Справа № 22-а-279/2008
Суддя: Шаптала Н.К.
Дата ухвалення: 2008-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-279/08
донецький апеляційний адміністративний
суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 квітня 2008 року місто Донецьк

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Шаптала
Н.К.

суддів апеляційного суду: Ляшенка Д.В., Колеснік Г.А.

при секретарі
судового засідання: Безруковій
В.М.

З участю сторін: позивачки ОСОБА_1. та її представників ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, представників ОСОБА_1 за усним дорученням; представників
відповідача Ландар Н.В., Кураксіна Д.С.,;
представників третьої особи Тетерюк Н.П., Коржової О.О., Абрамової С.І.,
Гажевої В.В., Жамбровської А.М.(за довіреностями);

розглянувши апеляційну скаргу

Волноваської
міської Ради Донецької області

на постанову

Волноваського районного суду Донецької області

від

27 червня 2007
року

за
позовом

ОСОБА_1

до третя особа

Волноваської
міської Ради Донецької області
Виробнича одиниця Обласного комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» - «Волновахаміжрайтепломережа»

про

Визнання
незаконним рішення виконавчого комітету від 01.02.2005 року №15 про
погодження тарифів на теплопостачання;

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Волноваського районного суду Донецької області від 27 червня 2007 року рішення
виконкому Волноваської міської Ради № 15 від 01.02.2005 року про погодження
тарифів на послуги з теплопостачання населення було визнане незаконним та
виконком Волноваської міської Ради було зобов'язано розглянути питання про
погодження тарифів на теплопостачання з урахуванням усіх необхідних розрахунків
на підставі діючих нормативних актів; також постановою суду з Волноваської
міської Ради Донецької області на користь ОСОБА_1 було стягнуто 566,44 грн.

Відповідач -
Волноваська міська Рада Донецької області з даною постановою суду не погодилася
та подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції
скасувати, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, мотивуючи тим, що
ВО «Волновахаміжрайтепломережа» 27.12.2004 року на виконання розпорядження
Донецької обласної Державної адміністрації «Про упорядочення тарифів на
житлово-комунальні послуги» з метою забезпечення повноти розрахунків за
енергоносії, покращення житлово-комунальних послуг запропонували виконавчому
комітету узгодити підвищену вартість послуг теплопостачання у розмірі 1,84 грн.
за 1 кв.м. опалюваної площі, з огляду на що, Волноваською міською Радою було
складено проект рішення «Про погодження тарифів на теплопостачання». Зазначений
проект рішення 27.01.2005 року було узгоджено Донецьким обласним територіальним
відділенням Антимонопольного комітету України. Таким чином, відповідач
зазначав, що його дії правомірні, оскільки лише після виконання всіх необхідних
та передбачених дій, та узгодження цих дій було прийнято оскаржуване рішення
від 01.02.2005 року № 15 «Про погодження тарифів на послуги по теплопостачанню
для населення», відповідно до якого тариф на теплопостачання з 01.03.2005 року
було встановлено у розмірі 1,52 грн. з ПДВ на 1 кв.м. опалюваної площі, тобто в
розмірі нижчому від запропонованого підприємством. Крім того, апелянт також
зазначав, що 08.12.2005 року Державною інспекцією по контролю за цінами в
Донецькій області було проведено моніторинг тарифів та житлово-комунальні
послуги та економічну обґрунтованість тарифів, за результатами перевірки
порушень в порядку формування та застосування тарифів ВО
«Волновахаміжрайтепломережа» встановлено
не було. З огляду на що, відповідач просив апеляційну скаргу задовольнити , а
постанову - скасувати.

Представники
третьої особи підтримали доводи апеляційної скарги відповідача та просили
апеляційну скаргу відповідача задовольнити, постанову суду скасувати та
відмовити позивачу в задоволенні позову.

В запереченнях
на апеляційну скаргу представники позивачки просили постанову суду першої
інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення,
вважає, що постанова суду винесена законно та обґрунтовано, з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів,
заслухавши суддю доповідача, позивачку, її представників та представників сторін,
перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, заперечення на
апеляційну скаргу, вважає, що апеляційна скарга Волноваської міської Ради
Донецької області задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції
має бути залишена без змін.

До такого
висновку колегія прийшла з огляду на наступне:

Відповідно до
статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституція
України визнає право за територіальною громадою та органами місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції і законів України, що цілком
узгоджується з положеннями пункту 2 статті 4 Європейської Хартії місцевого
самоврядування, відповідно до якого місцева влада в межах закону має повне
право вирішувати будь-яке питання, що не вилучено із сфери її компетенції і
вирішення якого не доручено жодному іншому органу.

Місцеве
самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому
законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування:
сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Права місцевого
самоврядування захищаються в судовому порядку.

Відповідно до ст.10 Закону України
„Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні
громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження
місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими
законами.

Органи місцевою
самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими

законами
власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть
відповідальність за свою діяльність відповідно до закону (ст.16 Закону України
„Про місцеве самоврядування в
Україні").

Відповідно до ст.25 Закону України „Про місцеве самоврядування в
Україні" сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

До повноважень органів місцевого самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг, відповідно до норм ст. 7 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» належить: затвердження та реалізація місцевих програм у сфері
житлово-комунального господарства, участь у розробленні та реалізації
відповідних державних і регіональних програм;
встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до
закону; затвердження норм споживання та якості житлово-комунальних послуг,
контроль за їх дотриманням; визначення виконавця житлово-комунальних послуг
відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом
виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства; управління
об'єктами у сфері житлово-комунальних послуг, що перебувають у комунальній
власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного
утримання та ефективної експлуатації; забезпечення населення житлово-комунальними
послугами необхідних рівня та якості; встановлення зручного для населення
режиму роботи виробників та виконавців; інформування населення відповідно до
законодавства про реалізацію місцевих програм у сфері житлово-комунального
господарства, а також щодо відповідності якості житлово-комунальних послуг
нормативам, нормам, стандартам та правилам; укладання договорів з
підприємствами різних форм власності на вироблення та/або виконання
житлово-комунальних послуг; здійснення
контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів у сфері
житлово-комунальних послуг; проведення моніторингу виконання місцевих програм розвитку
житлово-комунального господарства; вирішення інших питань у сфері
житлово-комунальних послуг відповідно до законів.

Відповідно до вимог
ст.14 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» - залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні
послуги вони поділяються на три групи: перша група - житлово-комунальні
послуги, ціни/тарифи на які затверджують спеціально уповноважені центральні
органи виконавчої влади; друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи
на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній
території; третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які
визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

Відповідно до норм п.п.2,3 ст.31
Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - виконавці (виробники)
здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво
житлово-комунальних послуг і подають їх на затвердження органам місцевого
самоврядування в установленому законодавством порядку. А органи місцевого
самоврядування, в свою чергу, затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні
послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

До повноважень
органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання відповідно до вимог
ст.13 Закону України «Про теплопостачання» № 2633-ІУ від 02.06.2005 року
належать: регулювання діяльності суб'єктів відносин у сфері теплопостачання в
межах, віднесених до відання відповідних рад; затвердження місцевих програм
розвитку у сфері теплопостачання, участь у розробці та впровадженні державних і
регіональних програм у цій сфері; затвердження з урахуванням вимог
законодавства у сфері теплопостачання проектів містобудівних програм,
генеральних планів забудови населених пунктів, схем теплопостачання та іншої
містобудівної документації; здійснення контролю за забезпеченням споживачів
тепловою енергією відповідно до нормативних вимог; погодження на розміщення в
межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці нових або
реконструкцію діючих об'єктів теплопостачання та сприяння розвитку систем
теплопостачання на відповідній території; встановлення для відповідної
територіальної громади в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на
теплову енергію, які надаються підприємствами та організаціями комунальної
власності, крім тарифів на теплову енергію, що виробляється на установках
комбінованого виробництва теплової і електричної енергії.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, та як вказував представник відповідача в судових засіданнях як суду
першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції, вони обслуговують чотири
територіальні одиниці, а саме: місто Волноваху, місто Докучаєвськ, с.
Новотроїцьке та с. Ольгінку, та розрахунок робили виводячи середню одиницю
площі із розрахунку суми обслуговуваної площі, вказаних населених пунктах,
загалом, - що суперечить нормам п.6 ст.13 Закону України «Про теплопостачання».

Крім того, як вбачається з висновку
судово-бухгалтерської експертизи № 330/25 від 24.05.2006 року, відповідачем та
третьою особою при затвердженні підвищення тарифів на теплопостачання для
населення не були надані експертам, а відповідно і не були враховані ними, усі
необхідні документи для розрахунку вартості палива, потреб в матеріалах та ціни
на паливо і норм затрат (а.с.107-108), з огляду на що, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, про те, що розрахунок собівартості тарифів на
теплопостачання ВО «Волновахаміжрайтепломережа»
для населення, зроблено без урахуванням усіх необхідних складових, які
мали бути взяті до уваги.

Відповідно до ст. 81 КАС України -
для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних
знань у різних галузях - суд може призначити експертизу. Більш того, експерт
попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві експерті
висновки.

Отже, головним призначенням
експертизи в адміністративному судочинстві є якісна оцінка фахівцем (фахівцями)
з урахування вимог законодавства обставин справи, з метою надання
кваліфікованих висновків на поставлені судом питання, розгляд яких потребує
спеціальних знань. За таких обставин, як і у суду першої інстанції, так і у
суду апеляційної інстанції не має підстав ставити під сумнів висновки
експертів, попереджених про кримінальну відповідальність за надання неправдивих
висновків.

Також, колегія суддів,
зазначає, що акт № 3514 від 18.09.2007 року (на який посилається відповідач, як
на підставу для скасування рішення суду першої інстанції) за результатами
проведення перевірки Державною інспекцією з контролю за цінами в Донецькій
області Виробничої одиниці Обласного комунального підприємства
«Донецьктеплокомкненерго» - «Волновахаміжрайтепломережа», відповідно до
висновків якого - порушень законодавства
з боку ВО «Волновахаміжрайтепломережа» при підвищенні тарифів не було
встановлено, колегія до уваги не бере, оскільки він не може бути підставою для
зміни або скасування судового рішення, бо ним не простувались висновки
судово-бухгаятерскої експертизи № 330/25 від 24.05.2006 року та він не
суперечить іншим документам по справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, та не вбачає
підстав для зміни або скасування постанови суду першої інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 5
квітня 2008 року.

На підставі викладеного та
керуючись вимогами ст. ст. 195, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Волноваської міської Ради Донецької області -
залишити без задоволення.

Постанову
Волноваського районного суду Донецької області від 27 червня 2007 року, якою
рішення виконкому Волноваської міської Ради № 15 від 01.02.2005 року про
погодження тарифів на послуги з теплопостачання населення було визнане
незаконним та виконком Волноваської міської Ради було зобов'язано розглянути
питання про погодження тарифів на теплопостачання з усіма необхідними
розрахунками на підставі діючих нормативних актів; а також стягнення з Волноваської міської Ради
Донецької області на користь ОСОБА_1
суму у розмірі 566,44 грн. - залишити без змін.

Ухвала може бути
оскаржена протягом місяця безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України з дня виготовлення ухвали в повному обсязі.

Колегія суддів: Н.К.Шаптала

Г.А.Колеснік

Д.В.Ляшенко