Справа № К-26012/06
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2008-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Ліпського Д.В. - головуючий,

Амєліна С.Є. -
суддя-доповідач,

Гуріна М.І.,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

при секретарі Замезі Ю.І.,

з участю представника управління
Пенсійного фонду України у Золочівському районі Львівської області Веничука
Євгена В'ячеславовича,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою управління Пенсійного
фонду України у Золочівському районі Львівської області на постанову
Господарського суду Львівської області від 09 листопада 2005 року та ухвалу
Львівського апеляційного господарського суду від 27 червня 2006 року в справі
за позовом управління Пенсійного фонду України у Золочівському районі
Львівської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у
Золочівському районі Львівської області про зобов'язання вчинити дії,

в с т а
н о в и л а :

У липні
2005 року управління Пенсійного фонду України у Золочівському районі Львівської
області звернулося в суд з вказаним адміністративним позовом.

Просило зобов'язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у
Золочівському районі Львівської області підписати акт звірки суми виплачених пенсій
по інвалідності та включити до нього не прийняту до відшкодування суму 631,73
грн.

Постановою Господарського суду Львівської області від 09 листопада 2005
року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного господарського суду
від 27 червня 2006 року, в задоволенні позову відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що пенсію ОСОБА_1 на території України
призначено помилково. Потерпілі, які отримали трудове каліцтво поза межами
України і переїхали в Україну на постійне місце проживання не є застрахованими
в Україні, за них не сплачувались страхові внески до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України, а тому Фонд не має підстав для відшкодування виплачених пенсій
управлінням Пенсійного фонду України.

В касаційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та
процесуального права, позивач просить скасувати судові рішення та постановити
нове про задоволення позову.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального
права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку
про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 одержав трудове
каліцтво на території Російської Федерації (місто Чита) у 2004 році, є
інвалідом ІІІ групи, і йому в Україні виплачується пенсія.

Зокрема, за період 24 лютого 2005 року по 30 червня 2005 року управлінням
Пенсійного фонду України у Золочівському районі Львівської області вказаній особі
здійснювалася виплата пенсії на загальну суму 626,78 грн., також управлінням
понесені витрати в сумі 4,95 грн. на доставку пенсії.

Проте, відповідачем не приймаються до заліку та не відшкодовується витрати
управління Пенсійного фонду, пов'язані з виплатою пенсій по інвалідності, що
сталася внаслідок нещасного випадку на виробництві на території Російської
Федерації.

Статтею 1 Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування встановлено, що
загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав,
обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає
матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або
тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та
інших джерел, передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ, в Україні залежно
від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального
страхування:

- пенсійне страхування;

- страхування у зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням;

- медичне страхування;

- страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності;

- страхування на випадок безробіття.

Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій
цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування,
регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Спори, що виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, вирішуються в судовому
порядку, якщо законом не встановлено досудовий порядок їх розгляду (стаття 12
Основ).

За пенсійним страхуванням згідно зі статтею 25 Основ
надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення:

- пенсії за віком, по інвалідності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства);

- пенсії у зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених пунктом 4 цієї статті;

- медичні профілактично-реабілітаційні заходи;

- допомога на поховання пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї статті за страхуванням від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі
види соціальних послуг та матеріального забезпечення:

- профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам
на виробництві та професійним захворюванням;

- відновлення здоров'я та працездатності потерпілого;

- допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

- відшкодування збитків, заподіяних працівникові
каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх
трудових обов'язків;

- пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання;

- пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

- допомога на поховання осіб, які померли внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

У частині 4 статті 26 Основ встановлено, що
якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Враховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
належним страховиком, тим, хто має надавати застрахованій особі матеріальну
допомогу чи соціальні послуги відповідно до статті 25 Основ, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності» закріплене аналогічне
правило - якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи
надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори
щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право
звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування
щодо відшкодування понесених ним витрат.

Сфера дії цього Закону поширюється на таку категорію інвалідів, щодо відшкодування
витрат на виплату пенсій яким виник спір.

За змістом частини 2 статті 2 зазначеного Закону особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам
внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних
з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по
страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

При цьому право на таке забезпечення, яке встановлено в Україні, не
залежить від того, у якій з колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на
виробництві з застрахованою особою або виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових обов'язків.

Підпунктом «а» статті 27 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» встановлено, що громадянам України - переселенцям з
інших держав, які не працювали в Україні, пенсії по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва або професійного захворювання призначаються незалежно від
стажу роботи.

Відповідно до пункту 3 розділу XI (Прикінцеві положення)
Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності» відшкодування шкоди, медична, професійна та соціальна
реабілітація провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків
також зазначеним у статті 8 цього Закону особам, які потерпіли до набрання ним
чинності та мали право на зазначені страхові виплати і соціальні послуги.

Абзацом третім пункту 3 розділу XI встановлено, що уся
заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання
чинності цим Законом підприємства, установи та організації не відшкодували
матеріальної і моральної (немайнової) шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами, установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника - Фондом соціального страхування від нещасних
випадків.

Отже, за змістом наведеної норми обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України відшкодувати
потерпілим на виробництві та членам їх сімей матеріальну і моральну (немайнову)
шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я, не залежить від того, чи сплачували
Фонду страхові платежі підприємства, що ліквідувалися та на яких було ушкоджено
здоров`я потерпілого.

Як вбачається з абзацу 7 наведеного вище пункту, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків є правонаступником державного, галузевих та
регіональних фондів охорони праці, передбачених статтею 21 Закону України «Про
охорону праці», які ліквідуються.

Доводи Відділення ФССНВ про поширення на спірні відносини положень Угоди
про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, завданої працівникам
каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язані
з виконанням ними трудових обов'язків, підписаної 9 вересня 1994 року між
частиною держав колишнього СРСР, не є обґрунтованими.

Статтею 2 цієї Угоди передбачено, що відшкодування шкоди, завданої
працівнику внаслідок трудового каліцтва, іншого ушкодження здоров'я (у тому
числі при настанні втрати працездатності в результаті нещасного випадку на
виробництві, пов'язаного з виконанням працівниками трудових обов'язків, після
переїзду потерпілого на територію іншої Сторони), смерті здійснюється
роботодавцем Сторони, законодавство якої поширювалось на працівника в момент
одержання каліцтва, іншого ушкодження здоров'я, смерті.

Роботодавець, відповідальний за завдання шкоди, здійснює її відшкодування
відповідно до свого національного законодавства.

Зі змісту процитованої норми випливає, що вона регулює інші відносини, а не
ті, які є предметом спору у справі та пов'язані з відшкодуванням витрат ПФУ,
понесених у зв'язку з виплатою пенсій особам, які стали інвалідами внаслідок
нещасного випадку на виробництві на території інших республік СРСР до
проголошення Україною незалежності.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення від 13 березня
1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної Угоди та членів
їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони
проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною Угодою, несе держава, яка надає забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні розрахунки між державами можуть проводитися
лише на підставі двосторонніх договорів.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що страховиком, який
має виплачувати пенсію по інвалідності особі, яка стала інвалідом від нещасного
випадку на виробництві на території Російської Федерації, а в разі виплати
такої органами Пенсійного фонду України - відшкодувати останньому витрати, є Фонд соціального страхування від нещасних випадків.

Разом з тим, обраний у цій справі спосіб захисту (відновлення) порушеного
права колегія суддів вважає частково таким, що не відповідає змісту прав
управління ПФУ щодо відшкодування понесених ним витрат.

Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному
фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання, затверджений постановою Правління
Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 4 березня 2003
р. № 5-4/4, не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку,
оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків розраховано на відсутність спору.

У разі незгоди на підписання актів з боку Фонду
соціального страхування від нещасних випадків вимоги про стягнення мають
вирішуватись у судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, а не
шляхом пред'явлення вимог про підписання актів звірки.

Згаданий Порядок визначає механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із
Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності» (крім осіб, зазначених у пункті 2 статті 8 цього
Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право
яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із
законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди,
заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків.

Допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права
призвели до неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені судом
касаційної інстанції, що відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України є підставою для скасування судових рішень
судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий
розгляд.

Керуючись статтями 223, 227, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Золочівському районі
Львівської області задовольнити частково.

Постанову Господарського суду Львівської області від 09 листопада 2005 року
та ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 27 червня 2006 року
скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
до Верховного Суду України за винятковими обставинами протягом одного місяця з
дня їх відкриття.

Судді:

Д.В. Ліпський С.Є. Амєлін М.І. Гурін М.Г. Кобилянський В.В. Юрченко