Справа № 22-а-4688/2008
Суддя: Шаптала Н.К.
Дата ухвалення: 2008-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-4688/08
донецький апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2008 року місто Донецьк

Колегія суддів Донецького апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Шаптала Н.К.

суддів апеляційного суду: Колеснік
Г.А., Ляшенко Д.В.

при секретарі судового засідання: Білоус К.І.

З участю:
позивача ОСОБА_1, представника відповідача Коханової Ю.І.;

розглянувши
апеляційну скаргу

Управління
Пенсійного фонду України в Пролетарському районі міста Донецька

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

19 лютого 2008
року (в повному обсязі постанову виготовлено 23 лютого 2008 року)

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління
Пенсійного фонду України в Пролетарському районі міста Донецька

про

Перерахунок
пенсії;

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2008 року були
визнані неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському
районі міста Донецька щодо відмови у перерахунку пенсії з інвалідності ОСОБА_1
та відповідача було зобов'язано перерахувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності
відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком.

З даною постановою не погодився відповідач, та
подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення по справі, яким відмовити позивачу в
задоволенні позову.

Колегія
суддів заслухавши доповідача, позивача, представника відповідача, перевіривши
матеріалами справи в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга
відповідача не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути
залишена без змін.

Перевіривши
матеріали справи за доводами апеляційної скарги, колегія встановила, що при
вирішенні даного спору, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу як
особі, яка постраждала від ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, була
встановлена 2-га група інвалідності, пов'язана з ліквідацією наслідків аварії.

Відповідно
до норм ст.ст. 54, 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» позивач, як інвалід 2-ї групи пов'язаної з наслідками
ліквідації аварії на ЧАЕС, має право на основну - державну пенсію у розмірі 8 -
мінімальних пенсій за віком, а також на додаткову пенсію у розмірі 75% -
мінімальної пенсії за віком.

Судова
колегія, аналізуючи норми права відносно пенсійного забезпечення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, вважає, що при вирішенні
даного спору, суд першої інстанції, прийшов до правильного та
обґрунтованого висновку, про
необхідність, при розгляді даної справи, керуватися саме нормами ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якими розмір основної -
державної пенсій для інвалідів 2-ї групи постраждалих від Чорнобильської
катастрофи, не може бути нижчим 8 - ми мінімальних пенсій за віком, а додаткова
пенсія має складати 75 % мінімальної пенсії за віком.

Колегія
вважає, дані висновки суду першої інстанції обґрунтованими, оскільки відповідно
до вимог ст.ст. 46, 48 Конституції України громадяни України мають право на
достатній життєвий рівень та соціальний захист, що включає в себе і право
громадянина на пенсійне забезпечення в старості. Більш того, пенсії та інші
соціальні виплати та допомоги мають забезпечувати рівень життя громадянина не
нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом
України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі ЗУ №2017 від 05.10.2000р.),
визначаються правові засади формування та застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією
України та законами України - основних соціальних гарантій.

Відповідно
до норм ст.ст. 5, 6 ЗУ № 2017, основним державним соціальним стандартом є
прожитковий мінімум, на підставі якого встановлюються та визначаються державні
гарантії та стандарти в усіх сферах життєдіяльності населення, в тому числі й
щодо дотримання соціальних гарантій та стандартів підтримки інвалідів, осіб
похилого віку. Статтею 17 ЗУ № 2017 основні
державні соціальні гарантії встановлюються законами України, з метою
забезпечення конституційних прав громадян на достатній життєвий рівень - до
таких гарантій віднесено і мінімальний розмір пенсії за віком та мінімальний
розмір заробітної плати, - які не можуть бути меншими від прожиткового мінімуму
встановленого законом.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що пенсія позивача має бути
перерахована саме відповідно до норм ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з мінімальної пенсії за віком, розмір якої не може бути
нижчим за прожитковий мінімум для непрацездатних осіб.

За
таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача
задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції має бути залишена
без змін.

Повний
текст ухвали виготовлено 24 червня 2008 року.

Керуючись
ст.ст. 195, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Пролетарському районі міста Донецька
- залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого
2008 року, якою були визнані неправомірними дії Управління Пенсійного фонду
України в Пролетарському районі міста Донецька щодо відмови у перерахунку
пенсії з інвалідності ОСОБА_1 та відповідача було зобов'язано перерахувати
ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком - залишити
без змін.

Ухвала
набуває чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом місяця безпосередньо до Вищого адміністративного суду України,
з дня виготовлення ухвали в повному обсязі.

Колегія суддів: Н.К.Шаптала

Г.А.Колеснік

Д.В.Ляшенко