Справа № 22-а-178/2008
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Лакомська Ж.І. Справа № 22-а-178/08
районний суд м. Львова
ряд. стат. звіту № 31
№2-а-178/07
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при секретарі - Гідеї
К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1ирівни
на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 25 травня 2007 року у
справі № 2-а-158/07 за її позовом до Львівського обласного військового
комісаріату, головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області
про перерахунок розміру пенсії та виплату недоотриманих сум, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у
якому просила зобов'язати Львівський обласний військовий комісаріат (далі -
Облвійськомат) провести перерахунок раніше призначеної їй пенсії в разі втрати
годувальника починаючи з січня 2005 року та стягнути на її користь 1353,73 грн.
недотриманих у зв'язку з цим за період січень-серпень 2005 року коштів. У ході
судового розгляду справи позивачка збільшила розмір майнових вимог до 2127,29
грн. за період січень-листопад 2005 року. Крім того, співвідповідачем у справі
було залучено головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області
(далі - ГУ ПФУ).

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 25
травня 2007 року у задоволенні вказаного позову було відмовлено за
безпідставністю.

У поданій апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 просить
зазначену постанову скасувати і ухвалити нову, якою повністю задовольнити її
позовні вимоги, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права та невідповідність його висновків
обставинам справи. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що відповідно
до ст. 37, 39 Закону України “Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб”, п.1 ст. 10 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, п.п. 65, 66 Положення про порядок призначення та виплати
в Міністерстві оборони України державних пенсій і доплат військовослужбовцям та
членам їх сімей, затвердженого наказом Міністра оборони України № 205 від 08
серпня 1994 року, мінімальний розмір пенсії в разі втрати годувальника не може
бути нижчим 135% мінімального розміру пенсії за віком з одночасним її
підвищенням на 150% мінімальної пенсії за віком. Стверджує, що розмір
мінімальної пенсії за віком, з якого необхідно обчислювати розмір призначеної
їй пенсії у зв'язку з втратою годувальника, передбачений Законом України “Про
Державний бюджет України на 2005 рік” та розпорядженням КМ України № 92-р від
02 квітня 2005 року, починаючи з січня 2005 року становить 332 грн. Просить
врахувати, що у спірний період вона не отримувала навіть розміру мінімальної
пенсії за віком, що грубо порушило її права та інтереси. Вважає, що за
січень-листопад 2005 року їй слід виплатити недоотриману різницю в сумі 2129,29
грн.

Представник ГУ ПФУ у ході апеляційного розгляду вимоги
апеляційної скарги не визнала, вважає їх безпідставними і просить залишити
постанову суду першої інстанції без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове
засідання на виклик суду не прибули, що не перешкоджає судовому розгляду справи
відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи
і доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Встановлено, що позивачці ОСОБА_1. пенсія у зв'язку із
втратою годувальника призначена відповідно до вимог Закону України “Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб”. При цьому її розмір
визначено на підставі п. “б” ст. 36 Закону, згідно із яким сім'ям
військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які
померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не
пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби (службових обов'язків),
або внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби, пенсії в разі
втрати годувальника призначаються у розмірі 30 процентів заробітку годувальника
на кожного непрацездатного члена сім'ї.

Із врахуванням віднесення ОСОБА_1 до кола осіб,
передбачених п.1 ст. 10 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, розмір її пенсії підвищено на 150% мінімальної пенсії за
віком, а саме на 29,87 грн., виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої постановою Кабінету Міністрів України №1 від 03 січня 2002 року
“Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного
бюджету” із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 1350 від
01 жовтня 2003 року.

Крім того, встановлено, що оскільки щомісячний розмір
пенсійних виплат позивачки не досягав прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, відповідачем Облвійськоматом у спірний період їй
правомірно та у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України № 1215
від 18 вересня 2004 року “Про підвищення рівня пенсійного забезпечення”
надавалася щомісячна державна адресна допомога до пенсії (дотація) у сумі, що
не вистачала до визначено законом прожиткового мінімуму.

Покликання апелянта на необхідність перерахунку раніше
призначеної їй пенсії з втрати годувальника у період січень-листопад 2005 року,
виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого Законом України
“Про Державний бюджет України на 2005 рік” та розпорядженням Кабінету Міністрів
України №92-р від 02 квітня 2005 року на рівні 332 грн. не відповідають дійсним
обставинам справи, є помилковими та до уваги колегією суддів не приймаються,
оскільки закріплений вказаними нормативно-правовими актами розмір мінімальної
пенсії за віком застосовується виключно для визначення розміру пенсій,
призначених відповідно до Закону України “Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування”, дія якого не поширюється на пенсії, призначенні згідно із Законом
України “Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб”.

Доводи апеляційної скарги в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не
спростовують.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до
висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір,
ухвалив законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1ирівни залишити без задоволення,
а постанову Личаківського районного суду м. Львова від 25 травня 2007 року у
справі № 2-а-158/07 за її позовом до Львівського обласного військового
комісаріату, головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області
про перерахунок розміру пенсії та виплату недоотриманих сум - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Улицький

В.М.Багрій