Справа № 22-а-577/2008
Суддя: Бараненко І.І.
Дата ухвалення: 2008-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2008 року
місто Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого - Бараненка І.І.,

суддів: Глущенко Я.Б.,

Межевича
М.В.,

при секретарі судового засідання - Романовій Ю.М.,

за участю представника позивача - Богатиря С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у
Немирівському районі Вінницької області на постанову Господарського суду
Вінницької області від 18 квітня 2007 року в адміністративній справі №15/61-07
за позовом Державної податкової інспекції у Немирівському районі Вінницької
області до приватного підприємця ОСОБА_1та ОСОБА_2про визнання правочину
недійсним,

в с т а н о в и в :

Постановою Господарського суду Вінницької області від 18 квітня 2007 року у
задоволенні вказаного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати
постанову Господарського суду Вінницької області від 18 квітня 2007 року та
прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, який
підтримав вимоги апеляційної скарги та, перевіривши доводи апеляції наявними в
матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, приватним підприємцем ОСОБА_1. протягом лютого - травня 2006
року здійснювалось придбання товарно-матеріальних цінностей у ПП ОСОБА_2., а
саме:

·28.02.2006р. 22,610 т. соняшнику на загальну суму 21705,60 грн., з яких ПДВ
3617,60 грн., що підтверджується
накладною та податковою накладною № 25/33 від 28.02.2006р., виданою ПП ОСОБА_2;

·06.03.2006р. 17,190 т. соняшнику на загальну суму 16502,40 грн., з яких ПДВ
2750,40 грн., що підтверджується накладною та податковою накладною № 26/33 від
06.03.2006р., виданою ПП ОСОБА_2;

·07.03.2006р. 15,410 т. соняшнику на загальну суму 14793,60 грн., з яких ПДВ
2463,60 грн.. що підтверджується накладною та податковою накладною № 27/33 від
07.03.2006р., виданою ПП ОСОБА_2;

·21.04.2006р. 70 т. соняшнику на загальну суму 70350 грн.,
з яких ПДВ 11725 грн., що підтверджується накладною
та податковою накладною № 431 від 21.04.2006р., виданою ПП ОСОБА_2;

·05.05.2006р. 77 т. ячменю на загальну суму 44660 грн., з яких ПДВ 7442,82
грн., що підтверджується накладною та податковою накладною № 443 від
05.05.2006р., виданою ПП ОСОБА_2.

Також підтвердженням проведених розрахунків ПП ОСОБА_1. за отриману
продукцію в момент її отримання слугують виписані ПП ОСОБА_2 квитанції до
прибуткового касового ордера від 28.02.2006р. № 28/35. від 06.03.2006р. № б/н,
від 07.03.2006р. № б/н, від 21.04.2006р. № б/н та від 05.05.2006р. № б/н.

Згідно ч.1 ст.207 Господарського кодексу України
господарське зобов'язання, що
не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із
сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним
повністю або в частині.

Відповідно до ч.1 ст.208 цього Кодексу передбачено
що якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам
держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання
зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все
одержане ними за в'язанням, а у разі виконання зобов'язання однією стороною з
другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне
з неї першій стороні на відшкодування
одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею
повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне
їй на відщкодування виконаного стягується
за рішенням суду в доход держави.

Отже, до угод, укладених з метою, суперечною інтересам держави і
суспільства, зокрема, належать угоди, спрямовані на приховування фізичними та
юридичними особами від оподаткування доходів. Тому угода може бути визнана
недійсною лише з підстав та з наслідками, передбаченими законом.

Положення ст.ст.207, 208 Господарського кодексу
України слід застосовувати з урахуванням того, що правочин, який вчинено з
метою завідомо суперечною інтересам держави та суспільства, водночас суперечить
моральним засадам суспільства, а тому, згідно з ч.1 ст. 203, ч.2 ст.215
Цивільного кодексу України є нікчемним, і визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. Ограни державної податкової служби, вказані в абзаці
першому ст.10 Закону України «Про державну службу в Україні», можуть на
підставі п.11 цієї статті звертатись до судів з позовами про стягнення в доход
держави коштів, одержаних за правочинами, вчиненими з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави та суспільства, посилаючись на їхню нікчемність.

Таким чином, Господарським судом Вінницької області зроблено правильний
висновок про те, що наявність умислу на укладання угод, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства не може бути
підтверджена відомостями про зняття з податкового обліку, з обліку реєстрації
Кривоозерською райдержадміністрацією, анулюванням свідоцтва платника податку на
додану вартість, оскільки їх предметом є
процесуальна дієздатність особи, а не наявність протиправного умислу при
укладанні угод, що мали місце під час підприємницької діяльності суб'єкту. Крім того, самі по собі правочини купівлі-продажу
сільськогосподарської продукції (соняшник, ячмінь), укладені між відповідачами, не є такими, що суперечить інтересам
держави та суспільства, укладені з додержанням вимог, передбачених ст. 203 ЦК
України, необхідними для їх чинності. Товар, що був їх предметом не виключено
законом із цивільного обігу, на торгівлю
ним не вимагалась ліцензія, не було й інших законодавчих обмежень стосовно його
купівлі-продажу. Також зобов'язання сторін за даними угодами виконанні в повному обсязі, що
підтверджується обопільно підписаними накладними, податковими накладними та
квитанціями до прибуткових касових ордерів.

Беручи до уваги наведене, зазначені в апеляційній скарзі доводи є
необґрунтованими.

Відповідно ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що Господарський суд Вінницької області правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а
постанову суду - без змін.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206 КАС України, Київський
апеляційний адміністративний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Немирівському районі
Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Господарського суду
Вінницької області від 18 квітня 2007 року в
адміністративній справі №15/61-07 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може
бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця з дня складення цієї ухвали у повному обсязі.

Головуючий __________________ І.Бараненко

Судді: __________________ Я.Глущенко

__________________
М.Межевич

ДАНУ УХВАЛУ СКЛАДЕНО
У ПОВНОМУ ОБСЯЗІ 25 БЕРЕЗНЯ 2008 РОКУ