Справа № 2-а-1678/2008
Суддя: Федчук В.В.
Дата ухвалення: 2008-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2008 р. Справа № 2-а-1678/08

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Федчук Віталій Володимирович,

При секретарі судового засідання: Педорук Олеся Сергіївна

За участю
представників сторін:

позивача :
Федорченка Р.О.

відповідача
: не з'явився

розглянувши матеріали справи

за позовом: Державної податкової інспекції у м.
Вінниці

до: Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1

про:
стянення активів платника податків

ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у м. Вінниці звернулась до
суду з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості в рахунок погашення податкового боргу в сумі 480,05 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1 є платником податків і зборів, передбачених Законом України
“Про систему оподаткування”, зокрема платником єдиного податку.

Станом на 23 січня 2008 року за відповідачем рахується
заборгованість по сплаті єдиного податку у розмірі 480,05 гривень.

В судовому засіданні представник позивача позов
підтримав та просив суд задовольнити його у повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.

Позиція відповідача щодо позову невідома, оскільки він
заперечень на позовну заяву не подав та повноважного представника у судове
засідання не направив. Про час і місце розгляду справи відповідача було
повідомлено належним чином. Відповідно до ч. 8 ст. 35 Кодексу адміністративного
судочинства України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона
доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру. Оскільки
повістка направлена відповідачу рекомендованим листом за адресою вказаною в
Свідоцтві про державну реєстрацію, суд вважає, що вжив всі належні від нього
заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду
судової справи з його участю та реалізації ним права судового захисту своїх
прав та інтересів. Отже, суд вважає за можливе розглянути справу без участі
відповідача відповідно до положень ст. 128 КАС України.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що
позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 зареєстрований реєстраційною палатою
Вінницької міської ради 24.12.2002 року.

Відповідач є платником єдиного податку, про що свідчить
корінець свідоцтва НОМЕР_1(а.с.5).

Судом встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість
по сплаті єдиного податку у розмірі 480,05 гривень, про що свідчить розрахунок
суми позову (а.с. 3).

Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України кожен
зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених
законом.

Відповідно до ст.
20 Закону України “Про систему оподаткування”контроль за правильністю та
своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) здійснюється
державними податковими органами та іншими державними органами в межах
повноважень, визначених законами.

Суд вважає, що державна податкова інспекція правомірно
звернулася до суду в порядку статті 10 Закону України “Про державну податкову
службу в Україні”, пункт 11 ч.1 якої передбачає, що однією із функцій державної
податкової інспекції є стягнення заборгованості підприємств, установ,
організацій та громадян перед бюджетом і державними цільовими фондами
за рахунок їх майна.

Відповідно до абз. 2 п.2 Указу Президента України “Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва”ставка
єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва -фізичних осіб
встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від
виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень.

Примусове стягнення податкової заборгованості
-передбачена законодавством України процедура погашення податкової
заборгованості платника податків шляхом звернення стягнення на активи
відповідного платника податків.

Відповідно до п.1.7 ст. 1 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами”активи платника податків - кошти, матеріальні та нематеріальні
цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або
повного господарського відання.

Ч. 3.1.1 ст. 3 даного Закону передбачено, що активи
платників податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його
податкових зобов'язань виключно за рішенням суду.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Представником позивача в судовому
засіданні було доведено факт несплати відповідачем єдиного податку в сумі 960,00 гривень.

Ч.2 ст.94 КАС України передбачено, якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з
іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати,
пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Враховуючи розміри ставок державного мита, закріплених
ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року за №7-93 (із
позовних заяв -1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян), суд вважає за доцільне стягнути з відповідача до державного бюджету
державне мито в розмірі 51 гривень.

Керуючись
ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов
задовольнити.

Стягнути
з Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 кошти в сумі 480,05 гривень в
рахунок погашення податкового боргу.

Стягнути
з Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 до державного бюджету державне
мито в сумі 51 гривні.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження ,
якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до
суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний
текст постанови виготовлений 05.05.2008 року

Суддя/підпис/ Федчук
Віталій Володимирович

Станом на 05.05.2008 року постанова
не набрала законної сили

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: