Справа № 22-а-3603/2008
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Роїк В.П. Справа № 22-а-3603/08
міськрайонний суд Хмельницької області ряд. стат. звіту № 8
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при секретарі - Неміш
О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державного
казначейства України та Міністерства фінансів України на постанову Славутського
міськрайонного суду Хмельницької області від 19 листопада 2007 року у справі №
2-а-126/07 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України, Державного
казначейства України, Міністерства праці та соціальної політики України, Славутського
міського управління праці та соціального захисту населення Хмельницької області
про стягнення недоплаченої разової грошової допомоги, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької
області від 19 листопада 2007 року було частково задоволено адміністративний
позов ОСОБА_1 та стягнено із Державного бюджету України через Державне
казначейство України та Міністерство фінансів України на його користь 2112,55
грн. щорічної допомоги за 2004 та 2007 роки відповідно до п. 22 ст. 12 Закону
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.

У поданих апеляційних скаргах Державне казначейство
України та Міністерство фінансів України просять зазначену постанову суду
скасувати і ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог,
покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та
невідповідність його висновків обставинам справи. Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовують тим, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення не були
враховані положення бюджетного законодавства України, а також не враховано
строк звернення до суду із адміністративним позовом.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання на
виклик суду не з'явилася, що не перешкоджає судовому розгляду справи відповідно
до ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до
переконання, що подані скарги підлягають частковому задоволенню з таких
міркувань.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив з того, що він є ветераном війни - учасником бойових дій,
якому відповідно до п. 22 ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” щорічно до 5 травня виплачується грошова
допомога у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Рішеннями Конституційного
Суду України від 01.12.2004 року та від 09.07.2007 року визнано такими, що не
відповідають Конституції України положення ст. 44 Закону України “Про Державний
бюджет України на 2004 рік” та ст. 29 Закону України “Про Державний бюджет на
2007 рік”, якими було обмежено розмір щорічної допомоги до 5 травня учасникам
бойових дій. Розмір отриманої позивачем у 2004 та 2007 роках разової грошової
допомоги до 5 травня не відповідає вимогам Закону України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту” і у 2004 році йому було недоплачено
342,25 грн., а у 2007 році - 1770,30 грн., що сумарно становить 2112,55 грн.
При цьому суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач не пропустив
строку звернення до суду по вимогах про стягнення недоплаченої допомоги за 2004
рік, оскільки до набрання чинності КАС України строк позовної давності становив
три роки. Обґрунтування необхідності проведення виплат позивачу у спосіб,
викладений у резолютивній частині оскаржуваної постанови суду, її мотивувальна
частина не містить.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії
суддів, лише частково відповідають нормам матеріального права і фактичним
обставинам справи.

Як безспірно встановлено, ОСОБА_1 є ветераном війни -
учасником бойових дій, якому відповідно до п. 22 ст. 12 Закону України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічно до 5 травня
виплачується грошова допомога у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року
визнано такими, що не відповідають Конституції України положення ст. 29 Закону
України “Про Державний бюджет на 2007 рік”, якими було обмежено розмір щорічної
допомоги до 5 травня, встановленої Законом України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” із вказівкою на те, що дане рішення
Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

З огляду на наведене колегія суддів приходить до
переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 у частині стягнення на його користь
заборгованості по виплаті такої допомоги за 2007 рік у розмірі 1770,30 грн. є
підставними і підлягають задоволенню.

Разом із тим, зазначений судом першої інстанції механізм
виплати такої заборгованості, на думку колегії суддів, не відповідає вимогам
закону, оскільки відповідно до вимог ст. 171 Закону України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічну виплату
разової грошової допомоги до 5 травня здійснюють органи праці та соціального
захисту населення, а тому зазначена сума заборгованості із таких виплат також
підлягає стягненню саме із Славутського міського управління праці та
соціального захисту населення Хмельницької області.

Щодо
вимог позивача про стягнення на його користь відповідної заборгованості за
такими ж виплатами за 2004 рік, то судом першої інстанції, на думку колегії
суддів, при їх задоволенні безпідставно було зроблено висновок про те, що
позивачем не було пропущено строк звернення до суду, передбачений ст. 99 КАС
України, а відтак не застосовано правові наслідки, передбачені ч. 1 ст. 100
цього ж Кодексу, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 5 КАС України
провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону,
чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Тому у
цій частині у задоволенні вимог позивача слід відмовити за пропуском
передбаченого законом строку звернення до адміністративного суду.

Оскільки
при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було
порушено норми матеріального та процесуального права, а його висновки щодо
механізму стягнення належних позивачу коштів не відповідають фактичним
обставинам справи, то оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям
нової про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 202 п.п. 3, 4, 205, 207 КАС України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційні скарги задовольнити частково.

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької
області від 19 листопада 2007 року у справі № 2-а-126/07 скасувати і прийняти
нову, якою стягнути із Славутського міського управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької області на користь ОСОБА_1 1770 (одну тисячу
сімсот сімдесят) грн. 30 коп. заборгованості за 2007 рік по виплаті щорічної грошової
допомоги до 5 травня відповідно до вимог Закону України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”.

У задоволенні
решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення
та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.М.Багрій

В.З.Улицький