Справа № К-22142/06
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2008-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2008
№ К-22142/06

Вищий адміністративний с
уд України у складі колегії с
уддів:
Карася О.В. (головуючого),

Брайка А.І., Голубєва Г.К., Ри
бченка А.О., Федорова М.О.
при секретарі: Міненко О.М.

за участі представників ві
дповідача:
Куріцького Р.В., Розмоша В.І.
, Яковенка О.В.
розглянувши у відкритому с
удовому засіданні касаційну
скаргу Єнакієвської об
єднаної державної податково
ї інспекції м. Донецька на пос
танову Господарського суду Д
онецької області від 15.03.2006 та у
хвалу Донецького апеляційно
го господарського суду від 17.
04.2006 по справі № 29/39
за позовом Відкрит
ого акціонерного товариства
«Єнакієвський металургійни
й завод»
до 1. Єна
кієвської обєднаної держа
вної податкової інспекції м.
Донецька
2. Відділення державного
казначейства м. Єнакієво УДК
в Донецькій області
про стягнення
суми бюджетного відшкодуван
ня ПДВ
ВСТАНОВИВ:
Заявлено позовні вимо
ги (з уточненням) про стягненн
я бюджетної заборгованості з
податку на додану вартість у
сумі 44 676 130 грн. за вересень 2005 ро
ку, пені в сумі 544 194 грн. а також м
айнової шкоди у вигляді втра
ченої вигоди в сумі 572 838,67 грн. за
вданої неправомірним діями в
ідповідача.
Постановою Господарського
суду Донецької області від 15
.03.2006 залишеною без змін ухвало
ю Донецького апеляційного го
сподарського суду від 17.04.2006 по
справі № 29/39 позов задоволен
о частково. Із Державного бюд
жету України на користь пози
вача стягнуто бюджетне відшк
одування з податку на додану
вартість у сумі 44 676 130 грн. згід
но податкової декларації за
вересень 2005 року. У вимогах пр
о стягнення збитків у вигляд
і втраченої вигоди в сумі 572 838,67
грн. та про стягнення пені в с
умі 544 194 грн. відмовлено у звя
зку з необґрунтованістю позо
ву в цій частині.
Суд першої інстанції мотив
ував свою постанову тим, що по
зивачем доведено наявність в
сіх передбачених законом під
став для одержання бюджетног
о відшкодування. отже, податк
овим органом не надано жодно
го доказу, який спростовує да
ні, що містяться в податкових
деклараціях підприємства за
спірний період. А правомірні
сть визначення суми податку
на додану вартість, що підляг
ає відшкодуванню з бюджету, п
ідтверджується складеним по
датковим органом 14.12.2005 Актом по
запланової документальної п
еревірки.
Суд апеляційної інстанції
підтримав даний висновок по
вністю.
При цьому судом встановлен
о наступне:
20.10.2005 позивачем було подано д
о ОДПІ податкову декларацію
з ПДВ за вересень 2005 року, розр
ахунок суми бюджетного відшк
одування та заяву про поверн
ення суми бюджетного відшкод
ування, визначеній у податко
вій декларації у розмірі 53 703 357
грн.;
ОДПІ була проведена позапл
анова документальна перевір
ка позивача з питання правил
ьності визначення ПДВ, що під
лягає відшкодуванню з бюджет
у за вересень 2005 року, за наслі
дками якої складений Акт від
14.12.2005 № 1591/23/00191193, де було виявлено з
авищення суми податку на дод
ану вартість, яка підлягає ві
дшкодуванню з бюджету по дек
ларації за серпень 2005 року згі
дно розрахунку бюджетного ві
дшкодування за вересень 2005 ро
ку у сумі 685 182,38 грн.;
на підставі зазначеного Ак
ту від 14.12.2005 ОДПІ було винесено
податкове повідомлення-ріше
ння від 20.12.2005 №/0, яким позивач
еві було зменшено суму бюдже
тного відшкодування з ПДВ за
вересень 2005 року у розмірі 685 182
,38 грн.
Відповідно вимоги про стяг
нення суми бюджетного відшко
дування за вересень 2005 року по
зивачем заявлені в сумі 44 676 130 г
рн. з урахуванням наведеного
зменшення відповідачем-1 сум
и бюджетного відшкодування з
а вересень 2005 року у розмірі 685
182,38 грн.
Правомірність формування
позивачем податкових зобов
язань з ПДВ за серпень 2005 року
підтверджена відповідачем-1
, про що свідчить Акт документ
альної перевірки від 14.12.2005, де т
акож було встановлено, що фак
т перетинання вантажем митно
го кордону України підтвердж
ено штампами та завірено печ
аткою Донбаської регіональн
ої митниці. Наведені обстави
ни також були визнані сторон
ами.
Також судом встановлено, що
Актом перевірки була підтве
рджена сума податкового кред
иту попереднього податковог
о періоду, фактично сплачена
отримувачем товарів (послуг
) у попередньому податковому
періоді постачальникам таки
х товарів в розмірі 54 779 630 грн. Р
озходжень з даними позивача,
зазначеними у рядку 3 розраху
нку суми бюджетного відшкоду
вання встановлено не було. А у
розділі 3.3. Акту перевірки ОДП
І встановлена сума, що підляг
ає бюджетному відшкодуванню
за вересень 2005 року в розмірі
53 018 174,62 грн.
Суди, обґрунтовуючи свою по
зицію, також зазначили, що згі
дно довідки ОДПІ від 27.02.2006 №5317/9 у
позивача відсутня заборгова
ність з ПДВ.
Пославшись на пп. 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 З
акону України «Про податок н
а додану вартість», суди визн
ачились, що ОДПІ в установлен
ий термін відповідний виснов
ок до органу державного казн
ачейства не надав, сума бюдже
тного відшкодування за верес
ень 2005 року позивачеві не пере
рахована.
Крім того судами зазначено
, що доказів, про можливість не
сплати постачальниками пози
вача ДПВ до державного бюдже
ту ОДПІ не надано.
Щодо заявленої пені згідно
пп. 16.4.1 п. 16.4 ст. 16 Закону України «
Про порядок погашення зобов
язань платників податків пер
ед бюджетами та державними ц
ільовими фондами» в сумі 544 194,13
грн. за період з 30.12.2005 по 06.02.2006 суда
ми визначено, що оскільки сум
а бюджетної заборгованості з
ПДВ не є податковим боргом пл
атника податку, тому нарахув
ання пені суд вважає безпідс
тавним. Також судом визначен
о, що пп. 7.7.8 п. 7.7 ст. 7 Закону Украї
ни «Про податок на додану вар
тість» в редакції Закону № 2771 в
ід 07.07.2005, який набув чинності 28.07.2
005, був викладений в новій реда
кції, яка не передбачає нарах
ування пені на суму бюджетно
ї заборгованості.
Щодо заявленого стягнення
з відповідачів збитків у виг
ляді втраченої вигоди в сумі
572 838,67 грн., яку отримав би, якщо р
озмістив суму бюджетного від
шкодування на депозитному ра
хунку банку по середній депо
зитній ставці 12% річних, суди, п
осилаючись на ст. 1166, ст. 1173 Цивіл
ьного кодексу України, в осно
ву обґрунтування щодо відмов
и в позові в цій частині, посла
лись на те, що позивач не довів
безпосередній причинний зв
язок між шкодою та протиправ
ною поведінкою заподіювача ш
коди і розмір завданої шкоди
.
Не погодившись із постано
вою Господарського суду Доне
цької області від 15.03.2006 та ухва
лою Донецького апеляційного
господарського суду від 17.04.2006
по справі № 29/39 відповідач (ОДП
І) подав касаційну скаргу, в як
ій просить скасувати судові
рішення та відмовити в позов
і, оскільки рішення винесено
із порушенням та неправильн
им застосуванням норм матері
ального права і судом не прий
нято до уваги норму п.1.8 ст. 1 Зак
ону України «Про податок на д
одану вартість».
На думку скаржника частин
а контрагентів значиться пос
ередниками, а отже виникає не
обхідність перевірити увесь
ланцюг для того, щоб встанови
ти весь ланцюг сплати ПДВ, адж
е ані позивачем не доведений
, ані судом не встановлений фа
кт надмірної сплати ПДВ. Тобт
о Закон України «Про податок
на додану вартість» ставить
право на отримання відшкоду
вання у залежність від попер
еднього надходження сум пода
тку до Державного бюджету Ук
раїни.
Скаржник також зазначив, що
судом не надано оцінку висно
вку про відшкодування ПДВ в с
умі 5 000 000 грн. по декларації з П
ДВ за вересень 2005 року і не вра
хувавши таке відшкодування,
повністю задоволені позовні
вимоги. При цьому наголошено
на тому, що на день винесення
ухвали суду ПДВ, належний до с
плати, фактично до Державног
о бюджету не надійшов.
Позивач надав запереченн
я на касаційну скаргу, в якому
посилаючись на п.1.8 ст. 1, пп. 7.7.2, п
п. 7.7.4 ст. 7 Закону України «Про п
одаток на додану вартість», п
ідтримує висновок судів про
задоволення позовних вимог в
частині бюджетного відшкоду
вання. Зазначивши окремо про
те, що за висновком про відшко
дування ПДВ в сумі 5 000 000 грн. пе
рерахунок коштів проведено н
е було, а тому касаційна скарг
а не підлягає задоволенню. В с
удове засідання представник
позивача не зявився, про ча
с і місце судового засідання
повідомлений належним чином
.
Також від відповідача-2 над
ійшло клопотання про зміну н
азви відповідача-2 на підстав
і наказу Головного управлінн
я Державного казначейства Ук
раїни у Донецькій області ві
д 20.10.2006 № 4, яким Державне казнач
ейство у Донецькій області б
уло реорганізовано шляхом пе
ретворення у Головне управлі
ння Державного казначейства
у Донецькій області, яке є пра
вонаступником прав та обов
язків відділення Державного
казначейства України у м. Єна
кієво, а Управління Державно
го казначейства у м. Єнакієво
є відокремленим структурним
підрозділом Головного управ
ління Державного казначейст
ва України у Донецькій облас
ті без статусу юридичної осо
би.
Перевіривши правильність
застосування судами першої
та апеляційної інстанцій нор
м матеріального та процесуал
ьного права, юридичної оцінк
и обставин справи, доводи кас
аційної скарги, заперечення
на неї та пояснення представ
ників відповідача, колегія с
уддів вважає, що касаційна ск
арга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.
Порядок відшкодування бюд
жетної заборгованості з пода
тку на додану вартість регул
юється пп. 7.7.5, 7.7.6 п. 7.7 ст. 7 від 03.04.1997 №
168 Закону України «Про подато
к на додану вартість» (в редак
ції, чинній на момент виникне
ння бюджетної заборгованост
і жовтень 2005 року). І як визна
чено пп. 7.7.1 п. 7.7.ст. 7 цього Закону
сума податку, що підлягає спл
аті (перерахуванню) до бюджет
у або бюджетному відшкодуван
ню, визначається як різниця м
іж сумою податкового зобов'я
зання звітного податкового п
еріоду та сумою податкового
кредиту такого звітного пода
ткового періоду. Відповідно
керуючись пп. 7.7.4. цього Закону
платник податку, який має пра
во на одержання бюджетного в
ідшкодування та прийняв ріше
ння про повернення повної су
ми бюджетного відшкодування
, подає відповідному податко
вому органу податкову деклар
ацію та заяву про повернення
такої повної суми бюджетног
о відшкодування, яка відобра
жається у податковій деклара
ції. При цьому платник податк
у в пятиденний термін післ
я подання декларації податко
вому органу подає органу Дер
жавного казначейства Україн
и копію декларації, з відмітк
ою податкового органу про її
прийняття, для ведення реєст
ру податкових декларацій у р
озрізі платників.
Правомірність формування
позивачем податкових зобов
язань з ПДВ за серпень 2005 року
підтверджена відповідачем-1
, про що свідчить Акт документ
альної перевірки від 14.12.2005, де т
акож було встановлено про фа
кт перетинання вантажем митн
ого кордону України, підтвер
джений штампами та завірений
печаткою Донбаської регіона
льної митниці. Тому розгляда
ючи даний спір, необхідно вра
хувати, що наведені обставин
и були визнані сторонами.
Таким чином необхідно пого
дитись із обґрунтуванням суд
ом свого рішення тим, що Актом
перевірки була підтверджена
сума податкового кредиту по
переднього податкового пері
оду, фактично сплачена отрим
увачем товарів (послуг) у попе
редньому податковому період
і постачальникам таких товар
ів в розмірі 54 779 630 грн. Розходже
нь з даними позивача, зазначе
ними у рядку 3 розрахунку суми
бюджетного відшкодування вс
тановлено не було. У розділі 3.
3. Акту перевірки ОДПІ також бу
ла встановлена сума, що підля
гає бюджетному відшкодуванн
ю за вересень 2005 року в розмір
і 53 018 174,62 грн.
Відповідно оскільки судам
и встановлено, що ОДПІ в устан
овлений пп. 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 Закону Ук
раїни «Про податок на додану
вартість» термін відповідни
й висновок до органу державн
ого казначейства не надав, су
ма бюджетного відшкодування
за вересень 2005 року позивачев
і не перерахована, доказів, пр
о можливість несплати постач
альниками позивача ПДВ до де
ржавного бюджету ОДПІ не над
ано, таким чином суд касаційн
ої інстанції погоджується із
висновком судів про задовол
ення позовних вимог в цій час
тині.
Щодо заявленої пені згідно
пп. 16.4.1 п. 16.4 ст. 16 Закону України «
Про порядок погашення зобов
язань платників податків пер
ед бюджетами га державними ц
ільовими фондами» в сумі 544 194,13
грн. за період з 30.12.2005 по 06.02.2006 суда
ми вірно визначено, що за прип
исами наведеної норми пеня н
араховується на суму податко
вого боргу (включаючи суму шт
рафних санкцій за їх наявнос
ті) із розрахунку 120 відсотків
річних облікової ставки Нац
іонального банку України, ді
ючої на день виникнення тако
го податкового боргу або на д
ень його (його частини) погаше
ння, залежно від того, яка з ве
личин таких ставок є більшою
, за кожний календарний день п
рострочення у його сплаті. То
бто, оскільки сума бюджетної
заборгованості з ПДВ не є под
атковим боргом платника пода
тку, тому нарахування пені є б
езпідставним. Також в силу пп
. 7.7.8 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість»
в редакції Закону № 2771 від 07.07.2005,
який набув чинності 28.07.2005, нара
хування пені на суму бюджетн
ої заборгованості тепер не п
ередбачено.
Щодо відмови в позові про ст
ягнення з відповідачів збитк
ів у вигляді втраченої вигод
и в сумі 572 838,67 грн., яку отримав б
и позивач, якщо розмістив сум
у бюджетного відшкодування н
а депозитному рахунку банку
по середній депозитній ставц
і 12% річних, необхідно погодит
ись із висновком судів врахо
вуючи те, що загальні підстав
и відповідальності за завдан
у майнову шкоду врегульовані
ст. 1166 Цивільного кодексу Укра
їни, а шкода, завдана фізичній
або юридичній особі незакон
ними рішеннями, дією чи безді
яльністю органу державної вл
ади чи органу місцевого само
врядування при здійсненні ни
ми своїх повноважень, відшко
довується державою незалежн
о від вини цих органів (ст. 1173 ць
ого кодексу). З викладеного вб
ачається, що підставою виник
нення зобовязання із запод
іяння шкоди є наявність одно
часно таких умов, як: наявніст
ь шкоди, противоправна повед
інка заподіювача шкоди, прич
инний звязок між шкодою і п
ротивоправною поведінкою за
подіювача шкоди.
Аргументи позивача щодо вт
рати доходів від розміщення
суми депозитному рахунку бан
ківської установи є непереко
нливими. Отже, можливі доходи
позивача, від такого зміщенн
я грошових коштів, не можуть в
важатися втраченою вигодою з
огляду на відсутність доказ
ів наміру укласти відповідни
й договір з банком. Відповідн
о оскільки позивач не довів б
езпосередній причинний зв
язок між шкодою та протиправ
ною поведінкою заподіювача ш
коди і розмір завданої шкоди
, за таких обставин, вимоги поз
ивача про стягнення збитків
судами правомірно визнані та
кими, що задоволенню не підля
гають.
З огляду на встановлене суд
ом та враховуючи зазначене в
ище, суд касаційної інстанці
ї погоджується із висновками
судів і визнає постанову Гос
подарського суду Донецької о
бласті від 15.03.2006 та ухвалу Доне
цького апеляційного господа
рського суду від 17.04.2006 по справ
і № 29/39 такими, що скасуванню не
підлягають, як такі, що винесе
ні за вичерпних юридичних ви
сновків при правильному заст
осуванні норми матеріальног
о права.
Керуючись ст. ст. 160, 220, 221, 223, 224,
230 Кодексу адміністративног
о судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Єнакі
євської обєднаної державн
ої податкової інспекції м. До
нецька залишити без задоволе
ння.
Постанову Господарського
суду Донецької області від 15.
03.2006 та ухвалу Донецького апеля
ційного господарського суду
від 17.04.2006 по справі № 29/39 залишит
и без змін.
Ухвала набирає законної си
ли з моменту проголошення і о
скарженню не підлягає, крім я
к з підстав, у строк та в поряд
ку, визначеними ст. ст. 237-239 КАС У
країни.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
А.І. Брай
ко

Г.К. Голуб
єва

А.О. Рибче
нко

М.О. Федор
ов