Справа № 22-а-94/2008
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22-а-94/08
Головуючий 1 інстанції - Тімошенко Н.В. Суддя доповідач
колегія суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду
головуючого судді
суддів: - Подобайло
З.Г., Григорова А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті
Харкові апеляційну скаргу Головного управління праці та соціального захисту
населення Полтавської обласної державної адміністрації на постанову
Октябрьского районного суду міста Полтави від 11 травня 2007 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1до Головного управління праці та соціального
захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, третя особа -
керівник Головного управління праці та соціального захисту населення
Полтавської обласної державної адміністрації про визнання наказів
неправомірними та їх скасуванні, про поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди та за
апеляційною скаргою ОСОБА_1на ухвалу Октябрьского районного суду міста Полтави
від 21 травня 2007 року про розгляд заяви
Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської
обласної державної адміністрації про зупинення виконання постанови Октябрьского
районного суду міста Полтави від 11.05.2007 року., яким задоволені позовні
вимоги ОСОБА_1. до Головного управління праці та соціального захисту населення
Полтавської обласної державної адміністрації про визнання наказів
неправомірними та їх скасуванні, про поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -
2005 року позивач ОСОБА_1. звернувся до
Октябрьского районного суду міста Полтави з адміністративним позовом до
Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської
обласної державної адміністрації, третя особа - керівник Головного управління
праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної
адміністрації, яким просив (з урахуванням доповнень): скасувати наказ
відповідача № 57-ос від 30.05.2005 року про позбавлення його премії за травень
2005 року, скасувати наказ відповідача №
72-ос від 18.07.2005 року про притягнення його до дисциплінарної
відповідальності у вигляді догани, скасувати наказ відповідача № 109-ос від
12.09.2005 року про його звільнення з посади у зв'язку зі скороченням штату
працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України, визнавши ці накази незаконними;
поновити його на роботі у відповідача на посаді заступника начальника
управління у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи
- начальника відділу соціального захисту постраждалих Головного управління
праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної
адміністрації; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу; стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної
шкоди 3.000 грн. та 20.000 грн., посилаючись на те, що оскаржувані накази
відповідачем прийняті безпідставно, у супереч вимогам діючого законодавства.
Октябрьского районного суду міста Полтави від 11.05.2007 року позовні вимоги
ОСОБА_1. задоволені частково.
незаконними та скасовані: наказ відповідача № 57-ос від 30.05.2005 року про
позбавлення позивача премії за травень 2005 року, наказ відповідача № 72-ос від
18.07.2005 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у
вигляді догани, наказ відповідача № 109-ос від 12.09.2005 року про звільнення
позивача з посади у зв'язку зі скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40
поновлений на роботі у відповідача на посаді заступника начальника управління у
справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи - начальника
відділу соціального захисту постраждалих Головного управління праці та
соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації з
управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної
державної адміністрації стягнуто на користь позивача: 6.365,45 грн. -
заробітної плати за час вимушеного прогулу та 3.000 гр. у відшкодування
моральної шкоди, судові витрати.
що судове рішення в частині поновлення з 13.09.2005 року позивача на роботі та
стягнення суми середнього заробітку за місяць підлягає негайному виконанню.
наслідками розгляду заяви Головного управління праці та соціального захисту
населення Полтавської обласної державної адміністрації про зупинення виконання
постанови суду від 11.05.2007 року, Октябрьский районний суд міста Полтави
ухвалою від 21.05.2007 року відстрочив негайне виконання вищезазначеної
постанови до набрання нею законної сили.
погоджуючись з постановою суду від 11.05.2007 року у апеляційній скарзі,
посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, Головне управління
праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної
адміністрації просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти
нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. відмовити в повному обсязі.
погоджуючись з ухвалою суду від 21.05.2007 року у апеляційній скарзі,
посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, ОСОБА_1. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції
та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні заяви Головного управління
праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної
адміністрації відмовити в повному обсязі.
засіданні колегії суддів представник відповідача підтримав вимоги та
обґрунтування апеляційної скарги Головного управління праці та соціального
захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації в задоволені
апеляційної скарги ОСОБА_1. просив відмовити.
засіданні колегії суддів позивач підтримав вимоги та обґрунтування своєї
апеляційної скарги Головного управління праці та соціального захисту населення
Полтавської обласної державної адміністрації в задоволені апеляційної скарги
Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської
обласної державної адміністрації просив відмовити.
засідання суду третя особа не прибула, про час та місце слухання справи
повідомлена. До матеріалів справи
залучена заява третьої особи по справі, відповідно до якої керівник Головного
управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної
державної адміністрації просить розглянути справу у його відсутність.
суддю-доповідача, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Головного
управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної
державної адміністрації задоволенню не підлягає, а постанову Октябрьского
районного суду міста Полтави від 11 травня 2007 року - слід, у відповідність до
вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, залишити без змін;
апеляційна скарга ОСОБА_1. підлягає задоволенню, а ухвала Октябрьского
районного суду міста Полтави від 21.05.2005 року, відповідно до вимог ст. 202
ч. 1 п. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, - скасуванню, виходячи
вимогами ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визначає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини
справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.
Судом
встановлено, що з 15.10.2000 року позивач
ОСОБА_1. працював на посаді заступника начальника управління -
начальника відділу соціального захисту постраждалих Управління у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи Головного управління праці та соціального
захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації.
ОСОБА_1. не є членом профспілки, яка (вона єдина) діє в установі.
Кабінету Міністрів України за № 179 від 12.03.2007 року “Про упорядкування
структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх територіальних
підрозділів та місцевих державних адміністрацій” визначено про необхідність
центральним та місцевим органам виконавчої влади здійснити у двомісячний строк
заходи щодо приведення у відповідність з цією постановою структури,
номенклатури посад та чисельності працівників структурних підрозділів, та встановлено, що у складі апарату районних державних адміністрацій, їх
самостійних управлінь, відділів та інших структурних підрозділів,
територіальних підрозділів центральних органів виконавчої влади в районах та
містах обласного значення можуть утворюватися (якщо інше не передбачено актами,
що мають вищу юридичну силу): відділи з
чисельністю працівників не менш як 3 одиниці та сектори з чисельністю
працівників не менш як 2 одиниці.
виконання даної Постанови Кабінету Міністрів України внесені зміни в штатний
розпис Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської
обласної державної адміністрації з 01.07.2005 року.
до штатного розпису станом на 01.01.2005 року, в структурі Головного управління
праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної
адміністрації, крім інших, існувало: Управління соціального обслуговування
населення, адресних соціальних допоміг, персоніфікованого обліку пільгових
категорій населення, у складі якого знаходилось 3 відділи (1 посада начальника
управління, 3 посади начальників відділів, 3 посади заступників начальників
відділів) та Управління у справах захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи, у складі якого знаходилось 2 відділи (1 посада
начальника управління, 2 посади начальників відділів (одну з яких займав
позивач ОСОБА_1.), 2 посади заступників начальників відділів).
до штатного розпису станом на 01.07.2005 року, в структуру Головного управління
праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної
адміністрації внесені зміни: замість двох Управлінь (соціального обслуговування
населення, адресних соціальних допоміг, персоніфікованого обліку пільгових
категорій населення та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської
катастрофи) передбачено одне Управління соціального захисту населення з 3
відділами (1 посада начальника управління, 3 посади начальників відділів, 3
посади заступників начальників відділів).
скорочені штатні посади: 1 посада начальника управління, 2 посади начальника відділу, 2 посади заступника
начальника відділу (при цьому загальна чисельність працюючись не змінилась,
оскільки введені інші посади - спеціалістів тощо).
п. 1 ст. 40 КЗпП України, - однією з підстав для припинення трудових відносин з
ініціативи роботодавця є зміни в організації виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Колегія суддів зазначає, що
суд не може обговорювати питання про доцільність проведення скорочення штату на
підприємствах, в установах, організаціях. Це право належить виключно
Суд лише перевіряє дотримання законодавства про порядок
ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально
попереджають не пізніше ніж за два місяці.
Полтавському міському центру занятості
населення поданий звіт про можливе вивільнення працівників.
З наказом начальника
Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної
державної адміністрації від 21.06.2005 року за № 59-ос «Про упорядкування
структури Головного управляння праці та соціального захисту населення обласної
державної адміністрації» позивач ОСОБА_1. ознайомлений 04.07.2005 року. (т. 2,
2, 3 ст. 49-2 КЗпП України передбачено, що при вивільненні працівників у
випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене законодавством.
з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на
тому ж підприємстві, в установі, організації.
КЗпП України дає право адміністрації при скорочені чисельності штату працівників
надавати переважне право на залишення на роботі працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.
Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської
обласної державної адміністрації від 01.09.2005 року за № 98-ос позивача
ОСОБА_1. звільнено з 05.09.2005 року з посади заступника начальника управління
- начальника відділу соціального захисту постраждалих Управління у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи. (т. 2, а.с. 373).
Даний наказ внесений
до номенклатурної справи Головного управління праці та соціального захисту
населення Полтавської обласної державної адміністрації - справа № 07-04 «Накази
по особовому складу» та до трудової книжки позивача ОСОБА_1.
З пояснень представника
відповідача та позивача встановлено, що до часу прийняття наказу № 98-ос від
01.09.2005 року позивачеві ОСОБА_1. вакантні посади не пропонувалися.
начальником Головного управління праці та соціального захисту населення
Полтавської обласної державної адміністрації приймається наказ № 109-ос про
звільнення позивача ОСОБА_1. з 12.09.2005 року з посади заступника начальника
управління - начальника відділу соціального захисту постраждалих Управління у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи у зв'язку із скороченням штату працівників,
п. 1 ст. 40 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги у розмірі
середньомісячного заробітку (т. 3, а.с. 371).
Другим пунктом цього
наказу визначено, - визнати таким, що втратив чинність наказ № 98 від
01.09.2005 року в зв'язку з хворобою ОСОБА_1. з 01.09.2005 по 09.09.2005 року
(листок непрацездатності ААИ № 320786).
ознайомлений 12.09.2007 року. Цього дня позивачем отримана трудова книжка, в
якій зазначений наказ № 109-ос від 12.09.2005 року про його звільнення.
Полтавському міському центру занятості
населення поданий звіт про фактичне вивільнення працівників.
суддів досліджений акт про відмову ОСОБА_1. від запропонованих вакантних посад,
складений 12.09.2005 року працівниками відповідача: ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
ОСОБА_4., з якого вбачається, що позивач відмовився від запропонованих йому
12.09.2005 року вакантних посад (т. 2, а.с. 115), а також
з'ясовано, що 12.09.2005 року був першим
робочім днем для позивача ОСОБА_1. після хвороби.
суддів вважає, що тексти наданих відповідачем акту від 12.09.2005 року та
наказу від 12.09.2005 року про звільнення позивача, свідчать про те, що вимоги
ст. 49-2 КЗпП України відповідач - Головне управління праці та соціального
захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації фактично не виконувало, оскільки 12.09.2005
року вакантні посади пропонувалися особі, яка відповідно до наказу № 98-ос від
01.09.2005 року не була працівником Головного управління.
обставина, що позивач не був ознайомленим з наказом № 98-ос від 01.09.2005 року
не впливає на його юридичне значення.
складання акту від 12.09.2005 року наказ мав статус діючого.
думку колегії суддів, свідчить про порушення відповідачем вимог КЗпП України
щодо звільнення позивача ОСОБА_1. та є підставою для задоволення позовних вимог
ОСОБА_1. в частині визнання незаконним й
скасування наказу № 109-ос від 12.09.2005 року про його звільнення, в частині
вимог про поновлення на посаді заступника начальника управління - начальника
відділу соціального захисту постраждалих
Управління у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської
катастрофи з 13.09.2005 року, стягнення суми середнього заробітку (6.365,45
Постанови Кабінету Міністрів України від 13 грудня 1999 року за № 2288 “Про впорядкування умов оплати праці
працівників апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх
виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів” надано право
керівникам органів і головам рад, зазначених в пункті 1 цієї постанови,
здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в
загальні результати роботи в межах фонду преміювання, утвореного у розмірі
тримісячного фонду оплати праці та економії фонду оплати праці.
встановлення премії державному службовцю за високі досягнення у праці і
виконання особливо важливої роботи передбачена також частиною 6 ст. 33 Закону
України “Про державну службу”.
суддів погоджується з судом першої інстанції стосовно того, що право
здійснювати преміювання віднесено до повноважень керівника установи та рішення
про “де преміювання” повинно бути обґрунтованим.
суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових
підстав, для зняття премії з позивача ОСОБА_1. з підстав, які зазначені в
оскаржуваному наказі № 570-ос від
30.05.2005 року, - “у зв'язку з
порушеннями в організації оздоровлення громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що створило загрозу оздоровлення цієї категорії
Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 року № 950 затверджений Порядок
проведення службового розслідування стосовно державних службовців.
до цього Порядку стосовно державних службовців може бути проведено службове
розслідування у разі невиконання або неналежного виконання ними службових
обов'язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або
заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі,
підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян.
п.п. 7, 9 цього Порядку особа, стосовно якої проводиться службове
розслідування, має право в будь-який момент узяти в ньому участь, пояснювати
факти, робити заяви, подавати відповідні документи і порушувати клопотання про
залучення нових документів, вимагати додаткового вивчення пояснень осіб,
причетних до справи.
поданням на розгляд керівника державного органу (посадової особі), який
призначив службове розслідування, з актом службового розслідування
ознайомлюється державний службовець, стосовно якого проводилося розслідування.
ст. 147 КЗпП України, - за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один
з таких заходів стягнення:
Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
14 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року з наступними
змінами та доповненнями передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються
до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових
обов'язків, перевищення своїх повноважень,
порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також
за вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.
До службовців, крім дисциплінарних
стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть
застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу: попередження про неповну
службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу
або у призначенні на вищу посаду.
суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо незаконності наказу
відповідача № 72-ос від 18.07.2005 року, та, внаслідок цього, щодо необхідності
скасування даного наказу, оскільки вважає, що позивач не приймав участі в
проведенні службового розслідування, порушеного відносно нього, позивач не був
ознайомлений з актом службового розслідування перед поданням цього акту на
розгляд керівника, наявність припущень у
оспорюваному наказі ”чим міг нанести матеріальні … та моральні збитки
постраждалим громадянам, підриває авторитет державного органу, в якому працює “
виключає можливість застосування дисциплінарного стягнення.
шкода, заподіяна фізичній чи юридичній особі, може відшкодовуватись у випадках,
коли можливість такого відшкодування передбачена нормами Конституції чи
випливає з її положень та в інших випадках, передбачених чинним законодавством
2 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що вимоги
про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та
інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним
судом, якщо вони заявлені
в одному провадженні
з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше
вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.
Відповідно до ст. 327-1 КЗпП України, відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо
порушення його законних прав призвели до моральних страждань, утрати нормальних
життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого
відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
2 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що вимоги
про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та
інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним
судом, якщо вони заявлені
в одному провадженні
з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше
вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.
до вимог ст. 23 ЦК України, - особа має право
на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає:
та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;
у душевних стражданнях,
яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;
у душевних стражданнях,
яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;
честі та гідності фізичної особи,
а також ділової репутації фізичної або
Моральна шкода відшкодовується
грошима, іншим майном або в інший
грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо
вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1. у частині стягнення з відповідача 3.000 грн. у
відшкодування моральної шкоди, оскільки визначає факт порушення трудових прав
позивача та погоджується з тими доводами, які приведені позивачем, в
обґрунтування своїх вимог.
України ''Про виконавче провадження'' визначено, що виконавче провадження - це
сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Закону, спрямованих
на примусове виконання рішень судів та інших органів.
1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за
наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність
коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійно лихо тощо)
державний виконавець може звернутися до адміністративного суду, який видав
виконавчий документ, із поданням, а сторона виконавчого провадження із заявою
про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення.
Відповідно до цього, підстав для звернення до
суду з заявою про зупинення (відстрочення - з тексту оскаржуваної ухвали)
судового рішення, у разі прийняття самостійного рішення щодо добровільного
виконання такого рішення, Головне управління праці та соціального захисту
населення Полтавської обласної державної адміністрації не мало.
що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, право державного
виконавця зупинити виконавче провадження визначені ст.ст. 34, 35 Закону України
''Про виконавче провадження''.
того, законодавством (ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства
України) чітко визначено коло судових
рішень, які виконуються негайно.
з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування
ухвали Октябрьского районного суду міста Полтави від 21.05.2007 року про
розгляд заяви Головного управління праці
та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації
про зупинення виконання постанови Октябрьского районного суду міста Полтави від
11.05.2007 року., яким задоволені позовні вимоги ОСОБА_1. до Головного
управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної
державної адміністрації про визнання наказів неправомірними та їх скасуванні,
про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної шкоди.
до вимог п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.
підставі наведеного та керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198 ч. 1, п. 1, 199 ч. 1
п. 3, 200, 202 ч. 1 п. 4, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -
скаргу Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської
обласної державної адміністрації - залишити без задоволення, а постанову Октябрьского районного суду міста
Полтава від 11 травня 2007 року - без змін.
скаргу ОСОБА_1на ухвалу Октябрьского районного суду міста Полтава від 21 травня
2007 року - задовольнити.
Октябрьского районного суду міста Полтава від
21 травня 2007 року - скасувати.
В задоволені заяви Головного управління праці та соціального
захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації про зупинення
виконання постанови Октябрьского районного суду міста Полтави від 11.05.2007
року., яким задоволені позовні вимоги ОСОБА_1. до Головного управління праці та
соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації про
визнання наказів неправомірними та їх скасуванні, про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди, - відмовити.
Ухвала апеляційного адміністративного
суду набирає законної чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України
протягом місяця.

Головуючий суддя:
(підпис) Мельнікова
Л.В.

Судді (підпис) Подобайло З.Г.

(підпис) Григоров А.М.

Повний
текст ухвали виготовлений 22 квітня 2008
року.

Згідно з
оригіналом

Суддя
Мельнікова Л.В.