Справа № 22-а-729/2008
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2008-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №-22-а-729/2008 р. Головуючий у 1 інстанції Терлецька-Байдюк Н.Я.
Суддя
доповідач Ситников О.Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2008 року.
м. Київ.

Київський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Ситникова
О.Ф.,

Суддів: Усенко
В.Г., Малиніна
В.В.,

при секретарі: Кожокар М.Ю.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу
за апеляційною скаргою позивача Приватного підприємця ОСОБА_1на постанову
господарського суду Житомирської області від 02 квітня 2007 року у справі за
позовом Приватного підприємця ОСОБА_1до Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою господарського суду Житомирської області від 02.04.2007 року в
задоволенні позову ПП ОСОБА_1. до Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті про скасування рішення - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою позивач - ПП ОСОБА_1. звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає, що вказана постанова суду не відповідає
вимогам матеріального та процесуального права, судом першої інстанції неповно
з'ясовані обставини, що мають значення для справи, тому вона підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення, яким скасувати рішення Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті № 99 від 06.06.2006 року щодо
анулювання ліцензії.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу позивача від інших учасників
процесу до суду апеляційної інстанції в установлений судом строк не надійшло.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення з'явившихся
учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Відповідно
до вимог ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини
справи та ухвалив судове
рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Судом
першої інстанції встановлено, що на підставі листа Управління Служби безпеки
України в Житомирській області від 20.04.06 р. № 14/2363 (а.с.35 т.2) Головна
державна інспекція на автомобільному транспорті (відповідач) видала
розпорядження від 26.05.2006 №41/1-9-5746п (а.с.37 т.1 ) та посвідчення від
26.05.2006 р.№ 41/1-9-5747п (а.с.38 т.2) на створення комісії з перевірки
виконання ліцензійних умов та проведення позапланової перевірки Приватного
підприємця ОСОБА_1. (позивач) щодо додержання ліцензійних умов провадження господарської
діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів автомобільним транспортом
загального користування згідно ліцензії серія НОМЕР_1від 08.09.04 р.

За
результатами перевірки було складено акт перевірки додержання ліцензіатом
Ліцензійних умов від 30.05.2006 №85, акт про неможливість ліцензіата
забезпечити виконання Ліцензійних умов №85/1 та акт про встановлення факту
неподання в установлений строк повідомлення про зміну даних, зазначених в
документах, що додавалися до заяви про видачу ліцензії №85/2 (а.с.60-66 т.1).

Наказом
Головавтотрансінспекції від 06.06.2006 р.
№ 99 "Про прийняття рішення щодо анулювання ліцензій та усунення
порушень додержання Ліцензійних умов" (а.с.39 т.2) позивача (ліцензіата)
було зобов'язано усунути встановлені в акті порушення у термін до 23.06.2006р.

Оскільки
позивач не повідомив орган ліцензування про усунення порушень ліцензійних умов,
за розпорядженням відповідача від 04.07.2006 №41/1-9-7376п (а.с. 43 т.2) та
посвідченням від 04.07.2006 №41/1-9-7377п (а.с.44 т.2) була призначена
позапланова перевірка виконання ПП ОСОБА_1. розпорядження про усунення порушень
Ліцензійних умов.

За
результатами перевірки було складено акт перевірки додержання ліцензіатом
Ліцензійних умов від 12.07.2006 №112 (а.с.52-55 т.1), акт про невиконання
розпорядження про усунення порушень Ліцензійних умов від 12.07.2006 №112/1
(а.с.58-59 т.1), яким встановлено не усунення позивачем (ліцензіатом) порушень
Ліцензійних умов, а саме:

підпункту
2.3.1 Ліцензійних умов - в частині зобов'язання ліцензіата здійснювати перед
рейсовий та після рейсовий технічний огляд, проведення ліцензіатом робіт
першого та другого технічного обслуговування транспортних засобів;

підпункту
2.3.2 Ліцензійних умов - в частині зобов'язання ліцензіата здійснювати контроль
за режимом праці та відпочинку водіїв транспортних засобів.

Крім
того, порушено вимоги ст.17 Закону України "Про ліцензування певних видів
господарської діяльності" в частині зобов'язання ліцензіата оформити
трудові відносини з водіями.

Відповідач
наказом від 18.07.2006 №134 (а.с.50-51 т.1) анулював ліцензію серії НОМЕР_1від
08.09.2004 р., видану позивачу на право провадження господарської діяльності з
надання послуг з перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом
загального користування.

Відмовляючи ПП ОСОБА_1. в задоволенні позову, суд першої
інстанції посилався на п.1.4 Порядку контролю за додержанням Ліцензійних провадження господарської
діяльності з надання послуг з перевезення пасажні вантажів автомобільним
транспортом загального користування (крім надання послуг перевезення пасажирів
та їх багажу на таксі) та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності
з надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі, затвердженого наказом Державного
комітету України з питань регуляторної політики підприємництва, Міністерства
транспорту України від 02.03.04 № 26/153, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12.03.04 за № 319/8918 (далі - Порядок) встановлено, що
позапланові перевірки здійснюються органами контролю лише на підставі надходження
до них у письмовій формі заяви (повідомлення) про порушення ліцензіатом
Ліцензійних умов або з метою перевірки виконання розпорядження про усунення
порушень Ліцензійних умов.

Ліцензійні
умови провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення
пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування (крім
надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі) затверджені
наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та
підприємництва і Міністерства транспорту України від 18.12.2003 №136/985,
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.12.03 за № 1259/8580 (далі -
Ліцензійні умови).

Підпунктом
2.3.1 Ліцензійних умов передбачено, що суб'єкти господарювання, що надають
послуги з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального
користування (крім надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на
таксі) згідно з отриманою ліцензією, повинні виконувати законодавство про
автомобільний транспорт з питань безпеки дорожнього руху та забезпечувати
належний технічний стан автомобільних транспортних засобів відповідно до вимог
статей 29-37 Закону України "Про дорожній рух" (абзац 9), своєчасне
проходження технічного огляду автомобільних транспортних засобів у порядку і
терміни, що встановлені Правилами проведення державного технічного огляду
автомобілів... (абзац 11).

В акті
№ 112/1 зазначено, що ліцензіат використовував автомобілі ГАЗ-32213
р/нНОМЕР_2та ГАЗ 32213 р/нНОМЕР_211.07.06 на маршруті без проходження
технічного огляду, журнал перед рейсового (після рейсового) технічного огляду
не встановленої форми. Після рейсовий технічний огляд не проводиться. Ліцензіат
не представив документів, що підтверджують проведення робіт по технічному
обслуговуванню.

Позивачем
надані суду копії договорів на технічне обслуговування, укладені з ПП
"ПВН" та TOB "ОПАД" (а.с.8-10 т.2), та
копії журналів на технічне обслуговування та ремонт автомобілів (а.с.21-32
т.1). Однак, як вбачається з листа TOB "ОПАД"
від 10.07.06 № 221, даного на запит територіального управління
Головавтотрансінспекції (а.с.130 т.1) ПП Сич на протязі другого півріччя 2005
року та 2006 року ремонтні та технічні обслуговування № 1 та № 2 транспортним
засобам не надавались.

Підпунктом
2.3.2 Ліцензійних умов передбачено, що суб'єкти господарювання, що надають
послуги з внутрішніх перевезень пасажирів і вантажів зобов'язані забезпечувати
контроль за умовами роботи водіїв, режимом роботи та часом відпочинку у
відповідності до наказу Міністерства транспорту України від 17.01.02 № 18
"Про затвердження Положення про робочий час і час відпочинку водіїв
автотранспортних засобів".

В акті
№ 112/1 зазначено, що ліцензіат не дотримується графіку роботи та відпочинку
водіїв, фактично відпрацьований час ніде не фіксується. 11.07.06 водії ОСОБА_2та
ОСОБА_3. працювали на маршруті по 11 годин, про що складено протоколи № 000132
і № 000141 від 11.07.06.

Заперечуючи
дане порушення, позивачем суду надані письмові пояснення водіїв (а.с.18-19 т.1
та а.с.13-14 т.2), причому написані різним почерком, в яких зазначено, що вони
11.07.06 по технічним причинам змушені були з'їхати з маршруту на ремонт. На
підтвердження проведення ремонту позивач надав копії актів виконаних робіт та
послуг (а.с.11-12 т.2).

Однак,
заперечення позивача спростовуються записами інспекторів в подорожніх листах
про роботу водіїв протягом 11 годин (а.с.43, 45 т.1) та поясненнями водіїв в
протоколах № 000141 і № 000132 (а.с.133-134 т.2), де вони про технічні поломки
автомобілів нічого не зазначають.

Відповідно
до п.2.4 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв автотранспортних
засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 17.01.02 №
18 (далі - Положення) під час роботи водій повинен виконувати свої обов'язки
відповідно до умов трудового договору (контракту), правил внутрішнього
трудового розпорядку та графіка роботи.

Нормальна
тривалість робочого часу водіїв не повинна перевищувати 40 годин на тиждень.
Для водіїв, у яких встановлено п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними
днями, тривалість щоденної роботи (зміни) у середньому не може перевищувати 8
годин, а для водіїв, яким встановлено шестиденний робочий тиждень з одним
вихідним днем, - 7 годин (п.2.4 Положення).

Згідно
графіку роботи та відпочинку водіїв, складеного позивачем на липень 2006 року
(а.с.17 т.2), тривалість роботи 11.07.06 водія ОСОБА_2- 7 годин, ОСОБА_3. І - 5 годин.

Пунктом
2.2 Положення передбачено, що (крім іншого) до складу робочого часу водія
включається час простою не з вини водія, час проведення робіт з усунення
технічних несправностей автотранспортного засобу на маршруті.

Отже, в
порушення зазначених норм законодавства водії ОСОБА_2та ОСОБА_3 11.07.06
працювали по 11 годин.

В
пункті 3 акту перевірки № 112/1 зазначено, що ліцензіат не представив трудову
угоду з водієм ОСОБА_4.

На заперечення
даного порушення позивач надав довідку з Житомирського міського центру
зайнятості від 20.03.07 № 1639 про те, що трудовий договір, укладений між ПП
ОСОБА_1. і громадянином ОСОБА_4. не реєструвався (а.с.16 т.2). Також надав лист
проходження стажування водія ОСОБА_4. від 19.06.06, в якому зазначено, що водій
не пройшов стажування (а.с.20 т.1).

В листі
про проходження стажування зазначено, що водій ОСОБА_4. прийнятий на роботу
водієм і направляється для проходження стажування. Відповідно до ст.24 КЗпП України
трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення
трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника. Допустивши
водія ОСОБА_4. до стажування, в порушення норм трудового законодавства, позивач
не прийняв його на роботу.

Згідно
ст.17 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської
діяльності ліцензіат зобов'язаний повідомляти орган ліцензування про всі зміни
даних, зазначених документах, що додавалися до заяви про видачу ліцензії. У
разі виникнення таких змін ліцензіат зобов'язаний протягом десяти робочих днів
подати до органу ліцензування відповідне повідомлення в письмовій формі разом з
документами або їх нотаріально засвідченими копіями, які підтверджують
зазначені зміни. На підставі документів, поданих ліцензіатом до органу
ліцензування, орган ліцензування може прийняти рішення про анулювання ліцензії
у строки, передбачені цим Законом. Підставою для прийняття рішення про
анулювання ліцензії є неможливість ліцензіата згідно з поданими документами забезпечити
виконання ліцензійних умов, встановлених для виду господарської діяльності, на
який видана ліцензія.

За
таких вимог закону та враховуючи викладені обставини справи суд першої
інстанції вважав, що оскаржуваний
наказ відповідача прийнятий
у відповідності
до вимог чинного законодавства у сфері ліцензування
та в межах наданих повноважень.

З
такими висновками суду можна погодитися, оскільки вони відповідають
встановленим по справі обставинам та відповідають вимогам матеріального та
процесуального законодавства, доводи апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для скасування або зміни рішення суду не має.

Керуючись ст.ст. 198,
200, 205, 206 КАС України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача Приватного підприємця ОСОБА_1залишити без
задоволення, а постанову господарського суду Житомирської області від 02 квітня
2007 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного Суду України протягом
одного місяця з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: