Справа № 22-а-1559/2008
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Гладій С.В. Справа
№ 22-а-1559/08
суд хмельницької області ряд. стат. звіту № 66
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при секретарі - Гідеї
К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного
підприємця ОСОБА_1 на постанову господарського суду Хмельницької області від 05
червня 2007 року у справі № 20/7/1954-А за позовом прокурора м. Кам'янця-
Подільського Хмельницької області в інтересах держави в особі управління
Пенсійного фонду України у м. Кам'янець-Подільському Хмельницької області до
приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми, -

в с т а н о в и л а :

Прокурор м. Кам'янця-Подільського Хмельницької області в
інтересах держави звернувся до суду з
адміністративним позовом, у якому просив стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 (далі - ПП ОСОБА_1) на користь управління Пенсійного фонду України у м.
Кам'янець-Подільському Хмельницької області (далі - управління ПФУ) 230,82 грн.
боргу по страхових внесках на загальнообов'язкове пенсійне страхування за І
квартал 2005 року.

Оскаржуваною постановою господарського суду Хмельницької
області від 05 червня 2007 року у справі № 20/7/1954-А позов було задоволено
повністю.

ПП ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі просить зазначену
постанову суду скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних
вимог. У обґрунтування своїх вимог покликається на те, що відповідно до ст. 1
Закону України “Про вирішення питання щодо заборгованості суб'єктів
господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку
та звітності, у зв'язку з перерозподілом Державним казначейством України
частини податків до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування на випадок
безробіття протягом 2004 року - І кварталу 2005 року” № 3583-IV (далі - Закон №
3583-IV), опублікованого у газеті “Урядовий Кур'єр” від 14.04.2006 року, суми внесків за І
квартал 2005 року не вважаються заборгованістю, а згідно із ч. 2 цього ж Закону
донарахування та фінансові санкції не застосовуються. Крім того, відповідно до
ч. 3 ст. 4 Закону № 3583-IV, якщо
фінансові санкції були застосовані та стягнені, то ці суми підлягали зарахуванню
у рахунок майбутніх платежів.

Управління ПФУ у письмових запереченнях, поданих суду
апеляційної інстанції, вимоги апеляційної скарги заперечило, просить залишити
її без задоволення. У обґрунтування своєї позиції покликається на врахування
судом першої інстанції положень Закону № 3583-IV при вирішенні даного
публічно-правового спору та визначенні розміру заборгованості відповідача за І
квартал 2005 року, що підлягає стягненню.

Особи, які беруть участь у справі, на виклик апеляційного
суду не прибули, що відповідно до
положень ч. 4 ст. 196 КАС України не є перешкодою судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно
до положень ст.ст. 11, 14 Закону України “Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування” та наведеного у акті від 11.10.2006 року “Про розрахунок
належних до сплати сум фіксованого розміру страхового внеску з урахуванням частини
фіксованого податку” розрахунку ПП ОСОБА_1 був зобов'язаний перерахувати
страхові внески до Пенсійного фонду України за І квартал 2005 року у розмірі
248,82грн.

Положеннями
ст. 1 Закону № 3583-IV передбачено, що суми внесків до Пенсійного фонду України
суб'єктів господарської діяльності, які застосовують особливі умови
оподаткування, обліку та звітності, які були сплачені ними в складі податків
згідно з чинним законодавством України протягом 2004 року - I кварталу 2005
року, але не були зараховані на їх особові рахунки в цих фондах у зв'язку з
застосуванням Державним казначейством України норм діючого на той час Закону
України “Про Державний бюджет України на 2005 рік” від 23 грудня 2004 року N
2285-IV, не вважаються заборгованістю.

З
урахуванням того, що за І квартал 2005 року відповідачем було сплачено 180 грн. фіксованого податку,
від суми заборгованості у
248,82грн. було відмінусовано 10%
сплаченого фіксованого податку, що становить 18 грн.

Таким
чином, судом першої інстанції було правильно визначено розмір заборгованості ПП
ОСОБА_1. перед управлінням ПФУ у м. Кам'янець-Подільському у розмірі 230,82
грн..

З
наведеного випливає, що покликання апелянта на неврахування судом першої
інстанції при вирішення даного публічно-правового спору положень Закону №
3583-IV є надуманими, а отже до уваги прийматися не повинні.

Відтак колегія суддів приходить до висновку
про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
законне судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права,
а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а постанову господарського суду Хмельницької області від 05
червня 2007 року у справі № 20/7/1954-А - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Улицький

В.М.Багрій