Справа № 22а-313/2008
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2008-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-313/08 (
22а-1886/07 ) Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку - 49 інстанції - Гончаренко С.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Туркіної Л.П. ( доповідач),

суддів -
Коршуна А.О., Проценко О.А.

при
секретарі - Піцик
Р.В.

за участі представників сторін:

позивача
- не прибув

відповідача
1 - Бичков Г.М. ( довіреність від 31.03.2008 р. )

відповідача
2 - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя, м.
Запоріжжя

на постанову господарського суду Запорізької області від 22 травня 2007р.

по справі №11/282/07АП

за позовом Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Запоріжжя, м. Запоріжжя

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю
«Імпекс Плюс», м. Запоріжжя

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец
Маркет», м. Москва

про визнання недійсним господарського
зобов'язання, -

ВСТАНОВИЛА:

У
березні 2007 р. Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м.
Запоріжжя звернулася до Господарського суду Запорізької області із позовом, у
якому просила визнати недійсною угоду № 29 від 21.05.2004 р., укладену між ТОВ
“Імпекс Плюс”, м. Запоріжжя та ТОВ “СпецМаркет”, м. Москва на суму 418 161,
65 грн.; зобов'язати ТОВ “СпецМаркет”,
м. Москва повернути ТОВ “Імпекс Плюс”, м. Запоріжжя все отримане за угодою, а
саме: вартість товару за угодою від 21.05.2004 р. № 29 у сумі 418 161, 65 грн.,
та стягнути з ТОВ “Імпекс Плюс”, м. Запоріжжя у доход держави все одержане ним
за угодою, а саме вартість товару, отриману за оспорювальною угодою від
21.05.2004 р. № 29, у сумі 418 161, 65 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

21.05.2004
р. між ТОВ “Імпекс Плюс”, м. Запоріжжя (постачальник) та ТОВ “СпецМаркет”, м.
Москва (покупець) було укладено контракт на поставку товару № 29, згідно якого
постачальник зобов'язується поставити, а покупець отримати та оплатити
наступний товар: шрот соняшника у кількості 500 тон на загальну суму 78 500
тис. дол. США Згідно контракту від
21.05.2004 р. № 29 вантажовідправником по даній угоді виступає ЗАО «Запорізький
оліяжиркомбінат», м. Запоріжжя.

Доказами виконання зовнішньоекономічного контракту
від 21.05.2004 р. № 29 є виписка банку від 24.05.2004 р. про перерахування
коштів ТОВ “Імпекс Плюс” в розмірі 78 500 тис. дол. США (418 153, 80 грн. - по
курсу НБУ станом на 24.05.2004 р.).

Відповідно до акту податкової перевірки
фінансово-господарської діяльності на території Республіки Білорусь ТОВ
“СпецМаркет” від 04.03.2005 р., ТОВ “СпецМаркет” за місцем реєстрації не
знаходиться. Крім того, порушено кримінальну справу у відношенні невстановлених
осіб, які використовували реквізити та печать ТОВ “СпецМаркет”, м. Москва.

Отже, на думку позивача, угода, укладена між відповідачами, має бути
визнана недійсною відповідно до ч. 1 ст. 207 ГК України, оскільки відповідачем
2 її укладено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та
суспільства.

Постановою
господарського суду Запорізької області від 22.05.2007 р. у позові було
відмовлено, оскільки позивач, на думку суду, не довів
факт укладення угоди з метою, що суперечить інтересам держави та суспільства.

Не погодившись із рішенням суду, позивач подав
апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову господарського суду
Запорізької області від 22.05.2007 р. та задовольнити позов, посилаючись на порушення судом норм
матеріального права та невідповідність постанови обставинам справи.

Податкова зазначає, що господарське зобов'язання
укладено відповідачем 2 з метою, завідомо суперечною інтересам держави і
суспільства України. Доказами спрямованості умислу ТОВ “СпецМаркет” є:

- протокол допиту від 26.05.2005 р. засновника
та директора ТОВ “СпецМаркет”, м. Москва, ОСОБА_1., яким встановлено, що ТОВ
“СпецМаркет” було зареєстровано чоловіками «кавказької національності» на його
ім'я за оплату в розмірі
100 російських руб. та ніякого відношення до фінансово-господарської діяльності
цього підприємства не мав;

- акт податкової перевірки
фінансово-господарської діяльності на території Республіки Білорусь ТОВ
“СпецМаркет” від 04.03.2005 р., ТОВ “СпецМаркет” за місцем реєстрації не
знаходиться;

- постанова УДФР КГК Республіки
Білорусь по Гродненській області про порушення кримінальної справи №
9 від 31.03.2005 р., по ознакам ч. 2 ст. 233 («Протизаконна
підприємницька діяльність») КК Республіки Білорусь у відношенні невстановлених
осіб, які використовували реквізити та печать
ТОВ “СпецМаркет”, м. Москва;

- лист МВС Росії від 11.10.2005 р. №
62/16912 ТОВ “СпецМаркет” за адресою: м. Москва, вул. В. Ординка, б. 7, стр.1,
не знаходиться, фактичне місцезнаходження підприємства невідомо.

Апелянт вважає, що штучне створення умов, які дають
можливість уникати відповідальності та не сплачувати податки, дають підстави
вважати, що укладаючи договір відповідач 2 діяв з конкретною метою, яка була
спрямована на приховування отриманих за угодою грошових коштів від оподаткування.
Дані факти свідчать про наявність у нього при укладенні спірного договору мети
ухилення від сплати податків, яка завідомо суперечить інтересам держави та
суспільства.

Відповідач 1 проти апеляційної скарги заперечує, вказує, що рішення суду є
законним та обґрунтованим.

Представник позивача та відповідача 2 до суду не прибули, про час та місце
проведення судового засідання повідомлені відповідно до норм ст. 40 КАС
України.

Заслухавши представника відповідача 1 та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду без змін, виходячи з наступного.

Посилаючись на письмові пояснення ОСОБА_1.,
який був засновником і директором ТОВ
“СпецМаркет”, надані під час допиту міліцією Республіки Білорусь,
відносно того, що ніякого відношення до фінансово-господарської діяльності
цього підприємства він не мав, позивач просить визнати угоду такою, що є
укладеною ТОВ “СпецМаркет”, м. Москва
з метою, яка протирічить інтересам держави та суспільства, зобов'язати ТОВ “СпецМаркет” повернути ТОВ “Імпекс Плюс”
вартість товару за угодою у сумі 418 161, 65 грн., а також стягнути ТОВ “Імпекс Плюс” у доход держави все
одержане ним за угодою, а саме 418 161, 65 грн.

У якості правового обґрунтування
вимог позивач посилається на норми ст. ст. 207, 208 ГК України.

Вимоги позивача не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Державною
податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Запоріжжя встановлений факт
взаємовідносин ТОВ “Імпекс Плюс”, м. Запоріжжя з ТОВ “СпецМаркет”, м. Москва.

Податковою
виявлено та підтверджено матеріалами, наданими до суду, наступні факти:

- наявність контракту № 29 від 21.05.2004 р. між ТОВ
“Імпекс Плюс”, м. Запоріжжя та ТОВ “СпецМаркет”, м. Москва, підписаного ОСОБА_2.
та ОСОБА_1. відповідно, та завіреного печатками;

-
наявність меморіального ордеру банку від 24.05.2004 р.

Між тим, ніяких дій на виконання
цього контракту виконано не було. Позивач не надав доказів виконання сторонами
зобов'язань за контрактом у період його дії. Грошові кошти в сумі 78 500 тис. дол. США (418 153, 80 грн. - по
курсу НБУ станом на 24.05.2004 р.) були перераховані ТОВ “Імпекс Плюс” на
виконання контракту № 25 від 19.05.2004 р.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про недоведеність факту
виконання угоди та необґрунтованості майнових вимог відповідають обставинам
справи, що виключає можливість застосування норм ст. 208 ГК України.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду
першої інстанції, що позивач не довів факту наявності у відповідача 2 при
укладенні спірної угоди мети, що суперечить інтересам держави Україна та її
суспільства.

Висновки суду виходять з наступного:

- Позивачем не зазначено будь-яких
обставин, які б свідчили, що дії відповідача 2, або осіб, що створювали ТОВ
“СпецМаркет”, м. Москва, були направлені на несплату податків в Україні;

- Доказів щодо несплати відповідачем
2 податків на території Республіки Білорусь та Росії суду також не надано;

- Посилання позивача на наявність
кримінальної справи, порушеної на території Республіки Білорусь у відношенні
невстановлених осіб, що використовували реквізити та печатку ТОВ “СпецМаркет”,
за ознаками ч. 2 ст. 233 («Протизаконна підприємницька діяльність») КК
Республіки Білорусь, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки
відповідно до ст. 72 КАС України належним доказом протиправних дій та намірів
особи є вирок суду у кримінальній справі.

Докази, зібрані по кримінальній справі, або їх
частина, зокрема протоколи допиту свідків, також не можуть бути визнані
належними при розгляді даної справи, оскільки вони підлягають оцінці
уповноваженим судом за результатами безпосереднього та всебічного дослідження
зазначених доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі
м. Запоріжжя, м. Запоріжжя на постанову господарського суду Запорізької області
від 22.05.2007 року по справі № 11/282/07-АП слід залишити без задоволення,
а постанову - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206

Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі
м. Запоріжжя, м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Запорізької області від 22.05.2007 р.- без
змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена
відповідно до ст. 212 КАС України.

Ухвалу оформлено відповідно до ст. 160 КАС України
14.05.2008 р.

Головуючий суддя:
Туркіна Л.П.

Судді: Коршун А.О.

Проценко О.А.