Справа № 22а-1991/2008
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2008-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №
Головуючий у І інстанції: Сушко О.О.
Суддя-доповідач Межевич М.В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
квітня 2008 року м. Київ
суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого -
судді Межевича М.В., суддів Бараненка І.І. та Саприкіної І.В., при секретарі
Кирієнко І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_1на постанову Ладижинського міського суду Вінницької
області від 12 квітня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1до Державного
департаменту з питань виконання покарань
України про скасування рішення регіональної комісії з питань розподілу,
направлення та переведення для
відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі УДДПВП України у
Херсонській області та відшкодування моральної шкоди, -
В С Т А Н О В И Л А :
У лютому 2007 року ОСОБА_1. (далі - позивач) звернувся до Ладижинського
міського суду Вінницької області з
позовом до Державного департаменту з
питань виконання покарань України (далі - відповідач) про скасування рішення
регіональної комісії з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб,
засуджених до позбавлення волі УДДПВП України у Херсонській області та
відшкодування 16 000 грн. моральної шкоди.
Постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 12.04.2008
року у задоволенні вищевказаного позову відмовлено. Рішення суду вмотивовано
тим, що позивачу вірно визначено вид
виправної колонії для відбування покарання.
Не погоджуючись з вищевказаним судовим рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити
нове рішення про задоволення позову, посилаючись на його незаконність.
суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1., який
неодноразово судимий за вчиненнях умисних злочинів, в тому числі, двічі
підряд за вчинення розбою при обтяжуючих
обставинах і судимість за вчинення яких не знята та не погашена, 28.07.2005
року знову засуджений вироком Суворівського районного суду м. Херсона за ст.
128, ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з
конфіскацією всього йому належного майна і що рішенням регіональної комісії з
питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб,
засуджених до позбавлення волі УДДПВП України у Херсонській області від
30.09.2005 року № 69 йому визначено відбувати призначене покарання у виправній колонії максимального рівня безпеки у
звичайних жилих приміщеннях установи відбування покарань.
Колегія суддів вважає, що вірно встановивши фактичні обставини справи та
провівши системний аналіз положень ст. ст. 18, 140 КВК України та п. 2.5.1 Інструкції
«Про порядок розподілу, направлення та переведення для відбування покарання
осіб, засуджених до позбавлення волі», які регулюють спірні правовідносини, суд
першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що дії відповідача
відповідають нормам чинного законодавства, оскільки до виправних колоній
максимального рівня безпеки з відбування
покарання у звичайних жилих приміщеннях направляються, в тому числі, чоловіки,
які раніше двічі в будь-якій послідовності були засуджені до позбавлення волі за вчинення розбою при
обтяжуючих обставинах.
Наведене свідчить про те, що рішення регіональної комісії відповідача № 69
від 30.09.2005 року прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.
Доводи апелянта спростовуються вищевикладеним та суперечать змісту ст. 140
КВК України, яка є спеціальною нормою щодо ст.18 КВК України та визначає
перелік осіб, які можуть утримуватися у виправній колонії з максимальним рівнем
безпеки у звичайних жилих приміщеннях та приміщеннях камерного типу.
З врахуванням вище викладеного та беручи до уваги те, що постанова
Ладижинського міського суду Вінницької області від 12.04.2007 року відповідає
вимогам ст. 159 КАС України і прийнята з правильним застосуванням норм матеріального
та процесуального права, то колегія суддів рахує необхідним рішення суду
ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів
Апеляційну скаргу ОСОБА_1- залишити
без задоволення, а постанову
Ладижинського міського суду Вінницької області від 12 квітня 2007 року
Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді: