Справа № 2а-66/2008
Суддя: Мазай Н.В.
Дата ухвалення: 2008-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
Е М У К Р А Ї Н И
квітня 2008 року м.
районний суд Черкаської області
головуючого - судді Мазай
при секретарі: Ставській
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління праці
та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації,
управління праці та соціального захисту населення Монастирищенської районної
державної адміністрації про стягнення заборгованості по невиплаченій
разовій грошовій допомозі як учаснику війни, -
Позивач 18.02.2008 року звернувся в суд з позовом до
відповідачів про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги
посилаючись на те він є учасником війни, що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1, виданим йому
27.02.1998 року Управлінням праці та соціального захисту населення Монастирищенської
районної державної адміністрації Черкаської області. Згідно з ч.5 ст. І 4 Закону щорічно до 5 травня учасникам війни повинна
виплачуватись разова грошова
допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Частиною І ст. 17- І Закону встановлено, що
щорічну виплату разової грошової допомоги
до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону,
здійснюють органи праці та соціального захисту населення, тобто відповідач. Здійснюючи
передбачені Законом виплати, відповідач виплатив йому у 2005 та 2006 роках по
50 грн., а у 2007 році - 55 грн. Однак, у
2005 році мінімальна пенсія за віком становила 332 грн. Отже, відповідач у 2005
році недоплатив йому разову грошову допомогу у розмірі 946 грн. З 1 квітня 2006 року мінімальна пенсія
за віком складала 359 грн. Отже, у 2006 році
відповідач недоплатив йому разову грошову допомогу у розмірі І027 грн. На 2007 рік мінімальна пенсія за
віком була встановлена у розмірі 380 грн. Отже,
у 2007 році відповідач недоплатив йому разову грошову допомогу у розмірі 1085 грн. Таким чином, загальна сума недоплачених позивачу відповідачем коштів
складає 3058 грн. Дії відповідача в частині невиплати разової грошової
допомоги в установленому Законом розмірі позивач вважає
протиправними, оскільки
вони порушують користування законодавчо встановленими
пільгами, компенсаціями та гарантіями, а також суперечать слідуючим нормам національного та
міжнародного права: ст.
1 Конституції України, згідно з якою Україна проголошена соціальною
та правового державою; ст. З Конституції України, відповідно
до якої найвищою соціальною цінністю в Україні визнається людина, її права і свободи та їх
гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності
держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави;
ч,1ст.19 Конституції України, де зазначено, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; ст.21 Конституції України, якою встановлено, що права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; ч.2ст.22 Конституції України, згідно з якою
конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; ст.
ст.46 та 48 Конституції України, якими встановлено право кожного на соціальний
захист та на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї; ч. ч.2 і 3 ст.2 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", якими передбачено, що права та пільги для ветеранів
війни, встановлені раніше законодавством
України, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади, які обмежують права
і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними; ст. 1
Протоколу № 1 до Конвенції про захист
прав людини та основоположних свобод
І950 року, згідно з якою кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном
і ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства
і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права;
ст. 12 Європейської соціальної хартії
(переглянутої) 1996 року, згідно з якою держава зобов'язана підтримувати функціонування системи соціального
забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового
посилення тощо. Відповідач відмовляється добровільно виплатити недоплачену йому
суму коштів, посилаючись на обмежене
фінансування з державного бюджету, передбачене законами України про Державний бюджет України на 2005,
2006 та 2007 роки. Однак, такі
посилання відповідача є безпідставними, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року
№ 6-рп/2007 у справі № 1-29/2007 визнано
такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) ряд положень
Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік", зокрема, ст.29,
за якою у 2007 році виплата щорічної
разової допомоги учасникам війни відповідно до Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачена у
розмірі лише 55 грн. Як зазначено в
абзаці 2 п.3.1. мотивувальної частини
згаданого вище рішення Конституційного Суду
України, аналіз законодавчої діяльності Верховної Ради України свідчить
про те, що при прийнятті законів про Державний бюджет України систематично
зупиняється дія інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і
гарантій, які є складовою конституційного права громадян на соціальний захист і
достатній рівень життя кожного. В
п.5 мотивувальної частини того ж рішення вказано, що, проаналізувавши практику зупинення законом про Державний бюджет України дії
інших законів України, Конституційний
Суд України дійшов висновку, що зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо
надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення
змін до інших законів України, не відповідає ряду статей Конституції України.
Таким чином, про порушення свого права на отримання разової грошової допомоги у
певному розмірі у 2005, 2006 та 2007 роках він дізнався лише з рішення
Конституційного Суду України від 9
липня 2007 року. Тому вважає, що встановлений ст. 99 КАС України строк звернення до адміністративного суду з приводу
недоплати разової грошової допомоги у 2005 та 2006 роках пропущений ним
з поважних причин і він підлягає поновленню. Крім того, просить врахувати його похилий вік та стан здоров»я, часті
хвороби, що позбавило його можливості
вчасно звернутися до суду. Відповідно до п.5 резулятивної частини
вказаного рішення Конституційного Суду України
від 9 липня 2007 року, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що
визнані неконституційними. Просить суд поновити пропущений ним
з поважних причин
строк звернення до адміністративного суду з приводу недоплати у 2005
та 2006 роках щорічної разової грошової допомоги відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту. Стягнути з відповідачів на його користь суму
недоплаченої у 2005, 2006 та 2007 роках
разової грошової допомоги в загальному розмірі 3 058 гривень.
судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у
встановленому законом порядку. В позовній заяві поданій до суду 18.02.2008 року
просить справу розглядати у його відсутність.
ухвали Монастирищенського районного суду від 19.03.2008 року у задоволенні
клопотання представників відповідача управління праці та соціального захисту
населення Монастирищенської райдержадміністрації про обов»язкову участь
позивача у розгляді справи, відмовлено.
Представник відповідача Головного
управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної
адміністрації та представник відповідача управління праці та соціального
захисту населення Монастирищенської райдержадміністрації Тімченко В.А. (
діє на підставі доручень №№ 302/11, 01-150 від 27.02.2008 року, від
05.02.2008 року ) в судовому засіданні позов не визнала. Повністю підтримала
заперечення подані на адресу суду раніше, а саме заперечення управління праці
та соціального захисту населення Монастирищенської райдержадміністрації №
01-241 від 03.03.2008 року згідно з якими Управління праці та соціального захисту населення повідомляє, що не може виступати відповідачем щодо позову
жителя с. Терлиця ОСОБА_1, оскільки
Головним розпорядником коштів по призначенню і виплаті разової грошової допомоги , відповідно до ч. 2 Закону
України «Про внесення змін до Закону України від 25.12.1998 № 367 «Про статус ветеранів війни
,гарантії їж соціального захисту», є Кабінет Міністрів
України, який визначає порядок виплати допомоги ветеранам війни і щорічно у
Законі України «Про державний бюджет України
» передбачає цільові кошти, необхідні для виплати допомоги ветеранам війни. В
Монастирищенському районі нарахування
цих коштів проводиться централізовано Центром по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат за дорученням
Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської ОДА, якому Кабінетом Міністрів України делеговані
повноваження по нарахуванню та виплаті допомоги.
Кошти поступають безпосередньо на пенсійні рахунки ветеранів війни . Функція
районного управління праці та соціального захисту населення зводиться лише до
перевірки анкетних даних осіб, які
мають право на даний вид виплати за списками, які формуються Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат. Згідно бюджетної класифікації видатків
та кодів функціональної класифікації 090201=090214, на підставі яких сформовано
кошторис управління, виплата одноразової допомоги до 5 травня не передбачена.
Оскільки претензій з боку позивача щодо несвоєчасного повернення списків на
виплату чи помилки в його анкетних
даних немає, а дії управління не вплинули (і не могли вплинути через відсутність повноважень) на розмір допомоги
вважають, що в позові до них необхідно відмовити.
- заперечення Головного управління праці та соціального захисту
населення Черкаської обласної державної адміністрації № 328/11 від
28.02.2008 року згідно з яким, вважають, що
позовні вимоги позивача є безпідставними та не можуть бути задоволеними, а тому адміністративний позов
повинен бути залишений без задоволення
з наступних підстав : позивачем у позові сума необхідної виплати
розраховувалась відповідно до ст. 14 Закону
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від
22.10.1993р. №3551-ХІЇ - щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР
за самовіддану працю та бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, виплачується разова
грошова допомога у розмірі чотирьох мінімальних
пенсій за віком, іншим учасникам війни - у розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком. Дійсно, відповідно до
ст. 14 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5
травня учасникам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірі 3 мінімальних пенсій за віком. Однак, відповідно до ст. 17 Закону фінансування
витрат, пов'язаних з введенням в дію
цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих
бюджетів. Тобто, застосування пільг, компенсацій та гарантій для певних категорій громадян, в тому числі виплата
грошової допомоги для ветеранів війни потребує фінансування за рахунок
коштів Державного бюджету України. Статтею
34 Закону України „Про державний бюджет України на 2005 рік" установлено, що у 2005 році виплата щорічної
разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" учасникам війни здійснюється в розмірі 50
гривень, які і були нараховані (виплачені) позивачу у встановленому
законом порядку. Пунктом 18 ст. 77 Закону
України „Про державний бюджет України на 2006 рік" №3235-ІУ від
20.12.2005р., положення дій ч. 5 ст. 14 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині визначення розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги призупинено на 2006
рік. Крім того, статтею 30 Закону установлено, що у 2006 році виплата щорічної разової допомоги відповідно
до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" учасникам війни здійснюється в розмірі 50 гривень,
які і були нараховані (виплачені) позивачу у встановленому законом порядку. Також, п. 13 ст. 71 Закону України „Про державний
бюджет України на 2007 рік" №489-У від 19.12.2006р., положення дій
ч. 5 ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" в частині визначення розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги взагалі призупинено на 2007
рік. Крім того, ст. 29 Закону установлено, що у 2007 році виплата
щорічної разової допомоги відповідно до законів України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам війни здійснюється в розмірі 55 гривень, які і були
нараховані (виплачені) позивачу у встановленому законом порядку. Частиною 2 ст. 95 Конституції України зазначено, що
виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які
видатки держави на загальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Крім того, при розподілі
державних коштів повинні враховуватись вимоги ч. ч. 1 та 3 ст. 95 Конституції
України щодо справедливого і неупередженого
розподілу суспільного багатства між громадянами та територіальними
громадами, а також збалансованості бюджету України. Єдиним Законом України,
який Конституція України відокремлює серед інших - це Закон України „Про
Державний бюджет". Зокрема, суттєві його відмінності полягають у тому, що
згідно з Конституцією України цей закон приймається
щорічно та має визначений термін дії, суб'єктом права законодавчої
ініціативи щодо цього закону є тільки Кабінет Міністрів України. Відповідно до
цих конституційних норм, у разі якщо застосування пільг, компенсацій та
гарантій для певних категорій громадян, у тому числі виплата грошової допомоги
ветеранам війни, потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України, його обсяги не можуть
визначатися будь - яким іншим законом,
крім Закону про Державний бюджет України на відвідний рік. Відповідно до
ст.ст. 116, 117 Конституції України забезпечення проведення фінансової політики, політики у сфері соціального захисту та розробка проекту закону про Державний бюджет
України покладено на Кабінет Міністрів
України, постанови і розпорядження якого в межах його компетенції є
обов'язковими до виконання. Статтею 51 Бюджетного кодексу України
визначено, що розпорядники бюджетних коштів
беруть бюджетні зобов'язанні та проводять видатки тільки в межах
бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Відповідно до рішення
Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року
№ 6-рп/2007 положення статті 29 Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік", за якою у 2007 році виплата
щорічної разової допомоги відповідно до закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам війни
здійснюється в розмірі 55 гривень, визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є неконституційними). Крім того, пункт 13 статті 71 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію частини п'ятої
статей 12, 13, 14 та 15 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині визначення
розміру виплат щорічної разової грошової допомоги визнано також не конституційним. Вказані положення Закону
відповідно до ст. 152 Конституції України втрачають
чинність з дня ухвалення рішення про їх неконституційність, тобто з 09.07.2007р. - дати прийняття рішення, однак
позивачу щорічна виплата допомоги здійснювалася до прийняття
Конституційним Судом рішення. Постановою
Кабінету Міністрів України „Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої
Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" №177 від 18.02.2004р. установлено, що Міністерство фінансів і
Державне казначейство забезпечують щороку до
10 квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги,
передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", у розмірах,
установлених законом про Державний бюджет на відповідний рік, і для подальшого перерахування їх місцевим
органам праці та соціального захисту
населення. Тобто, місцевими та районними управліннями праці та соціального
захисту населення відповідних райдержадміністрацій та міст обласного значення учасникам війни виплачуються
кошти в тому обсязі, які були виділені Головному управлінню для даної виплати.
Зазначають, що відповідно до ст. 58
Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти, зокрема рішення Конституційного Суду України не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли
вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може
відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як
правопорушення. Позивач у пред'явленому
позові вважає, що Головне управління праці та соціального захисту населення неправильно здійснювало нарахування щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня,
тобто з порушенням норм Закону, однак вказані нарахування та визначення
їх розміру здійснювались у чіткій відповідності до Законів України про
державний бюджет на відповідні роки та іншими
нормативними актами. Крім того, Головне управління як розпорядник коштів
є в даному випадку суб'єктом
владних повноважень відповідно до пункту 7 частини 1 статті З КАС
України, так як при здійсненні (виконанні) владних управлінських функцій на основі законодавства до його повноважень (компетенції) не входить прийняття
рішень по визначенню конкретних
розмірів щорічної разової грошової допомоги. Допомога здійснювалась в
тому обсязі, яка була виділена Міністерством фінансів України і Державним казначейством України у розмірах,
установлених законом про Державний бюджет на відповідний рік, зокрема
позивач невірно визначив відповідача по
справі адміністративної юрисдикції (п. 1 ч. 1 ст. З КАС України), який здійснює (повинен здійснювати)
владні управлінські функції (Мінпраці та/або Кабмін України), а не
виконувати їх, як Головне управління. У
зв'язку з тим, що позивачем не надано відповідних доказів про поважні причини пропущення річного строку звернення до
адміністративного суду, встановленого ст. 99 КАС України, Головне управління як
відповідач по справі взагалі наполягає на відмові у задоволенні
адміністративного позову в частині виплати щорічної разової грошової
допомоги протягом 2005-2006 років. Крім того,
Конституційним судом визнані неконституційними положення соціальних статей лише
щодо Закону України „Про Державний бюджет на 2007 рік", а не положень соціальних статей відповідних Законів
України про Державний бюджет на 2005-2006 роки, які є чинними. Просять в
задоволенні позову відмовити.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
адміністративний позов підлягає до
задоволення частково,
виходячи з наступного:
Судом встановлено, що позивач є
що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_2 (
Дані правовідносини регулюються ч. 5 ст. 12 Закону України “ Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”
травня учасникам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірі 3 мінімальних пенсій за віком.
- Рішенням Конституційного Суду
України від 01.12.2004 р. № 20-рп/2004 визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є неконституційними), положення статті 44 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2004 рік», якими встановлено, що у 2004 році виплата щорічної
разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" № 3551-ХІІ від 22.10.1993 року із змінами і доповненнями
здійснюється в меншому розмірі, чим передбачено цим законом;
частиною 3 статті 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і
- проаналізувавши рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 р.
№ 20-рп/2004, яким
визнано неконституційними положення статті 44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік», частину 3
статті 22 Конституції України, та враховуючи
те, що право на отримання разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» не залежить від розміру доходів отримувача чи наявності
фінансування з бюджету, а має безумовний характер, суд прийшов до
висновку, що необхідно задовольнити вимоги стосовно виплати недоплаченої щорічної грошової допомоги за
2005-2007 роки, оскільки, Верховна Рада України,
приймаючи Закон України «Про Державний бюджет України 2005 рік», Закон України «Про Державний бюджет України 2006 рік» та Закон України «Про
Державний бюджет України 2007 рік», знову обмежила соціальне право громадян, закріплене Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на отримання
разової грошової допомоги до 5
травня при наявності рішення Конституційного Суду України з аналогічного
питання, застосувавши до спірних правовідносин у даній частині ч.7 ст. 9
КАС України, згідно якої: у разі відсутності закону, що регулює
відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні
правовідносини ( аналогія закону);
пенсія за віком на 2005 рік встановлена в розмірі прожиткового мінімуму на одну особу,
яка втратила працездатність, що передбачено Законом України «Про затвердження
прожиткового мінімуму на 2005 рік», у розмірі 332,00 грн., тому недоплата за
2005 рік, яка підлягає стягненню на користь позивача, складає 946,00 грн. (332,00 х 3 = 996,00 - 50 );
пенсія за віком на 2006 рік встановлена в розмірі прожиткового мінімуму на одну особу,
яка втратила працездатність, що передбачено Законом України «Про затвердження
прожиткового мінімуму на 2006 рік» у розмірі 350 грн. з 1 січня 2006 року та у розмірі 359
грн. з 1 квітня 2006 року, тому недоплата за 2006 рік, яка підлягає стягненню становить 1 027 грн. ( 359 х 3
- хоча мінімальна пенсія на 2007 рік встановлена у розмірі 410 гривень,
однак позивач ставить вимогу про стягнення недоплаченої щорічної разової
грошової допомоги з розрахунку мінімальної пенсії на 2007 рік 380 гривень, а
суд самостійно не може збільшити або зменшити розмір позовних вимог, а тому
розглядає позов в межах заявлених позовних вимог, тому недоплата за 2007 рік
становить 1085 грн ( 380 х 3 = 1140 - 55 ) (Закон України «Про Державний бюджет
на 2007 рік № 489-V від 19.12.2006 року).
- в частині стягнення недоплаченої одноразової допомоги із відповідача Головного
управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної
адміністрації, підлягає задоволенню виходячи із наступного:
- постановами Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 рік № 486 „Про
забезпечення виплати у 2002 році разової грошової допомоги, передбаченої
Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” та від 31.03.2003 р. №
425 „Про забезпечення виплати у 2003 р. разової грошової допомоги, передбаченої
Законом України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”, а також ст. 17-1 Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що виплата разової грошової допомоги
здійснюється органами праці та соціального захисту населення, яке є
відповідачем за даним позовом;
відповідача також підтверджується п. 4
Типового положення про головне управління праці та соціального захисту
населення обласної, Київської міської державної адміністрації і управління
праці та соціального захисту населення Севастопольської міської державної
адміністрації, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.09.2000 року № 1498, згідно якого у 2004 -
2006 роках управління проводило роботу з надання адресної соціальної допомоги і
підтримки малозабезпеченим громадян, у тому числі інвалідів; здійснювало
контроль за правильністю і своєчасністю призначення та виплати соціальних
виплат і допомоги, проведення інших заходів соціального захисту населення;
здійснювало керівництво і контроль за роботою відповідних підрозділів з
нарахування та виплати соціальних виплат і допомоги. Вищезазначені функції закріплені за
головним управлінням парці та соціального захисту населення і сьогодні - постановою Кабінету Міністрів України від
30.05.2007 року № 790;
обов»язок відповідача Головного управління праці та соціального захисту
населення Черкаської обласної державної адміністрації здійснити нарахування та провести виплату
вказаних сум підтверджується
їх запереченням; поясненнями їх представника, представника управління праці
соціального захисту Монастирищенської районної державної адміністрації та
наданими запереченнями, що Кабінет Міністрів України делегував ці повноваження
Головному управлінню праці та соціального захисту населення;
Конституції України визначено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану
можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод людини із зазначенням
строку дії цих обмежень;
якого покладено обов»язок забезпечення та контролю по забезпеченню соціальних
гарантій громадян, не надав суду доказів правомірності застосування ним
положень закону про державний бюджет на відповідний рік, а не спеціального -
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту". Крім цього, відповідач не надав суду доказів звернення до
вищестоящих органів (Міністерства Фінансів, Кабінету Міністрів України) з
приводу нестачі коштів для забезпечення виконання покладених на нього
обов»язків чи до Конституційного Суду України з приводу конституційності
положень законів України про Державний бюджет на відповідний рік. Тому суд
вважає, що підстави для притягнення до розгляду справи інших органів виконавчої
- в частині стягнення недоплаченої одноразової допомоги із відповідача -
Управління праці та соціального захисту населення Монастирищенської районної
державної адміністрації позов не
підлягає задоволенню, так як нарахування вказаних виплат не входить до їх
обов»язків у відповідності до наданих пояснень та наданих кодів
виплат, які ними здійснюються,
- суд вважає
твердження відповідачів про пропуск позивачем строку звернення до суду за
2005-2007 роки є безпідставними, так як ст.99 КАС України передбачає не лише
річний термін звернення із адміністративним позовом, але і в строки,
встановлені іншими законами, яким є ст.257 ЦК України, яка підлягає
застосуванню при вирішенні майнових спорів.
звільнені від сплати судового збору.
1, 3, 19, 21, 22, 46, 48, 55, 64 Конституції України, Законом України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ із змінами і доповненнями, Рішенням Конституційного Суду України від
01.12.2004 р. № 20-рп/2004, Рішенням Конституційного Суду України від
9.07.2007 року № 6 - рп/2007, ст.ст. 7, 8, 9,10, 11,
п.1) ч.1 ст.17, 72,
ст.99, ст.100, 104-106, ч.4 ст.
128, 158-163, 185-186 КАС України, Постановою
Кабінету Міністрів України від
29.09.2000 року № 1498 “Про затвердження типових положень про головне
управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської
державної адміністрації і управління праці та соціального захисту населення
Севастопольської міської державної адміністрації і про управління праці та
соціального захисту населення районної, районної у містах Києві та Севастаполі
державної адміністрації”, Постановою Кабінету Міністрів України № 790
від 30.05.2007 року “Про затвердження типових положень про Головне
управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської,
управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської і
про управління праці та соціального захисту населення районної, районної у м.
Києві та Севастаполі державної адміністрації”, суд
Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної
державної адміністрації на користь ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу
за 2005-2007 роки в сумі 3 058 гривень 00 коп., з яких за 2005 рік - 946
грн.00коп., за 2006 рік - 1 027 грн. 00 коп., за 2007 рік - 1 085 грн.
позову до управління праці та соціального захисту населення Монастирищенської
районної державної адміністрації відмовити.
апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання копії повного тексту постанови через Монастирищенський районний суд
до Київського апеляційного
адміністративного суду .
скаргу на постанову суду може бути подано протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження до Київського
апеляційного адміністративного суду через Монастирищенський районний
суд.
Постанова суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Суддя Н.В. Мазай