Справа № 22а-1987/2008
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
1-й інстанції суддя - Масловська Л.З.
№63
Господарський суд Львівської області, № 2/855-21/140А
Доповідач у 2-й інстанції суддя - Яворський І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2008
року Справа № 22а - 1987/08
(5371/07) м. Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

Головуючого
судді-доповідача
Яворського І.О.

Суддів:
Носа С.П.

Довгополова
О.М.

при
секретарі
Романишин О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Управління пенсійного фонду
України у Бродівському районі Львівської області на постанову
господарського суду Львівської області від 13 вересня 2007 року в справі за
позовом Управління Пенсійного фонду України у Бродовському районі Львівської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у Бродівському районі Львівської
області про спонукання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И Л А :

15 червня 2007 року позивач
звернувся до господарського суду Львівської області з позовом до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Бродівському районі про
спонукання до вчинення дій.

З адміністративного позову
вбачається, що у зв'язку зі смертю ОСОБА_1 у грудні місяці 2006 року УПФ у
Бродівському районі згідно ст.53 Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІУ
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» була виплачена допомога
на поховання в розмірі 725, 40 гривень. Допомога на поховання згідно поданого
свідоцтва про смерть від 18 грудня 2006 року, серіїНОМЕР_1 була виплачена
ОСОБА_2, який здійснив поховання. Допомога на поховання в розмірі 276,92 гривень була включена управлінням ПФУ в
Бродівському районі у списки на відшкодування допомоги на поховання за лютий
місяць 2007 року. Проте, відповідач відмовився прийняти до відшкодування
виплачену допомогу на поховання, зазначаючи, що відсутній причинно-наслідковий зв'язок
між смертю і трудовим каліцтвом або професійним захворюванням. Позивач вказує,
що розмір допомоги на поховання в частині, що підлягає відшкодуванню Фондом
соціального страхування від нещасних випадків, визначається управліннями
Пенсійного фонду України, виходячи з основного розміру вищезазначеної пенсії
померлого пенсіонера та щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття, якщо
така надавалась пенсіонеру, який отримував дану пенсію.

Відповідач повністю заперечив
позовні вимоги.

Постановою господарського суду
Львівської області від 13 вересня 2007 року в задоволенні позовних вимог
відмовлено повністю. У мотивувальній частині суд першої інстанції вказав, що
причинний зв'язок смерті потерпілого з
одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я повинен підтверджуватись
висновками відповідних медичних закладів або довідкою МСЕК.

Згадана постанова оскаржена в апеляційному порядку Управлінням Пенсійного
фонду України у Бродівському районі Львівської області. Апелянт, зокрема, вказує,
що суд першої інстанції порушив норми матеріального права. Пенсійне
забезпечення громадян України відповідно до ст.10 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» здійснюється органами Пенсійного Фонду України. Статтею 91
вказаного Закону визначено, що у разі смерті пенсіонера його сім'ї, або особі,
яка здійснила похорон, виплачується допомога на поховання в розмірі двомісячної
пенсії.

Перевіривши у відкритому судовому
засіданні повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної
оцінки в судовому рішенні, колегія суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду дійшла висновку про безпідставність апеляційної скарги
та законність рішення суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів враховує
наступне.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції
України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, згідно яких ніхто не може бути примушений робити
те, що не передбачено законодавством. Частиною 2 ст.19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень. До адміністративного суду можуть бути оскаржені
будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім
випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи Законами
України встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі ст.69 КАС України
доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги
і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі
пояснень, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і
речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати
додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної
ініціативи.

У відповідності до ст.159 КАС України
судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм
процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно
і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції правильно
встановлено і доведено в судовому засіданні, що Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійного фонду України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання,
затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань від 04 березня 2003 року №5-4/4, не врегульовує спірних відносин,
які виникли у даному випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів
звірки розрахунків розраховано на відсутність спору.

Такою є і практика Верховного Суду
України, який в аналогічній справі
№21-897, у постанові від 20 березня 2007 року вказав на те, що у разі незгоди
на підписання актів з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків
вимоги про стягнення мають вирішуватись у судовому порядку в судах
адміністративної юрисдикції, а не шляхом пред'явлення вимог про підписання
актів звірки.

Крім того, суд першої інстанції
правильно вказав на те, що смерть ОСОБА_1 не настала внаслідок нещасного
випадку на виробництві чи професійного захворювання, а посилання позивача на
Порядок проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного
випадку не обґрунтовані та не підтверджені доказами, які б свідчили про зв'язок
причини смерті вказаних громадян і трудовим каліцтвом або професійним
захворюванням.

З врахуванням викладеного вище,
судом першої інстанції прийнято законне рішення, ухвалене відповідно до норм
матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Рішення ухвалене
на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198 ч.1
п.1, 200, 205 ч.1, 206 КАС України, колегія суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в
Бродівському районі Львівської області залишити без задоволення.

Постанову господарського суду
Львівської області від 13 вересня 2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного
адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може
бути оскаржена до касаційної інстанції-Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя-доповідач І.О.Яворський

Суддя
О.М.Довгополов

Суддя
С.П. Нос