Справа № 22-а-1797/2008
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2008-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
Суддя
І інстанції - Туренко С.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

02
квітня 2008 року справа
№ 22-а-1797/08

зал
судового засідання № 2 у приміщенні суду
за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді

Міронової Г.М.

суддів: при секретарі за участю
представників від позивача від відповідача

Геращенка І.В., Сіваченка І.В.
Танцюра Н.С. ОСОБА_1, ОСОБА_2 за дов.;
ОСОБА_3 - за довіреністю від 29.02.08 р.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на постанову

Сєвєродонецького міського
суду Луганської області

Від

06 грудня 2007 року

У справі

№
2-а-82/07 (суддя Туренко С.І.)

за позовом

ОСОБА_1

До Про

Комунального підприємства
«Сєвєродонецьке Бюро технічної інвентаризації» Луганської області визнання недійсною
довідки - характеристики,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з
вищевказаним позовом до КП «Сєвєродонецьке БТІ» Луганської області про визнання
недійсною довідки - характеристики, зазначивши, що у виданій довідці - характеристиці міститься споруда,
зазначена на плані під літерою П, яку власник домоволодіння АДРЕСА_1 збудував у
1967 році без дозволу на його будівництво, тобто самовільно і не мав права
власності на цю споруду, тому просить скасувати довідку - характеристику № 949
від 11.04.2001 року в частині внесення до неї вказаної споруди під літерою -
«П».

Постановою Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 06 грудня 2007 року у задоволенні вимог ОСОБА_1
було відмовлено, оскільки первинна технічна інвентаризація домоволодіння
АДРЕСА_1, була проведена в 1966 році, а наступна у 1977 році, під час якої було
внесено зміни і споруду під літерою «П» було нанесено на схематичний план, в
свою чергу штамп про самочинне будівництво спірної споруди відсутній.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову
Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 грудня 2007 року
скасувати та ухвалите нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у
повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, а саме: суд не врахував ст. 58 Конституції України,
зокрема, Наказ Державного комітету будівництва, архітектури та житлової
політики № 127 від 24.05.2001 року на час складання довідки - характеристики не
діяв, не врахував Цивільний кодекс УРСР від 18.07.1963 р., Земельний кодекс
України від 08.07.1970 р. та не врахував нормативно - правові акти відповідних
років, чим порушив ст. 9, 11 КАС України.

Позивач та його представник в судовому засіданні
апеляційної інстанції підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі,
просили задовольнити їх в повному обсязі. Дали пояснення і не заперечували того
факту, що їм відомо про наявність свідоцтва на спадщину, яке було видане не
підставі спірної довідки-характеристики і що остання видається на незначний
проміжок часу саме для оформлення спадщини.

Представник відповідача заперечував проти доводів
апеляційної скарги, надав відповідні
пояснення з цього приводу.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає апеляційну
скаргу необґрунтованою, а постанову суду такою, що підлягає залишенню без змін,
з наступних підстав.

Так, відповідно до п.п. 2.1., 2.2 п.
2 «Інструкції про порядок видачі довідок - характеристик на об'єкти нерухомого
майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб та зареєстровані в
бюро технічної інвентаризації» затвердженої наказом Державного комітету України
по Житлово - комунальному господарству № 35 від 30.04.1996 року кожній видачі
довідки - характеристики обов'язково передує обстеження об'єктів нерухомості
незалежно від того, коли була видана попередня довідка - характеристика.
Вказана довідка видається на замовлення власником нерухомого майна або за його
дорученням на підставі матеріалів інвентаризаційної справи з урахуванням всіх
змін, виявлених при обстеженні об'єкта нерухомості, а також даних про його
державну реєстрацію в БТІ.

Зі змісту п. 3.5
вищезазначеної Інструкції… термін
дії довідки-характеристики - 3 місяці з дня її видачі.

Хоча суд першої інстанції
помилково застосував Інструкцію “Про порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого майна”, затверджену наказом Держкомітету
будівництва, архітектури та житлової політики № 127 від 24.05.2001 року, яка
діє на даний час і визначає порядок та методику проведення технічної
інвентаризації збудованих будинків, і з якої вбачається, що до об'єктів, які
підлягають технічній інвентаризації, підлягають всі будівлі та споруди, що були
виявлені при проведенні технічної інвентаризації, але вона була прийнята
замість Інструкції по технічній паспортизації жилих будинків …, затвердженої
Наказом Держжитлокомунгоспа 31.12.1991 року № 136, і обидва документи мають
тотожні положення стосовно спірного питання.

Крім того, на час розгляду даної
справи за даними обліку КП «Сєвєродонецьке БТІ» право власності на
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 23.05.2001 року за гр. ОСОБА_4
та ОСОБА_5, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого
Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою 08.05.2001 року.

Відповідно до ч. 1 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень.

Тобто апелянт не довів які саме його права чи інтереси були
порушені відповідачем при видачі довідки-характеристики для оформлення спадщини
в квітні 2001 року і на яких підставах він звернувся з зазначеним позовом з
огляду на те, що спірний документ втратив чинність після видачі свідоцтва про
право на спадщину.

Окрім того, згідно зі ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок
щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається
на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів відзначає, що такі
докази представник відповідача
надав в повному обсязі і вони є
належними.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування
постанови суду не вбачається.

Повний текст ухвали виготовлений 08.04.2008 року.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200,
п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити
без задоволення.

Постанову Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 06 грудня 2007 року у справі № 2-а-82/07 за
позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Сєвєродонецьке Бюро технічної
інвентаризації» Луганської області «про визнання недійсною довідки -
характеристики» - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту складання повного тексту ухвали у відповідності до ч.
3 ст. 160 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Україна

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

Іменем України

31
липня 2007 року справа
№ 22-а-1525/07

зал
судового засідання № 4 у приміщенні суду
за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді

Міронової Г.М.

суддів: при секретарі за участю
представників від позивача від
відповідача

Шаптала Н.К., Сухарька М.Г.
Танцюра Н.С. Новацький В.Б., Терстуях
О.П. - за довіреністю ОСОБА_6 - особисто;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Прокурора Першотравневого району Донецької області в інтересах держави в особі Державної
податкової інспекції у Першотравневому районі

на постанову

Першотравневого районного суду
Донецької області

Від

22 травня 2007 року

по справі

№ 2-а-19/07 (суддя Трегубенко
С.В.)

за позовом

Прокурора Першотравневого
району в інтересах держави в особі
Державної податкової інспекції у Першотравневому районі

До Третя особа, що не заявляє
самостійних вимог

ОСОБА_6 Комишуватська сільська
рада Першотравневого району Донецької області

Про

стягнення заборгованості по
податку з доходів з фізичних осіб в сумі 10185,50 грн.

В С Т А Н О В И Л А :

17 квітня 2007 року
позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом.

Постановою Першотравневого районного суду Донецької
області від 22 травня 2007 року було відмовлено в задоволенні позову Прокурора
Першотравневого району в інтересах держави в особі Державної податкової
інспекції у Першотравневому районі, третя особа - Комишуватська сільська рада
Першотравневого району до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості по податку з
доходів х фізичних осіб в сумі 10185,50 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити повністю позовні вимоги,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, а також
на ті обставини, що відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» податкове зобов'язання громадянина є узгодженим та
відповідачем у судовому порядку не оскаржено.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що
відповідач отримав спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) і
згідно Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» є платником податку
(а.с 17,18). Відповідно до ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухомого
майна, нерухомості) належать земельні ділянки.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що статтею 13.1
Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» визначаються об'єкти
спадщини, що поділяються з метою оподаткування на а) об'єкт нерухомого майна і
в) об'єкти комерційної власності, а саме: корпоративне право. Оскільки отримана відповідачем земельна
ділянка (пай) передана лише в оренду, зокрема не є часткою у статутному фонді
господарської організації та не є комерційною власністю, вона не може бути
об'єктом оподаткування і відноситься до об'єктів нерухомого майна,
оподаткування якого відбувається за нульовою ставкою, бо ОСОБА_6 є членом сім'ї
спадкодавця першого ступеня споріднення.

При апеляційному розгляді справи позивачі наполягали на
задоволенні апеляційної скарги, відповідач заперечував проти задоволення вимог
викладених в апеляційній скарзі та просив постанову суду першої інстанції
залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача, відповідача,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній
скарзі, задовольнити, постанову суду скасувати з наступних підстав.

Згідно з приписом п.п. 5.3.1. п.
5.3 ст.
5 Закону України “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” (далі - Закон № 2181)
платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти
календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку,
передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання
податкової декларації. У відповідності до п.п. 5.4.1. п. 5.4. ст. 5 Закону №
2181 узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у
строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платників
податків. Підпункт 6.2.2. пункту 6.2. статті вищезазначеного Закону передбачає,
що податкові вимоги надсилаються платникам
податків, які самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суму податкових зобов'язань у встановлені
законом строки.

Так, заборгованість відповідача перед бюджетом утворилася на підставі
зроблених розрахунків суми податку, згідно якого ОСОБА_6 направлено податкове
повідомлення-рішення від 01.06.2006 р №
/0, яким зобов'язано відповідача сплатити суму податку з доходів
фізичних осіб, не погодившись з таким рішенням відповідач звернувся зі скаргою
до інспекції про скасування вказаного податкового повідомлення рішення, однак
рішенням Мангуської МДПІ №7380/17 від 05.07.2006 р. скарга залишена без
задоволення, а податкове повідомлення без змін, крім того рішеннями ДПА у
Донецькій області від 16.08.2006 р. № 11408/10/25-0135 та ДПА України від
06.11.2006 р. № 20547/7/25-0315 скарга ОСОБА_6 також залишена без задоволення,
а податкове повідомлення інспекції без змін, зокрема вказане податкове
зобов'язання, яке, як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і під
час апеляційного розгляду справи, не було визнано недійсним, нечинним чи
скасоване.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо
недоведеності факту вчинення відповідачем правопорушення з огляду на те, що
предметом позову було визначене стягнення суми заборгованості на користь
держави, а не визнання недійсним рішення податкового органу. Колегія суддів
вважає недопустимим зміну у спірних правовідносинах фактичного статусу позивача
на відповідача.

У матеріалах справи відсутні докази
сплати відповідачем податкового боргу, а також оскарження рішення податкового
органу в адміністративному чи судовому порядку. Такі докази не були надані
відповідачем і на час апеляційного розгляду справи. Наявність
заборгованості відповідача перед
бюджетом у сумі 10 185,50 грн., підтверджена позивачем у справі (арк. справи
14).

На підставі вищенаведеного,
колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з
порушенням норм матеріального права і позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184,
195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Прокурора
Першотравневого району в інтересах держави в особі Державної податкової
інспекції у Першотравневому районі на постанову Першотравневого районного суду
Донецької області від 22 травня 2007
року задовольнити.

Скасувати постанову Першотравневого
районного суду Донецької області від 22 травня 2007 року у справі
№ 2 “а”19/07 за позовом Прокурора Першотравневого району в інтересах
держави в особі Державної податкової інспекції Першотравневого району, третя
особа - Комишуватська сільська рада Першотравневого району до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості по податку з доходів з фізичних осіб в сумі 10 185,50 грн.

Позов Прокурора Першотравневого району в
інтересах держави в особі Державної податкової інспекції Першотравневого
району, 3-я особа - Комишуватська сільська рада Першотравневого району задовольнити, стягнути з ОСОБА_6 на користь
Комишуватської сільської ради заборгованість з податку з доходів фізичних осіб
в сумі 10 185,50 грн. на розрахунковий рахунок № 0335, код платежу
11010100, банк ГУ ДКУ у Донецькій області, МФО 834016, ЕДРПОУ 34686851.

Постанова суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця з дня
набрання законної сили до суду касаційної інстанції - Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий суддя

Судді колегії