Справа № 22-а-1771/2008
Суддя: Колеснік Г.А.
Дата ухвалення: 2008-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції -
суддя Хрімлі О.Г.. /Донецький
окружний адміністративний суд/ справа 2а-386/07
Доповідач -Г.А.Колеснік Категорія 50
апеляційний адміністративний суд
Справа 22-а-1771/08
Донецькій апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів : головуючого -
Колеснік Г.А. , судів Миронової
Г.М. , Ляшенко Д.В.- при секретарі
за участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача -
розглянувши справу
за позовом ОСОБА_1до управління праці та соціального захисту населення Калінінської районної у м. Донецьку ради
Донецької області про визнання неправомірною
відмову провести перерахунок матеріальної допомоги на
оздоровлення і стягнення щорічної допомоги на оздоровлення ,-
за апеляційною скаргою управління праці та соціального
захисту населення Калінінської
районної у м. Донецьку ради
на постанову Донецького окружного адміністративного
суду Донецької області
від 1.11 .2007року ,-
до суду з позовом про стягнення з управління праці та
соціального захисту населення
Калінінської районної у м.
Донецьку ради Донецької області щорічної
допомоги на оздоровлення за
2002-2007роки , виходячи з
норм Закону України “Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” для
учасника 1 категорії , інваліда 2
групи у розмірі 5 мінімальні зарплати.
Донецького окружного суду від
1.11.2007року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто допомога за 2002-2007 рр - 7969 гр90коп. .
Суд першої
інстанції виходив з того ,що Законом України “ Про статус
та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи передбачена
виплата щорічної допомоги
постраждалим 2 категорії , інвалідам 2 групи у розмірі
5 мінімальних заробітних
плат, встановлених Законом.
праці та соціального захисту
населення Калінінської районної у м.
Донецьку ради Донецької області
подало апеляційну скаргу
на рішення місцевого суду , просить скасувати рішення суду першої інстанції, як незаконне, ухвалити нову постанову і
відмовити ОСОБА_1 у позові.
судом першої інстанції порушені
норми матеріального права при вирішенні
позову. Згідно Закону “ Про статус
і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”
застосування норм цього Закону проводиться у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України. Відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України № 836
від 26.07.1996року постраждалому 1 категорії інваліду 2 групи встановлена щорічна
матеріальна допомога на
оздоровлення у розмірі 26,70гр. Виходячи з цього розміру виплачується допомога
на оздоровлення у 2002-2007
роках. Це повністю відповідає нормам Конституції України , Закону “Про державний бюджет України на 2002 рік” , Закону “ Про
державний бюджет України на 2003рік ,
Закону “ Про державний бюджет на
2004рік” , Закону “ Про державний бюджет
на 2005 рік “ та Закону “Про бюджет на
2006 рік” , Закону “ Про
державний бюджет на
2007рік” а також Бюджетному
Кодексу ,згідно яким усі компенсації
і виплати проводяться з
бюджету тільки в межах бюджетних асигнувань.
У судовому засіданні
апеляційного суду
представник управління праці
та соціального захисту
просив задовольнити скаргу і відмовити у позові ОСОБА_1 Позивачка та її
представник просили залишити
апеляційну скаргу без задоволення.
адміністративний суд, перевіривши
матеріали справи та доводи
апеляційні скарги, вважає,
що апеляційна скарга управління
праці і соціального захисту населення підлягає частковому задоволенню.
Судом першої інстанції
правильно встановлено, що
позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильської АЕС як постраждалий
1 категорії, інвалідом 2 групи
внаслідок Чорнобильської
катастрофи і має
право отримувати щорічно допомогу
на оздоровлення згідно
Закону “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи “ в розмірі 5
мінімальних заробітних плат.
Висновки суду першої
інстанції про розміри мінімальних
зарплат , які повинні бути
виплачені позивачеві, відповідають нормам
Закону “Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи “
і судом правильно
нараховані суми щорічної допомоги
на оздоровлення , виходячи з мінімальної заробітної плати,
яка діяла на момент виплати
Судом зараховані суми, які позивачка
отримала на оздоровлення у вказані роки.
праці та соціального захисту населення про те, матеріальна допомога виплачувалась виходячи з фінансових можливостей у державі та
розмірів , які встановлені
постановою Кабінету Міністрів
України № 836 від 26.07.1996року , а з
допомоги був підвищений
Постановою Кабінету Міністрів України № 562
від 12.07.2005 року, не можуть бути взяти до уваги, як необґрунтовані.
державні соціальні стандарти та Державні соціальні гарантії”
передбачено, що мінімальний
розмір заробітної плати
визначається виключно Законами України. При цьому Закони , які
встановлювали мінімальні
заробітні плати , не містили обмежень щодо застосування норм статті
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
Виходячи з принципу адміністративного судочинства
-верховенства права та законності , що
визначає пріоритетність законів над
підзаконними нормативними актами ,
яким є Постанова Кабінету Міністрів
України , при вирішення даного спору
треба застосовувати безпосередньо норму
ст.. 48 названого вище Закону
“Про статус і соціальний
захист громадян, які
постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” №
апеляційної скарги про те, що
ст.. 62 Закону “ Про статус
та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” питання обчислення розміру виплат віднесено до компетенції Кабінету Міністрів є
також необгрунтованими,
оскільки Законом це не
передбачено, і навпаки, Законом
передбачено обов,язок Кабінету Міністрів України здійснювати
застосування цих норм Закону.
врахувати, що Закони України про
щорічні державні бюджети ,
державний бюджет на 2006 рік “
не містили будь-яких обмежень
щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної
плати з метою реалізації статті
48 Закону № 796-ХП.
загальних засад пріоритетності законів
над підзаконними нормативними актами при
вирішенні даного спору, застосуванню
підлягає саме ст.. 48 Закону №
796-ХП а не Постанови Кабінету Міністрів
рішенням Конституційного Суду
України від 9.07.2007року положення п.30ст.71 Закону України “ Про
державний бюджет України на 2007рік”, якими зупинена дія Закону № 796 в частині виплат допомоги на оздоровлення, визнані неконституційними.

В той же час
судова колегія вважає, що судом
першої інстанції помилково стягнута недоплачена допомога на
оздоровлення за 2006 рік тому , що
відповідно до ст.. 109 Закону
України “ Про державний бюджет України “
призупинена дія ст..
48 Закону “ Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” і тому в цій
частині постанову змінює.

Позивачці допомога
за 2006 рік виплачена у
відповідності з Законом -120гр.

Таким чином позов
ОСОБА_1 треба задовольнити
частково і стягнути на її
користь-6094,90/ 7969,90- 1875/гр..

В іншій
частині судом першої інстанції
повно і всебічно встановлені обставини справи і рішення винесене з
додержанням норм матеріального права, підстав
для його скасування не вбачається

Керуючись ст..ст..
198, 201 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу
управління праці та соціального захисту населення Калінінської районної у місті Донецьку ради
Донецької області -
задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного
суду від 1 листопада 2007 року про задоволення позову
ОСОБА_1- змінити.

Стягнути з управління
праці та соціального захисту населення Калінінської районної у м.
Донецьку ради на користь ОСОБА_1допомог
на оздоровлення за 2002-2005 та 2007роки
- 6094, 990 грн.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення але
може бути оскаржена протягом
місяця у касаційному порядку безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Колегія
суддів
Г.А.Колеснік

Г.М.Миронова

Д.В.Ляшенко