Справа № к-3513/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді
Бутенка В.І.,

суддів: Панченка О.І.,
Горбатюка С.А., Сороки М.О., Штульмана І.В.,

при секретарі: Мацюк Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку касаційного
провадження справу за касаційною скаргою Відділу державної автомобільної
інспекції УМВС України в м. Севастополі на рішення Гагарінського районного суду
м. Севастополя від 28 грудня 2004 року та ухвалу апеляційного суду м.
Севастополя від 07 квітня 2005 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії
посадових осіб Відділу державної автомобільної інспекції УМВС України в м.
Севастополі, -

встановила:

В грудні 2004 року ОСОБА_1. звернувся до суду із
зазначеною скаргою, в якій вказував, що на підставі договору купівлі-продажу
від 25.09.2004 р. він придбав напівпричіп "МАЗ 335205А", 1991 року
випуску.

Звернувшись 28.09.2004 року до МРЕВ ВДАІ УМВС України в
м. Севастополі для постановки на облік вказаного транспортного засобу скаржник
отримав відмову, мотивовану тим, що номер шасі змінено механічним шляхом.

Вважаючи такі дії порушенням його права законного
власника ОСОБА_1. просив суд визнати їх неправомірними, зобов'язавши суб'єкта
оскарження зареєструвати напівпричіп "МАЗ 335205А" та видати йому
відповідні документи.

Рішенням Гагарінського районного суду м. Севастополя від
28 грудня 2004 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м.
Севастополя від 07 квітня 2005 року, скаргу ОСОБА_1. було задоволено та визнано
неправомірними дії ВДАІ УМВС України в м. Севастополі. Зобов'язано суб'єкта
оскарження зареєструвати напівпричіп "МАЗ 3505А", 1991 р.в. на ім'я
скаржника, видавши йому відповідні реєстраційні документи.

Не погоджуючись постановленими по справі судовими
рішеннями, Відділ ДАІ УМВС України в м. Севастополі звернувся до Верховного
Суду України з касаційною скаргою в порядку визначеному ЦПК України 1963 року,
в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просив вказані
рішення судів скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні скарги відмовити.

Листом Верховного Суду України від 14.10.2005 р. на
підставі п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України зазначену касаційну скаргу зі справою було передано до
Вищого адміністративного суду України для вирішення в порядку касаційного
провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи скаргу ОСОБА_1., з чим
погодилась колегія суддів апеляційного суду, виходив з того, що право власності
згідно ст. 41 Конституції України є непорушним, а з огляду на правомірність
факту придбання транспортного засобу скаржник відповідно до ст. 48 Закону
України "Про власність" має право вимагати усунення перешкод у
розпорядженні своєю власністю.

Проте даний висновок не відповідає вимогам чинного на
момент розгляду справи законодавства виходячи з наступного.

Нормами Конституції України та Закону України "Про
власність" закріплені гарантії недоторканності приватної власності.

Разом з тим, відповідно до вимог статті 41 Конституції
України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно з пунктом 6 статті 4 Закону України "Про власність" (чинного на момент
розгляду справи) діяльність власника може бути обмежена чи припинена у випадках
і в порядку, встановлених законодавчими актами України.

Такі обмеження діяльності транспортних засобів,
враховуючи специфіку експлуатації автомобіля, як джерела підвищеної небезпеки і
водночас об'єкта права власності, встановлені Законом України "Про
дорожній рух", Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів,
автобусів, самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів
всіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07 вересня 1998
року (далі - Правила) та Правилами дорожнього руху, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Згідно зі статтею 34 Закону України "Про дорожній
рух", державна реєстрація і облік транспортних засобів здійснюється
органом Державної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, а їх порядок
встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пункт 8 Правил містить прямий обов'язок органів ДАІ
скасовувати реєстрацію транспортних засобів у разі встановлення фактів
знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів його вузлів та
агрегатів.

Відповідно до вимог пункту 14 Правил, не приймаються до
реєстрації та перереєстрації транспортні засоби, ідентифікаційні номери вузлів
і агрегатів яких знищено або перероблено.

Згідно з пунктом 31.3. Правил дорожнього руху
експлуатацію таких транспортних засобів заборонено.

Таким чином, встановивши факт підробки ідентифікаційного
номера шасі напівпричепа, органи ДАІ обґрунтовано відмовили в його
перереєстрації і видачі реєстраційного свідоцтва.

Наведених положень закону та підзаконних нормативних
актів суди попередніх інстанцій не врахували і дійшли помилкового висновку про
неправомірність дій суб'єкта оскарження, а відтак постановлені ними рішення не
можуть залишатися в силі і підлягають скасуванню.

Оскільки по справі не вимагається збирання або додаткової
перевірки доказів, обставини справи встановлені судами повно й правильно, але
допущено помилку в застосуванні норм матеріального права - постановлені по
справі судові рішення підлягають скасуванню з постановленням нового рішення про
відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 221, 223, 229, 232 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів -

постановила:

Касаційну скаргу Відділу державної автомобільної
інспекції УМВС України в м. Севастополі - задовольнити.

Рішення Гагарінського районного суду м. Севастополя від
28 грудня 2004 року та ухвалу апеляційного суду м. Севастополя від 07 квітня
2005 року - скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена за винятковими
обставинами лише у випадках, з підстав, у строки та в порядку, які визначені
статтями 235-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: