Справа № 22-а-5944/2008
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2008-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

24 червня 2008 року справа № 22-а-5944/08

зал судового засідання №2 у
приміщенні суду за адресою: м. Донецьк,
бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Яманко В.Г.

Старосуда
М.І.

при секретарі
судового засідання

Чуріковій Я.О.

за участю представників:

від позивача:

не з”явився

від відповідача:

не з”явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Управління Пенсійного
фонду України в
Артемівському районі м. Луганська

на постанову Луганського окружного адміністративного
суду

від

9 квітня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-123/08 (суддя Ушаков Т.С.)

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління
Пенсійного фонду України в Артемівському районі
м. Луганська

про

визнання
протиправною бездіяльність та зобов'язання
здійснити виплату підвищення до пенсії ку розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком як дитині війни з 1 січня 2007 року по 31 серпня
2007 року

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 9 квітня 2008 року (арк. справи 23) частково
задоволений позов ОСОБА_1до Управління Пенсійного фонду України в Артемівському
районі м. Луганська, внаслідок чого визнані дії управління Пенсійного фонду
України в Артемівському районі м.
Луганська щодо відмови у виплаті ОСОБА_1підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком як дитині війни за липень-грудень 2007 року незаконними,
зобов”язано управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м.
Луганська здійснити виплату
ОСОБА_1підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни за липень-грудень 2007 року,
стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1судові витрати в
розмірі 3 грн (три) 40 коп.

В апеляційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову суду першої інстанції, як прийняту з порушенням норм
матеріального права та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Доводами скарги визначає те, що виплата
коштів з бюджету Пенсійного Фонду України призведе до нецільового використання
коштів фонду, оскільки за Законом України «Про соціальний захист дітей війни»
фінансування здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Вважає, що право на зазначені виплати
позивач має з моменту визнання норм Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» неконституційними, безпідставне застосування судом першої
інстанції мінімального розміру пенсії за віком передбаченого Законом України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року
№1058-4.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

Позивач відноситься до категорії „діти
війни”, що підтверджується пенсійним
посвідченням серія НОМЕР_1(арк. справи 6).

Відповідно до статті 6 Закону України
„Про соціальний захист дітей війни” від 18 листопада 2004 року № 2195-4 дітям
війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Статтею 71 Закону України „Про Державний
бюджет України на 2007 рік” дія даної норми була зупинена. Рішенням
Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнані такими,
що не відповідають Конституції України, серед інших, положення статті 71 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якими була зупинена дія
статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни”. Протягом 2006 року
зазначена норма була чинною.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
погоджує висновок суду першої інстанції
щодо зобов'язання Управління проводити виплати позивачу у вигляді 30%
мінімальної пенсії за віком.

Визначення мінімального розміру пенсії за
віком встановлено статтею 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування”. Колегія суддів не приймає посилання скаржника на те, що
на законодавчому рівні не визначено яким чином обчислюється розмір 30% виплати
дітям війни, а мінімальний розмір пенсії за віком визначений Законом України
„Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” застосовується лише при
визначенні розмірів пенсій, призначених за цим Законом, з огляду на принцип
законності, закріплений статтею 9 КАС України, відповідно до частини 7 якої у
разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує
закон, що регулює подібні правовідносини.

Колегія суддів не приймає посилання
відповідача на відсутність джерела виплати з огляду на фінансування зазначених
коштів за рахунок Державного бюджету України, та можливість здійснення
розрахунків між бюджетами відповідно до пункту 13 розділу 15 «Прикінцеві
положення» Закону України 1058 -4 від 9 липня 2003 року.

Колегія суддів не приймає доводи скаржника
на можливість здійснення доплат виключно з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про неконституційність, оскільки зазначеним рішенням такими
визнані норми про Державний бюджет України. Рішення Конституційного Суду не
можна ототожнювати з Законом, що не має зворотної дії у часі.
Неконституційність норми впливає не тільки на майбутнє, але й на минуле.
Відповідач, як орган владних повноважень припустив тривалі правопорушення.

Колегія суддів погоджує обраний позивачем
засіб відновлення порушеного права в межах публічно - правових відносин, і
вважає що характер спору у даній справі містить поєднання вимог про
відшкодування шкоди заподіяними протиправною бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень яким є відповідач по справі, і підлягає вирішенню в межах
публічно-правового спору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої інстанції постанова прийнята з дотриманням
норм матеріального та процесуального права.

Висновок суду щодо стягнення судових витрат з Державного бюджету України
на користь відповідача суперечить приписам ст. 94 КАС України, але не впливає
на вирішення спору по суті.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184,
195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного
фонду України в Артемівському районі м. Луганська на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 9
квітня 2008 року у справі № 2-а-123/08 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 9 квітня 2008 року у справі № 2-а-123/08
- залишити без змін.

Ухвала у повному обсязі складена у
нарадчій кімнаті 24 червня 2008 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді:
В.Г. Яманко

М.І. Старосуд

З
оригіналом згідно:

Суддя
Р.Ф. Ханова