Справа № 22а-192/2007
Суддя: Дроботя В.В.
Дата ухвалення: 2007-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2007 року м. Ужгород

Колегія судців
палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Дроботі
В.В., суддів: Власова C.O.,
Чужі Ю.Г., при
секретарі Бобик О.І., з участю
представника відповідача -
Науменка М. П., представника
позивачки - ОСОБА_2.,
третьої особи ОСОБА_3. розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою відповідача
Солочинської сільської Ради на постанову Свалявського районного суду від 3 січня 2007 року,

встановила:

ОСОБА_1пред'явила
до Солочинської сільської Ради, третьої
особи ОСОБА_3. позов про визнання державного акту на землю недійсним.

Позивачка
зазначала, що рішенням Свалявського
районного суду від 14 липня 2003 року за нею було
визнано право на земельну ділянку в ур. Біласовиця с. Солочин Свалявського
району для будівництва жилого будинку, а
відповідача зобов'язано виділити їй ділянку для цієї мети. Відповідач рішення
не виконав, хоча вільні земельні ділянки
в наявності були. 14 травня 2001 року ОСОБА_3.
було видано державний акт на право приватної власності на землю 11-ЗК № 043255, чим самим порушено її права. Постановою суду зазначений
державний акт визнано недійсним. В
апеляційній скарзі відповідач просить постанову скасувати. Вказує на те, що висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи. Окрім того, позивачка
пропустила строк звернення до суду.

Справа. № 22а-192/07

Головуючий у
першій інстанції: Жиганська Н.М.

Суддя-доповідач:
Дроботя В.В.

Номер рядка
статистичного звіту 37

2

Колегія суддів вважає,
що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно
до вимог ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим рішенням
в цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи.

Рішенням
Свалявського районного суду від 14
липня 2003 року
встановлено, що заяву про виділення їй
землі під будівництво індивідуального жилого будинку ОСОБА_1до сільської Ради
подала ще 2 квітня 1998 року. її права
на одержання землі Солочинською сільською Радою були порушені 25 липня 2000 року, коли вона не була включена до списку
громадян, яким були виділені земельні
ділянки під будівництво, причому особам, які звернулися до Ради пізніше позивачки ( а.с. 7,
8 ).

Є
доведеним, що головою Солочинської
сільської Ради, тобто відповідача по
обох справах ( цивільній
та адміністративній ) є
ОСОБА_3., тобто третя особа по даній
справі ( а.с. 5, 9,
77).

Суб'єкт
владних повноважень - сільська
Рада, порушивши право позивачки 25 липня 2000 року, в той же день виділила своєму керівнику, тобто сільському голові ОСОБА_3. земельну
ділянку, в подальшому рішення по
цивільній справі не виконала (
а.с. 9).

Діючи
всупереч Конституції України та інших законів відповідач видав третій особі
державний акт на право приватної власності на землю 11-ЗК № 043255 ( а.с. 102
).

Оскільки
дії відповідача по видачі державного акту були здійснені у спосіб, що протирічить ст.
ст. 19, 124 Конституції України, є недобросовісними та нерозсудливими, з порушенням принципу рівності усіх перед
законом, суд першої інстанції вірно
визнав їх неправомірними.

Доводи скарги до
уваги прийняті бути не можуть.

Постанова, що оскаржується, відповідає вимогам ст. ст. 159, 161 КАС України, грунтується на доказах, що були досліджені в судовому засіданні, ухвалена з дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

З
пояснень позивачки та її представника вбачається, що строк звернення ОСОБА_1до адміністративного
суду, встановлений ст. 99 КАС
України, нею не пропущено ( а.с. З, 78).

Враховуючи
наведене, підстав для задоволення скарги
колегія не знаходить.

3

Керуючись ст. ст. 198,
200 КАС України,
колегія судців, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу відповідача Солочинської сільської Ради залишити без задоволення, а постанову Свалявського районного суду від 3 січня 2007 року - без зміни.

Ухвала набуває
чинності негайно після її проголошення,
але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.