Справа № 2-а-224/2008
Суддя: Бечко Є.М.
Дата ухвалення: 2008-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-224/08
П О С Т А Н О В А

І
М Е Н
Е М У
К Р А
Ї Н И

20 червня 2008 року
Деснянський районний суд м. Чернігова

у складі судді Бечко Є.М.

при секретарі Фещенко О.В.

за
участю сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1до Управління праці
та соціального захисту населення в Деснянському районі м. Чернігова про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення, -

в с т а н о в и в:

Позивач просить стягнути з
відповідача 19800-00 грн.
недоплати з щорічних компенсаційних виплат на
оздоровлення за 1999-2007
роки, мотивуючи вимоги тим, що він є
учасником ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи, на
нього розповсюджується положення
ст.48 ЗУ “Про статус і соціальний
захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи” щодо виплати щорічних компенсаційних виплат на
оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат,
однак відповідач, всупереч
вимогам вказаного Закону,
виплатив йому 26-70 грн. компенсації у
2005 році та по
100-00 грн. у 2006,
2007 роках.

В судовому засіданні
позивач підтримав позов.

Представник відповідача в
судовому засіданні проти
позову заперечила, пояснивши,
що позивач перебуває на обліку в управлінні як учасник ліквідації
наслідків аварії На Чорнобильській АЕС (категорія 2) з 22.03.2000 р.

Виплата щорічної
допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, передбачена ч.4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" №
796-ХП від 28.02.1991р.

Пунктом 37 ст. 77 Закону України "Про державний бюджет
України на 2006 рік" було зупинено дію на 2006 рік абзацу 4 частини 4
статі 48 Закону, яким розміри допомоги на оздоровлення встановлені відповідно
до мінімальної заробітної плати. Також зупинено на 2006 рік дію ч. 7 ст. 48
Закону щодо визначення розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Крім того, ст. 109
Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" Кабінету
Міністрів України в 2006 році надано право встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до чинного законодавства визначаються залежно від
розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених
за відповідними бюджетними програмами.

Аналогічно пунктом
30 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007
рік" було зупинено дію на 2007р. абзацу 4 частини 4 статті 48 Закону, яким
розміри допомоги на оздоровлення встановлені відповідно до мінімальної
заробітної плати, зупинено на 2007 рік дію ч. 7 ст. 48 Закону щодо визначення
розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, та ст. 101 Кабінету
Міністрів України в 2007 році надано право встановлювати розміри соціальних виплат,
які відповідно до чинного законодавства визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними бюджетними програмами.

В зв'язку з тим, що дію абзацу 4 ч. 4 ст. 48, та ч.7 ст. 48
Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи", щодо встановлення розмірів допомоги
на оздоровлення відповідно до мінімальної заробітної плати, було зупинено
Законами України "Про Державний бюджет України" на відповідні роки, з
липня 2005 року і по теперішній день застосовуються розміри щорічної допомоги
на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, визначені постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005
р. № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",

а саме: учасникам
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - 100 грн.

Законом
передбачено виплату допомоги на оздоровлення один раз на рік. Виплата її
проводиться за відповідний рік по мірі надходження коштів з державного бюджету.

Призначення та
виплата допомоги на оздоровлення проводилась у відповідності до чинного
законодавства.

Стаття 2 Закону
України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991р.
№1282-ХІІ та пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення,
затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003р.№1078 містять перелік грошових
доходів громадян, які підлягають індексації. В даному переліку не значиться
щорічна допомога на оздоровлення особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Тобто, щорічна допомога на оздоровлення не підлягає індексації.

Законом України
"Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати" від 19.10.2000р.№ 2050-ІІІ передбачено проведення
компенсації нарахованих громадянам доходів, але своєчасно не виплачених.

Оскільки допомога
на оздоровлення за 2000-2007 роки виплачувалась управлінням позивачу щорічно за
поточний рік, тобто без порушення термінів виплати, при вирішенні даного
питання неможливо застосовувати Порядок проведення компенсації громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

Крім того, представник
відповідача просила застосувати
строк позовної давності,
передбачений КАС України.

Заслухавши пояснення
сторін, дослідивши матеріали
справи, суд доходить
висновку, що позов
не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено,
що позивач перебуває на обліку в управлінні як учасник ліквідації
наслідків аварії На Чорнобильській АЕС (категорія 2) з 22.03.2000 р.

Виплата щорічної
допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, передбачена статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" №
796-ХП від 28.02.1991р.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади,
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та у межах повнонажень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування
цих видатків визначаються виключно законом про Державний бюджет України, що
визначено ст. 95 Конституції України.

Пунктом 37 ст. 77
Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік" було
зупинено дію на 2006 рік абзацу 4 частини 4 статі 48 Закону, яким розміри
допомоги на оздоровлення встановлені відповідно до мінімальної заробітної
плати. Також зупинено на 2006 рік дію ч. 7 ст. 48 Закону щодо визначення
розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Крім того, ст. 109
Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" Кабінету
Міністрів України в 2006 році надано право встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до чинного законодавства визначаються залежно від
розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Аналогічно пунктом
30 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007
рік" було зупинено дію на 2007р. абзацу 4 частини 4 статті 48 Закону, яким
розміри допомоги на оздоровлення встановлені відповідно до мінімальної
заробітної плати, зупинено на 2007 рік дію ч. 7 ст. 48 Закону щодо визначення
розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, та ст. 101 Кабінету
Міністрів України в 2007 році надано право встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до чинного законодавства визначаються залежно від
розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними бюджетними програмами.

В зв'язку з тим, що дію абзацу 4 ч. 4 ст. 48, та ч.7 ст. 48
Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи", щодо встановлення розмірів допомоги
на оздоровлення відповідно до мінімальної заробітної плати, було зупинено
Законами України "Про Державний бюджет України" на відповідні роки, з
липня 2005 року і по теперішній день застосовуються розміри щорічної допомоги
на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, визначені постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005
р. № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",

а саме: учасникам
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - 100 грн.

Крім того, ст. 99 КАС України встановлено
річний строк для звернення
до суду за захистом
прав та свобод, а оскільки позивачем у справі не надано доказів
наявності поважних причин
пропуску встановленого строку, вказаний строк
належить застосуванню.

В зв'язку з
викладеним у задоволенні вимог
щодо стягнення недоплати з
щорічних компенсаційних виплат на
оздоровлення належить відмовити.

Статтею 2 ЗУ
"Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991р.
№1282-ХІІ та п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення,
затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003р. №1078 встановлено перелік
грошових доходів громадян, які підлягають індексації. В даному переліку не
значиться щорічна допомога на оздоровлення особам, постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Тобто, щорічна допомога на оздоровлення не підлягає
індексації.

Крім того, ЗУ
"Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати" від 19.10.2000р.№ 2050-ІІІ передбачено проведення
компенсації нарахованих громадянам доходів, але своєчасно не виплачених.

Оскільки допомога
на оздоровлення за минулі роки виплачувалась управлінням позивачу щорічно за
поточний рік без порушення термінів виплати, у
задоволенні цієї частини
вимог належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 99, 100,
158-163, 186 КАС України, ст. 58
Конституції України, ст. 48 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, п. 37 ст. 77, ст.109 ЗУ "Про Державний бюджет України
на 2006рік"; п.30 ст. 71, ст. 101 ЗУ "Про Державний бюджет України на
2007 рік", постановою КМУ від 12.07.2005 р. № 562 "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні
позову відмовити.

Постанова може
бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Заяву про апеляційне
оскарження постанови може
бути подано протягом десяти днів після складання постанови
у повному обсязі.

Апеляційна скарга на
постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

С у д д я