Справа № 2-а-1601/2007
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2008-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2008 року
Справа №2-а-1601/07

Категорія - 36

Житомирський окружний адміністративний суд

у складі головуючого - судді Щавінського В.Р.

при секретарі судового засідання Недашківському К.М.

за участю представників сторін:

від позивача:
ОСОБА_1

ОСОБА_2 - представник за довіреністю,

від відповідача: Мосійчук О.В., представник за
довіреністю.

Клименко В.М. - представник за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: Приватного
підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м.Житомирі

про визнання недійсними
податкових повідомлень-рішень №/0 від 17.08.2007 р., №б/н від
17.08.2007 р., рішень про та рішень про застосування штрафних (фінансових)
санкцій №/0 від 17.08.2007 р., №/0 від 17.08.2007 р.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ДПІ у м.Житомирі та вказує, що за результатами перевірки
дотримання вимог законодавства приватного підприємця ОСОБА_1 за період з
20.12.2004 р. по 31.03.2007 р. (акт перевірки №4505/17-01 від 09.08.2007 р.)
ДПІ у м.Житомирі винесені податкові повідомлення рішення та рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, з якими він не згоден.

Позивач вказує, що у розділі 3 Акту перевірки №4505/17-01
від 09.08.2007 р. (далі - Акт перевірки) помилково зазначено, що ним за
перевіряємий період не вівся податковий облік у відповідності з п.п.7.2.8 п.7.2
ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», Порядку ведення книг
обліку придбання та продажу товарів (робіт, послуг) затвердженого Наказом ДПА
України №165 від 30.05.1997 р., п.п. «а» п.19.1 ст.19 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб», оскільки на перевірку не надано підтверджуючі
валовий дохід та валові витрати документи.

Позивач вказує, що твердження перевіряючи є
безпідставним, оскільки ним на ім'я начальника ДПІ було надано письмову заяву
про те, що всі бухгалтерські первинні, податкові та інші документи були
втрачені його бухгалтером. З цього приводу він звертався з відповідною заявою
про крадіжку документів до Житомирського МВ УМВС України у Житомирській
області, яку було зареєстровано в Книзі обліку злочинів та подій за №8541 від
23.07.2007 р.

Крім цього за весь перевіряємий період ним подавалась
податкова звітність (податкові декларації) до ДПІ у м.Житомирі.

Відповідно до цього Позивачем робиться висновок, що
донарахування податків та фінансових санкцій здійснені з порушенням Порядку
оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та
валютного законодавства суб'єктами підприємницької діяльності-фізичними особами
затвердженого наказом ДПА України від 11.06.2004 р. №326 та зареєстрованого в
МЮ України 30.06.2004 р. за №803/9402, а тому всі донараховані суми податків та
фінансових санкцій є безпідставними.

На підставі викладеного представник Позивача просить
позов задовольнити у повному обсязі.

Представник Відповідача проти позову заперечували, у
обґрунтування своєї правової позиції вказують, що працівниками ДПІ у м.Житомирі
проведена планова документальна перевірка фінансово-господарської діяльності з
питань дотримання ПП ОСОБА_1 вимог податкового законодавства за період з
20.12.2004 р. по 31.03.2007 р.

Перевіркою встановлено, що облік доходів та витрат від
заняття підприємницькою діяльністю за період з 20.12.2004 р. по 3003.2007 р.
Позивачем не ведеться, а саме на момент перевірки книга обліку доходів та
витрат не представлена, чим порушено п.п. «а» п.19.1 ст.19 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 р.

У результаті порушення ст.13 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про прибутковий податок з громадян» від 26.12.1992 р. та п.п. «а»
п.19.1, ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від
22.05.2003 р. Позивачем занижено оподатковуваний дохід на загальну суму
181509,50 грн. за 2005 р. на 22500 грн., за 2006 р. на 62050,59 грн., за І кв.
2007 р. на 96958,91 грн. Згідно акту №4505/17-1 від 09.08.2007 р. встановлено
порушення п.п.17.1.5 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»
у зв'язку з чим визначено суму податкового зобов'язання ОСОБА_1 податку з
доходів фізичних осіб на загальну суму 25535,42 грн., в т.ч.2005 р. - 2925,00
грн., 2006 р. - 8066,58 грн., І кв. 2007 р. - 14543,84 грн.

Відповідач вказує, що Позивачем порушено п.3.1 ст.3,
п.п.7.2.6 п.7.2, п.п 7.3.1 п.7.3, п.п.7.4.1, 7.4.5 п.7.4, п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7
Закону України «Про податок на додану вартість» в результаті чого занижено суму
податкових зобов'язань по ПДВ за період з 09.03.2006 р. по 31.03.2007 р. на
41322,00 грн. в т.ч. за 2006 р. - 16295,00 грн., за І кв. 2007 р. - 25027,00
грн. Так як, контролюючий орган самостійно донарахував суму податкового
зобов'язання,платник податків відповідно до п.п.17.1.3, п.17.1 ст.17 Закону
України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами» зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 20661,00
грн.

Перевіркою встановлено порушення п.1,2 ст.3 Закону
України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг», а саме реалізація товарів (робіт, послуг)
без застосування РРО на загальну суму 14467,32 грн., в тому числі: 02.10.2006
р. - 4570,00 грн., 12.10.2006 р. - 77 грн., 27.10.2006 р. - 61,00 грн.,
03.11.2006 р. - 850,00 грн., 18.12.2006 р. - 4480,77 грн., 15.01.2007 р.
4428,55 грн., згідно п.1 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»
застосовано фінансові санкції у розмірі 72336,60 грн.

Під час торгівельної діяльності ОСОБА_1 реалізація
товарів (робіт, послуг) 02.10.2006 р., 12.10.2006 р., 27.10.2006 р., 03.11.2006
р., 18.12.2006 р., 15.01.2007 р. здійснювалась без придбання торгового патенту,
чим і порушено ст.3 Закону України «Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності», відповідно до ст..8 цього Закону за дане порушення
по Позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 47,34 грн.

На підставі викладеного Відповідач просить відмовити
Позивачу у задоволенні позовних вимог.

Допитаний судом у якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що він
добре знайомий із ОСОБА_1, і оскільки він людина молода консультує його у
веденні бухгалтерського обліку, так як розуміється на бухгалтерському обліку. У
трудових відносинах з ОСОБА_1 він не перебуває між ними не укладено договір про
надання послуг спеціаліста з бухгалтерського
обліку, згідно ч.4 ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність».

23.07.2007 р. приблизно 16.30 ОСОБА_1 передав йому у
шкіряній теці власні бухгалтерські документи,
а також ключи від власної квартири. Близько 17.00 він з двома своїми
знайомими зайшов до кафе «Супутник», розташований за адресою м.Житомир
вул.Київська,21. Шкіряну теку він залишив на столі, а сам пішов замовляти пиво.
Коли він повернувся до столу то помітив, що тека пропала. Того ж дня він
звернувся до Житомирського міського відділу внутрішніх справ із відповідною
заявою.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, працівниками ДПІ у м.Житомирі ОСОБА_4
та ОСОБА_5 згідно п.1 ст.111 Закону України „Про державну податкову
службу в Україні” та відповідно до плану-графіка проведення документальних
перевірок на ІІІ квартал 2007 р. проведена планова документальна перевірка з
питань дотримання податкового законодавства приватного підприємця ОСОБА_1 за
період з 20.12.2004 р. по 31.03.2007 р.

По результатах перевірки було складено Акт №4505/17-1 від 09.08.2007 р. На
підставі якого було винесено податкові повідомлення-рішення №/0 від
17.08.2007 р., №б/н від 17.08.2007 р., рішень про та рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 17.08.2007 р., №/0
від 17.08.2007 р.

Судом встановлено, що за перевіряємий період позивачем
вчасно подавались до ДПІ у м.Житомирі податкові декларації про доходи і по ПДВ,
але при проведенні перевірки не підтверджено відомості, приведені в цих
деклараціях, документами обліку, а саме, не надала до перевірки Книгу обліку
доходів і витрат первинні документи
представила не в повному об'ємі.

За словами позивача
зазначені бухгалтерські документи були викрадені 23.07.2007 р., тобто на тертій
день перевірки, у його бухгалтера ОСОБА_3.

В же час судом
встановлено що ОСОБА_3 у трудових стосунках з позивачем не перебуває, а також
між ними не укладено договір про надання послуг спеціаліста з
бухгалтерського обліку, згідно ч.4 ст.8
Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до
цього суд не може бути взяте до уваги твердження свідка про те, що ОСОБА_1 документи бухгалтерського обліку велися
належним чином.

На
підставі вказаного, 16.03.2004 р. заступником керівника ДПІ у Балаклавському
районі м. Севастополя прийняті податкові повідомлення-рішення НОМЕР_1 та
НОМЕР_2 про розрахунок відповідачу податкових зобов'язань із застосуванням
непрямих методів.

Відповідно до
підпункту 4.3.1 статті 4 Закону України № 2181-ІІІ 4.3.1. якщо контролюючий
орган не може самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника
податків згідно з підпунктом "а" підпункту 4.2.2
статті 4 цього Закону у зв'язку з неведенням платником податків податкового
обліку або відсутністю визначених законодавством первинних документів,
сума податкових зобов'язань платника податків може бути визначена за
непрямим методом. Цей метод може застосовуватися також у
випадках, коли декларацію було подано, але під час документальної перевірки, що
проводиться контролюючим органом,
платник податків не підтверджує розрахунки, наведені у декларації, наявними
документами обліку у
порядку, передбаченому законодавством.

Твердження позивача з
посилання на п.4.3.3 про те, що розрахунок
податкових зобов'язань із застосуванням непрямих методів можливе лише за
рішенням суду є невірним, оскільки вказана норма передбачає, що нарахування податкових
зобов'язань з використанням непрямого методу здійснюється
виключно податковими органами рішення про сплату податкових зобов'язань
приймається у судовому порядку
за поданням керівника (його
заступника) відповідного податкового органу. На момент розгляду справи
у суді ДПІ у м.Житомирі не зверталась до суду про сплату ПП ОСОБА_1 податкових
зобов'язань розрахованих за непрямими методами.

Суд вважає, що
обставини не надання Позивачем документів бухгалтерського та податкового обліку
не дозволили податковому органу розрахувати суми податкових зобов'язань
звичайним шляхом, а відповідно до підпункту 4.3 статті 4 Закону України №
2181-ІІІ це є підставою для визначення суми податкового зобов'язання непрямим
методом, отже ДПІ у м.Житомирі правомірно застосовано непрямий метод для
визначення податкового зобов'язання Позивача.

Податковим
повідомленням рішення №/0 від 17.08.2007 р. Позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 61983,00 грн., з
яких 41322,00 основний платіж та 20661,00 грн. штрафні (фінансові) санкції у
зв'язку з тим, що Позивачем, порушено п.3.1 ст.3, п.п.7.2.6 п.7.2 п.п.7.3.1,
п.7.3, п.п.7.4.1, 7.4.5, п.7.4, п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість».

Перевіркою встановлено, що Позивачем було
занижено суму занижено суму податкового зобов'язання на 8341,00 грн., та
завищено суму податкового кредиту на 32981,00 порушення виникло внаслідок того,
що Позивач не надав для перевірки податкові накладні які включаються до
податкового кредиту та не включив до складу податкових зобов'язань виручку
отриману на поточний рахунок від реалізації товарів.

У зв'язку з чим Позивачу було правомірно
донараховано суму основного платежу з податку на додану вартість у сумі
41322,00 грн.

Щодо нарахування штрафних санкцій, то суд
вважає, що штраф передбачений п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону №2181
застосовуються у випадку, коли контролюючий орган самостійно донараховує
податкові зобов'язання на підставі тільки п.п.4.2.2 п.4.2 Закону №2181, однак
не стосується донарахувань за непрямими методами.

Податковим
повідомленням рішенням №б/н позивачу правомірно визначено податкове
зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності в
сумі 25535,42 грн., у зв'язку з тим, що Позивачем порушено ст.13 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» та п.п. «а»
п.19.1, ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», в
результаті чого занижено оподатковуваний дохід на загальну суму 181509,50 грн.,
та не сплачено податок з доходів фізичних осіб на загальну суму 25535,42 грн.

Рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 17.08.2007 р. до
Позивача правомірно застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
72336,60 грн., через порушення ним п.1 та п.2 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» - встановлено реалізацію товарів (робіт послуг) без
застосування РРО на загальну суму 14467,32 грн., а саме: 02.10.2006 р. -
4570,00 грн., 12.10.2006 р. - 77 грн., 27.10.2006 р. - 61,00 грн., 03.11.2006
р. - 850,00 грн., 18.12.2006 р. - 4480,77 грн., 15.01.2007 р. - 4428,55 грн.

Рішенням про
застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 17.08.2007 до
Позивача правомірно застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій, відповідно
до ст.8 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності», у розмірі 47,34 грн., через порушення ним ст.3 Закону України «Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності» - встановлено, що
реалізація (робіт послуг) 02.10.2006 р., 12.10.2006 р., 27.10.2006 р.,
03.11.2006 р., 18.12.2006 р., 15.01.2007 р. здійснювалась без придбання
торгового патенту. Загальна сума отриманої виручки склала 14467,32 грн.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись
ст.ст.158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов
задовольнити частково.

2. Податкове
повідомлення рішення №/0 від 17.08.2007 р. визнати протиправним і
скасувати в частині нарахування штрафної (фінансової) санкції в розмірі
20661,00 грн.

3. В
решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Постанова
Житомирського окружного адміністративного суду набирає законної сили в строки,
встановлені ст..254 КАС України.

Постанова може бути
оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Житомирський
окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
постанови протягом 10 днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на
постанову подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя
В.Р.Щавінський

Постанова складена в повному обсязі та підписана 23 квітня 2008 року.