Справа № 2-а-1656/2008
Суддя: Боймиструк С.В.
Дата ухвалення: 2008-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а- 1656/08
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21
квітня 2008 року

10
год. 40 хв.

м. Рівне

Рівненський
окружний адміністративний суд

під
головуванням судді
Боймиструка С.В.

за участю секретаря судового
засідання
Маньковського Д.В.

прокурора Штогуна
О.С.

позивача
ОСОБА_1

представника
відповідача
Лук'янчука В.Г.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом військового прокурора Рівненського гарнізону
в інтересах ОСОБА_1до військової частини А 1671 про стягнення грошової
компенсації за не отримане речове майно в сумі 4 679 грн. 97 коп.,

В С Т А Н О
В И В:

Прокурор,
звернувшись до суду з адміністративним
позовом просить стягнути з військової
частини А 1671 на користь ОСОБА_1грошову компенсацію за не отримане під час
проходження військової служби речове
майно в розмірі

4 679
грн. 97 коп.

В судовому
засіданні прокурор та позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі та
просять суд їх задоволити, зауважуючи що при проходженні військової служби,
ОСОБА_1 перебував на забезпеченні у відповідача, однак належне йому до видачі
речове майно не отримав, хоча неодноразово звертався за його отриманням. На
даний час він виключений зі списків особового складу у зв'язку зі скороченням
штатів і речового майна не потребує, а просить відповідно до наданих
відповідачем довідок, стягнути його
вартість.

Представник
відповідача Лук'янчук В.Г. позов не визнав та пояснив суду, що дію

ч.2 ст.
9 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та сімей», яка давала позивачу таке право, в
частині одержання грошової компенсації за не отримане речове майно зупинено, а
згодом і виключено.

В
бюджетах України за минулі роки та цей рік не передбачено витрат на грошову
компенсацію за речове майно військовослужбовцям. В задоволенні позову просить
відмовити.

Заслухавши
сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з
таких підстав.

Відповідно
до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник
відповідача заперечує проти адміністративного позову, однак на думку суду він
не довів суду правомірність дій військової частини А 1671 по відношенню до позивача.

Судом встановлено, що позивач проходив військову службу і перебував на речовому забезпеченні у
військовій частині А 1671 , що не заперечується представником відповідача та
підтверджується витягом з наказу за № 1059 від 7 травня 2004 року( а. с. 7)

Вищевказаним наказом на підставі наказу Командувача 13 Армійського Корпусу
№ 18-ПМ від 17 квітня 2004 року, ОСОБА_1 в зв'язку із звільненням в запас, було
виключено із списків особового складу частини ( а. с. 7).

При звільненні з військової служби ОСОБА_1 з ним не були проведені
розрахунки та відповідні належні виплати.

Як
вбачається з довідок № 1207 та №1208 відповідно від 18 травня 2004 року,
виданими позивачу військовою частиною А
1671 та долученими до справи, загальна сума заборгованості за не отримане ним
речове майно складає 4 679 грн. 97 коп.
( а. с. 8,9).

Згідно
ст. 9 Закону України “ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей ” - держава гарантує військовослужбовцям матеріальне та інше
забезпечення у розмірах, що стимулюють зацікавленість громадян України у
військовій службі.

Відповідно
до п. 27 Постанови Кабінету Міністрів
України № 1444 від 28.10.2004 року “ Про
забезпечення речовим майном військовослужбовців Збройних Сил України у мирний
час ” військовослужбовці звільнені у запас або відставку з правом носіння
військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно,
яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу
про звільнення. Зазначеним особам, звільненим у запас або відставку після
закінчення строку контракту, за належне їм, але не отримане протягом дії
контракту речове майно виплачується грошова компенсація пропорційно часу, що
минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати закінчення
контракту, або видається речове майно на суму грошової компенсації.

Після
внесення змін (від 3.11.2006 року) до цього Закону та доповнення його ст..9-1,
яка підтверджувала право на отримання військовослужбовцями замість належного їм
речового майна грошової компенсації, дія цієї статті була зупинена ЗУ «Про бюджет на 2007 рік» однак, виходячи з
аналізу тексту цього Закону та Постанови КМУ№ 1444 від 28.10.2004 року , суд
вважає, що вказана норма Закону
поширюється тільки на військовослужбовців,
які проходять кадрову, або за контрактом, військову службу в Збройних Силах
України, а позивач являється пенсіонером
Збройних Сил України.

Отже,
дії військової частини А 1671 щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті компенсації за не
отримане речове майно є незаконними та
зазначена сума заборгованості за речове майно підлягає стягненню з
відповідача.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задоволити.

Визнати дії командування військової частини А 1671 пов'язані
із відмовою у виплаті ОСОБА_1компенсації за не отримане речове майно
протиправними.

Стягнути з військової частини А 1671 (33000, м. Рівне, вул.. Соборна, 231)
бюджетний рахунок №2737 в УДК в Рівненській області, ЗКПО 07726579,
МФО 833017,

код економічної класифікації
видатків - 1134 «м'який інвентар та обмундирування» на користь
ОСОБА_1(АДРЕСА_1) компенсацію за не отримане речове майно в сумі 4 679 грн. 97
коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було
подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути
оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої
інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається
протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: підпис

Суддя С.В.
Боймистурк