Справа № 22-301а/2007
Суддя: Олійник А.С.
Дата ухвалення: 2007-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-301 а/07 Головуючий
в 1-й інстанції - Кириченко
Доповідач - Олійник А.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
вересня 2007 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
- судді Олійник А.С.,

суддів -
Кухарської Т.Г., Побірченко Т.Г.,

при секретарі -
Бугаєнко В.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою Київського міського
військового комісаріату на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 1
червня 2006 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського
міського військового комісаріату про проведення перерахунку підвищення пенсії
як інваліду війни, і виплату
недоплаченої суми за минулий час,

встановила:

У
листопаді 2005 року позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із
вказаним позовом, посилаючись в
обґрунтування позовних вимог на те, що є учасником бойових дій у Великій
Вітчизняній війні, отримує пенсію за
вислугою років, відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».

27 січня 2000
року йому було встановлено 2 групу інваліда війни.

Відповідач
виплачує йому підвищення та надбавку до пенсії,
виходячи із розміру мінімальної пенсії,
який є значно меншим ніж фактичний розмір мінімальної пенсії.

Відповідач
відмовив позивачу провести перерахунок його пенсії як учаснику бойових
дій, інваліду 2 групи та надбавки до
пенсії на догляд за інвалідом війни 2 групи і щорічної грошової допомоги як
учаснику бойових дій, інваліду війни 2 групи, відповідно до існуючого розміру
мінімальної пенсії за віком, та
виплатити недоплачену суму за минулий час.

Позивач
просить визнати незаконними дії відповідача щодо відмови перерахувати щомісячне
підвищення пенсії як учаснику бойових дій та інваліду 2 групи, щомісячну надбавку до пенсії на догляд за
інвалідом війни 2 групи, виходячи з
фактичного розміру мінімальної пенсії за віком,
і виплатити недоплачену суму за минулий час; визнати незаконними дії
відповідача щодо отримання разової грошової допомоги відповідно до
законодавства України, виходячи із кількості
фактичних розмірів мінімальної пенсії за віком і виплатити недоплачену суму за
минулий час; зобов'язати відповідача провести з 1 вересня 1996 року до 31 січня
2000 року перерахунок розміру щомісячного підвищення пенсії як учаснику бойових
дій і виплатити різницю за минулий час між підвищенням пенсії, обчисленим,
виходячи із фактичного розміру мінімальної пенсії за віком і реально отриманими
коштами, з 1 лютого 2000 року до 31 жовтня 2005 року перерахунок розміру
щомісячного підвищення пенсії як інваліду 2 групи і виплатити різницю за
минулий час між підвищенням пенсії,
обчисленим, входячи із фактичного розміру мінімальної пенсії за віком і
реально отриманими коштами, з 1 лютого 2000 року до 31 жовтня 2005 року перерахунок
щомісячної надбавки до пенсії на догляд за інвалідом 2 групи і виплатити
різницю за минулий час між надбавкою до
пенсії, обчисленою, виходячи із фактичного

2

розміру
мінімальної пенсії за віком і реально отриманими коштами; перерахунок розміру
щорічної разової грошової допомоги за 1999-2005 роки, як учаснику бойових дій
та інваліду 2 групи і виплатити різницю між виплаченою допомогою, обчисленою з
урахуванням фактичного розміру мінімальної пенсії за віком і реально отриманими
коштами.

Постановою
Дарницького районного суду м. Києва від 1 червня 2006 року позов було
задоволено.

На
вказану постанову суду першої інстанції Київський міський військовий комісаріат
подав апеляційну скаргу, в якій просить
постанову Дарницького районного суду м. Києва від 1 червня 2006 року скасувати
та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що судом першої інстанції при ухвалені
рішення було порушено норми матеріального права.

У судове
засідання сторони не з'явилися, про дату, час і місце апеляційного розгляду
повідомлені належним чином. Позивач
направив суду письмове клопотання, в якою просить залишити постанову суду
першої інстанції без змін.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, законність та
обґрунтованість постанови суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
таких підстав.

Задовольняючи
позов суд першої інстанції керувався положеннями постанови Кабінету Міністрів
України від 3 січня 2002 року № 1 „ Про підвищення розмірів пенсій та інших
соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" та ч. 2 ст. 87 Закону України „Про пенсійне забезпечення", ч. 2
ст.55 Закону України „Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького
і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб".
Проте, посилання на положення вказаної
вище постанови Кабінету Міністрів України є необґрунтованим та
незрозумілим, оскільки позивач у
позовній заяві зазначав, що проведення
відповідачем розрахунку підвищень до його пенсії в розмірі 19 грн. 91 коп.,
який встановлений цієї постановою суперечить Конституції України та чинним
законам України в сфері пенсійного та соціального захисту військовослужбовців.

Крім
того, суд першої інстанції взяв до уваги лише викладену позивачем у позовній
заяві інформацію щодо отримання ним щорічної разової допомоги без перевірки її
належними доказами.

Як
вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1. є інвалідом 2 групи і має паво на
пільги, встановлені законодавством
України для ветеранів війни-інвалідів війни (а.с. 3, 4).

Позивач
є пенсіонером із числа військовослужбовців і одержує пенсію на підставі Закону
України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб».

Позивачу
отримує такі надбавки та підвищення до пенсії: інвалід 2 групи, самотній інвалід, щомісячна допомога інваліду війни 2 групи
(а.с. 10).

3

Відповідно
до ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно
до ст. 10 Закону України "Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб", в редакції на час
виникнення спірних правовідносин, яка
визначала умови та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців Збройних
сил України, пенсійне забезпечення
військовослужбовців, які мають право на
пенсію здійснюється відповідними відомствами в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно
до п.п. б), г) ст. 15 Закону України „Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ" (в редакції станом на час виникнення спірних
правовідносин), особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та
військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, які є
ветеранами війни, та особам, на яких поширюється чинність Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", пенсії за
вислугу років підвищуються в таких розмірах: на 350 процентів мінімальної
пенсії за віком - інвалідам війни II групи; на 150
процентів мінімальної пенсії за віком - учасникам бойових дій, членам сімей,
зазначеним у пункті 1 статті 10 Закону України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту".

Відповідно
до ч. 4 ст. 12 Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищуються в
розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно
із ч. 4 ст. 9 Закону України „Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" ( в
редакції, яка була чинна протягом строку
за який позивач просить провести перерахунок розміру надбавок до пенсії)
порядок і розміри грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців
та компенсації замість речового майна і продовольчих пайків встановлюються
Кабінетом Міністрів України з урахуванням коефіцієнта індексації грошових
доходів.

Згідно
із п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № І „ Про
підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" розрахунок підвищень,
передбачених Законом України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб",
підвищень, передбачених Законом
України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" проводиться з розміру 19 грн. 91
коп. Вказану постанову Кабінету Міністрів України в судовому порядку нечинною
визнано не було, отже, вона підлягає застосуванню.

Відповідно
до ч. 1 ст. 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір
пенсії за віком за наявності у чоловіків 25,
у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі
прожиткового мінімумум для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Мінімальний
розмір пенсії за віком, встановлений
абзацом першим частини першої цієї статі,
застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з

4

цим Законом (
ч.3 ст. 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Таким
чином, правові підстави для задоволення
позову в цій частині відсутні.

Що ж
стосується позовних вимог в частині зобов'язати відповідача зробити перерахунок
розміру щорічної разової допомоги як учаснику бойових дій та інваліду війни 2
групи, то колегія суддів виходить з
такого.

Відповідно
до ч. 5 ст. 12 Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин)
щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога
у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно
із ч. 5 ст. 13 Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах: інвалідам II групи -
вісім мінімальних пенсій за віком.

Відповідно
до п. 1 постанови Кабінету Міні стрів України від 22 квітня 1999 р. №652 „Про
разову виплату грошової допомоги учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, які мають особливі заслуги перед
Батьківщиною, та поетапне підвищення пенсій ветеранам війни" Міністерству
фінансів виділити за рахунок резервного фонду Кабінету Міністрів України кошти
для надання одноразової грошової допомоги ветеранам війни - пенсіонерам з
розрахунку: інвалідам війни І, II
і III групи, учасникам
бойових дій, особам, які мають особливі заслуги перед
Батьківщиною, - 20 гривень.

Виплата
грошової допомоги проводиться органами, які призначають пенсію, в порядку, передбаченому для її виплати.

Згідно
із п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2000 р. № 637 „Про
забезпечення виплати у 2000 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Міністерству фінансів та
Державному казначейству забезпечити до 20 квітня поточного року перерахування
коштів для виплати разової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірах, передбачених статтею 33 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2000 рік", відповідно до якої у 2000 році виплата
щорічної разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту" здійснюється у таких розмірах: інвалідам війни II групи -
120 гривень, учасникам бойових дій - 40
гривень.

Як
випливає із п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2000 р. №
637 „Про забезпечення виплати у 2000 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту", виплату разової грошової
допомоги до 5 травня 2000 р. здійснюють органи, які призначають пенсію або
щомісячне довічне грошове утримання, в
порядку, передбаченому для виплати
пенсій, а особам, які не є
пенсіонерами, - органи, що ведуть їх
облік, через поштові відділення зв'язку за місцем проживання або через установи
банків (шляхом перерахування на особовий рахунок одержувача за його заявою).

Згідно
із п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 березня 2001 р. № 292 „Про
забезпечення виплати у 2001 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" Міністерству фінансів і Державному казначейству забезпечити до 5
квітня 2001 р. виділення коштів Міністерству праці та

5

соціальної
політики для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та соціального
захисту населення, Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ, Службі безпеки, Міністерству юстиції, Міністерству з питань надзвичайних ситуацій
та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Державному департаменту з питань виконання
покарань, Управлінню державної
охорони, Державній податковій
адміністрації, Державному комітетові у
справах охорони державного кордону для виплати відповідно до Закону України
"Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" разової грошової допомоги у розмірах, передбачених статтею 20 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2001 рік".

Відповідно
до ст. 20 Закону України „Про Державний
бюджет України на 2001 рік" виплата щорічної разової допомоги відповідно
до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
здійснюється у таких розмірах: інвалідам війни II групи
-120 гривень, учасникам бойових дій - 40
гривень.

Відповідно
до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 березня 2001 р. № 292 „Про
забезпечення виплати у 2001 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" виплату разової грошової допомоги провадять органи, які призначають пенсію або щомісячне довічне
грошове утримання, в порядку, передбаченому для виплати пенсій, а особам,
які не є пенсіонерами, - органи, що ведуть їх облік.

Згідно
із п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 р. № 486 „Про
забезпечення виплати у 2002 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Міністерству фінансів і
Державному казначейству забезпечити до 15 квітня 2002 р. виділення коштів
Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової
допомоги, передбаченої Законом України
"Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту",
у розмірах, встановлених статтею
19 Закону України "Про Державний бюджет України на 2002 рік", та для подальшого перерахування їх місцевим
органам праці та соціального захисту населення.

Відповідно
до ст. 19 Закону України „Про Державний
бюджет України на 2002 рік" у 2002 році виплата щорічної разової допомоги
відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
здійснюється у таких розмірах: інвалідам війни II групи
-120 гривень, учасникам бойових дій - 80
гривень.

Відповідно
до п. З постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №486
виплата разової грошової допомоги провадиться органами праці та соціального
захисту населення до 5 травня 2002 р. через поштові відділення зв'язку або
через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) за
місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання.

Згідно
із ст. 17-1. Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантіїїх соціального
захисту", якою було доповнено Закон
згідно із Законом України „Про внесення змін до Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" від 19 червня 2003 року,
який набрав чинності 12 липня 2003 року, ) щорічну виплату разової
грошової допомоги до 5 травня в розмірах,
передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального
захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом
перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання
пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання
грошового утримання.

6

Таким
чином, позовна вимога про перерахунок
розміру щорічної разової грошової допомоги у 1999 -2001 роках, виходячи з фактичного розміру мінімальної
пенсії за віком є необґрунтованою та не відповідає чинному законодавству, яке регулювало спірні правовідносини у
зазначені роки.

З 2002
року виплата щорічної разової грошової допомоги, відповідно до Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту", відповідачем не
проводиться, а тому суд першої
інстанції, відповідно до ст.. 52 КАС України не вирішив питання щодо належного
відповідача та помилково зобов'язав Київський міський військовий комісаріат
провести ОСОБА_1 перерахунок розміру щомісячної разової грошової допомоги за
2002- 2005 рік.

Водночас
колегія судців зазначає, що відносно
позовних вимог зобов'язати відповідача провести з 1 вересня 1996 року і до
жовтня 2004 року перерахунок розміру підвищень до пенсії, то позивач пропустив строк звернення до суду
з адміністративним позовом. Проте, колегія суддів не бере до уваги посилання
представника відповідача в апеляційній скарзі на пропуск позивачем строку
звернення до адміністративного суду,
оскільки відповідно до ч. 1 ст.
100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. У
судовому засіданні в суді першої інстанції відповідач був відсутній, в письмових заперечень не вказував на
пропустк позивачем строку позовної давності.

Відповідно
до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами
для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового
рішення є: порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи
або питання.

Оскільки
при ухваленні постанови суд першої інстанції неправильно застосував норми
матеріального права, вона підлягає
скасуванню з ухваленням нової про відмову в позові.

3 огляду
на викладене, керуючись ст. ст.
198, 202, 205, 207 КАС України, колегія судців,

постановила:

Апеляційну
скаргу Київського міського військового комісаріату задовольнити.

Постанову
Дарницького районного суду м. Києва від
1 червня 2006 року скасувати та прийняти нову такого змісту: у задоволенні
позову ОСОБА_1 до Київського міського військового комісаріату про перерахунок
пенсії - відмовити.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця.