Справа № 2а-2511/2008
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2008-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-2511/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

13 березня 2008 року
Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді-Самойлової
В.В.

при
секретарі- Демченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Київському районі м.
Харкова про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним
позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова з
вимогою зобов'язати відповідача вчинити певні дії, а саме відповідно до вимог
ч.2 ст.1 Закону України „Про державний реєстр фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових платежів” стосовно
неї, як до особи, яка через свої релігійні або інші
переконання відмовляється від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно
повідомила про це відповідний державний орган, зберегти раніше встановлені
форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів - за
прізвищем, ім'ям та по-батькові та зробити в її паспорті
відмітку про наявність у неї права здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера і завірити її підписом відповідальної особи,
гербовою печаткою Державної податкової інспекції у Київському районі м.
Харкова.

У судовому
засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному
обсязі та просять зобов'язати
відповідача вчинити вищевказані дії.

Представник
відповідача Державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова проти
позову заперечує та в обґрунтування цього пояснює, що у паспорті позивача
зроблено відмітку про наявність у неї права здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номеру та її облік, як платника податків, ведеться за серією
і номером паспорту відповідно до вимог діючого на цей час податкового
законодавства та відповідно до Порядку внесення відмітки до паспорта
громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника
податків та інших обов'язкових платежів”, затвердженого спільним наказом Державної податкової адміністрації України і
Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004 року № 602/1226, де до
компетенції органів податкової служби не
входить внесення відміток до паспортів про анулювання індивідуального
ідентифікаційного коду.

Заслухавши
сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що
у зв'язку з релігійними переконаннями ОСОБА_1у 2007 році звернулася до
Державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова із заявою про
відмову від присвоєння їй ідентифікаційного коду, вилучення ідентифікаційного
номеру та відомостей про неї з Державного реєстру Державної податкової
інспекції та Державної податкової адміністрації України і зробити відповідну
відмітку у паспорті про наявність у неї права здійснювати будь-які інші платежі
без ідентифікаційного коду.

Державною податковою інспекцією у Київському
районі м.Харкова, відповідно до Порядку
внесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера
фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів”,
затвердженого спільним наказом Державної податкової адміністрації України і
Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004 року № 602/1226, надано
довідку за формою № В3 для пред'явлення
відповідним органам внутрішніх справ, на підставі якої у паспорті позивача було
зроблено відмітку про наявність у неї права здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного коду.

Відповідно до ч.2
ст.1 Закону України "Про Державний
реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів"
для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від
прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні
державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків
та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка
про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного
номера. Тобто, відповідно до вимог ст.28 ЦК України, де передбачено, що фізична
особа набуває прав та обов'язків і здійснює їх під своїм ім'ям. Ім'я фізичної
особи, яка є громадянином України складається із прізвища, власного імені та по
батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до
якої вона належить. А враховуючи, що до введення ідентифікаційних номерів
реєстрація платників податків здійснювалася за прізвищем, ім'ям та по батькові,
що в судовому засіданні підтвердив представник відповідача, то позивач має
право на такий облік, як платник податку та інших платежів. В зв'язку з чим
відмова відповідача стосовно ведення вказаного обліку платника податку, що до
позивача є порушенням його особистого права на ім'я, і охороняється законом
відповідно до ст.201 ЦК України.

Посилання представника відповідача на те, що до компетенції
органів податкової служби не віднесено
внесення відміток до паспортів про анулювання індивідуального ідентифікаційного
коду спростовується положенням ч.8 ст.5 Закону України
"Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших
обов'язкових платежів", яким передбачено, що реєстрація фізичних
осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів проводиться державними
податковими інспекціями по районах, районах у містах і містах без районного
поділу за місцем постійного проживання платників, а для осіб, які не мають
постійного місця проживання в України, - за місцем отримання доходів або за
місцезнаходженням іншого об'єкту оподаткування є безпідставними.

Згідно вимог ст.8 КАСУ, суд при вирішенні справи
керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина,
її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави та ст.9 КАСУ, де передбачено, що суд вирішує справи на підставі Конституції та
законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов”язковість яких
надана Верховною Радою України. У разі
невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України,
міжнародному договору, згода на обов”язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому
акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, таким є
Конституція України, що відповідає принципу верховенства права, який
закріплений в ст.8 Конституції України та ст.22 Конституції України, де передбачено,
що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є
вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

А тому
при таких обставинах, вказані дії відповідача не можуть вважатися законними та
обґрунтованими, оскільки вони направлені на звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод позивача, як громадянина, що суперечить вимогам ст.22 Конституції
України.

Таким
чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 правомірними та такими, що підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 159 КАСУ, ст. ст. 8, 22 Конституції України, Законом України „Про
державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових
платежів” , суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити.

Зобов'язати
Державну податкову інспекцію у Київському районі м. Харкова відповідно до вимог ч. 2 ст. 1 Закону України „Про державний
реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів” стосовно ОСОБА_1, як до
особи, яка через свої релігійні або інші переконання відмовляється від
прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомила про це відповідний
державний орган, зберегти раніше встановлені форми обліку платників податків та
інших обов'язкових платежів - за прізвищем, ім'ям та по-батькові та
зробити в її паспорті відмітку про наявність у неї
права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера і
завірити її підписом відповідальної особи, гербовою печаткою Державної
податкової інспекції у Київському районі м. Харкова.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний
адміністративний суд протягом 10 днів з дня її проголошення, шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження,
а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ - з
дня складання постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя -