Справа № 22-а-1031/2008
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2008-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м.Харків, вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Справа №22-а- 103108 Головуючий 1
інстанції: Библів С.В.
Доповідач: Подобайло З.Г.
Ухвала

Іменем України

05 березня 2008 року

м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Сіренко
О.І.

Суддів - Подобайло З.Г.

- Григоров А.М.

за участю
секретаря судового засідання - Спесивцевої О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу представника ГУМВС України в Харківській області О.В.Блудової на постанову Первомайського
міськрайонного суду Харківської області від 04.10.2007 року по справі № 2-а-17/2007 рік

за позовом
ОСОБА_1

до ГУМВС
України в Харківській області

про поновлення
на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу , стягнення моральної
шкоди, а також визнання нечинними наказів № 634 від 12.11.2005 року та № 363
від 12.12.2005 року Управління МВС України в Харківській області про звільнення з посади

встановила :

09 листопада 2006 року ОСОБА_1 звернувся до Первомайського міськрайонного
суду Харківської області з адміністративним позовом до Управління МВС України в Харківській області після зміни позовних вимог,
які прийняті судом просив визнати нечинними накази № 643 від 12.11.2005
року УМВС України в Харківській області (про порушення вимог наказу МВС України
№ 60 ДСК та покарання винних) та № 363
від 12.12.2005 року УМВС України в Харківській області (про звільнення з
органів внутрішніх справ), стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі
5000,0 грн.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від
04.10.2007 року по справі № 2-а-17/2007
рік позов задоволено частково.

Визнано нечинними накази № 643 від 12.11.2005 року та № 363 від 12.12.2005
року Управління МВС України в Харківській області про звільнення старшого лейтенанта
міліції ОСОБА_1 з посади начальника
спецприймальника для осіб підданих адмінарешту при Первомайському РВ УМВС
України в Харківській області.

Поновлено старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 на посаді начальника
спецприймальника для осіб підданих адмінарешту при Первомайському РВ ГУМВС
України в Харківській області з 13 грудня 2005 року.

Провадження у справі щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу закрито у зв'язку з відмовою позивача від даних
позовних вимог.

У частині позовних вимог щодо стягнення суми моральної шкоди позивачеві у
задоволенні відмовити.

Судові витрати розподілено відповідно до ст. 94 КАС України.

Будучи не згодним з постановою суду, представник Головного Управління МВС
України в Харківській області
О.В.Блудова, подала апеляційну скаргу, вважає, що вказану постанову
винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, обставини, що
мають значення для справи судом неповно з'ясовані, висновки суду не
відповідають обставинам справи. Скаржник просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Первомайського місьрайонного суду Харківської області від 04.10.2007 та прийняти нову постанову
про відмову ОСОБА_1 в заявлених позовних вимогах.

Представник у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції підтримав
доводи та обґрунтування апеляційної скарги.

Позивач та його представник у судових засіданнях в суді апеляційної
інстанції заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили
постанову суду першої інстанції змінити
та поновити позивача на роботі.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції вважав, що в
УМВС України в Харківській області, а тепер згідно реорганізації Управління (витяг з наказу а.с.31) - ГУМВС України в
Харківській області, не було достатніх підстав звільняти ОСОБА_1 з
займаної ним посади начальника спецприймальника для осіб підданих адмінарешту
при Первомайському РВ УМВС України в Харківській області, оскільки дане
звільнення не відповідає положенням п.п. 26, 27 Указу Президії Верховної Ради
Української РСР «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ Української
РСР», який діяв на момент звільнення позивача, бо системність проступків
відсутня, так як і в наявності відсутність проступку несумісного з займаною
посадою.

Крім того, суд вважає дії
Первомайського РВ УМВС України в Харківській області щодо призначення ОСОБА_1
на посаду виконуючим обов'язки начальника
ІТТ при Первомайському РВ УМВС України в Харківській області такими, що порушують
трудове законодавство, оскільки при огляді у судовому засіданні наказу про таке
призначення позивача у книзі наказів, суд
констатував відсутність на цьому наказі особистого підпису ОСОБА_1 про ознайомлення
його з ним. Крім того, як показав у судовому засіданні свідок ОСОБА_2, він
працював на посаді начальника ІТТ при
Первомайському РВ УМВС України в Харківській області до 29.08.2005 року. Про призначення
ОСОБА_1 в.о. начальника ІТТ нічого не чув і не знав. Представник відповідача
сама у судовому засіданні дала пояснення,
що не розуміє як могло статися, що дві людини працювали на одній посаді та додала,
що перевіряла дану інфомацію і підтвердила, що з 15 червня 2005 року, коли
ОСОБА_1 було призначено в.о. начальника ІТТ по 29 серпня 2005 року, по день
звільнення ОСОБА_2, ОСОБА_2 не перебував у відпустці та на лікарняному.
Відповідно до наказу № 552 від 18.09.1992 року, наказу № 60 дск-2005 та листа
начальника УГБ ГУМВС України в Харківській області С.В.Дергачова, в обов'язки
начальника спецприймальника для утримання осіб, підданих адміністративному
арешту входить розробка кошторису на утримання спеціального приймальника,
забезпечувати постачання його необхідним інвентарем, вживати заходів до ремонту приміщень і підтримання в них
встановленого порядку. Як показав свідок ОСОБА_2 та ОСОБА_3, камери ІТТ та спецприймальника
не відповідали на час скоєння втечі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з-під варти
встановленим вимогам, що пред'являються для приміщень такого типу, а в
обов'язки начальників ІТТ та спецприймальника не входить підтримання в
належному стані відповідно до вимог камер за власні кошти. Контроль за
забезпеченням знаходження камер у придатному стані, який би відповідав всім
нормам та вимогам, його матеріально-технічне забезпечення, має здійснювати
керівництво Первомайського РВ УМВС України в Харківській області. Неналежний
контроль та підтримання камер Первомайського РВ у даному випадку призвело до
невідповідності належного стану камер, через що, спецприймальник ліквідовано
наказом УМВС України в Харківській області від 14.02.2006 року №81. Суд
переконаний, що втеча сталася не через винні дії позивача, який намагався належним чином утримувати осіб слідчо
заарештованих, а через неналежний контроль та матеріально-технічне
забезпечення камер тримання з боку керівництва Первомайського РВ УМВС України в
Харківській області.

Виходячи з того, що накази № 643 від 12.11.2005 року та № 363 від
12.12.2005 року Управління МВС України в Харківській області про звільнення
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 з посади
начальника спецприймальника для осіб підданих адмінарешту при Первомайському РВ
УМВС України в Харківській області були видані з порушенням вимог
положень Указу Президії Верховної Ради Української РСР «Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ Української РСР», суд вважає за необхідне в
частині звільнення ОСОБА_1 визнати їх нечинними. Звідси, необхідно поновити
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 на посаді начальника спецприймальника для
осіб підданих адмінарешту при Первомайському РВ ГУМВС України в Харківській
області з 13 грудня 2005 року, оскільки звільнений він був 12 грудня 2005 року
і цей день згідно трудового законодавства вважається останнім робочим днем
позивача.

Що стосується стягнення моральної шкоди, то згідно трудового законодавства
вона має полягати в порушенні законних прав працівника, яке призвело до
моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації свого життя. Як вбачається з копії трудової
книжки позивача, він звільнений 12 грудня 2005 року, а працевлаштувався менше
ніж через рік після звільнення. За цей час
позивач не перебував на обліку у центрі зайнятості як безробітний. Суд вважає,
що у позивача немає достатніх підстав для стягнення суми моральної шкоди
з відповідача, бо її спричинення у судовому засіданні позивач не довів, тому, у
цій частині позовних вимог позивачеві слід у задоволенні відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін та позивача,
дослідивши доводи апеляційної скарги, розглянувши надані письмові докази в їх
сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню , виходячи з наступного.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Первомайського РВ УУМВС України в Харківській області та до Управління МВС України в Харківській області з
адміністративним позовом , в якому просив поновити його на роботі на посаді
начальника спеціального приймальника Первомайського РВ УУМВС України в
Харківській області та стягнути з відповідача на його користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 27.12.2005 року до дня поновлення на
роботі ( а.с. 4).

Ухвалою від 09.11.2006 року судом
відкрито провадження у справі та призначене попереднє судове засідання ( а.с.
1).

У попередньому судовому засіданні 24.11.2006 року, представником
відповідача -Первомайського РВ УМВС України в Харківській області заявлене
клопотання про те, що Первомайський РВ УМВС України в Харківській області не є
належним відповідачем по справі. Як вбачається з протоколу судового засідання
позивач погодився з таким клопотанням і відмовився від позову в цій частині ,
судом прийнята відмова , що вбачається з протоколу судового засідання та ухвали про призначення справи до судового
розгляду ( а.с. 28, 40).

Відповідно положень ч.1, ч.2 ст. 112
КАС України позивач може відмовитися
від адміністративного позову
повністю або частково. Відмова від адміністративного
позову під час підготовчого провадження має бути викладена
в адресованій суду
письмовій заяві, яка приєднується до справи.

Про прийняття відмови
від адміністративного позову суд
постановляє ухвалу, якою закриває
провадження у справі. У разі часткової
відмови позивача від
адміністративного позову суд
постановляє ухвалу, якою
закриває провадження у
справі щодо частини позовних вимог.

Колегією суддів встановлено, що адресованої суду письмової заяви ОСОБА_1
про відмову під час підготовчого провадження від
адміністративного позову до Первомайського РВ УМВС України в Харківській
області до матеріалів справи не приєднано.

Згідно п.15 ч.4 , ч.5 ст.160 КАС України
ухвали з питань закриття провадження у справі викладаються окремим документом .

Ухвали, які викладаються окремим
документом, постановляються в
нарадчій кімнаті та підписуються
складом суду, який розглядає справу.

Частиною 1 ст.121 КАС України
передбачено, що за
наслідками підготовчого провадження
суд постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без
розгляду;

2) зупинення провадження у
справі;

3) закриття провадження у
справі;

4) закінчення підготовчого
провадження і призначення справи

до судового розгляду.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що ухвали про закриття
провадження у справі
щодо відмови від позовних
вимог до Первомайського РВ УМВС України
в Харківській області в нарадчій кімнаті
судом постановлено не було, окремим документом ухвала про закриття провадження у справі не
викладалась і не підписувалась.

Вказані обставини свідчать про порушення судом першої інстанції вимог ст.
112,121, 160 КАС України.

За положеннями ч.1 , ч.3, ч.4 ст. 52 КАС України суд першої інстанції, встановивши,
що з адміністративним позовом
звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до
тієї особи, яка
повинна відповідати за
адміністративним позовом, може за
згодою позивача допустити
заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем
або відповідачем, якщо це не потягне за
собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на заміну
відповідача іншою особою, суд може
залучити цю особу як другого відповідача.

Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається
спочатку.

Колегією суддів встановлено, що
ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління МВС України в
Харківській області , в попереднє судове засідання представник Управління
МВС України в Харківський області не явися, але судом
прийнята ухвала від 24.11.2006 року про
призначення справи до судового розгляду та визначено відповідачем окрім Управління
МВС України в Харківський області і Головне Управління
внутрішніх справ України в Харківський області ( а.с. 40).

З матеріалів
справи вбачається, що на аркуші справи 31 міститься витяг з наказу МВС України
від 04.05.2006 року № 452 про реорганізацію Управління
МВС України в Харківський на Головне Управління МВС України
в Харківський на який послався суд в оскаржуваній постанові, в судовому засіданні 08.12.2007 року за клопотанням
представника відповідача приєднав до матеріалів справи витяг з наказу
про реорганізацію, визначив в якості представника Головного Управління МВС України
в Харківський Москалець О.М. за
довіреністю ( а.с.20), але в порушення
положень ст. 52 КАС України не
вчинив дій, передбачених вказаною нормою та не здійснив заміну Управління
МВС України в Харківський області на
Головне Управління внутрішніх справ
України в Харківський області,
безпідставно залишив в якості відповідача не існуючу установу - Управління
МВС України в Харківський області.

Оскільки заміна сторони у справі чи
залучення стороною у справі є виключною
компетенцією суду першої інстанції в розумінні ст. 52 КАС України, суд
апеляційної інстанції вважає за необхідне
постанову суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції, тобто Первомайського міськрайонного
суду Харківської області.

Крім того, колегія суддів зазначає, якщо розглядається справа за правилами
Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала про забезпечення
доказів також постановляється за правилами
ст. 75 КАС України, а не відповідно ст.ст. 135, 137 ЦПК України.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, судова колегія, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника
Головного Управління МВС України в Харківській області О.В.Блудової
задовольнити частково.

Постанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області від
04.10.2007 року по справі № 2-а-17/2007
рік скасувати, справу направити на новий розгляду
справи до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця з дня набрання ухвалою законної сили, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлений та підписаний 11 березня 2008року .

Головуючий суддя
Сіренко О.І.

Судді
Подобайло З.Г.

Григоров
А.М.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя Харківського апеляційного

адміністративного
суду
Подобайло З.Г.