Справа № 22-а-14143/2008
Суддя: Усенко В.Г.
Дата ухвалення: 2008-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №
Суддя-доповідач: Усенко В.Г.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2008 року м. Київ
Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого - судді Усенка В.Г.,
суддів Попович О.В. та Саприкіної І.В.,
при секретарі Літоміній Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні
в м. Києві справу за апеляційною скаргою управління Міністерства внутрішніх
справ України у Черкаській області на постанову Придніпровського районного суду
м.Черкаси від 21 листопада 2007 року у справі за позовом управління
Міністерства внутрішніх справ України у Черкаській області до Інституту медицини праці Академії медичних
наук України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача: відділу охорони здоров'я управління
Міністерства внутрішніх справ України у Черкаській області, ОСОБА_1 та
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України про визнання
нечинним експертного рішення клініки професійних захворювань Інституту медицини
праці Академії медичних наук України та скасування його в частині визнання у
ОСОБА_1 захворювання професійного характеру ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси від
21.11.2007р. у задоволенні позовних вимог управління Міністерства внутрішніх
справ України у Черкаській області (далі
- «УМВС України в Черкаській області») до Інституту медицини праці Академії
медичних наук України (далі - «Інститут медицини»), - відмовлено.
Судове рішення мотивовано тим, що оскаржуване експертне рішення
прийняте відповідачем відповідно до
вимог Порядку розслідування та ведення обліку нещасних
випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від
25.08.2004р. за №1112 «Про деякі питання розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві»
апеляційній скарзі УМВС України в Черкаській області просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
судове рішення у справі, яким задовольнити його позовні вимоги (а.с.232-235).
що суд першої інстанції при прийнятті судового рішення неповно дослідив
обставини справи та не дав належної оцінки доказам у справі.
розгляд справи здійснюється за відсутності представників позивача та
відповідача, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце
судового засідання.
до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.
суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний адміністративний
суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Висновком Центральної лікарсько-експертної комісії
українського профпатологічного центру Інституту медицини праці Академії
медичних наук України (далі - «ЦЛЕК Інституту медицини праці АМНУ») від
20.03.2007р. (протокол №13/539) ОСОБА_1 амбулаторно встановлено заключний
клінічний діагноз: медикаментозна алергія - захворювання професійне.
Знаходиться під наглядом Інституту медицини праці з квітня 2006 року. При
первинному представленні медичної справи на ЦЛЕК (протокол №42/2177 від
17.10.2006р.) професійна патологія виявлена не була через відсутність клінічних
проявів. В даний час має місце прогресування патології. Бронхіальна астма
вперше зареєстрована зі сплином менше ніж одного місяця після припинення роботи медичною сестрою (а.с.85,
Не погоджуючись із зазначеним висновком, позивач оспорив
його в порядку адміністративного судочинства: просив визнати нечинним експертний висновок ЦЛЕК
Інституту медицини праці АМНУ та скасувати його в частині визнання у ОСОБА_1
захворювання професійного характеру.
1 статті 17 КАС України визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на: спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її
проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому
числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання
та виконання адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених законом; спори щодо правовідносин,
пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.
з пунктами 1 та 9 частини 1 статті 3 КАС України справою адміністративної
юрисдикції (далі - адміністративна справа) є переданий на вирішення
адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін
є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи
службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідачем у справах адміністративного судочинства є суб'єкт владних повноважень, а у випадках,
передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача
до п.7 ч.1 ст.3 КАС України суб'єкт
владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні
ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
з п.2 та 4 Постанови Кабінету Міністрів
України «Про питання Академії медичних наук України» від 22 березня 1993 р. N 211,
академія медичних наук є державною науковою організацією з проблем медицини і
охорони здоров'я і діє на підставі статуту, який приймається загальними зборами
Академії та затверджується Кабінетом Міністрів України. Визначено, що до
підпорядкування Академії медичних наук передаються разом з бюджетним
фінансуванням на утримання, лікувальну та наукову роботу такі установи
Міністерства охорони здоров'я: Український науково-дослідний інститут
геронтології, Інститут медицини праці, Український науковий центр
радіаційної медицини, Український науково-дослідний інститут ендокринології та
обміну речовин, Український науково-дослідний інститут нейрохірургії, Київський
науково-дослідний інститут клінічної та експериментальної хірургії, Український
науково-дослідний інститут очних хвороб і тканинної терапії імені академіка В.
П. Філатова, Український науково-дослідний інститут терапії, Український
науково-дослідний інститут урології та нефрології, Український
науково-дослідний інститут фармакології та токсикології, Український
науково-дослідний інститут фтізіатрії і пульмонології імені академіка Ф. Г.
Яновського, Київський інститут серцево-судинної хірургії.
також передбачене Переліком установ, які
входять до складу Академії медичних наук України, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження переліку установ, які входять до складу Академії медичних наук» від 03.06.1999р. №953.
Академії медичних наук України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів
України «Про затвердження Статуту Академії медичних наук України» від 18 жовтня
1999 р. N 1913 встановлено, що академія медичних наук України (далі - «Академія»)
заснована Указом Президента України від 24.02.1993р. N59. Академія є державною
науковою організацією з проблем медицини та охорони здоров'я, заснованою на
державній власності, яка діє відповідно до законодавства України на самоврядній
основі. Академія об'єднує у своєму складі дійсних членів (академіків),
членів-кореспондентів та іноземних членів, що обираються загальними зборами
Академії, та всіх наукових співробітників, що працюють у наукових установах
Академії, для спільного проведення досліджень у галузі медичних наук та охорони
здоров'я з метою поліпшення здоров'я та продовження життя населення. Академія щороку звітує перед Кабінетом Міністрів
України про результати наукової діяльності та використання коштів, виділених їй
з державного бюджету.
огляду на викладене, Інститут медицини праці Академії медичних наук України не
є суб'єктом владних повноважень, в розумінні ч1 ст.3 КАС України, а тому не
може бути відповідачем в справах адміністративного судочинства.
1 частини 1 статті 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у
справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного
судочинства.
Зазначене, однак, не позбавляє
позивача права подати позов про визнання
нечиннми експертного висновку ЦЛЕК Інституту медицини праці АМНУ в
порядку, встановленому цивільним судочинством.
чином, судова колегія скасовує рішення суду першої інстанції та закриває
провадження у справі за позовом управління Міністерства внутрішніх справ
України у Черкаській області про
визнання нечинним експертного рішення клініки професійних захворювань Інституту
медицини праці Академії медичних наук України та скасування його в частині
визнання у ОСОБА_1 захворювання професійного характеру.
Керуючись ст.ст. 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного
суду,-
скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України у Черкаській області
задовольнити частково.
Придніпровського районного суду м.Черкаси від 21 листопада 2007 року скасувати. Провадження у справі
Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну
скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий-суддя:
Усенко В.Г.,

судді:
Попович О.В.,

Саприкіна І.В.