Справа № 2-а-12/2008
Суддя: Тітов М.Б.
Дата ухвалення: 2008-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№2-а-12/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2008 року

Богуславський
районний суд Київської області в складі:

головуючого
судді Тітова М.Б.

при секретарі Давиденко
М.В.

з
участю позивачки ОСОБА_1

представника
позивача ОСОБА_3

представника
відповідача
Литвина А.С.

третьої
особи ОСОБА_2.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі адміністративну
справу за позовомОСОБА_1 до Богуславської міської ради, третя особа, що не
заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2, про визнання незаконним
рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради щодо передачі у
приватну власність земельної ділянки та визнання недійсним державного акта на
право приватної власності на землю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1, звернувшись до суду із даним позовом, просить визнати незаконним
рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради №173 від 21 серпня 1996
року про передачу безкоштовно у приватну власність земельної ділянки розміром
0,081 га поАДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку ОСОБА_2 та скасувати
дане рішення, як таке, що ухвалене з порушенням вимог чинного законодавства
України. Також просить визнати недійсним державний акт на право приватної
власності на землю серії КВ без номера, що виданий на ім'я ОСОБА_2. 5.02.1997
року та визнати право спільної власності на земельну ділянку в розмірі 0,081 га
за нею і третьою особою ОСОБА_2

В
обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона під час шлюбу із
третьою особою ОСОБА_2 побудували вАДРЕСА_1, житловий будинок з господарськими спорудами.
На вказаний житловий будинок вона має право спільної часткової власності разом
із ОСОБА_2 і їх частки є рівними. Її
право власності на ½ частину
даного будинку визнано рішенням Богуславського районного суду від 18 листопада
2005 року, а рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області від 21 лютого 2006 року будинок розділено
на дві окремі ізольовані квартири.

Третя
особа ОСОБА_2 без її на те згоди оформив на себе всю земельну ділянку, на якій
розташований будинок та яка необхідна для його обслуговування і не бажає
передати їй у власність частину земельної ділянки для обслуговування її частини
будинку, що явилось причиною звернення до суду.

Вона
вважає, що виконавчий комітет Богуславської міської ради неправомірно передав
всю земельну ділянкуОСОБА_2. у власність, порушивши вимоги ст.ст. 60,61 СК
України, ст. 120 ЗК України, так як земельна повинна була передаватись
співвласникам будинку в спільну сумісну власність.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3. вимоги
викладені в позовній заяві підтримали. Щодо вимог про визнання за
позивачкою і третьою особою права спільної власності на спірну земельну
ділянку, то вони пояснили, що така вимога є передчасною і такий спір не може
розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Представник відповідача Литвин А.С. в
судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що виконавчий комітет Богуславської міської ради
керувався рішенням від 21 лютого 1990 року, яким спірна земельна ділянка була
надана у безстрокове користуванняОСОБА_2. для будівництва індивідуального
житлового будинку. ОСОБА_2 скористався
своїм правом безкоштовно отримати у приватну власність земельну ділянку, якою
він користувався. Земельна ділянка третій особі була передана у власність
згідно Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про
приватизацію земельних ділянок", яким було визначено порядок приватизації
земельних ділянок громадянами, які мали в користуванні земельні ділянки, в тому
числі для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських
будівель. Позивачка в той час не порушувала перед виконавчим комітетом
Богуславської міської ради питання щодо передачі земельної ділянки, на якій був
збудований будинок, у спільну власність подружжя, а тому виконавчий комітет
діяв відповідно до вимог діючого на той час земельного законодавства та
відповідно до поданої заяви ОСОБА_2. Окрім того представник відповідача вважав,
що позивачка та третя особа можуть вирішити спір щодо порядку користування
земельною ділянкою, на якій розташований їх будинок, в порядку цивільного
судочинства.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнав і пояснив, що виконавчий комітет прийняв законне рішення щодо
передачі земельної ділянки йому у власність
для обслуговування житлового будинку, так як на час приватизації
земельної ділянки поАДРЕСА_1 дана земельна ділянка перебувала у його законному
користуванні на підставі рішення виконкому Богуславської міської ради від 21
лютого 1990 року. Він стверджує, що
позивачці не чиняться перешкоди в користуванні її частиною будинку, а також він
надав їй можливість вільно користуватись частиною земельної ділянки.

Суд, заслухавши позивачку, представника
міської ради, третю особу, вважає за
необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.

Виконавчий комітет Богуславської міської ради
21 серпня 1996 року прийняв рішення про передачу у власність ОСОБА_2 земельної
ділянки розміром 0,081 га поАДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку.

05 лютого 1997 року на підставі вищевказаного
рішення виконавчого комітету Богуславської міської радиОСОБА_2. був
виданий державний акт на право приватної
власності на землю серії КВ без номера.

Перевіряючи законність рішення
виконавчого комітету Богуславської міської ради щодо передачі у власність
земельної ділянкиОСОБА_2. суд приходить до висновку, що виконавчий комітет
міської ради постановив зазначене рішення всупереч чинного законодавства
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14
Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається
і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно
до закону.

У відповідності до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вищевказані положення Конституції
України не були дотримані виконавчим
комітетом Богуславської міської ради при прийнятті рішення про передачу
земельної ділянкиОСОБА_2. у власність.

Достовірно знаючи, що на земельній
ділянці поАДРЕСА_1 розташоване нерухоме майно (житловий будинок), виконавчий
комітет міської ради в повній мірі не з'ясував його походження та причетність
до зведення будинку другого з подружжя ОСОБА_1

Згідно акту державної прийомки в
експлуатацію особистого домоволодіння від 4 червня 1995 року, затвердженого
рішенням виконавчого комітету Богуславської міської ради 18.10.1995 року,
житловий будинок поАДРЕСА_1був прийнятий в експлуатацію.

У відповідності до ст. 22 Кодексу
про шлюб та сім'ю України, який був чинним на час прийняття в експлуатацію
житлового будинку, майно, нажите подружжям за час шлюбу, являлось спільною
власністю. Кожен з подружжя мав рівні права володіння, користування і
розпорядження цим майном.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 на
час приватизації земельної ділянки, на якій було зведено житловий будинок, мала
рівне із третьою особою право на житловий будинок, що в послідуючому було
підтверджено рішенням Богуславського районного суду від 18 листопада 2005 року
і за кожним з колишнього подружжя було визнано право власності на ½ частину
будинку.

Виконавчий комітет Богуславської
міської ради вирішуючи питання про задоволення заяви ОСОБА_2. про передачу йому
у власність земельної ділянки для обслуговування будинку повинен був з'ясувати
у останнього щодо його прав та прав другого з подружжя на житловий будинок та
повідомити ОСОБА_1 про розгляд заяви ОСОБА_2., з'ясувати думку дружини про її
бажання щодо безоплатної приватизації земельної ділянки необхідної для
обслуговування житлового будинку.

Обов'язок відповідних рад
перевіряти обгрунтованість заяв громадян та матеріалів щодо безоплатної
приватизації земельних ділянок, які були в користуванні громадян, передбачався
п. 4 Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам
України, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах
№10 від 15 лютого 1993 року.

За змістом ст. 30 Земельного
кодексу України в редакції від 13 березня 1992 року, згідно з якою при переході
права власності на будівлю і споруди разом з цими об'єктами переходить і право
власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового
призначення, у разі будівництва подружжям на земельній ділянці будівель і
споруд, право власності на земельну ділянку чи право користування відповідно
виникає в учасників спільної власності на ці будівлі і споруди. Аналогічне
право в учасників спільної власності на будівлі і споруди виникає при
приватизації земельних ділянок, на якій останні знаходяться, оскільки у них
виникло до цього право спільного користування земельною ділянкою.

Позивачка ОСОБА_1, будучи
співвласником житлового будинку по АДРЕСА_1, при приватизації земельної ділянки
була позбавлена права на земельну ділянку, яка необхідна для обслуговування її
частини житлового будинку та господарських споруд.

Оскільки порушення закону при винесенні
рішення виконавчим комітетом Богуславської міської ради від 21.08.1996 року
суттєво вплинуло на виникнення прав і обов'язків позивачки щодо належного
користування його частиною будинку поАДРЕСА_1 та отримання нею у власність
земельної ділянки необхідної для обслуговування її частини будинку, то таке
рішення підлягає скасуванню.

Зважаючи на те, що державний акт на
право приватної власності на землю ОСОБА_2. на земельну ділянку по АДРЕСА_1
виданий на підставі незаконного рішення виконавчого комітету міської ради, то
такий державний акт повинен визнаватись недійсним.

Окрім того, при видачі державного
акту на право приватної власності на землюОСОБА_2. було порушено вимоги п. 2.6
Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних
актів на право власності на землю і право постійного користування землею,
договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах
оренди), затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах
від 15 квітня 1993 року №28, яким встановлювалось обов'язкове нумерування всіх
бланків державних актів окремо по кожному району Республіки Крим, областей,
місту обласного підпорядкування, а в містах з районним поділом - по кожному
району. Як встановлено в судовому
засіданні, державний акт на право приватної власності на землю ОСОБА_2. не
містить номера.

Для усунення порушень закону та
відновлення прав позивачки на отримання у власність земельної ділянки необхідної
для обслуговування її частини будинку відповідачу необхідно прийняти рішення про передачу у власність
земельної ділянки поАДРЕСА_1 співвласникам будинку відповідно до порядку
встановленого ст.118 ЗК України та з урахуванням положень ст. 89 ЗК України.

Суд не вбачає можливості вирішення
спору між позивачкою ОСОБА_1 та третьою особою ОСОБА_2 щодо права на спірну
земельну ділянку в іншому порядку, оскільки одержана громадянином у період
шлюбу в приватну власність земельна ділянка для обслуговування житлового
будинку являється його власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя,
так як йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану
громадянином частку із земельного фонду.

На час приватизації спірної
земельної ділянки третьою особою на цій земельній ділянці було збудовано
житловий будинок подружжям ОСОБА_1 і тому вони мали рівне право на житловий
будинок та на користування земельною ділянкою, на якій знаходився житловий
будинок, і як наслідок мали рівне право на безоплатну приватизацію земельної
ділянки у спільну сумісну власність.

Поновити право позивачки на
земельну ділянку необхідну для користування її частиною житлового будинку
поАДРЕСА_1 можливо лише шляхом
скасування рішення виконкому Богуславської міської ради від 21.08.1996
року та повторної приватизації земельної ділянки у спільну власність
співвласників житлового будинку.

З урахуванням викладеного та
керуючись ст.ст. 17, 20, 159-163 КАС
України, ст. ст. 14, 19 Конституції України, ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю
України, ст.ст. 6, 17, 30 ЗК України в редакції від 13 березня 1992 року,
Інструкцією про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і
право постійного користування землею, договорів на право тимчасового
користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженою наказом
Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 квітня 1993 року
№28, суд -

П О С Т
А Н О В И В:

Адміністративний позовОСОБА_1
задовольнити.

Визнати незаконним рішення
виконавчого комітету Богуславської міської ради №173 від 21 серпня 1996 року в
частині безкоштовної передачі у приватну власність земельної ділянки для
обслуговування житлового будинку громадянину ОСОБА_2, яка розташована в
АДРЕСА_1

Визнати недійсним державний акт на
право власності на землю серії КВ виданий Богуславською міською радою 05 лютого
1997 року на ім'я ОСОБА_2 для обслуговування житлового будинку, що розташований
вАДРЕСА_1

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або
в порядку визначеному ч.5 ст. 186 КАС України.

Головуючий:
суддя (підпис)