Справа № 22а-1120/2008
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2008-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 22а-1120/08 Головуючий
у 1-й інстанції: Рафальський Й.Л.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого -
судді Межевича М.В., суддів Бараненка І.І. та Маслія В.І., при секретарі
Ковальчук А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
справу за апеляційними
скаргами Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені та ОСОБА_1на
постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 квітня
2007 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1до Житомирського обласного військомату,
Коростенського міського Управління праці та соціального захисту населення, Коростенського міського Управління Пенсійного
фонду України про стягнення одноразової щорічної допомоги учаснику бойових дій,
перерахунок та виплату призначеної пенсії, -
В С Т А Н О В И Л А:
листопаді 2006 року позивач звернувся з позовом про стягнення недоплаченої
разової щорічної грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2004, 2005 в сумі
1752,25 грн. та за 2006 рік - 1545 грн.
вказуючи, що згідно ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» має право на отримання щорічно до 5 травня
відповідного року разової грошової допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій
за віком. Проте відповідачем зазначена допомога була виплачена: в 2004 році в
сумі 120 грн.; в 2005 році в сумі 250 грн.; в 2006 році в сумі 250 грн. з
посиланням на Закон України «Про державний бюджет України» на відповідні роки.
Також позивач просив зобов'язати
Коростенське міське УПФ провести перерахунок раніше призначеної йому
пенсії, як учаснику бойових дій, вираховуючи з її фактичного розміру, починаючи
з 25.02.2005 року та виплатити різницю за минулий час.
Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.04.2007
року позов частково задоволено:
зобов'язано Коростенське міське УПФ здійснити перерахунок призначеної пенсії
ОСОБА_1., як учаснику бойових дій, починаючи з 25.02.2005 року та виплатити не
отриману різницю пенсії. В решті позову відмовлено.
погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду
України в м. Коростень та позивач подали апеляційні скарги, в яких просять:
апелянт - скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених
позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального права;
другий - змінити постанову суду
першої інстанції в частині відмови в задоволенні решти позовних вимог щодо
стягнення одноразової щорічної грошової допомоги, що надається до 5 травня
учасникам бойових дій в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Тобто просив
стягнути недоплачену разову щорічну грошову допомогу учаснику бойових дій за
2004, 2005 в сумі 1752,25 грн. та за 2006 рік - 1545 грн. Посилаючись на
незаконність рішення суду, апелянт зазначив, що застосування судом в даних
правовідносинах Закону України «Про державний бюджет України» на 2004 - 2006
роки обмежує його Конституційні права.
В судове засідання апелянти не
з»явилися, про час та місце розгляду апеляційних скарг повідомлені належним
Житомирський обласний військомат
направив заперечення, в яких просив скаргу ОСОБА_1. залишити без задоволення, а
постанову суду без змін. Також просив розглянути справу у відсутності його
суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1. підлягає задоволенню, а
апеляційна скарга УПФ України в м. Коростені не підлягає задоволенню, виходячи
Згідно зі ст.198 ч.1 п.4 та ст. 202 КАС
України, суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та
приймає нову постанову, якщо встановить порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або
Судом
першої інстанції встановлено, що недоплачена частина одноразової грошової
допомоги не підлягає стягненню, оскільки позивач її отримав в сумі визначеній
ст. 44 Закону України «Про державний бюджет України» на 2004 - 2006 роки.
висновком суду колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується.
Судом
встановлено, що позивач ОСОБА_1. - є
учасником бойових дій.
Статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» передбачено, що щорічно до 5 травня учасникам
бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних
Частиною 3 ст. 2 цього Закону встановлено, що
нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування,
які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є
Однак, Законами України «Про Державний бюджет
України» на 2004-2006 роки зупинено дію положень Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру
виплат щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни та встановлений інший
розмір такої виплати, виходячи із обсягу видатків, виділених на цю мету при
формуванні показників Державного бюджету.
Обговорюючи питання про можливість застосування до
спірних правовідносин Законів України «Про Державний бюджет України» на
2004-2006 роки, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно приписам ст. 9 КАС України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі
Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У
разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України,
міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою
України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу
На підставі статті 8 Конституції України в Україні
визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі
Конституції України і повинні відповідати їй.
Утверджуючи і забезпечуючи права і свободи
громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги,
компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний
захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до
частини другої статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 68
Конституції України вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають
додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими
особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб
ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що
закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави.
дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та
обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках,
передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного
стану на певний строк).
Рядом Рішень Конституційного Суду України роз'яснено, що
окремі положення Законів про Державний бюджет України щодо зупинення або
обмеження пільг, компенсацій і гарантій є такими, що не відповідають
Конституції України.
Окрім того, встановлений частиною другою
статті 95 Конституції України, частиною другою статті 38 Бюджетного Кодексу
перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є
вичерпним, а тому цей закон не може
скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і
гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та не може будь-яким
чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних
За змістом положень частин 2 і 3 статті 22 Основного
Закону України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватись
від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження
змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
встановлення Законами України «Про Державний бюджет України» на 2004-2006 роки
розміру виплат щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій,
виходячи із обсягу видатків, виділених на цю мету при формуванні показників
Державного бюджету, обмежило обсяг прав даної категорії громадян, визначених
Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Залишивши незмінним зміст права на отримання щорічної разової грошової
допомоги, Закони про Державний бюджет України на відповідні роки звузили обсяг
цього права, встановивши інший (менший) розмір такої виплати, і водночас
фактично скасували конституційну гарантію забезпечення належних умов існування
учасникам бойових дій.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції відмовляючи
позивачу в цій частині в задоволенні позову, діяв в супереч вище вказаним норм
закону та обмежив право позивача на отримання одноразової щорічної допомоги до
5 травня в сумі визначеній в Законі України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», застосувавши положення Закону України «Про
Державний бюджет України» на відповідні роки.
Відповідно до Типового положення про управління праці та
соціального захисту населення районної, районної у містах Києві та Севастополі
державної адміністрації, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 29 вересня 2000 року № 1498,
призначення та виплата соціальної допомоги, встановленої законодавством,
покладається саме на Управління, а тому вказані кошти необхідно стягувати з
Коростенського міського УПСЗН за 2004-2006 роки в розмірі 3297, 25 грн.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що до
спірних правовідносин не застосовуються однорічний строк звернення до
адміністративного суду, передбачений ст. 99 КАС України, оскільки,
спірні правовідносини виникли до 01.09.2005 року, тобто до набрання чинності Кодексом
адміністративного судочинства України. Так, враховуючи, що виплата разової
щорічної грошової допомоги відбувається до 05 травня відповідного року, позивач
про порушення свого права на отримання такої допомоги за 2004 та 2005 рік
дізналася відповідно 06 травня 2004 та 06 травня 2005 року, тобто до набрання
чинності КАС України - в період дії норм Цивільного кодексу України, якими
встановлено трьохрічний строк позовної давності, в межах якого він і звернувся
до суду за захистом своїх порушених прав. А подання до суду позову про
стягнення разової щорічної допомоги за 2006 рік здійснено позивачем в листопаді
2006 року, тобто в межах річного строку
позовної давності, встановленого КАС України. Крім того, відповідачі в цій
частині позову не наполягали на пропущення строку звернення позивача до суду як
на підставу для відмови у задоволенні позову.
Оскільки судом першої інстанції при
постановленні рішення допущено порушення норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення питання про стягнення одноразової щорічної грошової
допомоги позивачу як учаснику бойових дій, то постанова підлягає скасуванню в
частині з постановленням нової, якою позовні вимоги ОСОБА_1. задовольнити в
Колегія суддів також вважає, що суд першої інстанції
задовольняючи позовні вимоги позивача в частині зобов'язання Коростенського
міського УПФ України про здійснення перерахунку призначеної пенсії позивачу, як
учаснику бойових дій, починаючи з 25.02.2005 року правомірно застосував ч. 3
ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» від 22.10.1993 року в редакції
чинній на момент виникнення спірних правовідносин, якою встановлено, що
учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи
державна грошова допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується в
розмірі 150 % прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність. Застосування ж в даному випадку
Коростенським міським УПФ постанови КМ України № 1 від 03.01.02 р. «Про
підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок державних бюджетів» для
підвищення пенсії учаснику бойових дій
на ґрунтується на чинному законодавстві, т.я. призведе до звуження
змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача.
Оскільки Коростенським міськрайонним судом з цього питання правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, то відповідно
до ст. 200 КАС України апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в
м. Коростені слід залишити без задоволення, а постанову суду в цій частині без
зміни.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 202,
205, 207 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити:

скасувати
постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04
квітня 2007 року в частині відмови в
позові про стягнення одноразової щорічної грошової допомоги;

постановити нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , стягнувши з Коростенського міського
управління праці та соціального захисту населення одноразову щорічну грошову
допомогу як учаснику бойових дій за 2004-2006 роки в розмірі 3297, 25 грн. (три
тисячі двісті дев»яносто сім гривень двадцять п»ять копійок).

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені залишити без
задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської
області від 04 квітня 2007 року в частині зобов»язання Коростенське міське
управління пенсійного фонду здійснити перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 ,
як учаснику бойових дій, починаючи з 25 лютого 2005 року та виплатити не
отриману різницю пенсії, - без змін.

Постанова
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: