Справа № 22-а-2939/2007
Суддя: Шаповалова О.А.
Дата ухвалення: 2007-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2007 року травня
місяця 07 дня Колегія суддів судової палати у

цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого - судді Курської
А.Г., суддів - Горбань В.В.,

Шаповалової О.А., при секретарі -
Галіч Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі апеляційну скаргу по­зивача ОСОБА_1на постанову
Красноперекопського міськра­йонного суду АР Крим від 22 грудня 2006 року по
адміністративній справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1до Управління Державної служби охорони при Головному
Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в АР Крим на бездіяльність і
неправомірні дії державного органу і стягнення несплачених сум,

ВСТАНОВИЛА:

16.08.2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Управління
Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в АР Крим на бездіяльність і неправомірні дії
державного органу і стягнення несплачених сум, зазначивши, що з 01.10.1984 року він був
зарахований до ОВС України, де працював на різних
посадах в системі державної служби охорони. Наказом № 190 л/с від 14.10.2002 ро­ку був
звільнений з 01.11.2002 року зі
служби за віком з вислугою 20
років 2 місяця
за підпунктом "а" пункту 64
"Положення про проходження служби рядовим і начальниць­ким складом
органів внутрішніх справ Української РСР", затвердженого постановою № 114
КМУ від 29.07.1991 року. Після звільнення йому була нарахована пенсія, розмір
якої склав 53% від суми грошового забезпечення в період проходження служби. У
зв'язку з сумнівами у правильності нарахування пенсії він звернувся до
відповідача у 2002 році із запитом про надання розгорнутої інформації про види
нарахувань, які входили у перелік грошового забезпечення позивача у період його
служби. 21.09.2005 року,
отримавши від­повідь із ВФРЕ ГУ
МВС України в АРК , він
встановив, що причиною заниження пенсії стало непроведения деяких виплат грошового
забезпечення у період проходження ним служби. Зокрема, йому у період служби не
нараховувалась щомісячна надбавка у розмірі від 25 до 50%
від суми пенсії, яка б могла сплачуватися у випадку виходу на пенсію. Крім того, з урахуванням служби в Збройних Силах його
вислуга 20-років наступила 01.09.2002 року, що дає, як він вважає, підставу для перегляду правильності
нарахування надбавки за вислугу років. Вважає, що сума пенсії, яка б йому могла
бути нарахована з 01.09.2002
ро­ку, щомісячно складала би 214,61
грн., а на момент звільнення -
429,22 грн. Приймаючи до уваги, що відповідачем сума пенсійної
надбавки не нараховувалась та не видавався відповідний наказ, позивач просив:
визнати дії відповідача незаконними, зобов'язати ви­дати наказ про встановлення йому пенсійної надбавки; поновити його
порушені права, по­клавши на відповідача обов'язок видати наказ про
встановлення йому перед звільненням :

Справа№22-а-2939/2007 Головуючий у першій Інстанції
Зіньков В.І

Доповідач Шаповалова
О.А.

надбавки
за вислугу років у розмірі 35%,
що складає - 80 грн. 50 коп.; надбавки
за особ­ливі умови роботи у розмірі 50%, що складає 115. 00 грн.; 100% надбавки, що складає 310 грн. 50 коп.; пенсійну доплату у розмірі 50%, що складає 214,61 грн.; видати наказ про встановлення
надбавок за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик і ви­конання
особливо важливих завдань у розмірі 50%
за період з 01.11.2000
року по 01.02.2001 рік. Крім того, позивач просить
видати належно заповнений грошовий атестат, для пред'явлення
його до пенсійного відділу та стягнути з відповідача загальну заборго­ваність
по надбавкам у розмірі 1269
грн. 22 коп.

Постановою
Красноперекопського міськрайонного суду АР Крим від 22.12.2006 року в
задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1. відмовлено.

Додатковим рішенням Красноперекопського міськрайонного суду АР Крим від 23 лю­того 2007 року судові витрати у вигляді держмита у розмірі 51 гривні віднесені на рахунок Державного
бюджету України.

В апеляційній
скарзі позивач ОСОБА_1. просить постанову суду скасувати та на­правити справу на новий розгляд в іншому складі
суду. Доводи апелянта зводяться до того, що суд неповно встановив
обставини, що мають значення по справі, застосував закон, що не поширюється на
правовідносини, які виникли, а також порушив норми процесуального права.

В запереченнях
на апеляційну скаргу заступник начальника управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в АР
Крим Подоба В.М. просить апеляційну скаргу відхилити в повному обсязі, а
постанову Красноперекопського міськрайонного суду від 22.12.2006 року залишити
без змін як таку, що прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального
права.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та його представника,
проаналізувавши доводи апеляційної скарги в межах ст. 195 КАС України,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних під­став.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що питання про встановлення пенсійної надбавки в розмірі 25% вирішується стосовно кожної особи
персонально в межах фонду заробітної плати і повинно проводитися відповідним
наказом по підрозділу. Оскільки право на встановлення вказаної надбавки виникло
у по­зивача 01.09.2002 p.,
a 02.09.2002 р. він
подав заяву про відпустку з наступним звільнен­ням, керівник мав право йому
пенсійну надбавку не встановлювати.

Такий висновок
суду першої інстанції є обгрунтованим, відповідає матеріалам спра­ви і вимогам
закону.

Із матеріалів
справи вбачається, що позивач з 01
жовтня 1984 р.
проходив службу в органах внутрішніх справ, де працював на різних посадах в
системі державної охорони, і наказом №
190 л/с з 14.10.2002 р. був
звільнений зі служби на підставі п.п. „а" п. 64 По­ложення про
проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого постановою
КМУ № 114 від 29.07.1991 р., за віком, з вислугою 20
років 2 місяці.

Пенсійна
надбавка у розмірі 25 % позивачу
не встановлювалася і не виплачувалася. Відповідно
до п.п. „а" п. З Указу Президента України "Про умови грошового
забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці
працівників органів внутрішніх справ" від 4.10.1996 р. №
926 із змінами та доповненнями, керівникам органів внутрішніх справ надано
право у межах асигнувань, що виділяються на утримання цих органів, вста­новлювати особам рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, які мають право на пенсію за вислугу років
згідно із законодавством і залишені за їхньою згодою та в інтересах справи на службі, щомісячну доплату в розмірі від 25 до 50 відсотків суми пе­нсії,
яка б могла бути їм нарахована.

Пунктами 6, 7 постанови
Кабінету Міністрів України від 17
липня 1992 року № 393 "Про
порядок обчислення вислуги років,
призначення і виплати пенсій та грошової допо-

моги
особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям над­строкової служби і
військової служби по контракту, особам начальницького та рядового складу
внутрішніх справ та членам їх сімей" встановлено, що пенсії обчислюються
із ви­дів грошового забезпечення, що
виплачувалося на день звільнення зі служби.

Згідно з
роз'ясненнями пункту б постанови №
4 Пленуму Верховного Суду України "Про окремі питання при застосуванні
судами України законодавства про пенсійне забез­печення військовослужбовців
(крім військовослужбовців строкової служби), осіб началь-ницького та рядового
складу органів внутрішніх справ і деяких других осібо від 15.04.2005 року, перелік
щомісячних додаткових видів грошового забезпечення військо­вослужбовців,
встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. № 452, не є вичерпним,
проте вони мають зараховуватися при нарахуванні пенсій лише тим особам, які
отримували їх під час проходження служби.

Отже колегія суддів вважає, що оскільки на день звільнення у відставку
позивачОСОБА_1 доплату в розмірі 25%
суми пенсії, яка б могла бути йому нарахована, не отри­мував, вона обґрунтовано не була включена йому в
розрахунок для обчислення пенсії.

Щодо надбавки за вислугу років, то відмовляючи позивачуОСОБА_1. у встано­вленні
її у розмірі 35 %, суд
першої інстанції дійшов висновку, що на день виходу на пен­сію позивача у нього виникло право на нарахування
цієї надбавки саме у розмірі 30 %.

Судова колегія з
таким висновком суду погоджується. Відповідно до Указу Прези­дента України "Про умови грошового
забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці
працівників органів внутрішніх справ" розміри надбавок за вислугу років до
окладів грошового утримання осіб рядового і начальницького складу складали: від
15 до 20 років - 30 %; від 20 до 25 років - 35 %. На момент звільнення
позивача розрахунок стажу для обчислення
процентної надбавки за вислугу років провадився на підставі Нака­зу МВС
України № 402 від 12.07.1993 p., яким
введена в дію Інструкція про порядок об­числення стажу для виплати процентної
надбавки за вислугу років особам рядового і на­чальницького складу органів
внутрішніх справ України та який був чинним на той час. Цією Інструкцією
зарахування строкової служби в Збройних силах до стажу, який дає право на виплату відсоткової надбавки за вислугу
років, передбачено не було. Згідно з до­відкою начальника ВРП УДСО при ГУ МВС України в АР
Крим вислуга років ОСОБА_1. на момент
звільнення складала 18 років 01 місяць 00 днів (а.с. 85).

Наказом МВС
України від 20 червня 2004 року № 684, зареєстрованим в
Міністерс­тві юстиції України 9
липня 2004 року за № 860, був скасований
наказ МВС України від 12.07.1993
р. № 402 „Про
затвердження Інструкції про порядок обчислення стажу для ви­плати процентної надбавки за вислугу років особам
рядового і начальницького складу ор­ганів внутрішніх справ України"
та затверджена нова Інструкція про порядок обчислення стажу служби для виплати
відсоткової надбавки за вислугу років особам рядового і нача­льницького складу органів внутрішніх справ
України. Згідно п. З цієї інструкції визначен­ня періодів служби для виплати
відсоткової надбавки за вислугу років рядовому і началь­ницькому складу
здійснюється комісіями МВС України, ГУ
МВС України в АР Крим та інших структурних підрозділів МВС України.
Відповідно до пояснень представника від­повідача
в засіданні суду апеляційної інстанції з 2004 року, після прийняття цього наказу строкову службу в Збройних силах
почали зараховувати у стаж, який дає право на отри­мання надбавки за вислугу
років органах внутрішніх справ, у зв'язку з чим ця надбавка органами внутрішніх
справ була позивачу перерахована.

За таких обставин висновок суду про те, що з урахуванням положень ст. 5 ЦК Украї­ни підстав для перерахування позивачу
відсоткової надбавки до пенсії за вислугу років за період з 2002 до 2004 року немає, колегія суддів вважає
правильним.

Колегія суддів вважає правильним і висновок суду про відсутність підстав
для пере­рахування позивачу 100%
надбавки згідно з Указом Президента №
771 від 31.08.2001 р.
Переконливих доказів, які б свідчили про неправильність нарахування
відповідачем цієї

надбавки та інших
надбавок, на необхідності перерахування яких наполягає позивач, ні в І суді першої інстанції, ані під час
апеляційного розгляду справи ним надано не було.

Таким чином,
доводи апеляційної скарги не беруться до увага, оскільки вони не спростовують
фактичних обставин справи, встановлених судом, у зв'язку з чим підстав для
скасування постанови від 22
грудня 2006 року
немає.

Відповідно до
ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм ма­теріального
і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195,
196, 199, 200, 205, 206, 211, 212 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- залишити
без задоволен­ня.

Постанову
Красноперекопського міськрайонного суду АР Крим від 22.12.2006 року залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця з дня на­брання
законної сили до Вищого адміністративного суду України.