Справа № 2-а-1343/2008
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2008-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2008 р. Справа № 2-а-1343/08

Вінницький окружний адміністративний суд

в складі головуючого судді Сапальової Т.В.,

при секретарі судового засідання Балан М.А.

за участю:

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Соломаха М.В.,

представника відповідача: Байша Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України у Староміському районі про визнання дій щодо відмови у перерахунку
пенсії згідно Постанови Кабінету Міністрів України №341 від 11.05.2005 року у
зв'язку з ростом заробітної плати, яка діяла з 01.03.2005 року по 01.03.2006
року та постанови Кабінету Міністрів України, яка діяла з 01.03.2006 року -
незаконними; визнати дії щодо відмови у перерахунку пенсії у зв'язку з
неправильно розрахованим індивідуальним коефіцієнтом - незаконними; про
зобов'язання здійснити відповідний перерахунок пенсії та зобов'язання
відшкодувати матеріальну та моральну шкоди

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1
звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з вищезазначеними
позовними вимогами, обгрунтовуючи які вона зазначила, що неодноразово
зверталась до відповідача з заявами про перерахунок пенсії.

Листом від 14.03.2007 року вона звернулась з клопотанням
про нарахування доплати до пенсії згідно Постанови КМУ №341 від 11.05.2005 року
"в зв'язку з ростом заробітної плати, що відбувся з 01.03.2005 року по
01.03.2006 року" та "нової Постанови КМУ, яка діяла від 01.03.2006
року", яка залишена відповідачем без вирішення та задоволення.

11.02.2008 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшов лист
від 11.02.2008 року "зміни до позовної заяви", яким остання фактично
змінила предмет позову та просила суд визнати дії відповідача щодо
безпідставного зменшення страхового стажу на 1 рік 4 місяці та 21 день та
неправильного визначення коефіцієнту стажу відповідно, - незаконними; щодо
неправильного зарування до стажу роботи період з 12.04.1967 року по 19.07.1968
року та з 01.10.1968 року по 01.10.1973 року в м.Красноярську із розрахунку 1
рік 6 місяців за 1 пророблений рік незаконними; щодо неправильного виведення
коефіцієнту заробітної плати (неправильного врахування нарахувань по лікарняним
листам за відповідні місяці), викладені в Акті від 10.10.2007 року - незаконними
та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії з урахуванням визначених обставин.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач пояснила, що з
12.06.2001 року по 04.01.2004 року знаходилася на інвалідності (2 роки 6
місяців та 21 день), а з 03.01.2002 року по 01.03.2003 року - працювала (1 рік
та 2 місяці). Однак, відповідачем при визначенні коефіцієнту стажу не були
враховані вимоги п.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", внаслідок чого у загальний стаж не включено
1 рік 4 місяці та 21 день.

Окрім цього, неврахування роботи в м.Красноярську із
розрахунку 1 рік 6 місяців за 1 пророблений рік суперечить положенням п.5
розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування"

В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала,
просила суд позов задовольнити.

Натомість, представники відповідача, посилаючись на
обставини, що викладені у відповідному листі №1036/07-25/09 від 11.12.2007
року, проти позову заперечили. Суду пояснили, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Пенсійному фонду з 12.06.2001 року, отримує пенсію як інвалід 3 групи
загального захворювання. На момент призначення пенсії позивач не працювала.

Загальний трудовий стаж, з якого розрахована пенсія
останній, становить 35 років 7 місяців та 4 дні.

Також представники відповідача зауважили, що пенсія
ОСОБА_1 перераховувалась неодноразово. У 2006 році в зв'язку з відмовою у
поверненні позивачці різниці в пенсії за останні 2 роки (з заявою про виплату
якої та про перерахунок пенсії згідно положень ст.40 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" остання звернулась
24.03.2006 року), її пенсійна справа
була направлена до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій
області.

11.05.2006 року Головне управління направило на адресу
відповідача відповідь з рекомендаціями, відповідно до яких було проведено
перерахунок і повернуто різницю з січня 2004 року в сумі 1495,78 грн.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення
учасників процесу, оцінивши докази, судом встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує пенсію за віком з урахуванням загального стажу 35 років 7
місяців та 5 днів.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

у
позові ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Староміському районі
про визнання дій щодо відмови у перерахунку пенсії згідно Постанови Кабінету
Міністрів України №341 від 11.05.2005 року у зв'язку з ростом заробітної плати,
яка діяла з 01.03.2005 року по 01.03.2006 року та постанови Кабінету Міністрів
України, яка діяла з 01.03.2006 року - незаконними; визнати дії щодо відмови у
перерахунку пенсії у зв'язку з неправильно розрахованим індивідуальним
коефіцієнтом - незаконними; про зобов'язання здійснити відповідний перерахунок
пенсії та зобов'язання відшкодувати матеріальну та моральну шкоди відмовити
повністю.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний
текст постанови суду оформлено і підписано 21.04.2008 року.

Суддя/підпис/ Сапальова
Тетяна Валентинівна

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: