Справа № 22-а-4313/2008
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Зайченко О.В.
Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

24 квітня 2008 року справа №
22-а-4313/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді Сіваченка І.В.

суддів Василенко
Л.А., Дяченко С.П.

при секретарі за
участі представника третьої особи

Безруковій В.М.
Корнейченко Я.В.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на постанову

Калінінського районного суду м. Горлівки
Донецької області

від

20 лютого 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-1/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Військової частини А 1214 Міністерства
Оборони України, треті особи - ВАТ Національна акціонерна страхова компанія
«Оранта», Горлівський об'єднаний міський військовий комісаріат Донецької
області

про

відшкодування шкоди, завданої ушкодженням
здоров`я, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду із заявою, в
якій вказав, що при проходженні військової служби у в/ч А-0730 м. Дніпропетровська
з травня 2003 року по лютий 2004 року внаслідок нестатутних відносин був побитий. У зв'язку з вищевказаним
одержав захворювання та достроково був звільнений
з військової служби на підставі ст. 17 п."б" наказу Міністерства
Оборони України № 2 від 04 січня 1994 року
згідно посвідчення про хворобу № 563 від 01 квітня 2004 року. При огляді в обласному МСЄК від 07 липня 2005 року
йому була встановлена втрата професійної працездатності
в розмірі 80%, встановлена 2 група інвалідності. При повторному огляді 15 серпня 2006 року зазначена втрата працездатності йому була підтверджена.

Вважає, що має право на
відшкодування збитку у відповідності зі ст. 1195 ЦК України. Просить стягнути з відповідача на його користь одноразово
суму відшкодування збитку за період з лютого 2004 року по березень 2007 року в
розмірі 9249 гривень 20 копійок; визначити до стягнення щомісяця суму відшкодування збитку у розмірі 320 гривень,
починаючи з 01 січня 2007 року; визначити до відшкодування з 01 січня
2007 року щомісячну суму додаткових витрат для
придбання ліків у розмірі 874 гривень.

Постановою
Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької
області від 20 лютого 2008 року позовні вимоги ОСОБА_1 були залишені без
задоволення.

Не погодившись з даним рішенням суду
першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального права, якою просить постанову скасувати та
прийняти нову про задоволення позовних вимог.

У судовому
засіданні представник Горлівського об'єднаного міського військового
комісаріату Донецької області заперечував
проти задоволення апеляційної скарги. Інші особи, які беруть участь в справі,
до апеляційного суду не прибули.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а
судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

При розгляді справи в апеляційній інстанції встановлено
наступне.

З травня 2003 року по лютий 2004
року позивач проходив строкову військову службу у в/ч А-0730 м. Дніпропетровська, правонаступником якої є
військова частина А 1214 Міністерства Оборони України.

Згідно свідоцтву про хворобу № 563 від
01 квітня 2004 року, виданому ВЛК військової шпитальної частини А 4615, ОСОБА_1 було встановлено
діагноз: ситуаційно обумовлений, затяжний,
помірно виражений невротичний стан. Захворювання пов'язане з проходженням військової служби. Позивача визнано
непридатним до військової служби у мирний
час, обмежено здатним у воєнний час.

Відповідно до висновку Донецької
обласної психіатричної МСЕК від 07 липня 2005 року, ОСОБА_1 вперше встановлена втрата професійної
працездатності в розмірі 80%, встановлена 2 група інвалідності у зв'язку з
захворюванням, отриманим при проходженні військової
служби. При повторному огляді 15 серпня 2006 року зазначена втрата працездатності та група інвалідності позивачу була
підтверджена.

18 липня 2005 року позивач звернувся до Донецької обласної дирекції
ВАТ Національна акціонерна страхова компанія
«Оранта» із заявою про виплату страхової суми у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням військової служби.
Відповідно розрахунку Донецької обласної дирекції
ВАТ Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» від 05 серпня 2005 року
ОСОБА_1 нараховано до виплати за вищевказаною заявою сума у розмірі 6800
гривень. Відповідно платіжному
дорученню № 4517 від 26 грудня 2005 року на рахунок позивача було вказано суму було перераховано; вказана обставина
позивачем не оспорюється.

Позивач також отримує щомісячно
пенсію відповідного виду (з інвалідності) на умовах спеціального Закону України
№ 2262 “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб”.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року “Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди” (із змінами, внесеними
згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України N 7 від 08.07.1994 р., N
11 від 30.09.1994 р., N 15 від 25.05.1998 р., N 9 від 24.10.2003 р.) відшкодування
шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням його здоров'я від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, провадиться згідно із
законодавством про страхування від
нещасного випадку. Це
законодавство складається з
Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування, Закону від 23 вересня 1999 р. N 1105 "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"
(далі -
Закон N 1105), Закону від 14
жовтня 1992 р. N 2694-XII "Про охорону праці" (в редакції Закону від
21 листопада 2002 р. N 229-IV, Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП),
а також законодавчих та інших нормативно-правових актів у тій їх
частині, що не суперечить Закону N 1105.

Згідно ч.2 п.10
тієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України дія
Закону N 1105 не поширюється на військовослужбовців, осіб рядового й
начальницького складу органів внутрішніх справ і деякі інші категорії осіб, порядок
та умови страхування яких установлено спеціальним законодавством.

Відповідно до ч.6 ст. 16 Закону
України від 20 грудня 1991 року № 2011 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей» (далі - Закон №
2011), у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової
військової служби під час проходження військової служби, а також інвалідності,
що настала в період проходження військової служби або
не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок
захворювання або нещасного випадку, що мали
місце в період проходження служби, залежно від ступеня втрати працездатності
йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, що визначається у
відсотках від загальної суми допомоги на випадок загибелі (смерті),
встановленої пунктом 5 цієї статті.

Згідно ч.9 ст. 16 Закону № 2011,
якщо військовослужбовці, військовозобов'язані або резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та
спеціальні збори, проходять службу у військовому резерві, та члени їх сімей одночасно мають право на
отримання одноразової грошової допомоги з підстав,
передбачених цією статтею, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної
виплати, встановлених іншими законами, виплата відповідних грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором особи, яка має право на
отримання таких виплат.

Відповідно ст. 1 Умов державного
обов'язкового особистого страхування військовослужбовців
і військовозобов'язаних, призваних на збори, і порядок виплат їм та членам їх сімей страхових сум, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 1992 р. N 488 (далі Умови), державне обов'язкове
особисте страхування військовослужбовців і
військовозобов'язаних, призваних на збори, проводиться Національною акціонерною
страховою компанією "ОРАНТА" за рахунок коштів державного бюджету, що
виділяються Міністерству оборони,
Національній гвардії, Адміністрації Державної прикордонної служби, Міністерству внутрішніх справ,
Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки та іншим
військовим формуванням, що створені Верховною Радою України.

Згідно ст.
6 вказаних Умов, національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"
виплачує страхові суми, зокрема, у разі
втрати застрахованим працездатності, що сталася внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва),
захворювання, одержаних в період проходження служби (зборів), - у розмірі залежно від ступеня втрати працездатності,
що визначається у процентному відношенні до загальної суми страхування на
випадок загибелі або смерті.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що позивач отримав державну грошову допомогу у
зв'язку з інвалідністю, яку йому
було встановлено внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби,
тобто використав право щодо передбачених ст. 16 Закону № 2011 державних виплату рахунок соціального захисту.
Підстав для повторної виплати немає.

Також місцевий суд вірно
вважав посилання позивача на Цивільній кодекс України безпідставними, оскільки правовідносини між сторонами регулюються
спеціальним Законом, яким є Закон № 2011. Вказаний Закон відповідно до Конституції України визначає
основні засади державної політики у
сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та
правового захисту.

Тобто суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Інші доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків місцевого суду. Таким чином, підстав для
задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

В повному обсязі
ухвала складена 25.04.2008 року.

Керуючись ч. 1-3
ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.
206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області
від 20 лютого 2008 року у справі № 2-а-1/08 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини А 1214 Міністерства
Оборони України, треті особи - ВАТ Національна акціонерна страхова компанія
«Оранта», Горлівський об'єднаний міський військовий комісаріат Донецької
області «про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я» - залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту
складення її в повному обсязі.

Головуючий

Судді