Справа № 2-а-10503/2007
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2008-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
ПОСТАНОВА

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2008
року м.
Житомир

Житомирський окружний адміністративний суд

в складі: головуючої -
судді Євпак В.В.

суддів
Капустинського М.М.

Хаюка С.М.

при секретарі
судового засідання Курдиш М.В.

розглянувши у судовому засіданні в м. Житомирі
адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4до Головного управління
Державного Казначейства України в Житомирській області, Державного Казначейства
України, Державної судової адміністрації України, Міністерства Фінансів України
про стягнення грошової компенсації сум податків з доходів фізичних осіб,

в с т а н о в и в:

Позивачі просять стягнути з відповідачів
на їх користь грошову компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб,
утриманого із заробітної плати судді за 2005-2006 роки відповідно в розмірі:
ОСОБА_1.-12912 грн. 16 коп., ОСОБА_2.-10423 грн. 03 коп., ОСОБА_3.-10411 грн.
42 коп., ОСОБА_4.-10260 грн. 49 коп.

Вимоги
мотивують тим, що вони працюють
суддями Малинського районного суду і згідно ст.1 Указу Президента України від
10.07.1995 року №584/95 „Про додаткові заходи щодо соціального захисту
суддів”, були звільнені від сплати прибуткового
податку. Пунктами 2,3
статті 3 та статтею 11 Закону України „Про статус суддів”, статтями 126,
130 Конституції України визначено гарантії незалежності суддів, згідно яких
держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів та
діяльності суддів, як складову частину конституційних гарантій незалежності та
недоторканності.

На думку
позивачів, всі державні органи, установи, організації, органи місцевого
самоврядування, громадяни та їх об'єднання зобов'язані поважати незалежність
судових органів і не посягати на неї.
Гарантії незалежності суддів, включаючи заходи їх правового захисту,
матеріального і соціального забезпечення
передбачені законом, поширюються на всіх суддів України і не можуть бути
скасовані чи знижені іншими нормативними
актами України і Автономної Республіки Крим.

Як
зазначено в п.7 рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року по
справі про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій(справа
1-27/2004 року), норми про матеріальне і побутове забезпечення суддів, їх
соціальний захист не можуть бути
скасовані чи знижені без відповідної компенсації. Надання суддям пільг,
компенсацій і гарантій не може ставитись
у залежність від бюджетного
фінансування.

Разом
з тим, вказували позивачі, в зазначений
вище період часу з нарахованої їм заробітної плати було утримано податок з
доходів фізичних осіб у вищевказаних
розмірах.

Зазначені грошові компенсації сум податку з доходів фізичних осіб,
утриманого із заробітної плати, їм повернуті не були.

Позивачі в
судове засідання не з”явились, просять справу розглядати без
їх участі, на позовних вимогах наполягають.

Представник Державної судової адміністрації
України в судове засідання не
з”явився., про час місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином.

Представник Державного казначейства України в судове засідання не з”явився , про час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку.

Представник Головного управління Державного казначейства України в Житомирській області в судове засідання не з”явився , про час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку.

Представник Міністерства Фінансів України в судове
засідання не з”явився , про час та
місце судового розгляду повідомлений в
установленому законом порядку.

Суд
розглянувши матеріали справи, прийшов до
висновку, що позов необхідно
задовольнити з наступних
підстав.

Позивачі працюють суддями Малинського районного суду Житомирської
області і в зазначений вище період із
нарахованої їм заробітної плати було утримано податок з доходів фізичних осіб в
зазначених вище розмірах, що стверджується довідками, виданими
територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Житомирській області №2051/07, №2052/07,
№2053/07, №2054/07 від 13.11.2007 року.

Законом України
„Про податок з доходів фізичних осіб” передбачено сплату податку з доходів
фізичних осіб, зокрема доходів у вигляді заробітної плати.

Разом з
тим , відповідно до Указу Президента
України від 10.07.1995 року №584/95 „Про додаткові заходи щодо соціального
захисту суддів”, заробітна плата суддів
не обкладається прибутковим податком за місцем основної роботи, тобто позивачі
звільнені від сплати податку з доходів фізичних осіб.

Гарантії
незалежності суддів визначено Конституцією України, Законом України „Про
статус суддів”, зокрема ст. 11 Закону
України „Про статус суддів” встановлено,
що передбачені цим Законом гарантії
незалежності суддів, включаючи заходи їх правового захисту, матеріального і
соціального забезпечення, не можуть бути скасовані або знижені іншими
нормативними актами України.

Звуження прав та обмеження гарантій суддів, що визначені законом, не
допускається, що також зазначено в ст.
22 Конституції України.

Крім
того Конституційний суд України в своїх
рішеннях від 11.12.2004 року та від
09.07.2007 року підтвердив дане положення.

Виплата
грошової компенсації повинна здійснюватись за рахунок бюджетних призначень на
оплату праці, передбачених у Державному
бюджеті України на утримання органів судової влади. Податок з доходів фізичних
осіб, утриманий з заробітної плати суддів не повинен перераховуватись на єдиний
казначейський рахунок державного бюджету.

Джерелом виплати грошової компенсації суддям є нарахована сума податку з
доходів фізичних осіб, утриманого з заробітної плати суддів, яка повинна
залишатися в розпорядженні відповідної судової установи для здійснення
рівноцінної та повної компенсації сум податку з доходів фізичних осіб.

Вказана грошова компенсація сум стягнутого податку з доходів фізичних
осіб позивачам за 2005-2006 роки виплачена не була. Розмір грошової компенсації
підтверджується вищезазначеними
довідками.

Відповідачами сума компенсації не оспорюється.

За
таких обставин суд вважає, що права позивачів порушені, а
позов підлягає задоволенню.

Суд
вважає, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб має бути
стягнута з Державної судової
адміністрації України, а Державне казначейство України має провести
видатки з Державного бюджету України для
виплати зазначених сум.

Відповідно у задоволенні позовних вимог позивачам заявлених до Головного
управління Державного Казначейства України в Житомирській області та
Міністерства Фінансів України суд відмовляє.

Керуючись
Конституцією України, Законом України „Про статус суддів”, Законом України
„Про податок з доходів фізичних осіб”, Указом Президента України від
10.07.1995 року №584/95 „Про додаткові заходи щодо соціального захисту
суддів”, ст.ст. 86, 158 - 163, 254 КАС
України,

п о с т а н о в и
в :

Позов
задовольнити частково.

Стягнути з
Державної судової адміністрації України грошову компенсацію сум податку з доходів
фізичних осіб на користь: ОСОБА_1 12912
грн. 16 коп., ОСОБА_2 10423 грн. 03 коп., ОСОБА_3 10411 грн. 42 коп.,
ОСОБА_410260 грн. 49 коп.

Зобов”язати
Державне казначейство України провести видатки з Державного бюджету України для проведення відповідних виплат.

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4до Головного управління
Державного Казначейства України в Житомирській області та Міністерства Фінансів
України відмовити за безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного
адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом 10 днів з дня проголошення постанови і подання апеляційної
скарги в такому ж порядку протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуюча
В.В.Євпак

судді
М.М.Капустинський

С.М.Хаюк