Справа № 2-а-5772/2008
Суддя: Федчук В.В.
Дата ухвалення: 2008-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2008 р. Справа № 2-а-5772/08

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Федчук Віталій Володимирович,

При секретарі судового засідання: Педорук Олеся Сергіївна

За участю
представників сторін:

позивача :
не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності

відповідача
: не з'явився, надав заяву про розгляд
справи у його відсутності

розглянувши матеріали справи

за позовом: Управління Пенсійного фонду України
у м. Ладижині Вінницької області

до: Державного
підприємства Ладижинська виправна колонія №39 УДДУПВП у Вінницькій області

про:
стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ :

Управління Пенсійного фонду України у м. Ладижині
звернулося до суду з позовом до Державного підприємства Ладижинська виправна
колонія №39 УДДУПВП у Вінницькій області про стягнення коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Державне підприємство
Ладижинська виправна колонія №39 УДДУПВП у Вінницькій області перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Ладижині.

За відповідачем рахується заборгованість по
невідшкодованих до Пенсійного фонду України фактичних витратах на виплату та
доставку пенсій за віком на пільгових умовах по Списку №2 по громадянину
ОСОБА_1, за 2002 рік в сумі 2794,97 гривень.

Представник позивача в судове засідання не з'явився,
надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання також не
з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі
представника відповідача. Крім того, заявлені позовні вимоги визнають в повному
обсязі.

За таких обставин відповідно до ч.3 ст.122 КАС України
суд приходить до висновку судовий розгляд справи проводити в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України
“Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за
списком №1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за списком
№2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та
за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства,
що діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Абзацом 4 п.1 ст.2 Закону України “Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування”передбачено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2
статті 1 цього Закону (п.1 - суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від
форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та інші
юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності,
які використовують працю найманих працівників; п.2 - філії, відділення та інші
відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що
не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник
збору, територіальної громади), об'єктом оподаткування є також фактичні витрати
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів “б”- “з”статті 13 Закону України “Про
пенсійне забезпечення”до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого
статтею 12 Закону України “Про пенсійне
забезпечення”.

Державне підприємство Ладижинська виправна колонія №39
УДДУПВП у Вінницькій області перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду
України у м. Ладижині Вінницької області.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі поданої
заяви та необхідних документів ОСОБА_1 призначена пенсія відповідно до ст. 13
Закону України “Про пенсійне забезпечення”на пільгових умовах за Списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до “Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”,
затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року
№21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини 2 “Прикінцевих положень”Закону України
“Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”в розмірі для платників,
зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1
цієї Інструкції, яким являється відповідач, - також 100 відсотків фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого
частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці за
списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та
за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

П.п.6.8 п. 6 даної Інструкції передбачено, що
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Таким чином, суд, враховуючи викладене, а також визнання
позову відповідачем, прийшов до висновку про доцільність задоволення даного
позову повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони -суб'єкта владних повноважень, суд
присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові
витрати.

Враховуючи розміри ставок державного мита, закріплені
ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року за №7-93 (із
позовних заяв -1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян), суд вважає за доцільне стягнути з відповідача до державного бюджету
державне мито в розмірі 51 гривень.

Керуючись
ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов
управління Пенсійного фонду України у м. Ладижині Вінницької області до
Державного підприємства Ладижинська виправна колонія №39 УДДУПВП у Вінницькій
області про стягнення заборгованості в сумі 2794,97 гривень задовольнити.

Стягнути
з Державного підприємства Ладижинська виправна колонія №39 УДДУПВП у Вінницькій
області на користь управління Пенсійного фонду України у м. Ладижині Вінницької
області 2794,97 гривень боргу по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій.

Стягнути
з Державного підприємства Ладижинська виправна колонія №39 УДДУПВП у Вінницькій
області до державного бюджету державне мито
в сумі 51 гривні.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний
текст постанови оформлений 26.05.2008 року

Суддя/підпис/ Федчук
Віталій Володимирович

Станом на 26.05.2008 року постанова
не набрала чинності

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: