Справа № 22-а-3703/2008
Суддя: Бадахова Т.П.
Дата ухвалення: 2008-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

8 травня 2008 року справа №
22-а-3703/08

зал судового засідання № 3 у
приміщенні суду за адресою: м. Донецьк,
бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Бадахової Т.П.

суддів: Ханової Р.Ф. суддя -
доповідач

Старосуда М.І.

при секретарі
судового засідання

за участю представників:

від позивача:

Підопригора К.О.- за дов. від 9 січня 2008 року

від 1-го відповідача: від 2-го відповідача:

Пашкова О. В.- за дов. від 10 січня 2008 року не
з”явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Державної
податкової інспекції у
Іллічівському районі м. Маріуполя

на постанову Донецького окружного адміністративного
суду

від

27 грудня 2007 року

по адміністративній справі

№ 2-а-826/07
(суддя Шальєва В.А.)

за позовом

Державної податкової інспекції у Іллічівському районі м. Маріуполя

до

1) Товариства з
обмеженою відповідальністю „Сателлит” м. Маріуполь 2) Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1м. Маріуполь

про

визнання
недійсним господарського зобов'язання

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2007 року у справі № 2-а-826/07 (арк. справи
105-109) відмовлено у задоволенні
позовних вимог Державної податкової інспекції
у Іллічівському районі м. Маріуполя до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Сателлит” та до Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1про визнання недійсним господарського зобов'язання та стягнення коштів, отриманих за угодою.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги
у повному обсязі.

Перший відповідач - ТОВ „Сателлит” - під
час апеляційного розгляду справи доводи,
викладені в апеляційній скарзі, відхилив, і просив постанову суду залишити без
змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з тих підстав, що постанова суду
прийнята з урахуванням усіх обставин справи і відповідає нормам діючого
законодавства.

Другий відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним
чином, його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, заперечення на скаргу, встановила наступне.

Між відповідачами був укладений договір №07/04, відповідно до якого СПД -
фізична особа ОСОБА_1. повинен був виконати комплекс агротехнічних робіт з
посіву, вирощенню та збору соняшника
врожаю 2006 року та забезпечити його зберігання до прийняття ПП „Сателлит”.

Господарське
зобов'язання сторонами було виконане в повному обсязі, про що свідчать акт
прийому-передачі виконаних робіт №1 від 26 червня 2006 року, протокол про залік
взаємних вимог між відповідачами, складений 26 червня 2006 року, відповідно до
якого сторони прийшли до згоди про взаємний
залік вимог у розмірі 39091 грн. 36 коп., а саме, була погашена
заборгованість ПП „Сателлит” за договором №07/04 від 7 квітня 2006 року у
розмірі 39091 грн. 36 коп, з одного боку, та заборгованість СПД ОСОБА_1.
відповідно до рахунку-фактури №85 від 26 червня 2006 року в розмірі 36 841 грн.
36 коп. за культиватори у кількості 5 одиниць, з іншого боку (арк.. справи
10,11); виписана СПД - фізичною особою ОСОБА_1. податкова накладна №1/06 від 26
червня 2006 року на вартість виконаних робіт в сумі 39091 грн. 36 коп., в тому
числі ПДВ - 6515 грн. 23 коп.

Заявляючи вимоги про визнання недійсними вказаного
право чину, позивач посилається на те,
що актом №96 від 22 листопада 2005 року, який складений Жовтневою МДПІ м.
Маріуполя, анульовано свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану
вартістьНОМЕР_1 СПД - фізичної особи ОСОБА_1. з 22 грудня 2005 року, а також на
те, що фінансові наслідки укладання та виконання договору не відображені у
податковій звітності СПД - фізичної особи ОСОБА_1. внаслідок неподання
звітності, ним не були сплачені податок на прибуток та податок на додану
вартість.

Ухвалою
суду від 2 листопада 2007 року здійснена
заміна первинного відповідача ПП „Сателлит” на належного - Товариство з
обмеженою відповідальністю „Сателлит”, який є
правонаступником ПП „Сателлит”.

Проблемою спору є наявність у другого
відповідача мети при вчиненні господарського зобов'язання, завідомо суперечної
інтересам держави та суспільства, що є
підставою визнання недійсним такого господарського зобов'язання відповідно до
статей 207-208 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 173
Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що
виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у
сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один
суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну
дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого
суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію
тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у
тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Аналіз первинних документів, які
посвідчують факт вчинення господарських зобов'язань, доводить те, що спірні
господарські зобов'язання виконані належним чином, у відповідності до правил
статті 193 Господарського кодексу України, норми якої під виконанням господарського
зобов'язання належним чином (належним виконанням) розуміють реалізацію
зобов'язаною і управненою сторонами суб'єктивних прав і обов'язків, обумовлених
цим зобов'язанням, у суворій відповідності з його змістом.

Згідно з частиною 1 статті 207 Господарського
кодексу України господарське зобов'язання, що вчинене з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави та суспільства, може бути на вимогу однієї зі
сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним
повністю або в частині.

Отже, для застосування вимог
вищенаведеної статті суд повинен встановити наявність певних обставин, які
свідчать про те, що сторона (або сторони), які вчинили господарське
зобов'язання, завідомо діяли з умислом, спрямованим на досягнення такої мети,
що суперечить інтересам держави та суспільства.

Наявність умислу у сторін чи однієї
сторони господарського зобов'язання означає, що вони (вона), виходячи із
обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність
вчиненого (вчинених) господарських зобов'язань і суперечність їх мети інтересам
держави і суспільства і прагнули або свідомо допускали настання протиправних
наслідків, при цьому, достатньо умислу у однієї сторони.

За правилами статті 207
Господарського кодексу України визначення мети зобов'язання такою, що завідомо
суперечить інтересам держави та суспільства, здійснюється судом.

Факт анулювання свідоцтва платника ПДВ не звільняє позивача від доказування
наявності умислу відповідачів на укладення угоди, що суперечить інтересам
держави та суспільства.

Факт анулювання свідоцтва
платника ПДВ не тягне за собою
недійсність всіх угод, укладених з моменту його державної реєстрації і до
моменту виключення з державного реєстру.

Колегія суддів дійшла висновку, що самі
по собі спірні господарські зобов'язання не є такими, що суперечать інтересам
держави та суспільства.

Колегія суддів вважає, що позивачем умисел жодної із сторін, спрямований на
досягнення мети, що суперечить інтересам держави та суспільства, при вчиненні спірних господарських зобов`язань, не
доведений ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні під час
апеляційного розгляду справи.

Крім цього, колегія суддів
зазначає, що оскільки санкції, передбачені частиною 1 статті 208 Господарського
кодексу України, є конфіскаційними, стягуються за рішенням суду в доход держави
за порушення правил здійснення господарської діяльності, то такі санкції не є
цивільно-правовими, а є адміністративно-господарськими як такі, що
відповіадають визначенню частини 1 статті 238 Господарського кодексу України.
Тому такі санкції можуть застосовуватись лише протягом строків, встановлених
статтею 250 Господарького кодексу України.

У відповідності до статті 250
Господарського кодексу України, адміністративно-господарські санкції можуть
бути застосовані до суб”єкта господарювання протягом шести місяців з дня
виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим
суб”єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської
діяльності, крім випадків, передбачених
законом. Про укладення спірного договору
позивач дізнався в жовтні 2006 року, як це випливає з акту перевірки ПП „Сателлит”. Тобто, на час
розгляду справи сплинув передбачений статтею 250 Господарського кодексу України
строк для застосування адміністративно-господарської санкції.

На підставі викладеного, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції надана правильна правова оцінка спірним
правовідносинам та постанова прийнята з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184,
195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової
інспекції у Іллічівськом районі м.
Маріуполя на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 27 грудня 2007 року у справі № 2-а-826/07 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 27 грудня 2007 року у справі № 2-а-826/07 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали
постановлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 8 травня
2008 року. Ухвала у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 8 травня 2008
року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
Бадахова Т.П.

Судді:
Ханова Р.Ф.

Старосуд М.І.

З
оригіналом згідно:

Суддя
Р.Ф. Ханова