Справа № 4/141
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2007-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м. Київ

25.12.2007 р.
№ 4/141

За
позовом

Державної
податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва

До

Суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1

Про

стягнення
42 166,10 грн. заборгованості

Суддя Вовк
П.В.

Секретар судового засідання Камінська Т.О.

Представники:

Від
позивача

Лантух
Я.В., Кучер К.В.

Від
відповідача

не
прибув

На
підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 25.12.07 проголошено
вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено та
підписано 29.12.07.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач
звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом про стягнення
з Відповідача 42 166,10 грн. податкового боргу.

Ухвалою
Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.10.07 відкрито провадження у
адміністративній справі № 4/141.

25.12.07
у судовому засіданні представник Позивача позов підтримав та просить суд позов
задовольнити.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до облікової картки платника
податків за Відповідачем рахується податковий борг у сумі 42 166,10 грн., який
Відповідач самостійно не сплачує.

Відповідач
в судове засідання не прибув, про причини не прибуття суд не повідомив. Заяв
про розгляд справи за відсутності Відповідача до суду не надходило. Судовий
виклик, направлені на адресу Відповідача повернувся до суду з довідкою
відділення поштового зв'язку за закінченням терміну зберігання.

Відповідно
до витягу є Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців адреса Відповідача зазначена АДРЕСА_1, зазначена адреса
співпадає з адресою Відповідача вказаною у позовній заяві.

Інформації
щодо зміни місцезнаходження Відповідач до державного реєстратора та Державної
податкової інспекції Святошинському районі не надав.

Враховуючи
вищенаведене, суд вважає Відповідача належним чином повідомленим про дату час і
місце проведення судового засідання.

Дослідивши
матеріали справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно
до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця, ОСОБА_1 (далі
Відповідач) зареєстровано 10.07.1995 Святошинською у місті Києві державною
адміністрацією. Згідно даного свідоцтва Відповідач проживає за
адресою:АДРЕСА_1, ідентифікаційний НОМЕР_1.

Відповідно
до довідки ДПІ у Святошинському районі м. Києва (далі Позивач) від 27.09.07 №
2106/29-112 Відповідача взято на облік як платника податків.

Отже,
Відповідач належним чином зареєстрований, як суб'єкт підприємницької діяльності
та платник податків, а тому на нього поширюється дія законів та інших
нормативно-правових актів, які регулюють здійснення підприємницької діяльності
та сплату податків в Україні.

З
22.05.06 по 14.06.06 Позивачем проведено перевірку дотримання вимог
законодавства про оподаткування суб'єкта господарської діяльності-фізичної
особи за період з 01.07.03 по 31.12.05.

За
результатами проведення перевірки Позивачем складено акт № 179/17-40/НОМЕР_1.
Відповідно до вказаного вище акту, крім іншого, перевіркою встановлено
порушення Відповідачем п. 13 ст. 3 та п.
1, п. 2, п. 6 ст. 9 розд. ІІ Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від
06.07.1995р. № 265/95-ВР (далі Закон), а саме встановлено невідповідність
готівкових коштів на місці проведення розрахунків на суму 8365,22 грн. та
відсутність у Відповідача зареєстрованої у встановленому порядку розрахункової
книжки.

27.06.07
на підставі акту перевірки № 179/17-40/НОМЕР_1 від 14.06.06 Позивачем прийнято
рішення № /0 про застосування до Відповідача штрафних санкцій у сумі
41826,10 грн. та податкове повідомлення-рішення № /0 на суму 340,00 грн., які надіслані Відповідачу рекомендованим листом з
описом вкладення та отримані Відповідачем 05.07.07, про що свідчить його підпис
на повідомленні про вручення (копія у матеріалах справи).

Відповідно
до п.п. 5.2.1, п. 5.2, ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»податкове
зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до
пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день
отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків,
визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

У
матеріалах справи відсутні відомості про оскарження Відповідачем рішення №
/0 про застосування до Відповідача штрафних санкцій у сумі 41826,10
грн. та податкового повідомлення-рішення № /0 на суму 340,00 грн. у адміністративному або
судовому порядку.

Таким
чином, узгоджена сума податкового зобов'язання Відповідача за рішенням №
/0 про застосування до Відповідача штрафних санкцій у сумі 41826,10
грн. та податковим повідомленням-рішенням № /0 на суму 340,00 грн.
складає 42166,10 грн.

Відповідно
до п.п. 5.3.1 п 5.3 ст. 5 Закону платник податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій
декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем
відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1
статті 4 цього Закону для подання податкової декларації. У разі коли відповідно
до закону контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання
платника податків за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового
законодавства, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму
податкового зобов'язання у строки, визначені у законі з відповідного податку, а
за їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів від дня отримання
податкового повідомлення про таке нарахування.

У
строк, встановлений п.п. 5.3.1 п 5.3 ст.
5 Відповідач податкове зобов'язання, визначене податковим органом у сумі 42
166,10. самостійно не сплатив.

Відповідно
до п.п. 5.4.1, п. 5.4, ст. 5 Закону
узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків
у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника
податків.

Відповідно
до п.п. 3.1.1 п.3.1 ст. 3 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»активи
платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його
податкового боргу виключно за рішенням суду.

Відповідно
до пункту 11 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в
Україні»Державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу,
районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції подають
до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання
угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими
угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом
підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними
цільовими фондами за рахунок їх майна.

Відповідно
до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Дослідивши
матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та
об'єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково виходячи з наступного.

Як
вбачається з акту перевірки № 179/17-40/НОМЕР_1, перевірка проводилася з
22.05.06 по 14.06.06, у абз. 6 «висновку» акту перевірки встановлено порушення
Відповідачем п. 13. ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, а
саме встановлено невідповідність сум готівкових коштів на місці проведення
розрахунків. Дане порушення полягає у наступному.

Відповідачем
подано у жовтні 2003, січні 2004 до Позивача декларації про доходи
отримані відповідно за 3, 4 квартал 2003
року на загальну суму 9 511,22 грн., а сума готівкових коштів, яка зазначена в
поточному звіті РРО за 2003 рік складає 1 146,00 грн. Таким чином, встановлено
у 3,4 кварталі невідповідність готівкових коштів на місці проведення
розрахунків в сумі 8 365,22 грн. За дане
порушення до Відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі п.
1 ст. 17 “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” у сумі 41826,10. Рішення № /0 про
застосування штрафних санкцій прийнято Позивачем 27.06.06, тобто з моменту
вчинення порушення (2003 рік) до застосування санкцій пройшло більше двох
років.

Відповідно Позивачем порушено строки застосування
адміністративно-господарських санкцій, оскільки відповідно до ст. 250
Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути
застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення
порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом
встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Відповідно
до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи
вищезазначене, суд прийшов до висновку, що рішення № /0 від 27.06.06
про застосування до Відповідача штрафних санкцій не може бути прийнято судом до
уваги як письмовий доказ наявності у Відповідача узгодженого податкового
зобов'язання у сумі 41823,10 грн. В іншій частині щодо стягнення з Відповідача
340,00 грн. податкового боргу, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись
ст.ст. 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2.
Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 в філії Ленінградського
відділення ПУБ м. Києва, МФО НОМЕР_3) до Державного бюджету України (р/р
0009, код платежу 21080900, одержувач - УДК у Святошинському районі
м. Києва, ідентифікаційний код 26077945, банк ГУ ДКУ у м. Києві, МФО 820019)
340,00 грн. податкового боргу.

Постанова
відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом,
якщо таку заяву не було подано.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її
складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС
України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне
оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя П.В.
Вовк