Справа № 2А-164/2008
Суддя: Бобровський І. М.
Дата ухвалення: 2008-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2А-164/2008р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7
травня 2008 року Южноукраїнський міський
суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді
БОБРОВСЬКОГО І.М.

при секретарі ПЕТРЕНКО О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську
справу в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення у м. Южноукраїнську про стягнення
недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення

ВСТАНОВИВ:

2
квітня 2008 року ОСОБА_1. звернувся до
суду з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення у
м. Южноукраїнську про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на
оздоровлення як особі, що була евакуйована з зони відчуження після аварії на
Чорнобильській АЕС в 1986 році. Мотивує
свої вимоги тим, що 11 грудня 2007 року Управління праці та соціального захисту
населення у м. Южноукраїнську відмовило в у виплаті належної суми. Просить
стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по щорічній допомозі на
оздоровлення за 2003-2006 роки в сумі 3867 гривень 90 копійок.

Позивач
направив суду заяву про слухання справи в його відсутності.

Представник
відповідача проти позову заперечує. Пояснила, що при нарахуванні щорічної допомоги на оздоровлення
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Управління праці
та соціального захисту населення у м. Южноукраїнську керувалось постановами
Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні
виплати особам які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та від 12
липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно до вказаних постанов
виплати було здійснено в повному обсязі. Крім того Законами України «Про
Державний бюджет України на 2006 рік», «Про Державний бюджет України на 2007
рік» було зупинено дію ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Просить
також застосувати позовну давність.

Вислухавши
представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідач
не заперечує проти того, що ОСОБА_1. був евакуйований з зони відчуження після
аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році.

Таким
чином, згідно до ч. 3 ст. 72 КАС України, ця обставина може не доказуватись
перед судом.

Згідно
до наданої суду довідки (а.с. 9)
відповідачем було виплачено позивачу по 75 гривень компенсації в 2006 та 2007 роках. При цьому
Управління праці та соціального захисту населення у м. Южноукраїнську
посилається на постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №
836 «Про компенсаційні виплати особам які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте
погодитись з подібним розрахунком щорічної допомоги на оздоровлення неможна.

Згідно
до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» «Щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в таких розмірах: евакуйованим із зони відчуження -
три мінімальні заробітні плати». Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що
щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх
проживання органами соціального захисту населення.

Посилання
відповідача на постанови Кабінету Міністрів України не можуть братись до уваги
оскільки Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не уповноважено Кабінет Міністрів
зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір допомоги на
оздоровлення, встановлений Законом.

Частиною
1 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було встановлено, що конкретні
розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій (передбачених цим Законом)
підвищуються Кабінетом Міністрів відповідно до зміни індексу вартості життя і
зростання мінімальної заробітної плати.

Згідно
до ст. 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що дія положень
цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення
змін до цього Закону.

Таким
чином судом встановлено, що позивач, як
особа, що була евакуйована з зони відчуження після аварії на
Чорнобильській АЕС в 1986 році, має право на щорічну допомогу на оздоровлення в
розмірі трьох мінімальних заробітних плат.

Визначаючи
суму заборгованості відповідача, суд виходить з положень ч. 3 ст. 99 КАС
України, яка передбачає, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим
Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли
особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Таким
чином судовому захисту, на підставі ст. 257 ЦК України, згідно до заявлених
позовних вимог, підлягають права позивача на отримання щорічної допомоги на
оздоровлення за 2005 та 2006 роки.

Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати
на початок 2005 та 2006 року, суд застосовує наступний розрахунок.

З
1 січня 2005 року розмір мінімальної заробітної плати становив 262 гривні на
місяць. Щорічна допомога становить за 2005 рік 262 гривні х на 3 = 786 гривень.

З
1 січня 2006 року розмір мінімальної заробітної плати становив 350 гривень на
місяць.

Щорічна допомога становить за 2006
рік 350 гривень х на 3 = 1050 гривень за мінусом отриманих 75 гривень,
остаточно 975 гривень.

Таким
чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягає не отримана допомога
на оздоровлення за 2005 та 2006 роки в сумі 786 гривень + 975 гривень, а разом 1761 гривня.

Згідно
до ст. 94 КАС України стягненню з відповідача на користь держави підлягає
судовий збір в сумі 51 гривні.

Керуючись
ст.ст. 159, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення у м. Южноукраїнську про
стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення задовольнити
частково.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення у м. Южноукраїнську на
користь ОСОБА_1 1761 гривню.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення у м. Южноукраїнську на
користь держави 51 гривню судового збору.

Заява
про апеляційне оскарження постанови може бути подана до Одеського апеляційного
адміністративного суду, шляхом подачі до Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області протягом 10 днів з дня проголошення. Апеляційна скарга на
постанову подається протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя: І.М.
Бобровський