Справа № 2а-2165/2008
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2008-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-2165/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

26 березня 2008 року
Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді-Самойлової
В.В.

при
секретарі- Демченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові справу за адміністративним
позовом Військового прокурора Луганського гарнізону в інтересах ОСОБА_1 до
Харківського університету Повітряних Сил про стягнення грошової компенсації замість не отриманого
речового майна,

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Луганського гарнізону в
інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Харківського
університету Повітряних Сил про стягнення грошової компенсації замість
речового майна у сумі 3105,52 грн.

В
обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 проходила
військову службу у військовій частині А 4473, яка в подальшому була реорганізована у військову частину А 3306.
Наказом командира військової частини
А-4473 № 59 від 05.06.2004р. вона
звільнена з військової служби у відставку та виключена зі списків особового
складу частини усіх видів забезпечення.

В період
проходження військової служби ОСОБА_1 знаходилась на речовому забезпеченні
Харківського університету Повітряних Сил, яким вона в повному обсязі не
забезпечувалась.

Відповідно
до ст. 9 та п. 2 ст. 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей” в редакції до 28.12.2007р.,
військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також
речове майно і продовольчі пайки або, за бажанням військовослужбовця , грошову
компенсацію замість них”.

Крім
того, згідно п. 27 “Положення про порядок речового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час”,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. № 1444,
передбачено, що військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом
носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке
вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами
на день підписання наказу про звільнення.

На день
виключення позивачки зі списків особового складу військової частини сума
грошової компенсації замість належного до видачі речового майна станом на
11.03.2000 р. складає в сумі 1218,15
грн., згідно довідки № 155 від 14.12.2004р., яка видана Харківським
університетом Повітряних Сил та після 11.03.2000 р. в сумі 1887,37 грн., про що
свідчить довідка № 156 від 14.12.2004р., яка видана Харківським університетом
Повітряних Сил.

Оскільки,
на момент виключення позивачки зі списків особового складу, тобто на 05.06.2004
р., відповідач не розрахувався з нею стосовно належного до видачі речового
майна або грошової компенсації замість нього, відповідаючи на неодноразові
звернення відмовою, тому позивачка вважає, що з боку останнього має місце
противоправність, яка порушує її право на одержання даної грошової компенсації.

Представник
позивача - Військового прокурора Луганського гарнізону, належним чином
повідомлений про дату, час та місце судового розгляду в судове засідання не
з'явився, не повідомивши про причину неприбуття, ненадавши заяву про розгляд
справи у його відсутності

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача, який є
суб”єктом владних повноважень, належним чином повідомлений про дату, час та
місце судового розгляду в судове засідання не з”явився, не повідомивши про
причину неприбуття, ненадавши заяву про розгляд справи у його відсутності та
заперечення проти позову, а тому суд вважає можливим розгляд справи на підставі
наявних доказів в порядку ст. 128 КАСУ.

Заслухавши позивачку- ОСОБА_1,
дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи
з наступного.

Встановлено,
що ОСОБА_1 проходила військову службу у військовій частині А 4473, яка в
подальшому була реорганізована у
військову частину А 3306. Наказом командира військової частини А-4473
№ 59 від 05.06.2004р. вона звільнена з військової служби у відставку та
виключена зі списків особового складу частини
усіх видів забезпечення.

В період
проходження військової служби ОСОБА_1 знаходилась на речовому забезпеченні
Харківського університету Повітряних Сил, яким вона в повному обсязі не
забезпечувалась.

На день
виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини сума грошової
компенсації замість належного до видачі речового майна станом на 11.03.2000
р. складає в сумі 1218,15 грн., згідно
довідки № 155 від 14.12.2004р., яка видана Харківським університетом Повітряних
Сил та після 11.03.2000р. в сумі
1887,37 грн., про що свідчить довідка № 156 від 14.12.2004р., яка видана
Харківським університетом Повітряних Сил.

Відповідно
до ст.ст. 9, 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей” військовослужбовці одержують за рахунок
держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки за
нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Законом
України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000р.
призупинена дія п. 2 ст. 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців» в частині одержання військовослужбовцями продовольчих
пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового
майна ( за винятком військовослужбовців Міністерства Оборони України, Служби
безпеки України, Державної прикордонної служби України, Управління державної
охорони та Головного управління внутрішніх військ України, що використовують
цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність
військовослужбовців), а відповідно до Закону України „Про Державний бюджет
України на 2008 р.” від 28.12.2007 р. № 107-YI п.2 ст. 9-1 цього закону виключено.

Таким
чином, вимоги позивачки про виплату їй грошової компенсації за період служби до
11.03.2000р. у сумі 1218,15 грн. є
законними, відповідають Положенню про речове забезпечення військовослужбовців
Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженим
Постановою КМУ від 22.07.1998р. № 1135
та обґрунтовані довідкою № 155 від 14.12.2004р., яка видана Харківським
університетом Повітряних Сил, а тому підлягають задоволенню.

Оскільки
позивачка не відноситься до категорії осіб, які використовують цивільний одяг,
який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців, а дія
положення про отримання грошової компенсації замість речового майна відносно
решти військовослужбовців з 11.03.2000р. зупинена була, а відповідно до Закону
України „Про Державний бюджет України на 2008 р.” від 28.12.2007 р. № 107-YI п.2 ст.
9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» виключено, то вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача грошової компенсації замість речового майна в сумі
1887,37 грн. є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Суд
зазначає, що згідно ст. 11 КАСУ суд може вийти за межі позовних вимог тільки в
разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи
третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до
ст. 92 Конституції України виключно Законами України визначаються

-права і свободи
людини і громадянина, гарантії цих праві свобод: основні обов”язки громадянина,
а також встановлюються : Державний бюджет України і бюджетна система України,

Ст.95 Конституції України передбачає, що
виключно законом України про Державний бюджет України визначаються будь-які
видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих
видатків.

Закон про
Державний бюджет України є правовим актом, зміст якого чітко зумовлений
поняттям бюджету як плану формування та використання фінансових ресурсів для
забезпечення завдань і функцій, які здійснюються органами державної влади та
органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду. Такий закон
затверджує повноваження органів державної влади здійснювати виконання
Державного бюджету України протягом бюджетного періоду.

Виходячи з
викладеного, суд вважає, що в період проходження військової служби ОСОБА_1 мала
право на забезпечення речовим майно, а в
разі звільнення на одержання цього майна в натурі. Також, враховуючи, що
дію п. 2 ст. 9-1 Закону України „ Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” виключено,
згідно із Законом України „Про Державний бюджет на 2008 р.” від 28.12.2007 р. №
107-VI, але діючим законодавством не
передбачена заборона видачі речового майна в натурі, заборгованість по якому
має місце, то позивачка має право на одержання речового майна в натурі,
оскільки її право в частині забезпечення речовим майном в період проходження
військової служби було порушено і захист
цього права можливо здійснити шляхом видачі вказаного майна в натурі. А тому
маються підстави для задоволення позову в цій частині.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 128, 159 КАСУ, ст. ст. 92, 95 Конституції
України, ст. ст. 9, 91 Закону України “Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей”, Законом України «Про деякі
заходи щодо економії бюджетних коштів»,
Законом України « Про Державний бюджет України на 2008 рік», Постановою
КМУ «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших
військових формувань у мирний час», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії
Харківського університету Повітряних Сил щодо незабезпечення ОСОБА_1 за
час проходження військової служби належним речовим майном

Стягнути
з Харківського університету Повітряних Сил на користь ОСОБА_1 грошову
компенсацію замість належного до видачі станом до 11.03.2000р. речового майна у
сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 15 коп.

Зобов'язати
Харківський університет Повітряних Сил видати ОСОБА_1 належне до видачі
після 11.03.2000 р. речове майно в натурі на суму 1887 (одна тисяча вісімсот
вісімдесят сім ) грн. 37 коп., згідно довідки № 156 від 14.12.2004р., а в
разі відсутності його вартість стягнути
з Харківського університету Повітряних Сил на користь ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного
адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд протягом
10 днів з дня її проголошення, шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження, а в разі складання постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня складання постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя-