Справа № 2-а-49/2008
Суддя: Бобровська І.В.
Дата ухвалення: 2008-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-49/ 2008 року
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2008 року Роздільнянський районий суд Одеської області в
складі :

головуючого
судді - Бобровської І.В.,

при секретарі -
Яценюк О.А.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні м. Роздільна
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціальної політики Роздільнянської
районної державної адміністрації Одеської області про стягнення недоплаченої
разової щорічної грошової допомоги,

В С Т А
Н О В И В:

В
листопаді 2007 року позивач ОСОБА_1. звернувся в
суд з адміністративним позовом до
управління праці і соціальної політики Роздільнянської районної державної
адміністрації Одеської області про
стягнення на його користь невиплаченої йому в повному обсязі в 2004-2007
роках разової щорічної грошової допомоги як учаснику бойових дій.

В обґрунтування
позовних вимог в судовому засіданні пояснив,
що він є учасником бойових дій і відповідно до частини 5 ст.12 Закону
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
держава повинна йому виплачувати щорічно
до 5 травня разову грошову допомогу у
розмірі п”яти мінімальних пенсій за віком. Однак у заявленому періоді ці
виплати здійснювалися в розмірі , меншому ніж передбачено цим законом, на
підставі Законів України „Про державний бюджет” на 2004,2005, 2007 роки у розмірі 120 грн в 2004 році, 250 грн в 2005 році, 280 грн в 2007 році.

Посилаючись на
дані обставини, просив суд стягнути з
відповідача заборгованість по виплатам виходячи з мінімальної пенсії за віком з
урахуванням індексу інфляції в сумі 5283,82
грн.

Відповідач по
справі - управління праці та соціальної політики Роздільнянської
райдержадміністрації в наданих суду
письмових запереченнях позов не визнав.

Заперечуючи
проти позову вказував на те, що грошова
допомогаОСОБА_1., як учаснику бойових дій, передбачена ч.5 ст.12 Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від 22.10.1993
року №3551 -Х11 виплачувалась управлінням
лише з 2005 року, в розмірі,
встановленому Законом України „Про державний бюджет на 2005 рік” в сумі 250 грн, в 2006 році в сумі 250 грн, в
2007 році в сумі 280 грн. До 2005 року
дані в виплати проводились Міністерством оборони України. Виплати проводились в
межах бюджетних надходжень.

Вивчивши
матеріали справи, давши їм оцінку, суд вважає,
що в адміністративний позов
ОСОБА_1підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом
встановлено, що позивач є учасником
бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів
війни - учасників бойових дій.

Його право підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1, виданим 11
лютого 1997 року. (а.с.4)

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від
22.10.1993 року №3551 -Х11 зі змінами , щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова
грошова допомога у розмірі п”яти мінімальних пенсій за віком.

У період, який заявлені вимоги про
стягнення виплат, розмір мінімальної пенсії за віком був таким:

В 2004 році - 50 грн (постанова КМУ №544
від 15.04.2003 року): в 2005 році - 332
грн ( розмір мінімальної пенсії за віком встановлений ст..28 Закону України
„Про загальнообов”язкове пенсійне страхування
№1058 від 09.07.2003 року та Закону України „Про затвердження
прожиткового мінімуму на 2005 рік „ №2089 від 19.10.2004 року):в 2007 році -
406 грн.

Таким чином позивачу в заявленому періоді повинні бути сплачені:

в 2004 році - 250
грн (50 грн х5): в 2005 році -1660 грн (332грнх5): в 2007 році - 2030 грн (406
х 5). Всього в сумі 3940 грн.

Однак ,
не дивлячись на те, що порядок виплати
щорічної грошової допомоги
учасникам бойових дій, її розмір
були встановлені ч.5 ст.12 Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від 22.10.1993
року №3551 -Х11, щорічно, починаючи з 2003 року
розмір цієї допомоги в значно меншому розмірі встановлювався Законами України „Про
Державний бюджет” на 2003-2005 роки і розпорядники бюджетних коштів її
виплачували в межах бюджетних видатків
на відповідний рік, а саме:

- на 2004 рік від 27.11.2003 року №1344 (ст..44 Закону ) у сумі 120 грн:

- на 2005 рік від 23.12.2004 року №2285 (ст..34 Закону) у сумі 250 грн.

- на 2007 рік у сумі 280 грн.

Всього в сумі
650 грн.

Однак відповідно до ст.22 Конституції
України конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Також відповідно до ст..2 Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” від 22.10.1993 року №3551 -Х11 права та пільги для ветеранів війни та членів
їх сімей , встановлені раніше законодавством України не можуть бути скасовані без їх рівноцінної
заміни. Нормативні акти органів державної влади і органів місцевого
самоврядування , які обмежують права і пільги ветеранів війни , передбачені цим
Законом , є недійсними.

Конституційний суд України в межах
наданих йому повноважень неодноразово
розглядав питання конституційності положень законів України про Державний бюджет України у частині обмеження
пільг, компенсацій, гарантій, на які
мають право певні категорії громадян .

Зокрема,
Конституційний суд України своїм рішенням від 1 грудня 2004 року визнав
такими, що не відповідають Конституції України , тобто є неконституційними
положення , зокрема ст..44 Закону
України „Про державний бюджет України на 2004 рік”, яким було встановлено
розмір щорічної допомоги ветеранам війни, в тому числі учасникам бойових дій у
розмірі 120 грн.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007р. визнано
неконституційними окремі положення
Закону України “Про державний бюджет на 2007 рік” , зокрема п.13 ст.71,
яким зупинено дію ч.5 ст.12,13,14,15 Закону України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”.

Оскільки
положення Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” від 22.10.1993 року №3551 -Х11 , які передбачають виплату разової щорічної
допомоги учаснику бойових дій до дня Перемоги є чинними, позивач має право на
її отримання, органи державної влади не можуть свідомо зменшувати ці виплати. Про що вказано і в
рішеннях Європейського суду з прав
людини, щодо розгляду аналогічних справ
(„ОСОБА_2проти України”).

Заборгованість
по оспорюваним виплатам за 2004, 2005, 2007 роки складає 3290 грн. ( 3940грн -
650 грн = 3290 грн) і її належить стягнути на користь позивача.

Відповідно до ст.. 17 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” від 22.10.1993 року №3551 -Х11 виплату разової допомоги
здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Тому суд вважає, що заборгованість по виплатам належить
стягнути з відповідача управління праці та соціальної політики Роздільнянської районної державної
адміністрації.

Стосовно вимог щодо проведення індексації
даних виплат, суд вважає що вони не підлягають задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст..2 Закону України “Про
індексацію грошових доходів населення “ в редакції від 06.02.2003 року
№491 індексації підлягають грошові
доходи громадян, які не мають разового характеру.

Оспорювані виплати мають разовий характер, а
тому індексації не підлягають.

Статтею
99 КАС України встановлено річний строк звернення до суду за захистом
порушених прав .

Суд вважає, що позивачем не пропущено строк
звернення до суду, так як порушення його прав мали місце і в 2007 році,
оскільки оспорювані виплати в 2007 році також проведено частково.

На підставі ст..22 Конституції України,
ст..2,12,14,17 Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від 22.10.1993 року
№3551, керуючись ст..86,94,161,163 КАС України,

П О С Т
А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Роздільнянської районної державної адміністрації в особі Управління праці та
соціальної політики про стягнення
недоплаченої разової щорічної грошової
допомоги - задовольнити частково.

Стягнути з управління праці та соціальної
політики Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області на
користь ОСОБА_1 3290 грн недоплаченої
щорічної грошової допомоги за 2004,2005,
2007 роки як ветерану війни - учаснику бойових дій.

В іншій частині
позову відмовити.

Постанова може
бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ст.186 ч.5 КАС України.

Суддя

Справа №2-а-49/ 2008 року

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

13 березня 2008 року Роздільнянський районий суд Одеської області в
складі :

головуючого
судді - Бобровської І.В.,

при секретарі -
Яценюк О.А.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні м. Роздільна
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціальної політики Роздільнянської
районної державної адміністрації Одеської області про стягнення недоплаченої
разової щорічної грошової допомоги,

В С Т А
Н О В И В:

На підставі ст..22 Конституції України,
ст..2,12,14,17 Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від 22.10.1993 року
№3551, керуючись ст..86,94,161,163 КАС України,

П О С Т
А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Роздільнянської районної державної адміністрації в особі Управління праці та
соціальної політики про стягнення
недоплаченої разової щорічної грошової
допомоги - задовольнити частково.

Стягнути з управління праці та соціальної політики
Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області на користь
ОСОБА_1 3290 грн недоплаченої щорічної
грошової допомоги за 2004,2005, 2007
роки як ветерану війни - учаснику бойових дій.

В іншій частині
позову відмовити.

Постанова може
бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ст.186 ч.5 КАС України.

України.

Суддя : І.В.Бобровська