Справа № 22-а-2320/2007
Суддя: Дралло І.Г.
Дата ухвалення: 2007-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
квітня 2007
року, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного

суду АР Крим, в
складі:

головуючого,
судді - Дралло
І.Г.,

суддів
- Берзіньш B.C.,
М'ясоєдової Т.М.,

при
секретарі - Гребенніковій
Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Сімферополі адміністративну справу за

позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Красногвардійської РДА АР Крим про надання йому статусу
інваліда військової службу і стягнення відшкодування моральної шкоди, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1. на постанову Красногвардійського районного суду АР
Крим від 15 січня 2007 року, -

встановила:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та

соціального захисту населення
Красногвардійської РДА АРК про визнання протиправним рішення №18 від 26 жовтня 2006 року про відмову
йому в наданні статусу інваліда війни і просить зобов'язати відповідача надати
йому статус інваліда військової служби, а також стягнути на його користі
відшкодування моральної шкоди в сумі 2000
гривень.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що він при проходженні військової служби в 1952 році

на військових навчаннях отримав травму в
наслідок якої 9 листопада
2005 року він
був

визнаний інвалідом
2 групи.
Згідно з висновком
МСЕК хвороба отримана в
період

проходження
військової служби. Інвалідність встановлено безстроково. На підставі цього він

2
серпня 2006 року
звернувся до відповідача із заявою про надання йому статусу інваліда

військової служби, однак було прийнято
рішення про відмову йому в наданні статусу інваліда

війни, а за його заявою до цього часу
питання не вирішено чим порушуються його права і

заподіяно
моральну шкоду, яку він оцінює в 2000
гривень посилаючись на порушення

Закону України
«Про звернення громадян».

Відповідач позов
не визнав з тих підстав, що заяву ОСОБА_1 було розглянуто у ї встановленому
порядку і йому було обгрунтовано відмовлено в наданні статусу інваліда війни, оскільки формулювання акту МСЕК не
відповідає положенням Закону України «Про І
статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту».

Постановою
Красногвардійського районного суду АРК від
15 січня 2007
року в

задоволенні
позову відмовлено за його необґрунтованістю.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. ставить питання про скасування постанови суду

; першої
інстанції і просить ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити його
позовні ; вимоги.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам, судом невірно
застосовані норми матеріального права.

Дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї,
заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача,
суд апеляційної інстанції приходить до висновку в тому, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із

того, що
захворювання позивача не пов'язано з виконанням обов'язків військової служби та

бойовими
діями, захворювання отримано у період проходження військової служби, і

відповідно
до статті 7 ЗУ «Про статус
ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту»

немає
підстав в задоволенні позову про надання статусу інваліда Збройних Сил.

: 3
такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

2

Відповідно до
правил статті 195 ч. 1 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів
апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження
порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного
вирішення справи.

Статтею 11 ч.2 КАС України
встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною
заявою, поданою відповідно до КАСУ, і не може виходити за межі позовних вимог.
Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист
яких вони просять.

Позивач ОСОБА_1.
2 серпня 2006 року звернувся
до Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської РДА АРК
з заявою про надання йому статусу інваліда військової служби і надав витяг з
акту огляду МСЕК від 30.11.2005
року згідно з яким він визнаний інвалідом 2 групи у зв'язку з хворобою, яка отримана в період
проходження військової служби, а також надав постанову ВЛК-15 згідно з якою
захворювання пов'язано з проходженням військової служби. Рішенням №18 від 26 жовтня 2006 року комісії по
розгляду питань, пов'язаних з наданням статусу ветеранів війни
Красногвардійського районного управління праці та соціального захисту населення
ОСОБА_1. відмовлено в наданні статусу інваліда війни.

Таким чином,
фактично звернення ОСОБА_1. про надання йому статусу інваліда військової служби
залишилося без розгляду, оскільки він не ставив питання про надання йому
статусу інваліда війни, однак саме це питання було розглянуто УП та СЗН
Красногвардійської РДА АРК.

Згідно з статтею
7 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту» до інвалідів
війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту,
партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок
поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту
Батьківщини, виконання обов'язків військової служби (службових обов'язків) чи
пов'язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з'єднаннях, підпільних
організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством
України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на
спорудженнях оборонних рубежів, військово-морських баз, та аеродромів у період
громадянської та ВВВ або з участю в бойових діях у мірний час».

Статтею 20 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких
інших осіб», встановлено, що залежно від причини інвалідності інваліди з числа
військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом,
поділяються на таки категорії: а) інваліди війни ...; б) інші інваліди з числа військовослужбовців, осіб, які
мають право на пенсію за цим Законом, -при настанні інвалідності внаслідок
каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов'язаного з
виконанням обов'язків військової служби (службових обов'язків), або внаслідок
захворювання, пов'язаного з проходженням служби.

Суд першої
інстанції ухвалив рішення про відмову в позові про надання статусу інваліда
Збройних сил обґрунтовуючи свої висновки статтею 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту». При цьому суд першої інстанції не звернув увагу на суть
позовних вимог ОСОБА_1. і зміст заяви до УП та СЗН.

Таким чином, суд
першої інстанції ухвалив судове рішення по неповно з'ясованим обставинам при
висновках суду, які не відповідають обставинам справи з порушенням норм
матеріального права, що в силу статті 202
КАС України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з
ухваленням по справі нової постанови.

Оскільки
заява ОСОБА_1. про надання йому статусу інваліда військової служби не
розглянута у встановленому законом порядку то є підстави для покладення
обов'язку на Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської
РДА АРК розглянути у встановленому порядку заяву ОСОБА_1. про надання йому
статусу інваліда військової служби. У зв'язку з тим, що компетентним органом
заява ОСОБА_1. не розглядалася і висновки по неї зроблені не були, то підстав
для визнання його інвалідом військової служби в судовому порядку немає.

3

Оскільки
ОСОБА_1. фактично не оспорює висновки рішення комісії №18 від 26 жовтня 2006 року про відмову
йому в наданні статусу інваліда війни і посилається на те, що він такого
питання перед УП та СЗН Красногвардійської РДА АРК не ставив, то немає підстав
для визнання зазначеного рішення протиправним.

Відповідно до
статті 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У даному випадку
заява ОСОБА_1. про надання йому статусу інваліда військової служби не
розглянута по суті вимог до теперішнього часу чим позивачу заподіяно моральну
шкоду, відшкодування якої суд апеляційної інстанції оцінює в 100 гривень з
урахуванням фактичних обставин і положень статті 23 ЦК України про вимоги розумності та справедливості.

З урахуванням наведеного позовні вимоги ОСОБА_1.
задовольняються частково.

На підставі ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 11, 162 КАС України,
керуючись ст. 195, 196,
198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову
Красногвардійського районного суду АР Крим від 15 січня 2007
року скасувати і ухвалити по справі нову постанову, якою позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково. Зобов'язати Управління праці та соціального
захисту населення Красногвардійської РДА АР Крим розглянути у встановлені
законом строки заяву ОСОБА_1. про надання йому статусу інваліда військової служби.
Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської
РДА АР Крим на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в сумі 100 гривень 00 копійок.

В решті позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом одного місяця з дня
набрання нею

законної сили.

Судді: Берзініш B.C.

М'ясоєдова
Т.М.Справа №22-а-2320/2007

Голов, в 1 інст. - Мязгов Л.О.
Доповідач - Дралло
І. Г.