Справа № 22а-7526/2008
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2008-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

« 16 »
липня 2008 року справа № 22а-7526/08

м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Геращенка І.В.

суддів Малашкевича
С.А., Яманко В.Г.

при секретарі судового засідання Літвіновій
Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача -
ОСОБА_1.

від відповідача -
не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Микитівського Управління праці та соціального захисту
населення Горлівської міської Ради Донецької області

на постанову Микитівського районного суду м.
Горлівки Донецької області

від 29.05.2008 року

у справі № 2а-64/08

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до відповідача Микитівського Управління праці та
соціального захисту населення Горлівської міської Ради Донецької області

про визнання неправомірними дій та
стягнення недоотриманої грошової допомоги

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернувся до Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької
області з позовною заявою до Микитівського Управління праці та соціального
захисту населення Горлівської міської Ради Донецької області про визнання
неправомірними дій та стягнення недоотриманої грошової допомоги до 5 травня
за 2005, 2006, 2007 роки згідно ч. 5 ст.
13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”.

Постановою Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від
29.05.2008 року у справі № 2а-64/08 (суддя Дубовик Р.Є.) позовна заява
задоволена частково: визнані дії неправомірними та стягнені кошти за 2007 рік,
в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в частині визнання дій неправомірними та стягнення коштів за
2005, 2006 роки суд першої інстанції виходив з того, що при звернення до суду з
вимогою про стягнення коштів за зазначені роки позивачем пропущений річний
строк, встановлений для звернення до адміністративного суду ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України, та, крім того, дію ст. 13 Закону України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” на 2006 рік
зупинено Законом України “Про Державний бюджет України на 2006 рік”.

Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати судове
рішення та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовної заяви
відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням судом норм
матеріального права.

Вважає правомірним та
обгрунтованним застосування у спірних правовідносинах положень ст. 29 Закону
України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила.

ОСОБА_1має статус інваліда війни ІІІ групи безстроково, про що свідчить
посвідчення серії НОМЕР_1(а.с. 4), у зв'язку з чим та відповідно до вимог ч. 5
ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” має право на отримання щорічної грошової допомоги до 9 травня (яка
повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі сьома мінімальних пенсій за віком.

Фактично позивач отримав від відповідача у 2005 році - 270 грн., у 2006
році - 270 грн., у 2007 році - 300 грн., при цьому відповідач керувався
розмірами таких виплат, встановленими Законами про державний бюджет України на
відповідні роки.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом
першої інстанції, в апеляційній скарзі відповідач посилається на невірне застосування норм
матеріального права, оскільки при
виплаті зазначених сум він діяв в межах повноважень та відповідно до вимог
чинного законодавства.

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню,
з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах
щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Правовий статус ветеранів та інвалідів війни, забезпечення створення
належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві
шанобливого ставлення до них визначає Закон України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 цього Закону щорічно до 5 травня інвалідам війни
ІІІ групи виплачується разова грошова допомога у розмірі сьома мінімальних
пенсій за віком.

Абзацем 1 ст. 17 цього Закону встановлено, що фінансування витрат,
пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевих бюджетів.

Згідно абз. 1 ст. 171 щорічну
виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями
12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення
через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а
особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового
утримання.

Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач є органом владних
повноважень, на якого чинним законодавством покладений обов'язок по здійсненню
виплат, передбачених Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, в тому числі разової грошової допомоги.

Не приймається до уваги довід заявника скарги стосовно правомірності
застосування у 2007 році розміру таких виплат, встановленому ст. 29 Закону
України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, відповідно до якої у 2007
році виплата щорічної разової допомоги відповідно до
закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
здійснюється у таких розмірах:
інвалідам I групи
- 450 гривень,
інвалідам II групи - 360
гривень, інвалідам III
групи - 300 гривень; учасникам бойових
дій - 280 гривень; особам,
які мають особливі заслуги перед Батьківщиною - 450 гривень; членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам)
померлих інвалідів війни
та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових
дій, учасників війни
- 150 гривень; учасникам війни -
55 гривень, оскільки положення зазначеної норми Закону визнані
неконституційним рішенням Конституційного Суду України у справі
№ 6-рп від 09.07.2007 року.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність дій
щодо нарахування ОСОБА_1. щорічної грошової допомоги до 9 травня
протягом 2007 року в розмірі 300 грн., встановленому Законом України “Про
Державний бюджет на 2007 рік”, а не в розмірі, встановленому Законом України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”.

Згідно ст. 22 зазначеного закону рішення підприємств, установ і
організацій, які надають пільги, можуть бути оскаржені до районної державної
адміністрації, виконавчого комітету міської Ради або до районного (міського)
суду.

Оскільки орган праці та соціального захисту населення порушив право
позивача на отримання разової грошової допомоги, виплата якої встановлена ст.
13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”, він звернувся за захистом порушеного права з позовною заявою, та суд
першої інстанції ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наряду з викладеним, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовної
заяви в частині визнання неправомірними дій та стягнення недоотриманих коштів
за 2005 - 2006 роки у зв'язку з пропущенням строку для звернення з
адміністративним позовом, встановленому ст. 99 КАС України, з наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 99 КАС України Адміністративний позов
може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими законами.

З позовної заяви вбачається, що вона містить вимогу про
відшкодування шкоди, заподіяну здоров'ю, особі, яка стала інвалідом внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 Цивільного Кодексу України
позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що при
розгляді таких спорів річний строк, встановлений ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України, не застосовується.

Відмовляючи в задоволенні позовної заяви в цій
частині суд першої інстанції повинен був виходити з того, що норми статей
Законів України про Державний бюджет України на відповідні роки, якими зупинена
дія ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” на
2005 та 2006 роки до теперішнього часу не визнані такими, що не відповідають
Конституції України.

На підставі викладеного,
керуючись Конституцією України, Законом України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, ст. 2, ст. 71, ст.
160, ст. 167, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212,
ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну
скаргу Микитівського Управління праці та соціального захисту населення
Горлівської міської Ради Донецької області на постанову Микитівського районного
суду м. Горлівки Донецької області від 29.05.2008 року у справі № 2а-64/08 -
залишити без задоволення.

Постанову Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від
29.05.2008 року у справі № 2а-64/08 за позовом ОСОБА_1 до Микитівського
Управління праці та соціального захисту населення Горлівської міської Ради
Донецької області про визнання незаконними дій та стягнення недоотриманих
коштів -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

У судовому засіданні 16.07.2008 року проголошений повний
текст ухвали.

Головуючий
І.В. Геращенко

Судді С.А.Малашкевич

В.Г.Яманко

З оригіналом згідно

головуючий суддя І.В.Геращенко