Справа № 22-а-4371/08
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2008-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ А
ДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. М
артинюк В.Я.
Справа
№ 22-а-4371/08
Господарський суд Львівсь
кої обл. (№ 18/306А)
Рядок ста
тзвіту № 69
Доповідач: Шавель Р.М.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2008 року

м.Львів

Колегія суддів Львівсько
го апеляційного адміністрат
ивного суду в складі:
головуючого - судді Шавел
я Р.М.,
суддів Оленд
ера І.Я. та Заверухи О.Б.,
при секретарі Сок
оловській А.С.,

з участю осіб, які взяли у
часть у справі:
прокурора Дзьоб
и Н.С., посвідчення № 130;
пред-ка позивача Карп
ина Я.С., довіреність № 15208/8/10-016/19 ві
д 18.05.2007р.;

розглянувши у відкритому с
удовому засіданні апеляційн
у скаргу Державної податково
ї інспекції у Залізничному р
айоні м.Львова на постанову г
осподарського суду Львівськ
ої обл. від 16.11.2007р. у справі за поз
овом Прокурора м.Львова в інт
ересах держави в особі Держа
вної податкової інспекції /Д
ПІ/ у Залізничному районі м.Ль
вова до Приватного підприємс
тва /ПП/ “Велтур” та Приватног
о малого підприємства /ПМП/ “З
ахідмаркетбуд” про визнання
недійсним господарського зо
бовязання, -

в с т а н о в и л а:o:p>/o:p>
o:p> /o:p>
26.09.2007р. Прокурор м.Львова з
вернувся в інтересах держави
в особі ДПІ у Залізничному ра
йоні м.Львова до господарськ
ого суду із позовною заявою, в
якій просить визнати недійс
ною угоду № 13 від 16.03.2006р., укладен
у між ПП «Велтур» та ПМП «Захі
дмаркетбуд», а також докумен
тів, які були укладені та випи
сані на підставі спірної уго
ди (а.с.5-6).

Постановою господарсько
го суду Львівської обл. від 16.11.
2007р. в задоволенні заявленого
позову відмовлено (а.с.78-81).

Не погодившись із винесен
им судовим рішенням, постано
ву господарського суду оскар
жив позивач ДПІ у Залізнично
му районі м.Львова, який покли
каючись на неповне зясуван
ня судом обставин, що мають зн
ачення для справи, порушення
норм матеріального права, що
призвело до неправильного в
ирішення справи, просить суд
апеляційної інстанції скасу
вати постанову господарсько
го суду та прийняти нову пост
анову, якою заявлений позов з
адоволити.
Апелянт вказує, що по резуль
татам проведеної перевірки з
ясовано, що спірна угода пі
дписана неуповноваженою осо
бою, оскільки засновник і дир
ектор ПП «Велтур» ОСОБА_1
виписана на постійне місце п
роживання в Німеччину.
Також на первинних і зведен
их облікових документах пови
нен бути особистий підпис вл
асника підприємства, що дає з
могу ідентифікувати особу, я
ка брала участь у здійсненні
господарських операцій.
Окрім цього, постановою гос
подарського суду Львівської
обл. від 21.06.2007р. задоволено позо
в прокурора та визнано недій
сними установчі документи ПП
«Велтур» (а.с.85-86).

Заслухавши суддю-доповіда
ча, прокурора та представник
а позивача на підтримання ап
еляційної скарги, запереченн
я представника відповідача,
перевіривши матеріали справ
и та апеляційну скаргу в межа
х наведених у ній доводів, кол
егія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підл
ягає до задоволення, з наступ
них підстав.

Як встановлено судом
першої інстанції, 16.03.2006р. між ПП
«Західмаркетбуд» /продавець
/ та ПП «Велтур» /покупець/ бул
а укладена угода № 13, відповід
но до умов якої продавець при
йняв на себе зобовязання п
оставляти, а покупець зобов
язався приймати та оплачуват
и бензин, дизельне паливо та і
нші нафтопродукти, на умовах
, в кількості та по ціні, яка ви
значена у відвантажувальних
накладних. Орієнтовна сума д
оговору визначена в розмірі
600000 грн. (а.с.9).
Згідно висновку експ
ерта № 3658 від 04.12.2006р. підписи від і
мені директора ПП «Велтур»
ОСОБА_1 виконані не ОСОБА
_1, а іншою особою; останній в
иконаний ОСОБА_2. (а.с.10-15).
Постановою господарсько
го суду Львівської обл. від 21.06.
2007р. по справі № 5/912-13/146А позов прок
уратури м.Львова в інтересах
держави в особі ДПІ у Залізни
чному районі м.Львова задово
лено, визнано недійсними та с
касовано установчі документ
и, а саме: статут та свідоцтво
про державну реєстрацію ПП «
Велтур», (а.с.8).

Як слідує із заявленого п
озову, підставами для визнан
ня правочину недійсного прок
урором визначено такі обстав
ини як підписання спірної уг
оди неуповноваженою особою т
а визнання господарським суд
ом недійсними установчих док
ументів ПП «Велтур».

Відмовляючи в задово
ленні позову, суд першої інст
анції вірно виходив з того, що
відповідачем ПМП «Західмарк
етбуд» представлено суду дов
іреність ПП «Велтур» від 23.06.2005р
., підписану ОСОБА_1, відпов
ідно до якої ОСОБА_2. була у
повноважена підписувати від
імені підприємства податков
і та інші звітності, угоди, нак
ладні, податкові накладні, ли
сти, заяви та документи, що сто
суються фінансової діяльнос
ті ПП «Велтур», і ставити печа
тку підприємства на зазначен
их документах (а.с.75).
Також враховано судо
м й ту обставину, що згідно Акт
а перевірки ДПІ у Залізнично
му районі м.Львова № 209/23-0/32182400 від
06.02.2007р. оскаржувана угода викон
ана сторонами господарських
зобовязань (а.с.35-66).
Таким чином, в розглядува
ному спорі є відсутніми підс
тави для визнання оскаржуван
ої угоди недійсною, як такої, щ
о суперечить закону і не відп
овідає волевиявленню учасни
ка правочину.

Правильно господарс
ький суд виходив з того, що зая
вляючи вимоги про визнання н
едійсними документів, які бу
ли укладені та виписані на пі
дставі спірної угоди, прокур
ор і позивач не називають їх к
онкретний перелік та не долу
чають такі до матеріалів спр
ави. Також такий спосіб захис
ту права як визнання недійсн
ими документів, що видані на п
ідставі угоди, не передбачен
ий чинним законодавством.

Щодо покликань проку
рора та апелянта про визнанн
я в судовому порядку недійсн
ими установчих документів ПП
«Велтур», то колегія суддів в
иходить з того, що визнання не
дійсними установчих докумен
тів ПП «Велтур» не тягне за со
бою недійсності господарськ
их зобовязань, укладених з
моменту державної реєстраці
ї такої особи і до моменту вик
лючення з державного реєстру
, та не позбавляє правового зн
ачення виданих за такими гос
подарськими операціями пода
ткових накладних та інших до
кументів.
Оскільки постанова г
осподарського суду Львівськ
ої обл. у справі № 5/912-13/146А винесен
а 21.06.2007р., тобто після укладення
угоди на постачання нафтопр
одуктів, на момент укладення
спірного правочину ПП «Велт
ур» перебував в Єдиному держ
авному реєстрі, то доводи апе
лянта є безпідставними та ві
дхиляються колегією суддів.

Також колегія суддів вваж
ає за необхідне зазначити, що
відповідно до ч.1 ст.207 ГК Украї
ни господарське зобовязан
ня, що не відповідає вимогам з
акону, або вчинено з метою, яка
завідомо суперечить інтерес
ам держави і суспільства, або
укладено учасниками господа
рських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарсь
кої компетенції (спеціальної
правосубєктності), може бу
ти на вимогу однієї із сторін
, або відповідного органу дер
жавної влади визнано судом н
едійсним повністю або в част
ині.
Згідно ч.1 ст.208 ГК України якщ
о господарське зобовязанн
я визнано недійсним як таке, щ
о вчинено з метою, яка завідом
о суперечить інтересам держа
ви і суспільства, то за наявно
сті наміру в обох сторін - у ра
зі виконання зобовязання о
бома сторонами - в доход держа
ви за рішенням суду стягуєть
ся все одержане ними за зобов
язанням, а у разі виконання
зобовязання однією сторон
ою з другої сторони стягуєть
ся в доход держави все одержа
не нею, а також все належне з н
еї першій стороні на відшкод
ування одержаного. У разі ная
вності наміру лише у однієї і
з сторін усе одержане нею пов
инно бути повернено другій с
тороні, а одержане останньою
або належне їй на відшкодува
ння виконаного стягується за
рішенням суду в доход держав
и.
Отже, необхідними умовам
и для визнання угоди недійсн
ою є її укладення з метою заві
домо суперечною інтересам де
ржави і суспільства та наявн
ість умислу хоча б у однієї із
сторін щодо настання відпов
ідних наслідків. Однак для пр
ийняття рішення про визнання
угоди недійсною необхідно в
становлювати, у чому конкрет
но полягало завідомо супереч
на інтересам держави і суспі
льства мета укладення угоди,
якою із сторін і в якій мірі в
иконано угоду, а також вину ст
орін у формі умислу.
Наявність умислу у сторін (с
торони) угоди означає, що вони
(вона) усвідомлювали або пови
нні були усвідомлювати проти
правність угоди, що укладала
ся і суперечність її мети інт
ересам держави та суспільств
а і прагнули або свідомо допу
скали настання протиправних
наслідків. Таким чином для ви
знання зобов'язання таким, що
вчинено з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держав
и і суспільства, закон вимага
є наявність наступних умов:

1) - вина фізичних осіб, які пі
дписували договір, що проявл
яється у формі умислу, який сп
рямований на приховування до
ходів від оподаткування;
2) - такий умисел повинен вини
кнути до моменту укладення д
оговору;
3) - мета укладення такого дог
овору - приховування доходів
від оподаткування.
Відсутність хоча б однієї з
них не дає підстав стверджув
ати, що зобовязання вчин
ялося з метою, яка завідомо су
перечить інтересам держави.

Як вбачається з обставин сп
рави, судом апеляційної інст
анції не встановлено зазначе
них умов, а апелянтом не довед
ено, що на момент здійснення п
равочину (укладення угоди) та
його виконання відповідачі
мали намір на укладення прав
очину всупереч інтересам дер
жави або суспільства.

Окрім цього, постано
ва про порушення кримінально
ї справи № 182-0093 за фактом службо
вого підроблення та фіктивно
го підприємництва службовим
и особами ПП «Гліцинія» за оз
наками злочинів, передбачени
х ч.1 ст.366, ч.2 ст.205 КК України, не ві
дноситься до документів, виз
начених у ч.1 ст.72 КАС України, я
кі є підставою для звільненн
я від доказування певних обс
тавин.
Із змісту вказаної п
останови також слідує, що пор
ушена кримінальна справа тор
кається дій службових та пос
адових осіб іншої особи ПП «Г
ліцинія», звязок яких із сп
ірною угодою прокурором та а
пелянтом не визначений.

Таким чином, заявлен
ий позивачем позов про визна
ння недійсного правочину є н
еобґрунтованим і такими, що н
е підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, суд
першої інстанції правильно
та повно встановив обставини
справи, ухвалив судове рішен
ня з додержанням норм матері
ального і процесуального пра
ва, доводи апеляційної скарг
и не спростовують висновків
рішення суду, а тому підстав д
ля скасування постанови суду
колегія суддів не вбачає і вв
ажає, що апеляційну скаргу на
неї слід залишити без задово
лення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст
.195, 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС Україн
и, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Держав
ної податкової інспекції у З
алізничному районі м.Львова
на постанову господарського
суду Львівської області від
16.11.2007р. - залишити без задоволен
ня, а вказану постанову госпо
дарського суду без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моме
нту її проголошення, але може
бути оскаржена у касаційном
у порядку шляхом подачі каса
ційної скарги безпосередньо
до адміністративного суду к
асаційної інстанції протяго
м одного місяця з дня набранн
я ухвалою законної сили.

Головуючий:

Шавель Р.М.

Судді:

Олендер І.Я.

Заверуха О.Б.