Справа № 22-а-3539/2008
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2008-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

1 квітня 2008 року справа
№ 22-а-3539/08

зал судового засідання у приміщенні
суду за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Василенко Л.А.

Дяченко С.П.

при секретарі
судового засідання

Чуріковій Я.О.

за участю представників:

від позивача:

не з'явився

від першого відповідача: від другого відповідача:

не з'явився не
з'явився

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та
зв'язку України

на постанову Донецького окружного адміністративного
суду

від

31 січня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-1407/08 (судді Галатіна О.О., Христофоров А.Б.,
Кошкош О.О.)

за позовом

Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1

до

1) в.о.
начальника Територіального управління
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Донецькій області
ОСОБА_2 2) Головної державної інспекції на автомобільному транспорті
Міністерства транспорту та зв'язку України

про

визнання
недійсною постанови про накладення фінансових санкцій

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 31 січня 2008 року у справі № 2-а-1407/08 повністю
задоволені позовні вимоги Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1 до в.о. начальника Територіального
управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в
Донецькій області ОСОБА_2 та Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті Міністерства транспорту та зв'язку України, внаслідок чого визнана
протиправною постанова від 1 серпня 2006 року № 099536 про застування
фінансових санкцій до позивача в розмірі 1700 грн.

Мотивами задоволення позовних вимог суд
першої інстанції визначив прийняття постанови на підставі протоколу про
виявлені під час перевірки автотранспортного засобу порушення законодавства про
автомобільний транспорт, проведеної з порушенням чинного законодавства.

В апеляційній скарзі Головна державна
інспекція на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та зв'язку
України просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити у
задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального
права, доводить, що перевірка, яка стала підставою для застосування штрафу,
здійснена відповідно до компетенції, у порядку, передбаченому чинним
законодавством.

Сторони були належним чином повідомлені
про дату, час і місце апеляційного розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

ОСОБА_1 є суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою, що підтверджується свідоцтвом про державну
реєстрацію (арк. справи 8). Згідно ліцензійної картки до ліцензії НОМЕР_1 мав
право на надання послуг з внутрішнього перевезення пасажирів автомобільним
транспортом загального користування (крім надання послуг з перевезення
пасажирів та їх багажу на таксі), у період з 24 квітня 2007 року по 24 лютого
2011 року (строк дії ліцензії), (арк. справи 11).

Головна державна інспекція на
автомобільному транспорті є урядовим органом державного управління з питань
контролю на автомобільному транспорті, діє на підставі Положення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2004 року № 1190 (із
наступними змінами).

Положення про територіальні органи
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті (надалі -
територіальні органи) затверджене наказом Міністерства транспорту та зв'язку
України від 14 грудня 2005 року № 888 (зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 28 грудня 2005 року за № 1573/11853).

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені
Законом України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-ІІІ
(надалі - Закон № 2344), зі змінами, внесеними Законом України від 23 лютого
2006 року № 3492-4.

Працівниками територіального органу 26
липня 2006 року було здійснено перевірку позивача, про що складено протокол
(арк. справи 16), на підставі якого в.о. керівника територіального органу
прийнято 1 серпня 2006 року (арк. справи 15) постанову про застосування до
суб'єкта підприємницької діяльності фінансових санкцій у розмірі 1700 грн. з
посиланням на абзац 2 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний
транспорт».

За порушення законодавства про
автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за
надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, штраф у розмірі ста
неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Останнім абзацом статті 69 передбачено,
що порядок стягнення у вигляді штрафу за порушення, викладені у цій статті, та
порядок оскарження і опротестування постанови по справі про правопорушення
визначає Кабінет Міністрів України.

Стаття 39 Закону № 2344 визначає
документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Порушення, які стали підставою для
застосування штрафу спірною постановою, що зазначені у протоколі визначені:
надання послуг по перевезенню пасажирів без оформлення квитково-касового листа,
відсутність схеми руху по маршруту, розкладу руху, тарифів.

На момент проведення перевірки та
винесення спірної постанови діяв Порядок здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті загального користування, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 143 (який втратив чинність
8 листопада 2006 року), (надалі - Порядок).

Стаття 6 Закону України № 2344 (в
редакції Закону № 3492-15 від 23 лютого 2006 року) передбачає, що державний контроль
автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових,
позапланових і рейдових перевірок.

Колегія суддів зазначає, що проведення
зазначених перевірок є засобом реалізації владних повноважень територіальним
управлінням як суб'єктом владних повноважень.

Підставою проведення перевірки є завдання
на перевірку від 26 липня 2006 року
№ 012678 (арк. справи 26), яке видане в.о. начальника ОСОБА_2, за формою
наведеною у додатку 1 до Порядку.

Колегія суддів погоджує доводи скаржника
щодо права на здійснення державного контролю на автомобільному транспорті
загального користування. Одночасно колегія суддів зазначає, що застосування
штрафу можливе при доведенні складу правопорушення суб'єктом господарювання.
Зазначене означає, що правопорушення встановлюється на підставі, у межах та у
спосіб, передбачений законом.

Спірним у межах спірних відносин є спосіб
встановлення правопорушення. Посадові особи, які здійснювали перевірку та склали протокол,
здійснювали її на підставі завдання, яким не передбачена перевірка позивача, а
саме для проведення перевірки не вказані суб'єкти підприємницької діяльності,
їх місцезнаходження, як того потребують приписи Додатку № 1 до Порядку,
внаслідок чого факт отримання завдань на перевірку перевіряючими, що здійснили
перевірку та склали протокол, відповідачі не довели.

Посилання скаржника на лист від 10 квітня
2006 року № 41/1-8-3717п колегія суддів не приймає з огляду на те, що даний
лист не є нормативно-правовим актом в розумінні статті 117 Конституції України.

Відповідно до частини 3 статті 70 КАС
України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не
беруться до уваги. Протокол, яким встановлене порушення, що складений особами
без завдання на перевірку є доказом, отриманим з порушенням закону, внаслідок
чого прийняти його як доказ, яким встановлене порушення позивачем вимог
нормативно-правових актів з питань автомобільного транспорту України не
передбачається можливим, внаслідок чого підстави для застосування штрафу
відповідачами не доведені.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставини, що мають значення
для справи, та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального права.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184,
195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та зв'язку
України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня
2008 року у справі № 2-а-1407/08 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 31 січня 2008 року у справі № 2-а-1407/08 - залишити
без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали
постановлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 1 квітня
2008 року. Ухвала у повному обсязі складена 1 квітня 2008 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді: Л.А.
Василенко

С.П. Дяченко

З оригіналом
згідно:

Суддя Р.Ф.
Ханова