Справа № 2-а-1450/2008
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2008-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2008 р. Справа № 2-а-1450/08

Вінницький окружний адміністративний суд

в складі головуючого судді
Сапальової Т.В.

при секретарі Балан М.А.

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Уманця Д.А.,

представника відповідача - Самойліченка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Служби безпеки України
у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у
Вінницькій області про зобов'язання здійснити розрахунок пенсії згідно з
вимогами ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб" з розміру грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою,
військовим званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові
види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, виходячи з суми 1651,46 грн.,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного
адміністративного суду з вищезазначеними позовними вимогами, обгрунтовуючи які
позивач зазначив, що наказом Голови СБ України №263-ос від 19.02.2007 року він
звільнений зі служби за підпунктами "а" та "б" статті 67
(за станом здоров'я). На думку останнього, під час звільнення діяло положення
статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу складу органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992 року (в редакції Закону України
№3591-IV від 04.04.2006 року) відповідно до якої мала бути обрахована його
пенсія та дорівнювати 68% від розміру грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення)
та премії в розмірах, установлених законодавством.

У зв'язку з чим просить суд зобов'язати управління
Служби безпеки України у Вінницькій області та Головне управління Пенсійного
фонду України у Вінницькій провести розрахунок пенсії відповідно до ст. 43
Закону України “Про Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб”.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов,
посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Крім того, зазначив, що
дії відповідача - Управління СБ України у Вінницькій області по розрахунку
пенсії згідно ст.37 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007
рік" порушують його майнові права всупереч вимогам ст.22 Конституції
України.

Представники відповідачів Уманець Д.А. та Самойліченко
В.В. проти позову заперечили, при цьому послались на обставини, викладені у
письмових поясненнях від 03.12.2007 року та від 05.12.2007 року відповідно.

Так, на думку останніх, пенсія позивачу була призначена
на підставі та в порядку, визначеному ст.37 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2007 рік". При цьому норми Закону України "Про
внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та
соціального захисту військовослужбовців" №3591 від 04.04.2006 року
правомірно не були застосовані, оскільки прикінцевими положеннями встановлено:
"... що фінансування витрат, зазначених у цьому Законі, здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету України", в зв'язку з чим, відповідачі
вважають, що відповідні витрати визначені Законом "Про Державний бюджет
України на 2007 рік".

Окрім цього, представник Пенсійного фонду зауважив, що
Управлінням Служби безпеки України у Вінницькій області при призначенні пенсії
громадянину ОСОБА_1 не були порушені положення ст.22 Конституції України,
відповідно до яких: "При прийнятті нових законів або внесення змін до
чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і
свобод", оскільки позивач має статус пенсіонера з 19.02.2007 року, а
Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" №489-V від
19.12.2006 року, відповідно до якого призначена пенсія останньому, набув
чинності з 01.01.2007 року.

Судом у справі встановлено, що ОСОБА_1 наказом Голови СБ
України №262-ос від 19.12.2007 року звільнений з військової служби у запас СБ
України за підпунктами "а" та "б" пункту 65 (за станом
здоров'я).

Дані факти стверджуються наявними у справі матеріалами,
зокрема, довідкою №151 від 07.06.2007 року та не заперчуються сторонами.

Згідно з листом
№12-33-Б-1122-1 від 29.08.2007 року та як вбачається з оглянутої в
судовому засідання пенсійної справи №, позивачу з 20 грудня 2007 року
призначена пенсія за вислугу років в розмірі 50% грошового забезпечення відповідно
до п. "а" ст.13, ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб начальницького складу органів внутрішніх
справ" та ст.37 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007
рік".

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши
матеріали справи, дійшов висновку, що
такі дії органу з призначення пенсії не
суперечать чинному на час призначення
ОСОБА_1 пенсії законодавству, виходячи з наступного.

01 січня 2007 року набув чинності Закон України
"Про Державний бюджет України на 2007 рік" №489-V від 19.12.2006
року, статтею 37 якого встановлено, що при звільненні у 2007 році для
обчислення пенсій особам офіцерського складу, прапощикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" та членам їх сімей
до грошового забезпечення враховуються відповідні оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентна надбавка за вислугу років у розмірах,
встановлених за останньою штатною посадою перед звільненням, а також щомісячні
додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії
в розмірі, що визначаються за 24 останні календарні місяці служби підряд перед
звільненням у порядку, встановленому Кабінет Міністрів України. Крім того, п.
25 ст. 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”дію ч. 3 ст.
43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової
служби, та деяких інших осіб”зупинено на 2007 рік.

З набуттям чинності Закону України "Про внесення
змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального
захисту військовослужбовців" №3591-IV від 04.04.2006 року, підпунктом 19
пункту 1 внесені зміни до ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб", відповідно до яких: "пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військовової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію
за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення
за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення)
та премії в розмірах, установлених законодавством".

Разом з цим, пунктом 2 Розділу II Закону №3591-IV від
04.04.2006 року передбачено, що фінансування витрат, зазначених у цьому Законі,
здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

На час призначення позивачу ОСОБА_1 положення ст. 43
Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової слжби,
та деяких інших осіб”були зупинені, тому
під час призначення та виплати пенсії позивачу підлягали застосуванню положення
ст.37 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік" №489-V від
19.12.2006 року.

При цьому суд вважає,
що управлінням Служби безпеки України у Вінницькій області при призначенні пенсії не були порушені
майнові права всупереч вимогам ст.22 Конституції України від 28.06.1996 року,
оскільки суб'єкт владних повноважень діяв відповідно до законодавства чинного
на час призначення позивачу пенсії.

Доводи позивача відносно невиконання Управлінням Служби
безпеки України у Вінницькій області п.
5 Прикінцевих положень Закону України “Про внесення змін до деяких законів
України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту
військовослужбовців”щодо розробки нормативно-правових актів та приведення
нормативно-правових актів у відповідність з цим Законом також не відповідають
змісту закону, оскільки управління Служби безпеки України не є суб'єктом
законотворчого процесу і не наділене повноваженнями щодо прийняття законів та
інших нормативно-правових актів відповідно до Конституції України на відміну
від Кабінету Міністрів України та центральних органів виконавчої влади.

Крім того, слід зазначити, що Кабінетом Міністрів
України прийнято постанови “Про упорядкування структури та умов грошового
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу”№ 1294
від 07.11.2007 р. та “Про затвердження порядку перерахунку пенсій, призначених
відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших осіб”та внесення змін до постанови Кабінету
Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393”№45 від 13.02.2008 р. Згідно з
преамбулою постанови Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008 р.
відповідно до ч. 3 ст. 43 та ст. 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”затверджено Порядок
перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.

В силу ч. 2 ст.
124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, з урахуванням
вищенаведеного, суд дійшов висновку, що
позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 11, 71, 86, 94, 158, 159, 163,
167, 186, 255 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 у задоволенні позову до Головного управління
Пенсійного фонду України у Вінницькій області, управління Служби безпеки
України у Вінницькій області про зобов'язання здійснити розрахунок пенсії
згідно з вимогами ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб" з розміру грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою,
військовим званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові
види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, виходячи з суми 1651,46 грн. відмовити.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний
текст постанови суду оформлено і підписано 21.04.2008 року.

Суддя Сапальова
Тетяна Валентинівна