Справа № 2-а-1658/2008
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2008-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а- 1658/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«18» березня 2008 року

17 год. 25 хв.

м. Рівне

Рівненський
окружний адміністративний суд під головуванням судді Шарапи В.М. за участю
секретаря судового засідання Пилипчук В.Є. та сторін, які беруть участь у
справі:

позивача: представник ОСОБА_2,

відповідача: представник Равриш Х.Є,

третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідача: представник не з'явився,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до
Рівненської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління
Державного казначейства України в Рівненській області, про зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А
Н О В И В :

Позивач
звернувся до суду з позовом до Рівненської
районної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні
дії, а саме: надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, для будівництва
бізнес-офісного центру за рахунок земель площею 2,75 га, які належать на праві
власності ОСОБА_1 відповідно до Державного акту серії ЯБ №603443 від 26.01.2007
року на території Великожитинської сільської ради Рівненського району. В
судовому засіданні представник позивача
позовні вимоги підтримав. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що зазначена земельна
ділянка площею 2,75 га набута позивачем на підставі цивільно-правової угоди
(договору купівлі-продажу) і не була виділена ОСОБА_1 в натурі як власнику
земельної частки (паю), а тому у відповідача відсутні підстави стверджувати, що
належна позивачу земельна ділянка є земельною часткою (паєм) з посиланням на п.
15 розділу X «Перехідні положення» Земельного
кодексу України. В зв'язку з цим,
просить позовні вимоги задоволити.

Відповідач
надав суду письмові заперечення проти позову. Представник відповідача у
судовому засіданні позов не визнав. Обґрунтовує свої заперечення тим, що у
зв'язку із внесенням змін до Земельного кодексу України Законом України від
19.12.2006 р. № 490-V «Про внесення змін до Земельного
кодексу України щодо заборони продажу земель сільськогосподарського призначення
до прийняття відповідних законодавчих актів» до набрання чинності законами
України про державний земельний кадастр та про ринок земель не допускається:
купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна
цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у
власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на
місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого
селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у
спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до
закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб. В зв'язку
з цим, просить в задоволенні позову відмовити.

Представник
третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору в судове засідання не з'явився з невідомих причин. Про дату, час
і місце розгляду справи були повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе
розглянути справу без його участі.

Заслухавши
пояснення представників сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини
справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх
дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов не підлягає до
задоволення.

Судом
встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним
нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу ОСОБА_3 від 30 жовтня
2006 року (реєстровий номер 56), позивачем придбано земельну ділянку загальною
площею 2,75 га на території Великожитинської
сільської ради, яка була надана продавцю для ведення особистого
селянського господарства.

26
січня 2007 року позивачу видано Державний
акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ номер 603443, який
зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на
землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №
23.

Позивач
звернувся до Рівненської районної державної адміністрації з клопотанням про
надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, цільове призначення якої змінюється, для будівництва бізнес-офісного
центру за рахунок земель площею 2,75 га, які належать йому на праві власності.

Листом
від 27.11.2007 року № 06/4062 Рівненська районна державна адміністрація відмовила позивачу у наданні дозволу на
виготовлення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення належної
позивачу земельної ділянки. Дану відмову відповідач мотивував тим, що земельна
ділянка, яка придбана позивачем в ОСОБА_4 є земельною часткою (паєм), а
відповідно до вимог Закону України "Про внесення змін до Земельного
кодексу України" від 19.12.2006р. № 490-V, до 1 січня 2008 року не
допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і
зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у
власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського
виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам
земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства.

Дані
обставини підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами: нотаріально
посвідченою копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 31.10.2006 р.
(а.с.14), нотаріально посвідченою копією витягу з Державного реєстру правочинів
(а.с.15), нотаріально посвідченою копією Державного акта на право власності на
земельну ділянку серії ЯБ № 603443 від 26.01.2007 р. (а.с.16), копією листа
Рівненської районної держадміністрації № 06/4062 від 27.11.2007 р. (а.с.4).

Згідно
з п. 3 ст. 20 Земельного Кодексу України зміна цільового призначення земель,
які перебувають у власності громадян, здійснюється за ініціативою власників у
порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно
до п. 8 Порядку змін цільового призначення земель, які перебувають у власності
громадян або юридичних осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів
України № 502 від 11.04.2002р.( далі,
Порядок змін цільового призначення земель) встановлено, що районна
держадміністрація розглядає подані проектні матеріали та приймає рішення про
зміну цільового призначення земельної ділянки, яка знаходиться за межами
населеного пункту, якщо така зміна пов'язана з наступним використанням цієї
ділянки для сільськогосподарських потреб, ведення лісового і водного
господарства, будівництва об'єктів, призначених для обслуговування членів
територіальних громад району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі тощо).

Законом
України N 490-V від 19.12.2006 «Про внесення змін до Земельного кодексу України
щодо заборони продажу земель сільськогосподарського призначення до прийняття
відповідних законодавчих актів» було внесено зміни, зокрема до п. 15 Розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України,
згідно яких до 1 січня 2008 року зміна цільового призначення земельних ділянок, виділених в
натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого
селянського господарства не допускається.

Проте,
земельна ділянка загальною площею 2,75 га на території Великожитинської
сільської ради Рівненського району з цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства, набута позивачем внаслідок
цивільно-правової угоди (договору купівлі-продажу), і не була виділена позивачу
в натурі як власнику земельної частки (паю).

Згідно
ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності
на земельні ділянки на підставі:

а)
придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими
цивільно-правовими угодами;

б)
безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в)
приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г)
прийняття спадщини;

ґ)
виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Отже,
придбання земельної ділянки за договором купівлі-продажу і виділення в натурі
(на місцевості) належної власнику земельної частки (паю) - це дві окремі
підстави набуття громадянами права власності
на земельні ділянки.

А тому,
вимоги п.15 Перехідних положень Земельного кодексу України не поширюються на
земельні ділянки, набуті за цивільно-правовими угодами, незалежно від того,
який статус вони мали до набуття, оскільки про це в зазначеній нормі не
вказано.

Встановлені
обмеження стосуються лише перелічених у п.15 Перехідних положень Земельного
кодексу України земель, а саме:

-
земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для
ведення товарного сільськогосподарського виробництва,

- земельних ділянок, виділених в натурі (на
місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого
селянського господарства,

-
земельних часток (паїв),

і не поширюються на інші землі як
сільськогосподарського, так і іншого призначення. Даний
перелік земельних ділянок є вичерпним.

Таким
чином, висновок відповідача про те, що земельна ділянка, яка придбана позивачем
на підставі договору-купівлі продажу є земельною часткою (паєм) і на неї
поширюється п. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України є помилковим,
оскільки земельна ділянка належить позивачу на підставах придбання за
цивільно-правовою угодою і у жодному разі не виділялася (не наділялася) в
натурі як власнику земельної частки (паю).

Відповідно
до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, Рівненська
районна державна адміністрація під час розгляду справи не надала належних і
допустимих доказів, які б підтверджували, що земельна ділянка площею 2,75 га,
яка належить на праві власності позивачу, цільове призначення якої
змінюється для будівництва
бізнес-офісного центру, є виділеною ОСОБА_1 в натурі (на місцевості) належною
йому земельною часткою (паєм) для ведення особистого селянського господарства. Крім того, з Державного акта про право власності
на земельну ділянку серії ЯБ № 603443 від 26.01.2007 р. вбачається, що
підставою для його видачі є договір купівлі-продажу № 56 від 30.10.2006 р., а
не рішення Рівненської районної державної адміністрації про виділення на
місцевості земельної частки (паю).

Згідно
із ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на
засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким
чином, відмовляючи ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої
змінюється, для будівництва бізнес-офісного центру за рахунок земель площею
2,75 га, які належать позивачу на праві власності, відповідач діяв з
перевищенням меж наданих йому повноважень та у спосіб і на підставах, не
передбачених Конституцією та законами України.

Відповідно
до п. 14 Порядку зміни цільового призначення земель у разі незгоди власника
земельної ділянки з рішенням сільської, селищної, міської ради або органу
виконавчої влади про відмову у зміні її цільового призначення спір вирішується
в судовому порядку.

Згідно з ст. 158 Земельного Кодексу України держава
забезпечує громадянам рівні умови захисту прав на землю. Власник земельної
ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

За
наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими
доказами і підлягають до задоволення повністю.

Відповідно
до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, витрати по сплаті судового збору, здійснені
позивачем у розмірі 3,40 грн., підлягають відшкодуванню з Державного бюджету
України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задоволити.

2. Зобов'язати Рівненську
районну державну адміністрацію Рівненської області надати дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове
призначення якої змінюється, для будівництва бізнес-офісного центру за рахунок
земель площею 2,75 га, які належать на праві власності ОСОБА_1 відповідно до
Державного акту серії ЯБ №603443 від 26.01.2007 року на території
Великожитинської сільської ради Рівненського району.

3. Присудити ОСОБА_1 з
Державного бюджету 3 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Постанова набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але
апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

5. Постанова може бути
оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої
інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається
протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі - з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова
складена в повному обсязі 19 березня 2008 року.

Головуючий:
В.М.Шарапа