Справа № 22-а-374/2008
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2008-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
Справа № 2-а-231/07
Головуючий 1 інстанції: Короткий І.П.
Доповідач: Філатов Ю.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2008 р.
Справа № 22-а-374/2008

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Філатов Ю.М., судді Водолажська Н.С.,

Шевцової Н.В.

при секретарі Житєньовій Н.М.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

прокурора -
ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу відповідача, ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду
м. Харкова від 17.07.2007р. по справі № 2-а-231/07

за позовом прокурора
Московського району м. Харкова в інтересах ДПІ у Московському районі м. Харкова

до ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу

встановила:

Прокурор Московського району м. Харкова звернувся до суду в інтересах ДПІ у
Московському районі м. Харкова з позовом, в кому просить стягнути з ОСОБА_1
податковий борг у розмірі 15959,40 грн.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 17.07.2007р. по
справі № 2-а-231/07 позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави у
особі державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова
податковий борг у розмірі 15959 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі відповідачка просить скасувати постанову суду та
прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову. Вважає, що судом першої
інстанції порушені норми матеріального права.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, в яких вказує, що постанова
суду першої інстанції є такою, що прийнята з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, просив залишити постанову без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представників
сторін, колегія суддів встановила, що ДПІ у Московському районі м. Харкова, на
підставі пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами"
(далі - Закон 2181), було самостійно визначено суму податкового зобов'язання
ОСОБА_1 за платежем - податок з доходів фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності у розмірі 15959.40 грн.

Позивачем було направлено відповідачу податкове повідомлення № /0
від 27.07.2004р.

У письмових поясненнях позивач зазначив, що кошти, які були сплачені
відповідачем до бюджету, були зараховані як погашення податкового боргу минулих
періодів, відповідно до п. 7.7 ст. 7 Закону 2181.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і-збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 4.1 ст.1 Декрету КМУ від 26.12.1992 року "Про прибутковий
податок з громадян" платниками
прибуткового податку є громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (надалі - громадяни), як ті,
що мають, так і ті, що не мають постійного місця проживання в Україні.

Судом першої інстанції не прийнято посилання відповідача на те, що
зазначений податковий борг за 2003 рік був погашений та відповідні докази - платіжне
доручення від 25.08.2004 року та квітанція від 13.05.2003 року (а.с. 14-16)

Відповідно до п.7.7.ст.7 Закону 2181 податковий борг погашається попередньо
погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку
календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за
різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях:
Тому зазначені суми були направлені на. погашення податкового боргу, який виник
раніше, а податковий борг за прибутковим податком за 2003 рік відповідачем
погашений не був.

Проте колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та
вважає їх такими, що не відповідають обставинам справи виходячи з наступного.

Позивачем було самостійно визначено суму податкового зобов'язання ОСОБА_1
за платежем - податок з доходів фізичних осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності за 2003 рік у розмірі 15959.40 грн. та направлено відповідне податкове
повідомлення № /0 від 27.07.2004р.

Відповідач надав суду копію декларації про доходи, одержані з 1 січня по 31
грудня 2003 року (а.с. 98-99), згідно якої відповідачем було сплачено до
бюджету 2000,0 грн. в рахунок суми податку, сплаченого авансом.

Також відповідачем надано платіжне доручення № 1 від 25.08.2004р., згідно
якого приватний нотаріус ОСОБА_1 сплатила 13959,40 грн. податку з доходів
фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності.

Посилання позивача на те, що зазначені суми були зараховані як погашення
податкового боргу минулих періодів, відповідно до п. 7.7 ст. 7 Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" не приймається колегією суддів, оскільки
доказів наявності податкового боргу минулих періодів суду надано не було.

На запитання колегії суддів у судовому засіданні суду апеляційної інстанції
про документ, передбачений Законом 2181, який свідчить про наявність такого
боргу, представник позивача а ні відповіді, а ні документів не надав.

Копія облікової картки та розрахунок заборгованості, які були прийняті
судом першої інстанції як доказ наявності заборгованості по попереднім
податковим періодам, не може бути прийнято колегією суддів без відповідного
податкового повідомлення про наявність такого боргу.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем не було доведено правомірність віднесення сум, сплачених
відповідачкою, як погашення податкового боргу минулих періодів, відповідно до
п. 7.7 ст. 7 Закону 2181, а також не була доведена взагалі наявність такого
боргу.

Більш того слід зазначити, що, відповідно до пояснень представника позивача
у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, відповідачка з жовтня 2007
року знаходиться на обліку у Нововодолазькій міжрайонній державній податковій
інспекції, отже з обліку ДПІ у Московському районі м. Харкова знята.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність
висновків суду обставинам справи.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що постанова Московського
районного суду м. Харкова від 17.07.2007р. по справі № 2-а-231/07 підлягає
скасуванню з прийняттям нової, керуючись ст.. ст.. 160, 167, 195, 196, 198 п. 3
ст.202, ст..ст.205, 207, 209, 254 КАС України

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 17.07.2007р.
по справі № 2-а-231/07 скасувати.

Прийняти нову постанову.

В позові відмовити.

Роз'яснити сторонам, що постанова
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом
подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України протягом
одного протягом місяця з дня виготовлення її повного тексту.

Справу направити до суду першої
інстанції.

Повний текст постанови
виготовлений 24.03.2008р.

Головуючий суддя підпис Філатов Ю.М.

Судді підпис Водолажська Н.С.

підпис Шевцова
Н.В.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:

Суддя
Ю.М. Філатов