Справа № 22-а-1253/2008
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2008-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Черкова Л.О.
Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 березня 2008 року м.
Донецьк

справа № 22-а-1253/08
(22-а-6019/07)

Донецький
апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого
судді

Ляшенка Д.В.

суддів: при секретарі

Шаптала Н.К., Колеснік Г.А. Білоус К.І.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні
Управління праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської ради

на постанову

Докучаєвського міського суду Донецької області

від

20 листопада 2007 року

по справі

№ 2а-116/2007р.

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту населення
Докучаєвської міської ради

про

визнання неправомірною відмову у виплаті одноразової
грошової допомоги за 2005-2007 роки та стягнення недоотриманих сум, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2007 року позивач звернувся до суду з позовом, до
відповідача, про визнання неправомірною відмову у виплаті одноразової грошової
допомоги за 2005-2007 роки та стягнення недоотриманих сум

В обґрунтування позову позивач
зазначає, що він має статус ветерана війни - учасника бойових дій та у
відповідності до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» має право на щорічну разову допомогу до 5 травня у розмірі
п'яти мінімальних пенсій за віком.

Постановою Докучаєвського міського суду Донецької області
від 20 листопада 2007 року позов ОСОБА_1
було задоволено частково.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що
позивач є ветераном війни - учасником бойових дій та відповідно до ст. 12
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
має право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня.

З урахуванням отриманих позивачем сум, суд першої
інстанції стягнув з відповідача на користь позивача грошову допомогу до 5
травня за 2005-2007 роки у розмірі 4520,00 грн., зокрема : за 2005 рік допомога у розмірі 1200 грн.
(290х5-250), за 2006 рік допомога у розмірі 1500 грн. (350х5-250), за 2007 рік
допомога у розмірі 1820 грн. (420х5-280), при цьому суд першої інстанції
виходив із розрахунку мінімальної заробітної плати.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме, управління
зазначило, що виплати були здійсненні правомірно, виходячи із розмірів визначених
законами про Державний бюджет України, на кожний бюджетний рік.

Особи, які беруть участь у справі до суду за викликом не
прибули.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну
скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої
інстанції скасуванню з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи встановив, що ОСОБА_1 є
учасником бойових дій, у зв'язку з чим та відповідно до вимог ст. 12 Закону
України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
має право на отримання одноразової грошової допомоги до 9 травня (яка повинна
виплачуватися до 5 травня) в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік», мінімальна пенсія за віком станом на 01.04.2007 року
встановлена в розмірі 406 грн.

При цьому, ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно
до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня
2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність,
визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток.

Отже, мінімальний розмір пенсії за віком станом на 01.04.2007 рік складав
410 грн. 06 коп.

Статтею 2 Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" встановлено, що законодавство
України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього
Закону та інших актів законодавства України;
права та пільги для інвалідів війни, встановлені раніше законодавством України,
не можуть бути скасовані без їх
рівноцінної заміни; нормативні акти органів державної влади, які обмежують
права і пільги інвалідів війни, передбачені цим законом, є недійсними.

Відповідно до ст. 17, 19 Закону України «Про державні
соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», основні соціальні державні гарантії, які є основним джерелом
існування, не могуть бути нижчими ніж прожитковий мінімум, розмір якого встановлений законом; мінімальний
розмір пенсії за віком встановлюється лише Законами України
та є виключно обов'язковим для всіх державних органів влади, органів місцевого
самоврядування, та інших.

Фактично позивач отримав від Управління праці та соціального захисту
населення Артемівської міської ради Донецької області у 2007 році - 280 грн.
При цьому відповідач керувався положенням
ст.29 Закону України "Про державний бюджет України на 2007
рік"

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. за № 6-рп ст. 29
Закону України «Про державний бюджет України
на 2007 рік», якою встановлювався розмір щорічної разової допомоги до 05 травня
у розмірах менших, ніж передбачено Законом, визнано такою, що не
відповідає Конституції України.

Відповідно до ст. 152 ч.2 Конституції України Закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані
неконституційними, втрачають силу з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Але частиною 3 цієї статті передбачено, що матеріальна або моральна шкода, спричинена
фізичним або юридичним особам актами або діями, визнаними неконституційними,
відшкодовується в установленому законом
порядку.

Таким чином, неправомірність дій відповідача при нарахуванні та виплаті
ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік в розмірі 280
гривень, встановленої ст. 29 Закону України “Про Державний бюджет на 2007 рік”
є очевидною. Відповідача належить зобов'язати нарахувати та виплатити ОСОБА_1
недоплачену суму щорічної грошової допомоги учаснику бойових дій в розмірі 1770
гривень 30 копійок (410,06 х 5 = 2050,30 - 280).

З наведеного вбачається, що судом першої інстанції порушені норми
матеріального права, оскільки, суд при розрахунку недоотриманої суми щорічної
допомоги до 5 травня за 2007 рік помилково виходив із розміру мінімальної
заробітної плати в той час, коли за нормами спеціального закону передбачена
грошова допомоги до 5 травня в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Також, суд першої інстанції необґрунтовано визнав дії відповідача
неправомірними при нарахуванні та виплаті позивачу сум
щорічної допомоги до 05 травня ветерану війни - учаснику бойових дій за 2005, 2006 роки, врахувавши, що ст. 34 Закону
України "Про державний бюджет України на 2005 рік", ст. 30 Закону
України "Про державний бюджет України на 2006 рік" до теперішнього
часу не визнані неконституційними Конституційним Судом України. За таких
обставин твердження про їх невідповідність
Конституції України є передчасними, бо це є прерогативою саме
Конституційного Суду України. Тому не можна стверджувати, що дії відповідача в
цій частини були протиправними.

Враховуючи
вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушив
норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195-196, п.п. 1,3 ч.1 ст. 198, ст. 200, ст. 202, п.1 ч.1
ст. 205, ст. 206, ст. 207 Кодексу адміністративного судочинства України,
суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської
ради - задовольнити частково.

Постанову
Докучаєвського міського суду Донецької області від 20 листопада 2007 року у
справі № 2а-116/2007р. за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Докучаєвської міської ради, про визнання неправомірною
відмову у виплаті одноразової грошової допомоги за 2005-2007 роки та стягнення
недоотриманих сум - скасувати.

Позов
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Докучаєвської
міської ради, про визнання неправомірною відмову у виплаті одноразової грошової
допомоги за 2005-2007 роки та стягнення недоотриманих сум - задовольнити
частково.

Визнати
дії Управління праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської
ради щодо відмови у виплаті ОСОБА_1щорічної разової грошової допомоги до 5
травня в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком за 2007 рік неправомірними.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської ради
за рахунок державного бюджету на користь ОСОБА_1 недоотриману суму щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня учаснику бойових дій за 2007 рік в
розмірі 1770 гривень 30 копійок.

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Докучаєвської міської ради щодо визнання неправомірною відмову у виплаті
щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2005, 2006 роки та стягнення
відповідних сум - відмовити.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з моменту проголошення, а в разі складання в повному обсязі відповідно
до статті 160 цього Кодексу і проголошення вступної та резолютивної частин
постанови, з дня складення постанови в
повному обсязі.

Головуючий:

Судді:

Головуючий у 1 інстанції - Черкова Л.О.

Суддя-доповідач
- Ляшенко Д.В.

Україна

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

Іменем
України

25
березня 2008 року м.
Донецьк

справа
№ 22-а-1253/08 (22-а-6019/07)

Донецький апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Ляшенка Д.В.

суддів: при секретарі

Шаптала Н.К., Колеснік Г.А.
Білоус К.І.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні Управління праці та соціального захисту населення
Докучаєвської міської ради

на постанову

Докучаєвського міського суду
Донецької області

від

20 листопада 2007 року

по справі

№ 2а-116/2007р.

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального
захисту населення Докучаєвської міської ради

про

визнання неправомірною відмову у
виплаті одноразової грошової допомоги за 2005-2007 роки та стягнення
недоотриманих сум, -

Керуючись
ст.ст. 195-196, п.п. 1,3 ч.1 ст. 198, ст. 200, ст. 202, п.1 ч.1 ст. 205, ст.
206, ст. 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Докучаєвської міської ради - задовольнити частково.

Постанову Докучаєвського міського суду Донецької області від 20 листопада
2007 року у справі № 2а-116/2007р. за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Докучаєвської міської ради, про визнання
неправомірною відмову у виплаті одноразової грошової допомоги за 2005-2007 роки
та стягнення недоотриманих сум - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Докучаєвської міської ради, про визнання неправомірною відмову у виплаті
одноразової грошової допомоги за 2005-2007 роки та стягнення недоотриманих сум
- задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Докучаєвської
міської ради щодо відмови у виплаті ОСОБА_1щорічної разової грошової допомоги
до 5 травня в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком за 2007 рік
неправомірними.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Докучаєвської
міської ради за рахунок державного бюджету на користь ОСОБА_1 недоотриману суму
щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учаснику бойових дій за 2007 рік
в розмірі 1770 гривень 30 копійок.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Докучаєвської міської ради щодо визнання неправомірною відмову у
виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2005, 2006 роки та
стягнення відповідних сум - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з моменту проголошення, а в разі складання в повному обсязі відповідно
до статті 160 цього Кодексу і проголошення вступної та резолютивної частин
постанови, з дня складення постанови в
повному обсязі.

Головуючий:

Судді: