Справа № 22-а-964/2008
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2008-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий в 1 інстанції - Шеметова
Н.Г. Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

18.03.2008 р. справа № 22-а-964/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Ляшенка Д.В.

суддів

Колеснік Г.А., Ханової Р.Ф.

при секретарі за участі представника відповідача

Білоус К.І.
Мукомел І.О.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні Управління праці та соціального захисту населення м. Шахтарська Донецької області

на постанову

Шахтарського міськрайонного суду Донецької
області

від

23.11.2007 року

по справі

№ 2-а-132/07

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту
населення м. Шахтарська Донецької області Головного Управління Державного
казначейства України в Донецькій області

про

визнання дій неправомірними, стягнення
недоотриманих щомісячних виплат, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1, який діє в інтересах своєї неповнолітньої доньки
ОСОБА_2, звернувся до суду із позовом до
відповідачів, вказуючи, що він є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи другої категорії, має неповнолітню доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, якої також наданий статус дитини, потерпілої від Чорнобильської
катастрофи. Відповідач УПСЗН щомісячно сплачує позивачу виплати, передбачені п.6 ч.1 ст. 30 Закону України № 796-ХП від 28.02.1991 р. „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (далі - Закон № 796), але не в розмірі, який
встановлений Законом, - 50% мінімальної заробітної плати, а у розмірі, який зазначений в постанові КМУ № 836
від 26 липня 1996 року зі змінами, встановленими постановою КМУ №648 від 20.04.2007
року, внаслідок чого йому не доплатили на дитину допомогу за період з 2003 року
по 2007 рік у розмірі 7532 гривні 09 коп.,
у 2007 році відмовили у виплаті зазначеної суми, тому він просить визнати
відмову неправомірною та стягнути 7532 гр. 09 коп. з УПСЗН.

Постановою Шахтарського міськрайонного суду Донецької області
від 23 листопада 2007 року позов було задоволено частково. Відмовлено лише в
частині стягнення виплат за 2006 рік.

Не
погодившись з таким рішенням, Управління праці та
соціального захисту населення м. Шахтарська Донецької області подало
апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та постановити нове
рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В
судовому засіданні представник Управління праці та соціального захисту
населення м. Шахтарська Донецької області підтримав доводи апеляційної скарги
та просив її задовольнити. Інші особи, які беруть участь в справі, до
апеляційного суду не прибули.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Позивач
та його неповнолітня донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, є особами,
на яких поширюється дія Закону № 796, в зв'язку з чим вони знаходяться на
обліку в управлінні праці та соціального захисту населення.

Позивачу
сплачувалися щомісячні виплати на дитину у розмірі 3 грн. 30 коп. в період с
2003 по 2006 рік, а у 2007 році - по 16 грн. 50 коп. щомісяця. Розмір цих
виплат встановлений постановами КМУ № 836 від 26.07.1996 р. та № 648 від
29.04.2007 р. і склав: у 2003 році - 39,60 грн., 2004 - 39,60 грн., 2005 -
39,60 грн., 2006 - 39,60 грн., 2007 рік - 62,7 грн. Вказані факти
підтверджуються копією посвідчення, відповіддю УПСЗН та сторонами не
оспорюються.

Відповідно
до вимог п.6 ч.1 ст. 30 Закону № 796 потерпілим дітям, зазначеним у п. 1-6 ст.
27 цього Закону, до яких належить донька позивача, надаються такі гарантовані державою компенсації та
пільги: щомісячна виплата 50% мінімальної заробітної плати дитині, яка
народилася після 26 квітня 1986 року від батька, віднесеного до 1-2 категорії
громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивач
звернувся до УПСЗН з письмовою заявою про виплату належних йому та його
неповнолітній донці сум, але УПСЗН відмовило йому 10 серпня 2007 року у
проведенні цих виплат.

Відповідно
до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого
самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в
межах повноважень у спосіб, що передбачені Конституцією та законами. УПСЗН при
виплаті позивачеві щомісячних сум, передбачених п.6 ч.1 ст. 30 Закону № 796, не
врахувало вказані положення Конституції та вимоги п.6 ч.1 ст. 30 Закону,
відповідно до яких оплаті підлягала щомісячна сума у розмірі 50% мінімальної
заробітної плати й будь-який інший розмір щомісячної виплати на дітей Законом
не встановлювався. Відповідач у судовому засіданні не довів правомірність своїх
дій щодо виплати позивачу вказаних сум у розмірі, визначеному постановами КМУ.

З таких
підстав судова колегія вважає, що дії УПСЗН в частині відмови позивачеві у
виплаті щомісячних сум у розмірі, який визначено Законом, є неправомірними, тому
позовні вимоги ОСОБА_1. є такими, що підлягають задоволенню, але частково.

На
квітень 2003 року мінімальна заробітна плата становила 185 грн., з 01 грудня
2003 року - 205 грн. відповідно до Закону № 372 від 26.12.2002 року; з
01.01.2004 р. - 205 грн., з 01.09.2004 р. - 237 грн. - відповідно до Закону
№1344 від 27.11.2003 р., з 01.01.2005 р. - 262 грн., з 01.04.2005 р. -290 грн.
з 01.07.2005 р. - 310 грн., з 01.09.2005 р. - 332 грн. відповідно до Закону №
2205 від 25.03.2005 р., з 01.01.2006 р. - 332 грн., з 01.04.2006 р. - 350 грн.,
з 01.12.2006 р. - 400 грн. відповідно до Закону №3235 від 20.12.2005 р., з
01.04.2007 р. - 420 грн. відповідно до Закону №489 від 19.12.2006 р.

Оскільки
Законом № 3235 від 20 грудня 2005 року було зупинено дію ст. 30 Закону № 796 на
2006 рік, місцевий суд правильно вважав, що вимоги позивача в частині стягнення
з УПСЗН сум щомісячних виплат у розмірі 50% мінімальної заробітної плати за цей
рік задоволенню не підлягають.

Таким
чином, з урахуванням визначеного Законом № 796 розміру щомісячних виплат та
встановлених Законами розмірів мінімальної заробітної плати на вказаний період, а також сплачених УПСЗН сум, позивачеві та
його донці не сплатили: у 2003 році - 1080,40 грн., у 2004 році - 1254,4 грн.,
у 2005 році - 1762,40 грн., у 2007 році (на день звернення до суду) - 1377 грн.
30 коп., а всього - 5 474 грн. 50 коп., які правомірно були стягнуті місцевим
судом з УПЗСН на користь позивача.

Посилання
в апеляційній скарзі на положення ст. 99 КАС України колегією суддів не можуть
бути прийняті до уваги з огляду на те, що згідно ст. 13 Закону № 796 виплата
належних позивачеві сум є шкодою, на вимоги про відшкодування якої позовна
давність відповідно до п.3 ч.1 ст. 268 ЦК України не поширюється.

Тобто
суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Інші доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду. Таким чином,
підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

В
повному обсязі ухвала складена 18.03.2008 року.

Керуючись ст.ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.
206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У
Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення м. Шахтарська Донецької
області - залишити без задоволення.

Постанову Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 23.11.2007
року по справі № 2-а-131/07 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення м. Шахтарська Донецької області та Головного
Управління Державного казначейства України в Донецькій області «про визнання
дій неправомірними, стягнення недоотриманих щомісячних виплат» - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту складення її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: