Справа № 2-а-815/2008
Суддя: Боймиструк С.В.
Дата ухвалення: 2008-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а- 815/08
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2008 року

14 год. 20 хв.

м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд

під головуванням судді
Боймиструка С.В.

за участю секретаря судового засідання
Маньковського Д.В.

представника позивача
Дзівак Н.П.

представника відповідача
Красовського А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом Приватного підприємства «Вільха» до Державної податкової інспекції в
Костопільському районі про визнання не чинними податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач
звернувся до суду з позовом про визнання нечинними та скасування податкових
повідомлень-рішень, прийнятих ДПІ в
Костопільському районі за № /0 від 12 січня 2007 року, № /1
від 10 лютого 2007 року, № /2 від 23 квітня 2007 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та
пояснила, що дані податкові повідомлення-рішення були прийняті на підставі
документальної перевірки у відповідності до якої податковим органом було встановлено
порушення підпункту 4.1.1 п. 4.1 ст. 4, підпункту 5.9, ст. 5, підпункту 11.3.1
пункту 11.3, ст. 11, підпункту 10.1, ст. 10 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» у зв'язку з тим, що податковий орган вважає, що ПП
«Вільха» всі свої виробничі приміщення здає в оренду ПП «Аметист», а тому
повинно включити вартість плати спожитої орендарем електроенергії відповідно до
валових доходів. З такими доводами представник позивача не погоджується та
вказує, що ПП «Вільха» є власником будівлі столярної майстерні та цеху по
виготовленню та ремонту тари, площа якої складає 978,6 м. кв.

03.01.2005 року та 02.01.2006 року ПП «Вільха» уклала договір оренди з ПП
«Аметист» у відповідності до якого надала вказаному підприємству у строкове
платне користування частину вище обумовленого приміщення площею 580 кв. м.. (а
саме приміщення цеху по виготовленню та переробці тари, допоміжні приміщення
даного цеху та частина допоміжних приміщень столярного цеху) вказані приміщення
розміщено на першому поверсі. Решта ж площі названого приміщення в розмірі 398,6 м. кв. залишилася
в користуванні позивача. Оскільки облік використовуваної електроенергії будівлі
столярної майстерні та цеху по виготовленню і ремонту тари здійснювався по двох
електролічильниках № 960417 (ПП
«Аметист») та № 204375 (ПП «Вільха»), то
показник лічильника № 960417 не можуть бути валовим доходом та
включатися до актів наданих орендних послуг, оскільки це не є прибуток. ПП
«Вільха» не повинна включати вартість електроенергії, що обліковувалась по лічильнику № 204375 в розмірі 31158 кВт на суму 9525
грн. до складу орендної плати ПП «Аметист», оскільки вказане підприємство не
споживало зазначену електроенергію, а цей обсяг електроенергії був використаний
ПП «Вільха» для своїх виробничих цілей. Дії відповідача по нарахуванню
податкового зобов'язання та штрафної
санкції з податку на прибуток підприємств вважає безпідставними. Просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов ПП «Вільха» до Костопільської міжрайонної державної
податкової інспекції (теперішня назва) про
визнання нечинними податкових повідомлень-рішень не визнав та просить
відмовити в його задоволенні.

Зокрема зазначає, що не заслуговують на увагу посилання
позивача на те, що ним здійснювалась виробнича діяльність і ним самим було
використано електроенергію на виробничі потреби, а саме: для опалення
приміщення тенами, освітлення прилеглої території та обробки деревини, оскільки
ще в січні 2007 року при адміністративному оскарженні повідомлень - рішень
підприємство зазначало «...у 2006 році ПП фірма «Вільха» виробництвом не
займалася, а основні фонди передала в оренду ПП «Аметист».

Директором ПП «Аметист» є ОСОБА_1, який також
являється засновником ПП «Вільха» і володіє 100 % статутним фондом ПП
"Вільха".

За даними бухгалтерського обліку на балансі
ПП "Вільха" на рахунку № 103 «Будівлі та споруди» рахується столярна
майстерня та цех по виготовленню тари, що знаходиться за адресою :
м.Костопіль,вул.Гвардійська,7.

Згідно договорів оренди об'єкта нерухомості
від 02.01.2005 р. та від 02.01.2006 р. ПП «Вільха» передало у користування ПП
«Аметист» столярну майстерню та цех по виготовленню тари строком на 2005-2006
роки.

Відповідно додатку № 2 до договору оренди, до
вартості орендної плати включається вартість фактично використаної
електроенергії.

Згідно даних рахунків, виставлених ЗАТ «ЕЙ-І-ЕС
Рівнеенерго» Костопільський район електромереж про фактично використану
електроенергію по електролічильниках № 960417 та № 204375 встановлено, що
кількість фактично використаної електроенергії та її вартість складає відповідно 76358 кВт/год на суму 23447 грн.
без ПДВ .

Відповідно даних актів наданих орендних послуг,
виставлених ПП «Вільха» для ПП «Аметист» встановлено, що кількість
електроенергії та її вартість, яка включена до орендної плати складає
відповідно 43400 кВт/год на суму 13370 грн. без ПДВ.

Оскільки ПП «Вільха» всі виробничі приміщення здає в
оренду ПП «Аметист», то кількість електроенергії використаної на свої виробничі
потреби щомісячно складає 200 кВт-год
відповідно додатку №3.1.1 .1 до
акта перевірки)

В порушення п.п. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4; п.п. 11.3.1 п. 11.3
ст. 11; п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку
підприємств» від 28.12.94р. № 334/94 - ВР у редакції Закону України від
22.05.1997 року №283/97-ВР (із змінами та доповненнями) підприємством до складу
валового доходу не включено вартість електроенергії, передбаченої договором
оренди, яка використана ПП «Аметист» на суму 9525 грн.

Отже, представник відповідача вважає, що ПП «Вільха»
необхідно довключити до орендної плати
ПП «Аметист» 31158 кВт-год електроенергії на суму 9525 грн.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог
слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на
яких ґрунтуються її вимоги та заперечення…

На думку суду позивачем не доведено ті обставини на яких
ґрунтуються його вимоги, а відповідачем доказана правомірність своїх дій.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Згідно п.п. 4.1.1 п. 4.1 ст.4 ЗУ «Про
оподаткування прибутку підприємств» (із змінами та доповненнями), валовий дохід
включає загальні доходи від продажу товарів (робіт, послуг), у тому
числі допоміжних та обслуговуючих виробництв, що не мають статусу юридичної
особи, а також доходи від продажу цінних паперів, деривативів, іпотечних
сертифікатів участі, іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю
сертифікатів фондів операцій з нерухомістю (за винятком операцій з їх
первинного випуску (розміщення), операцій з їх кінцевого погашення (ліквідації)
та операцій з консолідованим іпотечним боргом відповідно до закону).

Відповідно п.п. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 цього
Закону, датою збільшення валового доходу вважається дата, яка припадає
на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася
раніше:

або дата зарахування коштів від покупця
(замовника) на банківський рахунок платника податку в оплату товарів
(робіт, послуг), що підлягають продажу, у разі продажу товарів (робіт, послуг)
за готівку - день її оприбуткування в касі платника податку, а за
відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що
обслуговує платника податку,

або дата відвантаження товарів, а для робіт
(послуг) - дата фактичного надання результатів робіт(послуг) платником податку.

У відповідності до
п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 цього ж Закону, дохід, отриманий платником податку від
продажу товарів (робіт, послуг) пов'язаним особам, визначається виходячи із
договірних цін, але не менших за звичайні ціни на такі товари (роботи,
послуги), що діяли на дату такого продажу.

При проведенні перевірки було розраховано кількість
використаної електроенергії на виробничі потреби ПП «Вільха» за період з
01.12.2005 року по 30.08.2006 року - 200 КВт щомісячно, про що складено
розрахунок, який підписано директором та головним бухгалтером ПП «Вільха»
Дзюбак Т.О та представником відповідача, який проводив перевірку ГДПРІ
Нестерчук Ж.І. - додаток 3.1.1 до акту перевірки № 66/23 - 25322437 від 28 грудня 2006 року..

Виходячи з цього розрахунку за період, що перевірявся з
01.12.2005 року по 30.08.2006 року ПП «Вільха»
було використано 1800 кВт/год електроенергії на суму 552 грн.

При відніманні цієї кількості витраченої електроенергії позивачем та її вартості від
загального показника лічильників 76358 кВт/год
та її вартості 23447 грн. буде отримано показник фактично спожитої
електроенергії орендарем ПП «Аметист», що складає 74558 кВт/год на суму 22795
грн., які є на 31158 кВт/год (43400) та
9525 грн. (13370) менші від заявлених, отже ця сума 9525 грн. правильно
віднесена відповідачем до орендної плати ПП «Аметист» та до валових доходів
позивача.

Оскільки ця сума віднесена до валових доходів, то вона
оподатковується.

Відповідно до виявлених порушень відповідачем були
винесені оскаржувані податкові повідомлення - рішення, якими було визначено
суму податкового зобов'язання ПП «Вільха»
в сумі 6159 грн. 80 коп., з них 4702 грн. основний платіж і 1457 грн.80
коп. штрафні санкції.

Зазначені суми підтверджуються розрахунком до акту
документальної перевірки № 66/23 - 25322437 від 28 грудня 2006 року.

Поясненння представника позивача в судовому засіданні про
те, що ПП «Вільха» самостійно використала електроенергію в розмірі 31158
кВт/год на суму 9525 грн. на обігрів приміщення ПП «Вільха» електротенами та на
освітлення прилеглої території, суд до уваги не бере, оскільки це не
підтверджено доказами та спростовується вищезгаданим додатком 3.1.1 до акту
перевірки, а вказані пояснення розцінює, як намагання уникнути
цивільно-правової відповідальності.

За таких обставин позовні вимоги не підтверджені
належними та допустимими доказами та не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.160-163 КАС України, суд , -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні позову Приватного підприємства «Вільха» до
Державної податкової інспекції в Костопільському районі (тепер Костопільської
МДПІ) про визнання не чинними та скасування податкових повідомлень - рішень
прийнятих Державною податковою інспекцією в Костопільському районі: №
/0 від 12 січня 2007 року; № /1 від 10 лютого 2007 року; №
/2 від 23 квітня 2007 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про
апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у
встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова
може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через
суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: підпис

Постанова законної сили не набрала

Суддя:
С.В.Боймиструк