Справа № 22а-830/2007
Суддя: Онищенко Е.А.
Дата ухвалення: 2007-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а- 830/2007р. Головуючий
Суддя-доповідач:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2007 р. м.
Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

головуючого Белки В.Ю.

суддів: Онищенка
Е.А.

Полякова О.З.

при секретарі Винник
І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною

скаргою Мелітопольської державної об'єднаної податкової
інспекції Запорізької

області на постанову Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 29

січня 2007 року по справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до

Мелітопольської державної об'єднаної податкової інспекції
Запорізької області про

визнання неправомірними дій Мелітопольської державної
об'єднаної податкової

інспекції Запорізької області відносно стягнення з неї
заборгованості та зобов'язання

вивести всі активи платника податків ОСОБА_1 з Державного
реєстру

обтяжень рухомого майна та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА :

У червні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до Мелітопольської державної об'єднаної податкової
інспекції Запорізької області про визнання неправомірними дій Мелітопольської
державної об'єднаної податкової інспекції Запорізької області відносно
стягнення з неї заборгованості та зобов'язання вивести всі активи платника
податків ОСОБА_1 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та стягнення
моральної шкоди.

У позовній заяві зазначала, що з 1995 року вона працює
приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької
області за адресою : м.
Мелітополь , пр.. 50 років
Перемоги , буд. 29, квартира 2 . Неодноразово між
нею МДПІ виникали суперечки ,
які вони вирішували у судовому порядку . Остання перевірка ,
яка була здійснена працівниками МДПІ за період з 01.01.2000 року по 31.12.2002 року ніякої
заборгованості перед бюджетом
не виявила. 27.03.2006 року вона
звернулася до

2

відповідача
з письмовим запитом щодо наявності податкової застави щодо усіх її активів та
пасивів.

З отриманої 26
квітня 2006 року
відповіді вона дізналася, що заборгованість виникла ще в листопаді 2002 року. З листа
податкової інспекції стало зрозуміло, що її активи та пасиви платника податків
попали до податкової застави за рік до того, як вона стала боржником перед
бюджетом. Більш того, підставою для податкової застави був абз.1 п.8.2.1 ст.8 Закону № 2181, а саме неподання
або несвоєчасне подання податкової декларації, але в листі Державної податкової
інспекції від 26 квітня 2006 року про це ні
слова не ведеться.

15 травня, 2006 року вона
звернулася особисто до свого податкового інспектора Заболоцької С.Л. з
проханням розібратися в цій справі. На її прохання показати їй документи, що
підтверджують заборгованість, їй повідомили, що документи в архіві, а рішення
про застосування до неї штрафних санкцій та внесення майна в податкову заставу
є у відділі примусових стягнень та податкових застав. Вона звернулася і туди до
ОСОБА_2., вона теж
повідомила, що документи в архіві, отримати їх дуже важко і їй краще звернутися
до суду. 19 травня 2006 року вона знову
звернулася в Мелітопольську державну об'єднану податкову інспекцію Запорізької
області до цих же посадових осіб в надії, що архівні документи будуть їй
показані. І знову поради звернутися до суду.

Починаючи з 2000 року вона звернулася в Мелітопольський
міськрайонний суд зі скаргами на неправомірні дії Мелітопольської державної
об'єднаної податкової інспекції Запорізької області, суть яких складалась в її
незгоді сплачувати податок по шкалі 40% прибуткового податку. Усі платіжні
повідомлення за той період часу були не узгоджені. Застосування штрафних
санкцій до неї за весь вказаний період по постановам суду були заборонені. Всі
копії скарг і постанов суду, рішень суду відправлялися на адресу
Мелітопольської державної об'єднаної податкової інспекції Запорізької області
судом або відвозилися нею особисто. Але в порушення постанов суду, на неї
нараховувалися штрафні санкції у вигляді пені в сумі 4 7 98 гривень 39 копійок.

Просила суд визнати неправомірними дії МДПІ відносно
стягнення з неї заборгованості у розмірі 4264
3,72 грн. та пені -
4798,39 грн. та зобов'язати вивести усі активи платника податків
з Єдиного реєстру заборон рухомого майна та стягнути у відшкодування моральної
шкоди -5000 грн.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 29
січня 2007 року
позов задоволено частково .
Визнанні неправомірними дії МДПІ відносно віднесення усіх активів платника
податку ОСОБА_1 до Єдиного реєстру заборон рухомого майна та стягнуто у
відшкодування моральної шкоди -2000
грн.

В апеляційній скарзі на зазначену постанову
Мелітопольська ОДПІ, посилаючись
на порушення норм матеріального і процесуального права, просить її скасувати
справу та відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу,
дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно з п. 2
ст. 202 КАС України
підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є
недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції
вважає встановленими.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 районний суд виходив
з того, що всі податкові повідомлення, які отримала позивачка були нею сплачені
своєчасно або оскаржені в суді у встановлені терміни. Заборгованості перед
бюджетом у приватного нотаріуса не було. Ніяких дій до ОСОБА_1 працівники
відповідача по стягненню заборгованості не прийняли. Відповідачем не було
надано суду жодного документу, який підтверджував правомірність дій робітників
ДПІ щодо залучення майна позивача до податкової застави.

Розглядаючи спір в цій частині, судова колегія вважає, що
районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані
сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і
закон, який їх регулює.

3

Судом першої
інстанції встановлено, що приватний нотаріус ОСОБА_1 на час залучення майна в
податкову заставу, не мала будь якого податкового боргу перед державою.

Дані обставини підтверджуються аудиторською довідкою
аудитора ОСОБА_3., та її поясненнями в судовому засідання, особистою справою
податків платника податків ОСОБА_1, витягу з електронного реєстру повідомлень
за 2003,2004,2005 роки.

В ході судового розгляду відповідач добровільно 13.12.2006 року вилучив усі
активи ОСОБА_1 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, тим самим визнав
свої дії неправомірними.

За таких обставин судова колегія вважає, що районним
судом обґрунтовано визнані дії відповідача що до обтяження рухомого майна
позивачки неправомірними.

Між тим, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та стягуючи
з ДПІ моральну шкоду в розмірі 2000
грн., районний суд про наявність моральної шкоди виходив з пояснень
позивачки, не дав належної оцінки тому, що позивачки не довела в цій частині
позову , обставини,
на які посилалася в суді.

В
апеляційній інстанції позивач не наполягає на стягнення моральної шкоди. Судова
колегія вважає, що в цій частині судове рішення підлягає скасуванню з ухвалення
нового, про відмову в задоволені позову у зв'язку з недоведеністю.

Керуючись
ст. ст.202, 207 КАС
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Мелітопольської державної об'єднаної
податкової інспекції Запорізької області задовольнити частково.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 29
січня 2007 року в
частині стягнення моральної шкоди скасувати, та в цій частині адміністративного
позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця