Справа № 2а-72/2008
Суддя: Скочій Г.Д.
Дата ухвалення: 2008-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а- 72
року Первомайський міський суд
головуючого судді Скочій
при секретарі Карпінчик О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Первомайське справу за позовом позивача ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Первомайської міської ради Луганської
області про визнання дій відповідача
незаконними, покладення обов'язку перерахувати та доплатити щорічну разову
звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що згідно законодавства України є особою, що
постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи у зв'язку з ліквідацією її
наслідків та має відповідне посвідчення. Також відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він належить до інвалідів війни другої групи, що
підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданим Первомайським управлінням
праці та соціального захисту населення 16.03.2004 р.
Згідно ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.10.1993р.
йому щорічно, до 5-го травня, повинна
надаватися одноразова грошова допомога в розмірі восьми мінімальних пенсій за
йому стало відомо, що в порушення вимог ст.13
«Закону про ветеранів» та ч.3 ст.22 Конституції України у 2004, 2005,
2006, 2007 роках призначена грошова допомога нараховувалась неповністю.
Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя,
не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Ст.2 Закону України
«Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 р. №966-ХІІ, що прийнятий на виконання
ч.3 ст.46 Конституції України, передбачає, що прожитковий мінімум
застосовується в тому числі для визначення мінімальних пенсії за віком. Ч.1
ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає,
що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок -
20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
прожиткового мінімуму в період з 2004 р. по 2007 р. затверджувався законами про
затвердження прожиткового мінімуму та про Державний бюджет України на
відповідний рік, у таких розмірах:
в 2004 році - 284,69 грн. (ст. 1 Закону України «Про
затвердження прожиткового мінімуму на 2004 рік» 1704-ІУ від 11 травня 2004 р.);
в 2005 році - 332 грн. (ст.63 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2005 рік» №2285- IV від 23 грудня 2004 р.);
в 2006 році з 1 січня - 350 грн., з 1 квітня - 359 грн.,
з 1 жовтня - 366 грн. (ч.1 ст.63 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2006 р.» №3235- IV від 20 грудня 2005 р.);
в 2007 році - 410,06 грн. (ст.62 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 р.»
йому здійснена виплата щорічної
одноразової грошової допомоги у розмірі: за 2004р. - 130,00 грн., за
2005р. - 270,00 грн., за 2006р. -
330,00грн., за 2007р. - 360,00грн., за
х 7) - 130,00 = 1862,83 грн.;
х 8) - 270,00 = 2386,00 грн.;
х 8) - 330,00 = 2542,00 грн.;
х 8) - 360,00 = 2920,48 грн.;
здійснення виплат державою, виходячи з реальних можливостей видаткової частини
державного бюджету та порядку, затвердженого Законом про Державний бюджет на
відповідний рік, то зазначає наступне.
Конституційний Суд України виніс рішення по справі №1-29/2007, в якому вказав,
що «Аналіз законодавчої діяльності Верховної Ради України свідчить про те, що
при прийнятті законів про Державний бюджет України систематично зупиняється дія
інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, які є
складовою конституційного права громадян на соціальний захист і достатній
рівень життя кожного ст.ст.46,48 Конституції України 254к/9б-ВР). Зупинення дії
законів є способом тимчасового припинення їх дії в часі та/або за колом осіб і
має здійснюватися відповідно до вимог Конституції України 254к/96-ЗР)...Зупинення
дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та
обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках,
передбачених Основним Законом України... Конституційний Суд України
неодноразово розглядав за зверненнями суб'єктів права на конституційне подання
справи і приймав рішення, у яких визнавав окремі положення законів про
Державний бюджет України щодо зупинення або обмеження пільг, компенсацій і
гарантій такими, що не відповідають Конституції України 254к/96-ВР (рішення
Конституційного Суду України від 20 березня 2002р. №5-рп/2002 (у 005р710-02)
(справа щодо пільг, компенсацій і гарантій), від 17 березня 2004р. №7-рп/2004
(у007р710-)4) (справа про соціальний захист військовослужбовців та працівників
правоохоронних органів), від 1 грудня 2004р. №20-рп/2004 (у020р710-04) справа
про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій), від 1 жовтня
2005 р. №8-рп/2005 (у008р710-05) (справа про рівень пенсії і щомісячного
довічного грошового утримання). Проте, незважаючи на зазначені рішення
Конституційного Суду України, ревізія законами про Державний бюджет України
пільг, компенсацій і гарантій, яку започатковано у 1995році, набула системного
змісту закону про Державний бюджет України містяться в ч.2 ст.95 Конституції
України 254к/96-ВР, положення якої конкретизовано у ст.38 Кодексу (2542-14).
ст.95 Конституції України 254к/96-ВР, ч.2 ст.38 Кодексу (2542-14) перелік
правовідносин, які регулюються законом про Державний бюджет України, є
наведених положень Конституції України 254к/96-ВР та Кодексу 2542-14
вбачається, що закон про Державний бюджет України як правовий акт, чітко
зумовлений поняттям бюджету як плану формування та використання фінансових
ресурсів, має особливий предмет регулювання від інших законів України - він
стосується виключно встановлення доходів та видатків держави на
загальносуспільні потреби, зокрема і видатків на соціальний захист і соціальне
забезпечення, тому цим законом не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних
законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання
відносин, що є предметом інших законів України. Таким положенням закріплено і в
ч.3 ст. 27 Кодексу 2542-14.
вищевказаним рішенням Конституційний Суд України визнав неконституційною ст.29
Закону України « Про Державний бюджет України на 2007р.», якою встановлено, що
виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України « Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (3551-12) здійснюється у
таких розмірах: інвалідам І групи - 450 грн., інвалідам II групи - 360 грн.
до ч.2 ст.73 Закону України « Про Конституційний Суд України» №422/96-ВР від
16.10.1996р. «у разі, якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що
не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються
нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України
рішення про їх неконституційність».

Ст.3
Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров'я, честь і
гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною
цінністю.

Ст.8 Конституції
України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України
є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і
свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України
гарантується.

Ст.19
Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на
засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст.22
Конституції України передбачено, що Конституційні права і свободи гарантуються
і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до
чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і
свобод. Права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не
є вичерпними.

Ст.55
Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина
захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій
чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб. Кожен має право звертатися за захистом своїх прав
до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Постановами
уряду №486 від 11.04.2002р та №425 від 31.03.2003р. п.3 і також ч.1 ст.17
«Закону про ветеранів» встановлено, що виплата разової грошової допомоги
здійснюється органами праці та соціального захисту населення, який є
відповідачем за даним позовом.

Просить
суд визнати дії Управління праці та захисту соціального захисту населення
Первомайської міської ради Луганської області з відмови в перерахунку щорічної
разової грошової допомоги та виплати належної її різниці незаконними та такими,
що порушують його Конституційні права та свободи. Зобов'язати Управління праці та соціального захисту
населення Первомайської міської ради
Луганської області зробити перерахунок призначеної йому в 2004-2007 роках
щорічної разової грошової допомоги, встановивши її в розмірі 8-ми мінімальних
пенсій за віком. Стягнути з Управління праці та соціального захисту
населення Первомайської міської ради Луганської області на його користь суму не
доплаченої одноразової щорічної допомоги як інваліду 2-ї групи в розмірі
13159,31 грн., зобов'язати відповідача робити постійно перерахунки його
щорічної грошової допомоги у разі підвищення розміру мінімальної пенсії за
віком, розмір якої відповідає розміру
прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

В суді позивач повністю підтримав
свої позовні вимоги, пославшись на викладені в позовній заяві підстави.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що
Первомайске управління праці та соціального захисту населення є бюджетною організацією і працює з тими коштами, які виділяють для управління Міністерство фінансів
і Державне казначейство.

На обліку в Управлінні праці та соціального захисту
населення стоїть 5035 ветеранів війни, виплата разової
допомоги до 5 травня здійснюється згідно
Закону України «Про державний бюджет», так як кошти для виплати надходять із Державного бюджету.

Відповідно до ч.2 ст. 95 Конституції України, виключно Законом про
Державний бюджет України визначаються будь - які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.

Згідно п.8 ст.7 Бюджетного Кодексу України, бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені
бюджетними призначеннями, та відповідно до ст.23 цього ж Кодексу будь -
які платежі можна здійснювати лише за
наявності відповідного бюджетного призначення.

Ч.2 ст. 4 Бюджетного Кодексу України встановлено, що при здійсненні
бюджетного процесу в Україні положення нормативно - правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, Бюджетного Кодексу
та Закону України «Про державний бюджет України ».

Згідно принципу правозастосування - при рівній силі законів, застосовується той, який був прийнятий останнім.

Міністерство праці та соціальної політики України є
головним органом у системі центральних органів виконавчої влади із забезпечення
реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення,
соціального обслуговування та згідно ст. 22 Бюджетного
Кодексу України - головним розпорядником
бюджетних коштів.

Враховуючи вищевикладене, обов'язок по виплаті
щорічної разової грошової допомоги
покладається на Мінпраці України, яке перераховує кошти місцевим органам праці та соціального захисту населення.

Згідно ч.2 ст. 95 Конституції України виключно Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідні роки
визначаються будь-які видатки держави,
розмір і цільове спрямування цих видатків, виходячи з фінансових можливостей держави. Законом України «Про
Державний бюджет України» визначались
видатки держави на відповідні роки з урахуванням розмірів щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня. Після визначення суми, яка буде виділена
на рік на щорічну допомогу до 5 травня кошти розподіляються між розпорядниками
грошових коштів та доходять до кінцевого розпорядника - управління праці та соціального захисту населення, яке буде далі кошти виплачувати
громадянам. Розмір встановлюється ст.29 Закону України « Про державний бюджет
на 2007 рік», управління праці та соціального захисту населення здійснює тільки виплату затверджених сум.

Ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» зупиняє дію
ч.5 ст.ст. 12, І3, 14, та 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в частині визначення
розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги».

УПСЗН Первомайської міської Ради виплачувало щорічну
допомогу до 5 травня в розмірах, передбачених Законом
України «Про Державний бюджет України» на
відповідні роки, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тому дії
управління можуть бути визнані неправомірними, тільки після визнання
неправомірними дій Верховної Ради України,
Президента України та Кабінету Міністрів України, оскільки дії управління
повністю відповідають вимогам вищезазначених нормативно - правових актів.

Таким чином, дії Управління праці та соціального
захисту населення Первомайської міської ради по нарахуванню та
виплаті щорічної допомоги до 5 травня є
законними і правомірними, так як виплата позивачу щорічної допомоги
здійснювалась в повному обсязі у відповідності з чинним законодавством України.

Дослідивши надані докази, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь
у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В суді прийнято без заперечень, що позивач є учасником війни і має право на
пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», в тому числі і на отримання щорічної разової грошової
допомоги.

Спір стосується тільки розмірів цієї допомоги.

ОСОБА_1. є
інвалідом 2-ї групи внаслідок аварії на ЧАЕС, прирівняний до інваліда Великої
Вітчизняної війни 2-ї групи, у зв'язку з
чим відповідно до вимог ч.5 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання одноразової
грошової допомоги до 9 травня (яка
повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком.

Відповідно
до ст. 44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік»
встановлено, що у 2004 році виплата
щорічної разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" здійснюється у таких розмірах:
інвалідам війни 1 групи - 195 гривень, інвалідам війни 2 групи - 160 гривень,
інвалідам війни 3 групи - 130 гривень, учасникам бойових дій - 120 гривень,
особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 195 гривень, членам
сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій і
учасників війни, визнаних за життя інвалідами, - 65 гривень. (Положення ст.44
визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними)
згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. N 20-рп/2004).

Ст.34
Закону України «Про Державний бюджет України
на 2005 рік» встановлено, що у 2005 році виплата щорічної разової
допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993
р., N 45, ст. 425; 2000 р., N 14 - 15 - 16, ст. 121; 2001 р., N 2 - 3, ст. 10;
2002 р., N 12 - 13, ст. 92; 2003 р., N 10 - 11, ст. 86; 2004 р., N 17 - 18, ст.
250) здійснюється у таких розмірах: інвалідам війни I групи - 400 гривень,
інвалідам війни II групи - 330 гривень, інвалідам війни III групи - 270
гривень, учасникам бойових дій - 250 гривень, особам, які мають особливі
заслуги перед Батьківщиною, - 400 гривень, членам сімей загиблих та дружинам
(чоловікам) померлих учасників бойових дій і учасників війни, визнаних за життя
інвалідами, - 130 гривень, учасникам війни - 50 гривень.

Ст. 30
Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» передбачено, що у 2006 році виплата щорічної разової
допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 45,
ст. 425; 2000 р., N 14 - 15 - 16, ст. 121; 2001 р., N 2 - 3, ст. 10; 2002 р., N
12 - 13, ст. 92; 2003 р., N 10 - 11, ст. 86; 2004 р., N 17 - 18, ст. 250; 2005
р., N 7 - 8, ст. 162, NN 17 - 19, ст. 267) здійснюється у таких розмірах:
інвалідам війни I групи - 400 гривень, інвалідам війни II групи - 330 гривень,
інвалідам війни III групи - 270 гривень, учасникам бойових дій - 250 гривень,
особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 400 гривень, членам
сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій і
учасників війни, визнаних за життя інвалідами, - 130 гривень, учасникам війни -
50 гривень.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про державний бюджет
України на 2007 рік» інвалідам війни 2-ї
групи щорічна грошова допомога
виплачувалась у розмірі 360 гривень.

Зазначені суми позивач отримав, що також прийнято в суді
без заперечень.

Відповідно до
ст.95 Конституції України виключно Законом «Про державний бюджет України»
визначаються будь - які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків. Держава прагне до збалансованості бюджету
України.

Таким чином
відповідач в 2004- 2008 роках діяв у відповідності з нормами Закону «Про
державний бюджет України» та ст. 95 Конституції України, тому підстав для
висновків, що дії чи бездіяльність УПФУ
в м. Первомайську є незаконними немає.

В частині
позовних вимог про стягнення щорічної разової допомоги за 2004 рік, де норма Закону
про державний бюджет визнана неконституційною, суд вважає за необхідне
зазначити, що позивач пропустив
встановлений ст. 99 КАС України річний строк звернення до адміністративного
суду, поновити який не просить.

Але позовні
вимоги задовольняються частково, виходячи з того, що 09 липня 2007 року Конституційний Суд України прийняв рішення у справі за конституційним поданням
46 народних депутатів
України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст.ст. 29, 36, ч.2 ст. 56, ч.2 ст.62, ч.1 ст. 66,
п.п. 7, 9, 12, 13, 14, 23,
29, З0, 39, 41, 43, 44, 45, 46 ст. 71, ст.ст. 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на
2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян), яким ст. 29 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» в частині, що стосується предмету позову,
визнана неконституційною.

Суд прийшов до висновку, що з 09 липня 2007 року у
позивача з'явилось право вимоги виплати
щорічної разової грошової допомоги у
розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком за 2007 рік. Тому строк звернення до
адміністративного суду, передбачений ст. 99 КАС України, не пропущений. Але,
суд вважає, що вини відповідача в тому, що така допомога в зазначеному розмірі
до цього часу не сплачена, також немає, через відсутність відповідного
фінансування.

Оскільки,
відповідно до ст. 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України
є обов'язковими до виконання на
території України, остаточними і не можуть бути оскаржені, позовні вимоги Фомічова В.М. в частині покладення обов'язку доплатити
йому щорічну разову грошову допомогу за 2007 рік як учаснику бойових дій
в сумі 2920,48 грн. підлягають задоволенню.

З
приводу того, що Рішення Конституційного
Суду України прийнято після того, як виплата одноразової щорічної грошової
допомоги була проведена, суд вважає за необхідне зазначити, що ця обставина
напевно була відома Конституційному Суду і зазначений Суд не міг прийняти
рішення, яке завідомо не буде виконуватись.

Позов
задовольняється частково, за період з дня прийняття рішення Конституційним
Судом України по 31 грудня 2007 року,
без покладення обв'язку на відповідача постійно перераховувати
позивачеві розмір щорічної грошової допомоги, виходячи з того, що це питання кожного року є предметом
регулювання закону України про державний бюджет на відповідний рік, те
регулювання видатків Державного бюджету на 2008 рік і наступні роки, яке буде прийнято з цього питання, повинно
стосуватися і позивача.

На
підставі викладеного, керуючись ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», рішенням у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності
Конституції України
(конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62,
частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46
статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону
України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії
громадян), яким ст.29 Закону України «Про державний
бюджет на 2007 рік», ст.ст.8,9,159-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати
Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради
Луганської області доплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу як
учаснику бойових дій за 2007 рік в сумі 2920,48 грн.

В
задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

З повною постановою суду особи, які брали участь у
справі, зможуть ознайомитися, починаючи
з 25.05.2008 р.

Постанова
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для подання заяви
на апеляційне оскарження.

Постанова
може бути оскаржена протягом 10 днів з для її проголошення в Донецькому
апеляційному адміністративному суді через Первомайський міський суд.

Суддя
Г.Д. Скочій