Справа № 2-а-43/2008
Суддя: Боймиструк С.В.
Дата ухвалення: 2008-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-43/2008 рік
П О С Т А Н О В А

І М
Е Н Е
М У К
Р А Ї
Н И

10 січня 2008 року 9 годин 00 хвилин м. Рівне

Рівненський
окружний адміністративний суд

в особі головуючого судді Боймиструка
С. В.

за
участю секретаря судового засідання
Таустік Л. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до
начальника управління по контролю за виконанням судових рішень Державного
департаменту України з питань виконання покарань ОСОБА_2

про визнання рішення неправомірним та зобов'язання
вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_1засуджений до довічного позбавлення
волі і відбуває покарання в виправній
колонії № 96 с. Городище Рівненського району Рівненської області.

Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказує, що він
неодноразово письмово звертався до Державного департаменту України з питань
виконання покарань та особисто до службових осіб департаменту під час
покамерних обходів з приводу його переведення для відбування покарання в
виправну колонію в Донецькій області за місцем проживання сім'ї. В позові
зазначає про поганий стан здоров'я своєї
мами ОСОБА_3та доньки ОСОБА_4, які підтверджує долученими копіями епікризів.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що
відповідач відмовляючи йому в задоволенні заяви про переведення посилається на ст.93 КВК України, яку не
вірно тлумачить не на його користь. Вважає, що в його випадку є виключні
обставини, які мають слугувати підставою для переведення в іншу колонію, крім
зазначеного вище стану здоров'я близьких родичів, це ще порушення його
конституційних прав, щодо отримання юридичної допомоги та відповідно
дискримінація за майновим станом.

Позивач ОСОБА_1 просить суд відмінити прийняте
відповідачем рішення про відмову в задоволенні його просьби про переведення в
місця позбавлення волі Донецької області, яка викладена в листі Державного
департаменту України з питань виконання покарань № 17-2295 від 5 квітня 2007
року та зобов'язати відповідача виконати передбачене ч.1 ст.93 КВК України
правило в частині направлення(переводу) його в
виправну колонію № 52 Донецької області за місцем проживання сім'ї,
близьких родичів, адвоката.

Представник відповідача до суду не з'явився повторно.
Причини неявки суду не повідомив, заперечень, заяв по справі не подав. За таких
обставин суд вважає причини неявки відповідача не поважними і справу слід
розглянути на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні
позову слід відмовити з таких підстав.

Відповідно ст..71 КАС України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення…

В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Свою позицію,
щодо заявленого позову відповідач суду не повідомив.

Відповідно
до ч.1 ст.93 КВК України,
засуджений до позбавлення
волі відбуває весь
строк покарання в одній виправній чи виховній колонії, як правило,
у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно
до його постійного місця
проживання до засудження.

Переведення
засудженого для дальшого відбування покарання з однієї виправної чи
виховної колонії до іншої допускається
за виняткових обставин, які
перешкоджають дальшому перебуванню засудженого в
цій виправній чи
виховній колонії. Порядок

переведення засуджених
визначається нормативно-правовими
актами Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Відповідно ст.22 ВТК України, який діяв на момент
набрання вироком відносно ОСОБА_1
законної сили, а саме 16 грудня 2003 року, засуджений до позбавлення
волі повинен відбувати весь строк покарання, як правило, в одній виправно-трудовій колонії, тюрмі або виховно-трудовій колонії.

Отже, на момент набрання вироком законної сили відносно
ОСОБА_1 та його направлення для відбування покарання, в законі не існувало
правила на яке посилається позивач, а саме, щодо відбування всього строку
покарання в колонії у межах адміністративно-територіальної
одиниці відповідно до
його постійного місця проживання до засудження.

На даний час позивач і відбуває весь строк покарання в одній
виправній колонії в яку він і був направлений для відбування покарання - в ВК №
96 в с. Городище Рівненської області, а тому відповідачем йому законно
відмовлено в переведенні до іншої колонії.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову
ОСОБА_1 до начальника управління по контролю за виконанням судових
рішень Державного департаменту України з питань виконання покарань ОСОБА_2 про
визнання рішення неправомірним та зобов'язання вчинити певні дії, а саме
відмінити прийняте відповідачем рішення про відмову в задоволенні його просьби
про переведення в місця позбавлення волі Донецької області, яка викладена в
листі Державного департаменту України з питань виконання покарань № 17-2295 від
5 квітня 2007 року та зобов'язати відповідача виконати передбачене ч.1 ст.93
КВК України правило в частині направлення (переводу) його в виправну колонію №
52 Донецької області за місцем проживання сім'ї, близьких родичів, адвоката -
відмовити, за безпідставність позовних вимог.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може
бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Головуючий:

Постанова законної сили не набрала

Суддя
С.В.Боймиструк