Справа № 2-а-1181/2008
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2008-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-1181/08
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 січня 2008 року Харківський окружний
адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Ральченка І.М.

при секретарі Спіріній О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку письмового провадження
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до управління праці та соціального
захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації Харківської
області, 3-я особа: Головне управління праці та соціального захисту населення
Харківської обласної державної адміністрації про стягнення щорічної допомоги,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до УПСЗН Вовчанської РДА у
якому вказав, що має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2
категорії, а тому відповідачем йому повинна виплачуватися щорічна допомога на
оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, згідно ч.4 ст. 48
Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”. Оскільки у передбаченому законом розмірі допомога
виплачена не була ОСОБА_1 просив стягнути суму щорічної допомоги за 2007 рік у
розмірі 2200 грн.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмові заперечення в яких просив
відмовити позивачу у задоволені позовних вимог, вказав, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією Закону України „Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи”, здійснюється
за рахунок державного бюджету. Головним розпорядником кошів вищого рівня є
Міністерство праці та соціальної політики України. Роз'яснення порядку
застосування Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” провадиться у порядку
визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковим для
виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої
влади України, місцевими органами державної виконавчої влади. Законами України
про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на відповідні роки
передбачалось, що до внесення відповідних змін до законів, у нормах яких для
розрахунків потрібен розмір мінімальної заробітної плати, не застосовувати його
як розрахункову величину для визначення розмірів допомоги, компенсаційних та
інших виплат. Згідно із ст.. 67 Закону України „Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи” конкретні
розміри всіх доплат, пенсій і компенсації підвищуються Кабінетом Міністрів
Україні відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної
заробітної плати.

Представник
3-ї особи надала у судове засідання письмові заперечення в яких підтримала
заперечення відповідача, просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог,
вказала, що згідно п.30 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на
2007 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим
Законом було призупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсацій і
допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати, а саме - деякі
частини ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Рішенням Конституційного суду
України від 09.07.2007р. положення п. 30 ст. 71 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» було визнано неконституційним. До вказаної статті
Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» також зміни не
внесені. Аналогічна ситуація склалася і в 2002 році, механізм та порядок виплати
щорічної допомоги на оздоровлення у зв'язку із відповідними рішеннями
Конституційного суду України у 2002, 2004 та 2007 роках не визначено. Крім
того, головним розпорядником коштів вищого рівня є Міністерство праці та
соціальної політики України. Головне управління праці та соціального захисту
населення облдержадміністрації - головний розпорядник коштів нижчого рівня -
бере бюджетні зобов'язання та здійснює відповідні видатки тільки в межах
бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. З урахуванням вищевикладеного,
головне управління, як орган виконавчої влади нижчого рівня, діяло в межах
повноважень, передбачених законодавством, згідно з кошторисом розпорядників
бюджетних коштів розпису державного бюджету України та відповідності напрямів
витрачання бюджетних коштів бюджетному асигнуванню.

У судове засідання позивач, представник відповідача та третьої особи не
з'явилися, у письмових заявах на адресу суду просили розглядати справу без їх
участі.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено.

ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2
категорії, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1від 16.03.1994 року та
відповідачем не заперечується.

Відповідно до ч.4 ст. 48 Закону „Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії виплачується щорічна
допомога на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

На
2007 рік дія ч.4 ст. 48 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” в частині виплати компенсацій
і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати була зупинена
пунктом 30 статті 71 Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік” від 19.12.2006
р. N 489-V.

Однак,
рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. N 6-рп/2007
вищезазначена норма Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік” була
визнана неконституційною.

У рішенні Конституційного Суду України N 6-рп/2007 також зазначено, що
оскільки предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у
Конституції України, Кодексі, то цей закон не може скасовувати чи змінювати
обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими
законами України. Верховна Рада України не повноважна при прийнятті закону про
Державний бюджет України включати до нього положення про внесення змін до
чинних законів України, зупиняти дію окремих законів України та/або будь-яким
чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання
суспільних відносин.

Пунктом
5 зазначеного Рішення КС України визначено, що рішення має преюдиціальне
значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів,
що визнані неконституційними.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позивач має право на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік відповідно до абзацу 4 частини 4
статті 48 Закону № 796-ХІІ у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. При
цьому, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати
(частина 7 статті 48 Закону № 796-ХІІ).

Станом на 01.10.2007 року щорічна допомога на оздоровлення позивачу
виплачена не була, що підтверджується листом УПСЗН Вовчанської РДА від
01.10.2007 року №2965.

Згідно ст. 76 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” з 1
січня 2007 року розмір мінімальної заробітної плати становив 400 гривень на
місяць, з 1 квітня 2007 року - 420 гривень, з 1 липня 2007 року - 440 гривень.

Таким
чином, розрахунок щорічної допомоги за 2007 рік на момент її виплати становить:
440Х5=2200 грн.

Зазначена сума щорічної допомоги підлягає стягненню з відповідача
управління праці та соціального захисту населення Вовчанської РДА, оскільки ч.5
ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” обов'язок виплати щорічної допомоги на
оздоровлення громадянам покладений на органи соціального захисту населення за
місцем проживання громадян.

Виходячи з викладеного, позов підлягає задоволенню.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.
4, 7, 8, 11, 86, 94, 104, 159, 160 - 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В
И В :

Позов
задовольнити.

Стягнути
з управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної
державної адміністрації Харківської області на користь ОСОБА_1щорічну допомогу
на оздоровлення за 2007 рік у розмірі 2200 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву
про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня складання постанови у повному обсязі
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 5 ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови виготовлений 01 лютого 2008 року.

Суддя (підпис)

Постанова не набрала законної сили. З оригіналом згідно.

Суддя
І.М. Ральченко