Справа № 2-а-14/2007
Суддя: Василенко О.М.
Дата ухвалення: 2007-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
квітня 2007 року Таращанський
районний суд Київської області

в складі:

головуючого:
Василенка О.М.

при секретарі:
Сальник О.Л., розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в м.
Таращі справу за адміністративним позовом Рокитнянської міжрайонної державної
податкової інспекції з Таращанським відділенням до ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу перед бюджетом по податку з доходів фізичних осіб, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з даним позовом.

В
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги позивача частково
змінила і, в зв'язку з наданням Северинівською сільською радою Таращанського
району Київської області відповідачці пільги по податку з доходів фізичних
осіб, просить стягнути з ОСОБА_1 3707,44
грн. для погашення податкового боргу перед бюджетом по податку з доходів
фізичних осіб.

Відповідачка
заперечує проти стягнення з неї податкового боргу перед бюджетом по податку з
доходів фізичних осіб у сумі 3776,80 грн..

Судом
встановлено, що відповідачка 31.03.2006 року подала до Державної податкової
інспекції у Таращанському районі декларацію про доходи, одержані нею з 1 січня
по 31 грудня 2005 року, в якій задекларувала отриману спадщину за заповітом від
ОСОБА_2. Відповідно до поданої декларації та свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 09.02.2005 року, відповідачка одержала спадкове майно, а саме
право на земельну частку (пай) на суму 38403,56 грн. та грошові вклади з
відповідними процентами та компенсаціями.

Позивачем
було визначено суму податкового зобов'язання відповідачки по податку з доходів
фізичних осіб і на підставі поданої декларації зроблено розрахунок податку з
доходів фізичних осіб та винесено податкове повідомлення від 27.04.2006 року
№/0 на суму податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних
осіб у розмірі 4992,46 грн., яке вручене відповідачці 03.05.2006 року. Дане
податкове зобов'язання нею сплачено не було.

Через
несплату узгодженої суми податкового зобов'язання, позивачем було виставлено відповідачці
податкові вимоги: перша податкова вимога від 08.06.2006 року № 1/9 на суму
податкового боргу 4992,46 гри., та друга податкова вимога від 10.07.2006 року №
2/42 на суму податкового боргу 4992,46 грн.

25 липня 2006 року відповідачка сплатила 49,50
грн. податкового боргу. В зв'язку з цим сума податкового боргу визначено
позивачем в розмірі 4943,26 грн. Вказана сума відповідачкою не оплачена.

В зв'язку з наданням Северинівською сільською радою Таращанського району
Київської області відповідачці пільги по сплаті податку з доходів фізичних
осіб, представник позивача позовні вимоги позивача частково змінила і, просить
суд стягнути з першої 3707,44 грн. для погашення податкового боргу перед
бюджетом по податку з доходів фізичних осіб.

Дане
встановлено з пояснень сторін, матеріалів справи, вивчених в судовому
засіданні: копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.5), копії
декларації про доходи, одержані з 01 січня по 31 грудня 2005 року (а.с.6-7),
копії розрахунку податку з доходів фізичних осіб (а.с.8), копії податкового
повідомлення та повідомлення про вручення (а.с.9-10), копії корінців податкових
вимог та квитанції (а.с.11-12), рішення Северинівської сільською радою
Таращанського району Київської області №53 від 27.03.2007 р. (а.с.24), клопотання
позивача (а.с.32).

Відповідно
до пп. "в" п.13.1 ст.13 Закону України "Про податок з доходів
фізичних осіб" об'єкти спадщини платника податку поділяються з метою
оподаткування на об'єкти комерційної власності, а саме - цінний папір (крім
депозитного (ощадного) сертифіката), корпоративне право, власність на цілісний
майновий комплекс, інтелектуальна (промислова) власність або право на отримання
доходу за нею.

Отримане
позивачем у спадщину право на .земельну частку (пай) відповідач оподатковує за
правилами оподаткування об'єктів комерційної власності, отриманих у спадщину. З
цим не можна погодитися з наступних міркувань.

П.п. "в" п. 13.1 ст. 13 Закону України
"Про податок з доходів фізичних осіб" визначено вичерпний перелік
об'єктів комерційної власності, зокрема до них належать: цінний папір (крім
депозитного (ощадного), іпотечного сертифіката), корпоративне право, власність
на об'єкт бізнесу як такий, тобто власність на цілісний майновий комплекс,
інтелектуальна (промислова) власність або право на отримання доходу за нею.

Чинний
на момент виникнення правовідносин з успадкування земельної частки (паю) та
майнового паю Закон України "Про цінні папери та фондову біржу"
визначає цінні папери як грошові документи, що засвідчують право володіння або
відносини позики, визначають взаємовідносини між особою, яка їх випустила, та
їхнім власником і передбачають, як правило, виплату доходу у вигляді дивідендів
або відсотків, а також можливість передачі грошових та інших прав, що
випливають з цих документів, іншим особам. У статті 3 цього Закону подано
вичерпний перелік видів цінних паперів, серед яких сертифікат на право на
земельну частку (пай) не значиться.

Згідно
зі ст. 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи,
частка якої визначається в статутному фонді (майні) господарської організації,
що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації
та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші
правомочності, передбачені законом та статутними документами. Сертифікат на
право на земельну частку (пай) не надає можливість його власнику брати участь в
управлінні господарською організацією, отримувати певну частку прибутку
(дивідендів) даної організації та активів у разі її ліквідації.

Ст.1
п.1.8. Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" визначає
корпоративні права, як право власності на статутний фонд (капітал) юридичної
особи або його частку (пай), включаючи права на управління, отримання
відповідної частки прибутку такої юридичної особи, а також активів у разі її
ліквідації відповідно до чинного законодавства, незалежно від того, чи створена
така юридична особа у формі господарського товариства, підприємства,
заснованого на власності однієї юридичної або фізичної особи, або в інших
організаційно-правових формах.

Відповідно
до Національного стандарту №1 „Загальні засади оцінки майна і майнових
прав", затвердженого Постановою КМУ № 1440 від 10.09.03 цілісний майновий
комплекс - це об'єкт, сукупність активів якого дає змогу провадити певну
господарську діяльність.

З
викладеного вбачається, що право на земельну частку (пай), посвідчене
сертифікатом не належить до жодного з різновидів об'єктів комерційної власності.

Крім
того. п. п.4.4.1. п.4.4. ст..4 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами" встановлює, що у разі коли норма закону чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних
законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне)
трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів,
внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь платника податків, так
і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Таким чином, суд
не знаходить підстав для задоволення позову.

Керуючись
п. 11 ст.10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні",
пп. 3.1.1. ст.3, п.п. 4.4.1. п.4.4. ст.4 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами", п.1.8 ст.1 Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", ст. 3 Закон України „Про цінні папери та фондову
біржу" ст. 167 Господарського кодексу України,, п. 14 Перехідних положень
Земельного кодексу України, ст.ст. 17, 51, 79, 98, 111, 112, 158-163, 186 та п.
6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В
адміністративному позові Рокитнянської міжрайонної державної податкової
інспекції з Таращанським відділенням доОСОБА_1 про стягнення податкового боргу
перед бюджетом по податку з доходів фізичних осіб - відмовити.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області
через Таращанський районний суд Київської області шляхом подачі в десятиденний
строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції.