Справа № 2-а-638/2008
Суддя: Юрчук М.І.
Дата ухвалення: 2008-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-638/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» лютого 2008
року

17год. 15хв.

м. Рівне

Рівненський
окружний адміністративний суд під головуванням судді Юрчука М.І. за участю
секретаря судового засідання Шульги О.В. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача:
ОСОБА_1

відповідача:
представник Дюкарев А.М., представник Якимчук С.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до
Рівненської обласної медико-соціальної експертної комісії про оскарження
рішення суб'єкта владних повноважень

В С Т А Н О В И
В :

Позивач -
ОСОБА_1- звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом
про оскарження рішення суб'єкта владних
повноважень відповідача - Рівненської обласної медико-соціальної експертної
комісії.

Відповідач подав заперечення на
адміністративний позов, позовні вимоги заперечує.

По даній справі
здійснено технічну фіксацію судового процесу на комплексі "Камертон",
інвентарний номер SN125318. Для створення архівної копії фонограми надано
компакт-диск, серійний номер
JS8.

Головуючий
доповів про зміст позовних вимог, які позивач
у судовому засіданні підтримала.

Представник
відповідача надав пояснення, які повністю співпадають із позицією, яка
викладена в запереченні на адміністративний позов.

Судом досліджені
письмові докази, наявні у матеріалах справи, які подані позивачем одночасно із
позовною заявою. Нових доказів позивач суду не надав.

Судом досліджені
письмові докази, наявні у матеріалах справи, які подані відповідачем одночасно
із запереченнями на адміністративний позов. Додатково суду надано акти огляду у
МСЕК із посильними листками за 25.01.07р. та 22.11.07р.

За клопотанням
представників відповідача судом по даній справі допитаний у якості свідка
ОСОБА_2.

В судовому
засіданні 19.02.08р. розгляд справи відкладався за клопотанням позивача у
зв'язку із недопущенням до участі у справі представника внаслідок порушення
такого порядку зі сторони позивачки та її представника та надання їй можливості
скористатися правом на захист шляхом належного оформлення клопотання (в усній
чи письмовій формі).

В судове
засіданні 27.02.08р. позивач -ОСОБА_1 - з'явилася без захисника, пославшись на
зайнятість останнього, та виявила бажання розгляд справи продовжувати із
самостійним захистом свої прав та охоронюваних законом інтересів.

Заслухавши у
відкритому судовому засіданні пояснення свідка, представників сторін,
дослідивши подані ними письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у
судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку,
що позивачу в позові слід відмовити.

Суд виходив з
такого.

І. Як вбачається
із матеріалів справи позивач - ОСОБА_1оскаржує рішення суб'єкта владних
повноважень - Рівненської обласної медико-соціальної експертної комісії від 22
листопада 2007 року, яким не виявлено медичних показань для забезпечення її, як
інваліда, автотранспортом та просить таке рішення визнати протиправним, а також
просить відповідача невідкладно розглянути питання наявності медичних показань
для забезпечення її, як інваліда, автотранспортом.

За змістом
частин 1-2 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До
адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Відповідно до
Положення про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою Кабінету Міністрів
України від 22 лютого 1992 р. N 83 (далі - Положення про МСЕ), враховуючи що
органом, який здійснює медико-соціальну експертизу, є медико-соціальні
експертні комісії (МСЕК), що організуються в самостійні центри, бюро при
управліннях охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій; перебувають у віданні Міністерства охорони здоров'я
України; витрати на утримання МСЕК провадяться за рахунок асигнувань,
передбачуваних відповідно Державним бюджетом України, бюджетом Автономної
Республіки Крим та місцевими бюджетами; приймають відповідні рішення у межах
своєї компетенції; рішення МСЕК може бути оскаржене до суду в установленому
порядку.

Сукупність усіх
цих та інших обставин, які визначені Положенням про МСЕ (в тому числі права та
обов'язки) дає суду підстави Рівненську обласну медико-соціальну експертну
комісію віднести до суб'єкта владних повноважень.

Оскільки
Рівненська обласна медико-соціальна експертна комісія організовується у
самостійні центри при управліннях охорони здоров'я обласних державних
адміністрацій, то даний спір підсудний Рівненському окружному адміністративному
суду відповідно до частини 2 статті 18 КАС України.

Таким чином
твердження представника відповідача, що Рівненська обласна МСЕК є неналежним
відповідачем, спростовується вищезаначеним.

ІІ. За змістом
частини 2 статті 19 Констиуції України, частини 1 статті 9 КАС України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Рівненська
обласна МСЕК діє на підставі Положення про обласну МСЕК з урахуванням вимог
статті 69 Основ законодавства України про охорону здоров'я, Положення про МСЕ
(а.с.10-14).

ІІІ. 22
листопада 2007 року Рівненська обласна МСЕК провела огляд громадянки ОСОБА_1в
межах, який був проведений міжрайонною спеціалізованою кардіологічною МСЕК -
посильний листок у МСЕК (вхідний номер Рівненської обласної МСЕК 06-449 від
24.10.07р. - а.с.28-29).

По наданим на
комісію медичним документам та результатом огляду громадянкиОСОБА_1 виставлено
основний діагноз (акт огляду у МСЕК №346 від 22.11.07р. - а.с.26-27):
Посттравматичний ПТФС стегново-гомілкового сегменту лівої нижньої кінцівки на
грунті вогнепального поранення 01.01.1988 року. Хронічна лімфовенозна
недостатність III ступеню.

Медичних
показань для забезпечення автомобільним транспортом не має.

До речі цей
діагноз не суперечить діагнозу, який зазначений у посильному листі (а.с.28-29)
та у виписці із медичної карти амбулаторного хворого НОМЕР_1 від 21.08.07р.
(а.с.3): Посттравматичний ПТФС стегново-гомілкового сегменту лівої нижньої
кінцівки на грунті вогнепального поранення 01.01.1988 року. Стан після
аутовенозного протезування стегнової вени зліва, мікро-лімфо-венозного
шунтування верхньої третини лівої гомілки. 20.01.1991р.: формування
лімфовенозного анастомозу н/з лівої гомілки. Хронічна лімфовенозна
недостатність III (третього) ступеню із значним порушенням статико-динамічної
функції лівої ноги та больовим синдромом.

Відповідно до
Порядку організації та проведення медико-соціальної експертизи втрати
працездатності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4
квітня 1994 р. N 221 та з метою підвищення якості медико-соціальної експертизи
при визначенні медичних показань на право одержання інвалідами автомобілів з
ручним керуванням Міністерством охорони здоров'я України видано наказ від 23
січня 1995 року N 13 "Про затвердження Переліку медичних показань на право
одержання інвалідами автомобілів з ручним керуванням" (далі по тексту
судової постанови також - Перелік), який зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 10 лютого 1995 р. за N 34/570.

Вказаний перелік
є вичерпним.

В судовому
засіданні позивач, апелюючи до суду з приводу правомірності своїх вимог
зазначає, що її діагноз (який зазначений у посильному листі, у виписці із
медичної карти амбулаторного хворого, а також у акті огляду) підпадає під дію
пункту 8 Переліку медичних показань на право одержання інвалідами автомобілів з
ручним керуванням.

Як вбачається із
пункту 8 Переліку медичних показань на право одержання інвалідами автомобілів з
ручним керуванням до медичних показань віднесено ЗАХВОРЮВАННЯ ВЕН ОДНІЄЇ
НИЖНЬОЇ КІНЦІВКИ З ХРОНІЧНОЮ ВЕННОЮ НЕДОСТАТНІСТЮ III СТУПЕНЯ АБО ЗАХВОРЮВАННЯ
ВЕН ОБОХ КІНЦІВОК З ХРОНІЧНОЮ ВЕННОЮ НЕДОСТАТНІСТЮ II - III СТУПЕНЯ.

Хронічна венозна
недостатність нижніх кінцівок (ХВН) - синдром, основною причиною якого є
зворотній відтік крові (рефлюкс) в магістральних венах, який ініціює венозну
гіпертензію і каскад патологічних змін на молекулярному, клітинному, тканинному
рівнях. ХВН - відносно самостійний патологічний стан. Такі симптоми, як
варикозна трансформація підшкірних вен та трофічне порушення шкіри є частою,
але не обов'язковою ознакою такої патології
(http://www.veny.kiev.ua/hvn.htm).

Діагноз, який
виставлений позивачу як у Рівненській обласній клінічній лікарні (а.с.3) так і
в міжрайонній спеціалізованій кардіологічній МСЕК (а.с.28-29), є дещо відмінний
від того діагнозу, який визначається переліком і складається фактично із двох
частин: ПОСТТРАВМАТИЧНИЙ ПТФС (якого у Переліку не має) та ХРОНІЧНА
ЛІМФОВЕНОЗНА НЕДОСТАТНІСТЬ ТРЕТЬОГО СТУПЕНЯ (якого також у Переліку не має).

Посттромбофлібітна
хвороба (ПТФХ) - захворювання, при якому має місце утруднення венозного відтоку
із враженої кінцівки, що виникло після перенесеного тромбозу глибоких вен і
проявляється симптомами хронічної венозної недостатності (раніше ПТФХ
називалася ПТФС - посттромбофлібітичний синдром або постфлібітичний синдром).

Лімфовенозна
недостатність а в подальшому ХРОНІЧНА ЛІМФОВЕНОЗНА НЕДОСТАТНІСТЬ є наслідком
того, що лімфостаз розвивається повторно при хронічній венозній недостатності у
хворих з декомпенсованими формами варикозного розширення вен кінцівок,
посттромбофлібітичним синдромом, артеріовенозних свіщах - в результаті
компенсаторного виведення надлишків тканинної рідини, розширюються лімфатичні
судини, понижується їх тонус, розвивається недостатність клапанів, тобто
виникає лімфовенозна недостатність (http://www.medrf.ru/l04.php).

Лікарями
Рівненської обласної МСЕК, підтвердивши попередній діагноз, вірно було
визначено, що він відрізняється від діагнозу, який міститься у Переліку
медичних показань на право одержання інвалідами автомобілів з ручним
керуванням, і під цей перелік не підпадає.

Як зазначив
свідок ОСОБА_2., відповідаючи на запитання стосовно процедури огляду пацієнта,
Рівненська обласна МСЕК позбавлена права самостійно змінювати встановлений
діагноз лікарською установою (лікарськими установами). Позивачці було
запропоновано (хоча сама вона в судовому засіданні відхиляє факт такої
пропозиції) пройти додаткове детальне обстеження в одному із НДІ (м.Вінниця,
м.Дніпропетровськ). Таке обстеження змогло б зняти усі питання, в тому числі і
те, чи може бути віднесено діагноз пацієнткиОСОБА_1 до Переліку медичних
показань на право одержання інвалідами автомобілів з ручним керуванням, зокрема
пункту 8. Оскільки пацієнтка не скористалася таким правом (хоча на день
обстеження у Рівненської обласної МСЕК були путівки як до НДІ у м.Вінниці, так
і до НДІ м.Дніпропетровська), Рівненська обласна МСЕК у межах своєї компетенції
та повноважень на підставі вже встановленого діагнозу визначила, що медичні
показання для забезпеченняОСОБА_1 спецавтотранспортом відсутні.

Таким чином рішення
Рівненської обласної МСЕК що відсутності медичних показань для
забезпеченняОСОБА_1 спецавтотранспортом (автомобілем з ручним керуванням) є
законним, ґрунтується на фактичних обставинах справи, а відтак підстав для
визнання його протиправним у суду не має.

З огляду на
вищевикладене позивачу - ОСОБА_1в позові слід відмовити повністю.

Керуючись
статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позивачу -
ОСОБА_1- в позові відмовити повністю.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне
оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Постанова може бути
оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої
інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається
протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
М.І.Юрчук

Постанова
законної сили не набрала

Суддя Юрчук М.І.