Справа № 2-а-15/2008
Суддя: Гапончук В.В.
Дата ухвалення: 2008-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-15/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2008 року смт. Любешів Волинської області

Колегія
суддів Любешівського районного суду Волинської області у складі:

головуючого - судді суддів

Гапончука В.В., Гладіч Н.І., Труша В.О.

за участю

секретаря

Літвинчук І.М.

представника відповідача - Управління праці, соціальних питань та у
справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Маневицької
районної державної адміністрації Волинської області

Малогловця І.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Любешів Волинської області
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці, соціальних
питань та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи
Маневицької районної державної адміністрації Волинської області, Міністерства
праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Державного
казначейства України про стягнення недоплаченої разової грошової допомоги,

в с т а н о в и л а

Позивач звернувся в суд з позовом до Управління праці,
соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської
катастрофи Маневицької райдержадміністрації Волинської області в якому
зазначає, що він являється учасником війни та відповідно до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право щорічно на
отримання разової грошової допомоги до 05 травня в розмірі трьох мінімальних
пенсій за віком. Однак згідно Закону України “Про державний бюджет України на
2007 рік” ця виплата була передбачена в розмірі 55 гривень, а в 2005 та 2006
роках йому фактично було виплачено по 50 гривень. Рішенням Конституційного суду
України від 09.07.2007 року №6-рп були визнані такими, що не відповідають Конституції
України цілий ряд статей Закону України “Про державний бюджет України на 2007
рік”, в тому числі і статтю 29, яка визначає розмір щорічної разової допомоги
відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Вказує, що недоплата становить у 2005 році - 946 гривень
(332х3-50); у 2006 році - 1027 гривень (359х3-50); у 2007 році - 1106 гривень
(387х3-55). Всього загальний розмір невиплачених йому сум допомоги за 2005 -
2007 роки складає 3079 гривень. Посилаючись на зазначені обставини просить суд
стягнути з відповідача на його користь 3079 гривень недоплаченої щорічної
грошової допомоги для учасників війни.

Ухвалою суду від 20.02.2008 року до участі у справі в
якості співвідповідачів було залучено Міністерство праці та соціальної політики
України, Міністерство фінансів України та Державне казначейство України.

В судове засідання позивач не з'явився, але подав до суду
заяву в якій просить позов розглядати без його участі.

Представники Міністерства праці та соціальної політики
України, Міністерства фінансів України та Державного казначейства України в
судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та
місце розгляду справи.

Представник відповідача - Державного казначейства України
подав суду письмові пояснення на позовну заяву в яких вказує, що Державне
казначейство України не є головним розпорядником бюджетних коштів, не здійснює
заходи, спрямовані на погашення заборгованості органів держаної влади, а також
вказує, що рахунки Управління праці, соціальних питань та у справах захисту
населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Маневицької РДА не
обслуговує. Також зазначає, що Державне казначейство України не має права
встановлювати чи змінювати видатки Державного бюджету, розпоряджатися коштами,
які призначені для виплати одноразової щорічної грошової допомоги ветеранам
війни, тому прав та охоронюваних законом інтересів позивача не порушувало.
Просить відмовити в задоволенні позовних вимог до Державного казначейства
України в повному обсязі та розгляд справи проводити без участі представника
Державного казначейства України.

Представником відповідача - Міністерства фінансів України
були надіслані на адресу суду письмові заперечення на адміністративний позов
ОСОБА_1. В даних запереченнях вказується, що Міністерство фінансів України не
здійснює виплати разової грошової допомоги, передбачені Законом України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, а тому позовні вимоги
позивача до Мінфіну не грунтуються на нормах чинного законодавства і
задоволенню не підлягають. Також, керуючись положеннями постанови “Про
забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від
18.02.2004 року №177, ст.34 Закону України “Про державний бюджет України на
2005 рік”, ст.ст.30, 77 Закону України “Про державний бюджет України на 2006
рік”, ст.ст.29, 71 Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік”
зазначають, що законодавством врегульовані правовідносини щодо виплат
передбачених Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, та врахувавши те, що позивач отримував відповідні виплати
в розмірах встановлених законами України про Державний бюджет на 2005-2007 роки,
а також те, що права позивача не порушені вказують, що позовні вимоги є
безпідставними і задоволенню не підлягають. Крім того наполягають на
застосуванні судом положень щодо наслідків пропущення строку звернення до
адміністративного суду, передбачених Кодексом адміністративного судочинства
України. Враховуючи викладене, просять в позові до Міністерства фінансів
України відмовити, а справу розглянути без участі представника даного
відповідача.

Представник управління праці, соціальних питань та у
справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Маневицької
райдержадміністрації Волинської області Малогловець І.В. позовні вимоги не
визнав, вказав, що оскільки Законами
України “Про державний бюджет України на 2005 рік”, “Про державний бюджет
України на 2006 рік”, “Про державний бюджет України на 2007 рік” не пердбачені
оспорювані позивачем виплати для учасників війни та відсутні відповідні
асигнування з державного бюджету, то неможливо провести дані виплати ОСОБА_1.

На підставі ч.4 ст.128 КАС України колегія суддів вирішує
справу на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника управління праці,
соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської
катастрофи Маневицької райдержадміністрації Волинської області та дослідивши
представленні по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підставний
та підлягає до часткового задоволення.

Як встановлено судом, позивач являється учасником війни,
що підтверджується посвідченням НОМЕР_1.
Згідно ч.5 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх
соціального захисту” в редакції від 22.03.2007 року щорічно до 5 травня іншим
учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком.

Згідно довідки №3782/1.9 від 28.12.2007 року Управління
праці, соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Маневицької районної державної адміністрації
Волинської області позивач отримав разову грошову допомогу до 5 травня у 2005
році в розмірі 50 грн., у 2006 році - 50 гривень, у 2007 році - 55 гривень,
тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законами України «Про державний
бюджет України на 2005 рік», «Про
державний бюджет України на 2006 рік» та
«Про державний бюджет України на 2007
рік».

Виплату одноразової грошової допомоги в 2007 році
здійснено у відповідності до ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік», оскільки ст.71 цього ж закону призупинено на рік дію ч.5
ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» в частині визначення розміру виплати щорічної разової допомоги
ветеранам війни.

Відповідно до ст. 171 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічну виплату
разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених ст.ст. 12-16
даного закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи банків пенсіонерам - за місцем отримання
пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання
грошового утримання.

Згідно Рішення Конституційного суду України № 6-рп від 9
липня 2007 року у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів
України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень
статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини
першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46
статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) ст.29, п.13 ст.71
Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнані
неконституційними та такими, які втратили чинність з дня ухвалення цього
рішення.

Як зазначено в ст.152 Конституції України закони та інші
правові акти, які за рішенням Конституційного Суду України визнаються
неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до ст. 171 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особи, які не отримали
разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та
отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата
допомоги.

У Конституції України Україну проголошено демократичною,
соціальною, правовою державою. Визнано,
що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх
гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження
і забезпечення є головним обов'язком держави. Статті 21 та 22 Конституції
України закріпили, що права та свободи людини є невідчужуваними та непорушними,
а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і
свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати
місце лише у випадках передбачених Основним Законом України. Зокрема ст.64
визначено вичерпний перелік випадків щодо обмеження встановлених прав і свобод
людини із зазначенням строку дії цих обмежень, а саме: в умовах воєнного або
надзвичайного стану.

Встановлення окремими законами України певних пільг,
компенсацій і гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист,
а тому, відповідно до ч.2 ст.19, ч.1
ст.68 Конституції України, вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають
додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими
особами.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» права та пільги для ветеранів війни і
членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством
колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а
нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які
обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є
недійсними.

Станом на 01 квітня 2007 року, відповідно до Закону
України «Про державний бюджет України на 2007рік» прожитковий мінімум для осіб,
які втратили працездатність, становить 406 грн. В ст. 62 даного закону
установлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком з 1 квітня
та 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили
працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої ст.62, збільшений на 1
відсоток.

Відповідно до ст. 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” мінімальний розмір пенсії за
віком у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Таким чином суд, керуючись вищевикладеним та на підставі
Рішення Конституційного суду України №6-рп від 09 липня 2007 року, ст.152
Конституції України та ст. 171 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» вважає, що позивач має право на
отримання одноразової грошової допомоги лише за 2007 рік в розмірі, визначеному
Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З врахуванням отриманої позивачем разової грошової допомоги за 2007 рік в розмірі 55
грн., необхідно стягнути на його користь недовиплачену разову грошову допомогу
за вказаний період в розмірі 1175,18 гривень (3 х 406 грн. х 1% ( від
прожиткового мінімуму) - 55 грн. = 410,06 х 3 - 55 = 1175,18 грн.).

В зв'язку з тим, що згідно ст.171 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічну
виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених
ст.ст.12-16 даного закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через
установи банків пенсіонерам - за місцем отримання
пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання
грошового утримання, тому суд вважає, що слід стягнути дані виплати саме з
Управління праці, соціальних питань та у
справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Маневицької
райдержадміністрації Волинської області, а не з Міністерства праці та
соціальної політики України, Міністерства фінансів України та Державного
казначейства України.

Керуючись ст.ст. 6, 17, 128, 159, 161-163 КАС України,
Конституцією України, Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 28
Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Позов задовольнити частково.

Визнати відмову Управління праці, соціальних питань та у
справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Маневицької
районної державної адміністрації Волинської області в наданні разової грошової
допомоги ОСОБА_1 в 2007 році неправомірною.

Стягнути з Управління
праці, соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Маневицької районної державної адміністрації
Волинської області на користь ОСОБА_1 1175 (одну тисячу сто сімдесят п'ять)
гривень 18 (вісімнадцять) копійок залишку по недоплаченій щорічній разовій
грошовій допомозі до 05 травня 2007 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви на апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не
було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у 20 денний строк, встановлений Кодексом, постанова суду
набирає законної сили після закінчення цього строку.

На постанову може бути подано заяву про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Львівського
апеляційного адміністративного суду через Любешівський районний суд Волинської
області. Апеляційна скарга на дану постанову суду може бути подана протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду.
Крім цього, апеляційна скарга на дану постанову може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

ГОЛОВУЮЧИЙ:
/підпис/ В.В. Гапончук

СУДДІ:
/підпис/ В.О. Труш

/підпис/ Н.І. Гладіч

З оригіналом
вірно.

СУДДЯ ЛЮБЕШІВСЬКОГО

РАЙОННОГО
СУДУ
В.В. ГАПОНЧУК