Справа № 2-а-1509/2008
Суддя: Юрчук М.І.
Дата ухвалення: 2008-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1509/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» квітня 2008
року

09год. 00хв.

м. Рівне

Рівненський
окружний адміністративний суд під головуванням судді Юрчука М.І. за участю
секретаря судового засідання Шульги О.В. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: ОСОБА_1.

відповідача:
представник Лук'янчук В.Г.

органу
прокуратури: представник Штогун О.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Військового
прокурора Рівненського гарнізону в інтересах особи ОСОБА_1до Військової частини
А 1671 про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та стягнення
компенсації за не отримане речове майно
в сумі 3546,74 грн.,

В С Т А Н О В И
В :

Позивач -
Військовий прокурор Рівненського гарнізону в інтересах особи ОСОБА_1- звернувся
до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом про визнання дій
суб'єкта владних повноважень протиправними та стягнення компенсації за не отримане речове майно в сумі 3546,74
грн. з відповідача - Військової частини А 1671.

В обґрунтування
поданого позову зазначає, що Військовою прокуратурою Рівненського гарнізону
проведено прокурорську перевірку додержання посадовими особами в/частини А 1671
вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей", в результаті якої встановлено, що у вказаній
військовій частині наявна заборгованість за не отримане під час проходження
військової служби речове майно перед колишнім старшим прапорщиком ОСОБА_1.
Відповідно до п.27 Положення про порядок речового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 року № 1444
"Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших
формувань у мирний час", військовослужбовці, звільнені в запас або
відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати
речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію
за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення.

Відповідач подав
заперечення на адміністративний позов, позовні вимоги заперечує.

В заперечення
адміністративного позову зазначає, що Законами України про Державний бюджет
України по теперішній час не передбачено витрат на грошову компенсацію замість
належного до видачі речового майна звільненим у запас або відставку
військовослужбовцям і тому Міністерству оборони України кошти на зазначені цілі
з Державного бюджету не виділялися. В зв'язку з наведеним відмова виплати
грошової компенсації за невикористане речове майно не є підставою для
визнання дій командування військової
частини А1671 протиправними так як фінансування військової частини здійснюється
Міністерством оборони України.

По даній справі
здійснено технічну фіксацію судового процесу на комплексі "Камертон",
інвентарний номер SN125318. Для створення архівної копії фонограми надано
компакт-диск, серійний номер F2257.

Головуючий
доповів про зміст позовних вимог, які представник органу прокуратури та позивач
у судовому засіданні підтримали.

Судом досліджені
письмові докази, наявні у матеріалах справи, які подані позивачем одночасно із позовною заявою.
Позивачем додатково подано довідки №73 та 74 на виплату грошової компенсації
замість речового майна необхідного до видачі.

Заслухавши у
відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані
ними письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов
позивача підлягає до задоволення.

Судом виходив з такого.

Судом
встановлено, що позивач проходив військову службу в військовій частині А3648 і
перебував на речовому забезпеченні у військовій частині А 1671, що
підтверджується копією довідки від 10.01.2003 року №7 (а.с.8), витягом з наказу
№279

(а.с. 7).

Наказом № 279
ОСОБА_1 в зв'язку із звільненням було виключено із списків особового складу
частини (а. с. 7).

При звільненні з
військової служби ОСОБА_1 з ним не були проведені розрахунки та відповідні
належні виплати.

Як вбачається з
довідок № 73,74 виданих позивачу в/ч А
1671, загальна сума заборгованості за не отримане ним речове майно складає
3546,74 грн. (а.с. 9,10).

Згідно ст. 9
Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей” - держава гарантує військовослужбовцям матеріальне та інше
забезпечення у розмірах, що стимулюють зацікавленість громадян України у
військовій службі.

Відповідно до п.
27 Постанови Кабінету Міністрів
України № 1444 від 28.10.2004 року “Про
забезпечення речовим майном військовослужбовців Збройних Сил України у мирний
час” військовослужбовці звільнені у запас або відставку з правом носіння
військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не
отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день
підписання наказу про звільнення. Зазначеним особам, звільненим у запас або
відставку після закінчення строку контракту, за належне їм, але не отримане
протягом дії контракту речове майно виплачується грошова компенсація
пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до
дати закінчення контракту, або видається речове майно на суму грошової
компенсації.

Згідно ч. 2 Закону України “Про деякі заходи щодо
економії бюджетних коштів“ призупинено дію частини другої ст. 9 Закону України
“Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” в
частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням
грошової компенсації замість них та замість речового майна, однак, виходячи з
аналізу тексту цього закону, суд вважає, що
вказана норма Закону поширюється тільки на військовослужбовців, які
проходять дійсну військову службу в
Збройних Силах України, в той час як позивача звільнено з військової служби у
відставку.

За таких
обставин, дії посадових осіб в/ч А-1671, щодо відмови ОСОБА_1. в виплаті
компенсації за не отримане речове майно є незаконними та зазначена сума
заборгованості за речове майно підлягає стягненню з відповідача.

Оскільки позивачем не надано доказів
понесення судових витрат, то підстави для застосування вимог статті 94 КАСУ у суду відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити
в повному обсязі.

Дії командування
військової частини А 1671 - суб'єкта владних повноважень, пов'язані із відмовою
у виплаті ОСОБА_1 компенсації за недоотримане речове майно - визнати
протиправними.

Присудити до
стягнення з відповідача - військової частини А1671 (33000, Рівненська область,
м.Рівне, вул.Соборна, 231, , р/р2737 в ГУДКУ в
Рівненській області, МФО 833017) на користь ОСОБА_1(33000, Рівненська область,
м.Рівне, АДРЕСА_1) компенсацію за не отримане речове майно в сумі 3546,74
грн.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне
оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Постанова може бути
оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої
інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається
протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
М.І.Юрчук