Справа № 22-а-666/2008
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2008-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м.Харків, вул.Володарського, 46 (1 корпус)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня
2008 року

м. Харків

Колегія
суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого
судді - Філатова
Ю.М.

суддів
- Шевцової
Н.В., Водолажської Н.С.

секретаря судового засідання
Волошина Я.В., Маймуліна А.В,

позивача: ОСОБА_1

прокурор: Бояринов
М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 27.08.2007 року по справі № 2-а-131/07

за позовом ОСОБА_2

ОСОБА_1

на бездіяльність прокуратури
Харківської області, прокурора Харківської області ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 та ОСОБА_1
звернулися до суду з позовом до прокуратури Харківської області,
прокурора Харківської області ОСОБА_3, в якому просили визнати неправомірною бездіяльність відповідачів, що виразилася в не розгляді їх
скарги від 08.02.2007 року,
в не проведенні перевірки по цій
скарзі, ненаданню відповіді на цю скаргу та зобов'язати відповідачів розглянути
скаргу, провести її перевірку та надати відповідь по суті скарги.

В судовому засіданні суду першої
інстанції позивачі підтримали свої позовні вимоги.

Представник
прокуратури Харківської області проти позову заперечував, посилаючись на те, що скарга позивачів розглянута
прокуратурою Харківської області та
12.03.2007 року позивачам надано письмову відповідь.

Прокурор
Харківської області ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином та
своєчасно, про причини неявки суду не повідомив.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 27.08.2007 року позовні вимоги задоволені частково. Визнано неправомірною бездіяльність
прокуратури Харківської області щодо ненадання
відповіді на скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1
від 08.02.2007 року. Зобов'язано
прокуратуру Харківської області надати відповідь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на їх скаргу від
08.02.2007 року. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_1 до прокурора Харківської області
ОСОБА_3 та визнання неправомірною
бездіяльності прокуратури Харківської області по не розгляду скарги позивачів від 08.02.2007 року та не проведенню по ній
перевірки - відмовлено.

ОСОБА_2 не погодившись з постановою суду першої
інстанції в частині відмови в задоволенні позову, подала апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на прийняття в цій частині оскаржуваної постанови з порушенням
норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції оскаржувану
постанову в частини відмови в задоволенні позовних вимог скасувати, та прийняти
нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Справа№22-а-666/08( №22-а-2981/2007) Головуючий першої інстанції:Саркісян О.А.

Категорія:49 Доповідач: Шевцова Н.В.

В обґрунтування вимог
апеляційної скарги позивачка посилається на порушення судом першої
інстанції ст. ст. 18, 19
Закону України «Про звернення громадян», п.9 ч.3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України, ст. 97 Кримінально-процесуального
кодексу України , ст. ст. 4,5 Закону
України «Про прокуратуру».

Представник
відповідачів проти вимог апеляційної скарги заперечував, посилаючись в частині
відмови в задоволенні позову на законність та обґрунтованість рішення суду
першої інстанції. При цьому, представник відповідачів зазначав, що по скарзі позивачів від 08.02.2007 року прокуратурою
Харківської області було проведено перевірку, за наслідками якої, позивачам
надана письмова відповідь.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та матеріали наглядового
провадження №063-7000-03 Прокуратури Харківської області, вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
що 08.02.2007 року позивачі
подали до прокуратури Харківської області скаргу, в якій просили скасувати постанову від 31.01.2007 року
про відмову в порушенні кримінальної справи, повторно провести за їх участю перевірку повідомлення
про злочин від 22.09.2005 року стосовно ОСОБА_4.

Також судом першої
інстанції з журналу вхідної кореспонденції прокуратури Харківської області встановлено,
що відповідно до резолюції скарга була передана на розгляд заступнику прокурора
Харківської області Анпілогову О.В, який
доручив провести розгляд скарги виконавцям - Шаповалову та Кравченко .

Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, щодо визнання неправомірною бездіяльність
відповідачів по не розгляду скарги позивачів від 08.02.2007 року та не
проведенню по ній перевірки суд першої інстанції виходив з того, що надані
відповідачем докази свідчать, що зазначена скарга розглядалась прокуратурою
Харківської області.

Проте, колегія
суддів, не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні
позову, суд першої інстанції не навів жодного доказу, на якому ґрунтуються його
висновки щодо розгляду відповідачами скарги від 08.02.2007 року та не навів
ніякого обґрунтування відхилення аргументів позивача щодо не проведення
відповідачами перевірки обставин, викладених у зазначеній скарзі.

Відповідно до
ч.ч.1, 3 ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і
всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених тими
доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

При цьому,
відповідно до п.1 ч.1 ст.161 КАС України під час прийняття постанови суд
зобов'язаний вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, та якими доказами вони підтверджені.

Суд першої
інстанції дійшовши до висновку щодо наявності обставин, якими відповідач
обґрунтовував свої заперечення, а саме проведення розгляду та перевірки скарги
позивачів від 08.02.2007 року, в порушення ч.ч.1, 3 ст.159 та п.1 ч.1 ст.161
КАС України не навів жодного доказу на підтвердження цих обставин, а тому
рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог не можна вважати
обґрунтованим.

Відповідно до
ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства.

Конвенція з
прав людини та основоположних свобод, ратифікована Законом України «Про
ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року,
Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997
року, а тому є частиною національного законодавства, як і рішення Європейського
суду з прав людини, які розтлумачують її зміст.

Закон України
«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав
людини» визначає, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію з прав
людини та основоположних свобод (надалі по тексту Конвенція) і практику
Європейського суду з прав людини (надалі
по тексту Європейський суд), як джерело права.

Частина 2
статті 8 КАС України зобов'язує адміністративні суди при розгляді справ
застосовувати практику Європейського суду з прав людини.

Так, в практиці
Європейського суду є рішенні по справі «Проніна проти України» від 18.06.2006
року, ухвалене, в якому визнано порушення п.1 ст.6 Конвенції, що передбачає
право кожного на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір
щодо його прав та обов'язків.

В обґрунтування свого
рішення Європейський суд зазначив, що національні
суди України не вчинили жодної спроби проаналізувати аргументи заявниці, не
зважаючи на її посилання на них у кожній судовій інстанції. На думку
Європейського суду ігноруючи доводи заявниці,
національні суди не виконали свого обов'язку за п.1 ст.6 Конвенції, яка
зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення.

Всупереч
зазначеного рішення Європейського суду, суд першої інстанції
дійшовши до висновку щодо наявності обставин, якими відповідач обґрунтовував
свої заперечення, а саме проведення розгляду та перевірки скарги позивачів від
08.02.2007 року, не навів жодного доказу на підтвердження цих обставин та не
проаналізував жодного аргументу позивачів щодо відсутності зазначених обставин.

Таким чином,
колегія суддів, вважає, що постанова суду в частині відмови в задоволенні
позову не може вважатися обґрунтованою,
ухвалена з порушенням норм процесуального права, а саме ч.2 ст.8, ч.ч.1,
3 ст.159 та п.1 ч.1 ст.161 КАС України, без урахування практики Європейського
суду.

При
апеляційному розгляді справи, колегією суддів, встановлені наступні обставини
по справі.

08.02.2007 року
позивачі подали скаргу до прокуратури Харківської області на особистому прийомі
(а.с. 6).

В своїй скарзі
позивачі просили скасувати постанову про відмову в порушенні кримінальної справи
від 31.01.2007 року та повторно за
участю позивачів, провести перевірку повідомлення про злочин від 22.09.2005
року стосовно ОСОБА_4

З наглядового
провадження № 063-7000-03 Харківської обласної прокуратури, вбачається, що
12.03.2007 року начальником СУ прокуратури області було складено відповідь на
зазначене звернення .

За змістом цієї
відповіді позивачі повідомляються, що постановою колишнього прокурора відділу
нагляду за розслідуванням кримінальних справ ОСОБА_5 від 30.03.2005 року
стосовно ОСОБА_6 в порушенні кримінальної справи відмовлено на підставі ст..6
п.11 КПК України. Крім того, прокуратурою області у відповіді зазначено, що за
доводами позивачів було здійснено перевірку цієї постанови та за результатами
перевірки прийнято постанову від 31.01.2007 року про відмову в порушенні
кримінальної справи стосовно ОСОБА_5 за ст.ст.365, 366 КК України на підставі
ст.6 п.2 КПК України, з якою прокуратура області погодилась.

Також, колегією
суддів, з наглядового провадження №063-7000-03 встановлено, що матеріали
наглядового провадження, окрім відповіді від 12.03.2007 року, не містять
будь-яких інших документів щодо здійснення перевірки скарги позивачів від 08.02.2007 року.

Стаття 40 Конституції України
гарантує особі право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення
або особисто звертатися до органів державної влади та покладає обов'язок на ці
органи розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений
законом строк.

Закон України «Про звернення
громадян» визначає порядок звернення громадян із заявами до органів державної
влади, порядок їх розгляду та надання відповіді.

Таким чином зазначений закон є
спеціальним по регулюванню правовідносин, пов'язаних із зверненнями громадян.

За змістом ст.15 Закону України «Про
звернення громадян» на органи державної влади покладено обов'язок об'єктивно і
вчасно розглянути заяви (клопотання) громадян, перевіряти викладені в них
факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства та повідомляти
громадян про наслідки їх
розгляду

Відповідно до ст.20 зазначеного
закону, така відповідь надається не пізніше одного місяця від дня надходження
заяви (клопотання).

Дослідивши відповідь відповідача на
скаргу позивачів, колегія суддів встановила, що вона не містить в собі
посилання на прийняття будь-якого рішення щодо здійснення перевірки
повідомлення про злочин за участю позивачів. Крім того, в зазначеній відповіді
йде мова щодо згоди прокуратури області із рішенням слідчого прокуратури ОСОБА_5 про відмову в порушенні кримінальної
справи від 30.03.2005 року та в ній не наведено відомостей щодо результатів
перевірки обґрунтованості постанови про відмову в порушенні кримінальної справі
від 31.01.2007 року відносно ОСОБА_5

Проте, позивачі
в своїй скарзі просили скасувати саме постанову не від 30.03.2005 року, а від
31.01.2007 року.

В судовому
засіданні представник відповідача посилався на те, що скарга позивачів від
08.02.2007 року ідентична скарзі від 10.01.2007 року, яку було подано на
особистому прийомі прокурору Харківській області, а тому скарга від 08.02.2007
року не вимагала будь-якої додаткової перевірки.

Колегія суддів,
такі доводи представника прокуратури не вважає обґрунтованими, оскільки
позивачі у своїй скарзі від 08.02.2007 року просили скасувати постанову від
31.01.2007 року, яку було прийнято після їх звернення до прокуратури 10.01.2007
року, а тому зазначена постанова не могла бути предметом перевірки по скарзі
від 10.01.2007 року, оскільки прийнята за її наслідками.

Таким чином,
колегія суддів, на підставі досліджених по справі доказів, дійшла висновку, що
прокуратурою Харківської області не розглянуто та не перевірено скаргу
позивачів від 08.02.2007 року, а відповідь на неї не містить вирішення питань наведених
у їх зверненні.

Тобто,
прокуратурою області не виконані вимоги ст..ст. 15, 20 Закону України «Про
звернення громадян» та ст.12 Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином
приймаючи постанову в частині відмови в задоволенні позову до прокуратури
Харківської області, суд помилково вважав встановленими обставини щодо розгляду
відповідачем скарги позивача від 08.02.2007 року та проведення по ній
перевірки. Проте, зазначені обставини не було доведено.

Між тим,
колегія суддів, не вбачає допущення протиправної бездіяльності прокурором
області, оскільки, з наглядового провадження № 063-7000-03, встановлено, що
резолюція щодо розгляду скарги та надання на неї відповіді було здійснено
заступником прокурора області. В чому полягає протиправна бездіяльність саме
прокурора Харківської області позивачами не зазначено.

Отже,
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду в частині
відмови в задоволенні позову щодо визнання неправомірною бездіяльності
прокуратури Харківської області по не розгляду скарги від 08.02.2007 року та не
проведенню по ній перевірки - скасуванню, з прийняттям нової постанови про
задоволення в цій частині позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 195, п.3 ст.198, п.п.2,
4 ст.202, ч.2 ст.205, ст..207 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова
від 27.08.2007 року по справі № 2-а-131/07,
в частині відмови в задоволенні
позову до прокуратури Харківської
області по не розгляду скарги
від 08.02.2007 року та не проведенню по ній перевірки - скасувати та
прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги в цій частині -
задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність
прокуратури Харківської області по не розгляду скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від
08.02.2007 року та не проведення по ній перевірки.

Зобов'язати прокуратуру Харківської області розглянути та
провести перевірку скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 08.02.2007 року.

В частині відмови в задоволенні
позову ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до прокурора Харківської області ОСОБА_3
постанову Орджонікідзевського районного
суду м. Харкова від 27.08.2007 року по справі № 2-а-131/07 - залишити без змін.

Постанова
набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом місяця з дня складання постанови у повному обсязі, шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий
(підпис) Ю.М.Філатов

Судді: (підпис) Н.В. Шевцова

(підпис) Н.С.
Водолажська

З ОРИГІНАЛОМ
ЗГІДНО:

Суддя

Харківського
апеляційного

адміністративного
суду Н.В.
Шевцова