Справа № 2а-51/2007
Суддя: Щербак Ю.В.
Дата ухвалення: 2007-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-51-2007 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11
квітня 2007 г. Олександрівський районний суд
Донецької області у складі:
головуючого - Щербак Ю.В., при секретарі - Осадчої Л.В., за
участю представника позивача -
ОСОБА_1.,

представника Управління праці та
соціального захисту населення Олександрівської райдержадміністрації- Палянички
О.П.,

разглянув у відкритому судовому засіданні в с Олександрівка

справу за позовом ОСОБА_2 до управління
соціального захисту населення Олександрівської райдержадміністрації про
стягнення заборгованості з виплати допомоги на оздоровлення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся з позовом, вказуючи, що він знаходиться на обліку у відповідача з 2002 р. як учасник
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2
категорії.

На підставі ст. 48 Закону України
"Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", він має право на отримання щорічної допомоги
на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. В порушення цього
закону відповідачем була сплачена допомога за 2005 р.-26,7 грн., за 2006р. у розмірі -100 грн.

Позивач вважає,
що йому безпідставно недоплачена сума у розмірі 6233,5 грн., яку він просить стягнути з відповідача.

В судовому
засіданні представник позивача підтримала вимоги позовної заяви, та пояснила,
що відповідачем виплати провадяться на підставі Постанови Кабінету Міністрів
України № 836 від 26 липня 1996 р. , в розмірі 26,7 грн, та
Постанови Кабінету Міністрів України №
562 від 12 липня 1995 р. , в розмірі 100 грн., що суперечить
вищезазначеному Закону.

Представник,
посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002 p., вважає,
що виплата допомоги повинна розраховуватися з мінімальної заробітної плати на
момент виплати, відповідно ст. 48
Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" . Відповідач
повинен керуватися законами України, що мають вищу юридичну силу ніж Постанови
КМУ.

На підставі
викладеного представник позивача доповнила вимоги позовної заяви та просить
визнати дії відповідача у відмові виплати позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі, передбаченому ст. 48
Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" неправомірними

2

та стягнути з відповідача суми на оздоровлення з урахуванням вже сплачених сум позивачу за 2002-2006 p.p. включно.
Розмір заборгованості складає 6233,5
грн.

Позивач в судове
засідання не з'явився, просить розглянути справу без його участі. Про день
розгляду справи належним чином повідомлений.

Представник
відповідача - позов не
визнала, пояснюючи, що дійсно позивач як учасник ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії,
отримує в управлінні щорічну допомогу на оздоровлення.

Виходячи із
існуючих фінансових можливостей, розмір щорічної допомоги на оздоровлення
встановлюється Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 р. "Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", який
складає для постраждалих 2
категорії 26,7 грн.

Постановою
Кабінету Міністрів № 662
від 12 липня 2005 р. "Про
щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", встановлено новий розмір щорічної допомоги для
цієї категорії постраждалих в розмірі 100
грн.

Виконувати
Постанови КМУ відповідача забов'язує ст. 62,
67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

На підставі викладеного просить відмовити в позові.

В судовому
засіданні встановлене наступне:

Відповідно до вимог ст. 48 Закону України
"Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" щорічна допомога на оздоровлення учасникам
ліквідації наслідків аварії наЧАЕС 2
категорії передбачена у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Статтею 1 Закону України
"Про встановлення мінімальної заробітної плати на 2002 рік " від 13 грудня 2001 р., розмір
мінімальної плати встановлений: з 1
січня 2002 р. в розмірі 140 грн. на місяць,
з 1 липня 2002 р. -165 грн.

Статтею 1
Закону України "Про встановлення мінімальної заробітної плати на 2003 рік " від 26 грудня 2002 р., розмір
мінімальної плати встановлений: з 1
січня 2003р. - 185 грн. з 1 грудня 2003 р. - 205 грн.,

Відповідно ст. 89
Закону України « Про
державний бюджет України на 2004
рік» розмір мінімальної плати встановлений: з 1 січня 2004р. - 205 грн. з 1 вересня 2004 р. - 237 грн.,

Відповідно ст. 83
Закону України « Про
державний бюджет України на 2005
рік» розмір мінімальної плати встановлений: з 1 січня 2005р. - 262грн. з 1 квітня 2005 р. - 290 грн., з 1 липня 2005 р. - 310 грн. з 1 вересня 2005 р. - 332 грн.

Зі змісту наведених законів не
вбачається будь-яких обмежень щодо застосування норм ст. 48 Закону.

3

Відповідно до ст.
77 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» дія частини
четвертої ст. 48 Закону
України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" зупинена на 2006 р. в частині виплати
компенсації і допоміг у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Управлінням праці та соцоціального захисту населення
Олександрівської райдержадміністрації відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 р. "Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" виплатило позивачу компенсацію у розмірі 26,7 грн. у 2005 році.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів № 562 від 12 липня 2005 р. "Про
щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" розмір сплаченої компенсації на оздоровлення у 2006 р. склав 100 грн.

За 2002- 2004 p.p. компенсація
позивачу не була сплачена.

Відповідно ст. 8
Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні
відповідати ій. Постанови, положення готуються на підставі законів України.
Таким чином, нормативно-правові акти повинні відповідати актам вищої юридичної
сили.

Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади, та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи забов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору, застосуванню
підлягає ст. 48 Закону
України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" а не Постанова КМУ № 836.

Відповідно наданого посвідчення,
позивач є учасникам ліквідації наслідків аварії наЧАЕС 2 категорії
передбачена у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Право позивача на
отримання щорічної допомоги на оздоровлення відповідачем не оспорюється.

На підставі викладеного, з
урахуванням отриманих позивачем сум і розміру мінімальної заробітної плати на
час виплати допомоги , а за 2002- 2004 p.p. на
кінець року, т.я. виплати за цей період не були проведені, на користь позивача
підлягає стягненню 4458,3
грн., виходячи з розрахунку:

За 2002
р.(165 х 5) = 825 грн.

За 2003
р. (205 х 5) = 1025 грн.

За 2004
р. ( 237 х 5) = 1185 грн.

За 2005
р. (290 х 5)- 26,7 = 1423,3 грн.

Вимоги позовної заяви в частині виплати допомоги
позивачу на оздоровлення у 2006
р. не підлягають задоволенню в зв'язку із внесенням змін до Закону України
«Про державний бюджет України на 2006
рік», яким дія частини четвертої ст. 48
Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зупинена на 2006 р. в частині виплати
компенсації і допоміг у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

При цьому суд
приймає до уваги, що відповідно ст. 63
Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи", фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.

4

Керуючись ст.ст. 159-163
КАС України, ст. 8 Конституції
України , ст.ст. 48 ,63 Закону України
"Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити
позов частково.

Визнати дії
відповідача у відмові виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі, передбаченому законодавством неправомірними.

Стягнути з
Управління праці, та соціального захисту населення Олександрівської
райдержадміністрації, розташованої в смт. Олександрівка Олександрівського
району Донецької області, вул. Жовтнева, 2
на
користь ОСОБА_2 , який мешкає в АДРЕСА_1 заборгованість з
виплати допомоги на оздоровлення за 2002,
2003, 2004, 2005 роки в сумі 4458
(чотири тисячи чотириста п'ятдесят вісім) грн.

Стягнути з
Управління праці та соціального захисту населення Олександрівської райдержадміністрації
судовий збір в сумі 3 грн. 40 коп.

Постанова суду
набирає чинності після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо
заяву не було подано.

Заява про
апеляційне оскарження може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного
суду через Олександрівський районний суд Донецької області протягом десяти днів
з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга в тому ж порядку протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя