на підставі п.1 ст.17 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” відповідає вимогам норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що
постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно
з'ясованих обставинах, відповідає вимогам ст.ст.2,10,11,71,72,
138,143,159,161-163 КАС України, Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”, доводи апеляційної скарги її не
спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції не
має.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196,
198, 200, 205, 206 КАС України, колегія
суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Суб'єкту підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Господарського суду Чернівецької області від 31 травня
2007 року в справі № 2/70 за адміністративним позовом Суб'єкту підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у
Хотинському районі Чернівецької області про визнання нечинними та скасування рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 16 березня 2007 року № /0, - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення
та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції, а у разі прийняття ухвали в порядку ч.3ст.160 КАС України, протягом
того ж строку з часу складення такої в повному обсязі.

Головуючий
суддя : І.Я.Олендер

Судді:
О.Б.Заверуха

Р.М.Шавель