Справа № 2а-6/2008
Суддя: Гончар М.С.
Дата ухвалення: 2008-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-6/2008
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
квітня 2008 року м.
Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Гончар
М.С.

при секретарі Сікорі
І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1до Центрального об'єднаного районного
військового комісаріату м. Запоріжжя (надалі - Центрального ОРВК м. Запоріжжя)
про визнання неправомірними дії суб'єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду із адміністративним позовом до
Центрального ОРВК м. Запоріжжя, в якому зазначав наступне. Він вважає, що йому
під час проходження військової служби у Жовтневому військовому комісаріаті
(правонаступник Центральний ОРВК м. Запоріжжя) не в повному обсязі була
виплачена щомісячна надбавка за безперервну службу у Збройних Силах України за
період з травня 2003 року по жовтень 2003 року, що суперечить вимогам Указу
Президента України «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України,
Міністерства внутрішніх справ України, Державного комітету з питань охорони
державного кордону України і управління державної охорони України за
безперервну службу» від 05.05.2003 року № 389/2003 і наказу Міністра оборони
України від 26.05.2003 року № 149 «Про затвердження Інструкції про порядок і
умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних
Силах України». Так, при наявності безперервної служби більше 20 років була нараховані
і виплачена надбавка за зазначений період у розмірі 10% від суми грошового
забезпечення. Така виплата надбавки була обумовлена вказівками окремих
посадових осіб Міністерства оборони України у вигляді телефонограм. Також в
зв'язку із звільненням з військової служби та виходом на пенсію наказом
Жовтневого районного військового комісара від 27.10.2003 року № 103 він був
виключений з списків особового складу РВК та усіх видів забезпечення, в тому
числі фінансового.

В зв'язку із чим, позивач просив визнати неправомірними дії суб'єкта
владних повноважень - Центрального ОРВК м. Запоріжжя в частині нарахування та
виплати ОСОБА_1. щомісячної надбавки за безперервну військову службу; визнати
за ОСОБА_1. право на одержання надбавки за безперервну військову службу у
встановлених Указом Президента України від 05 травня 2003 року № 383/2003
граничних розмірах, а саме за період: з травня 2003 року по липень 2003 року
включно - 50 % від суми грошового забезпечення; з серпня по жовтень 2003 року -
70 % від суми грошового забезпечення.

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_1. викладене в адміністративному позові
підтримав, на своїх позовних вимогах наполягав, просив їх задовольнити, справу
розглядати за відсутністю його представника за довіреністю ОСОБА_2.

Представник
відповідача Центрального ОРВК м.
Запоріжжя у судове засідання не з'явився, відповідач про час та місце розгляду
справи судом повідомлявся належним чином, про причини неявки свого представника
не повідомив. Раніше представник відповідача за довіреністю Сніжко І.О. надавав
суду письмові заперечення проти позову, позов не визнав в повному обсязі.

Згідно із ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта
владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини
неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на
підставі наявних у ній доказів.

Зі згоди позивача, суд визнав за можливе розглядати справу за відсутністю
представника відповідача на підставі наявних у цій справі доказів.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до
переконання, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Указом Президента України «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил
України, Міністерства внутрішніх справ України, Державного комітету з питань
охорони державного кордону України і управління державної охорони України за
безперервну службу» від 05.05.2003 року №389/2003 встановлено граничний розмір
надбавки залежно від стажу роботи понад 15 років - до 50 відсотків,
понад 20 років - до 70 відсотків. При цьому, мінімальні розміри в межах
конкретної вислуги років Указом не визначені.

В вищевказаному Указі Президенту України також зазначено, що право
встановлювати військовослужбовцям щомісячні надбавки за безперервну службу у
Збройних Силах України надано Міністру оборони України.

Конкретний щомісячний розмір надбавки залежить від розміру асигнувань, які
затверджуються Законами України про Державний бюджет України на відповідний рік
на утримання Збройних Сил України (ст. 2 Указу).

Міністром оборони України виданий наказ від 26.05.2003 року № 149 «Про
затвердження Інструкції про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за
безперервну військову службу в Збройних Силах України», згідно із п. 2 якого
встановлено, що розміри цієї надбавки щорічно встановлюються, виходячи з наявного грошового забезпечення за рішенням
Міністра оборони України.

Зазначений наказ зареєстрований в Міністерстві юстиції за № 411/7732 від
28.05.2003 року.

Виділені Міністерству оборони України на 2003 і на 2004 роки кошти складали
82 % від потреби, тому набавку за травень -жовтень 2003 року та за
січень-серпень 2004 року було виплачено у відсотках до грошового забезпечення
від стажу роботи понад 15 років - 10 відсотків, понад 20 років - 15 відсотків
грошового забезпечення (рішення Міністра оборони України доведено до військ
телеграмами від 26.05.2003 року № 146/2095 і від 16.01.2004 року №
146/1/11/26); за вересень-грудень 2004 року - понад 15 років - 40 відсотків,
понад 20 років - 50 відсотків грошового забезпечення (рішення Міністра оборони
України доведено до військ телеграмами від 26.07.2004 року №146/1/11/641).

Позивачеві ОСОБА_1. відповідачем Центральним ОРВК м. Запоріжжя було
нараховано та виплачено надбавку на виконання вищезазначених рішень Міністра
оборони України.

Центральний ОРВК м. Запоріжжя будь-яких самостійних рішень щодо визначення
розміру надбавки за безперервну службу позивачеві ОСОБА_1. не приймав, а лише
виконував рішення Міністра оборони України, яке було доведено телеграмою від
26.05.2003 року № 146/2095.

Позивач ОСОБА_1. вищезазначених рішень Міністра оборони України в межах
цієї справи та взагалі не оскаржував.

Судом не встановлено будь-яких порушень законних прав та інтересів позивача
ОСОБА_1. діями Центрального ОРВК м.. Запоріжжя.

Крім того, в зв'язку із переходом Центрального ОРВК м. Запоріжжя з
01.11.2006 року на новий штат, ліквідовано фінансово-господарче відділення.
Справи передані до правонаступника - Запорізького обласного військового
комісаріату. Питання грошової заборгованості вирішуються керівництвом
Запорізького ОВК (лист Центрального ОРВК м. Запоріжжя № 6218 від 28.12.2007
року).

Позивач ОСОБА_1. на запит суду наполягав в судовому засіданні на своїх
позовних вимогах, клопотань про заміну відповідача Центрального ОРВК м.
Запоріжжя на Запорізький ОВК не заявляв.

При вищевикладених обставинах, у задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1. Центрального ОРВК м. Запоріжжя про визнання неправомірними дії
суб'єкта владних повноважень - Центрального ОРВК м. Запоріжжя в частині
нарахування та виплати ОСОБА_1. щомісячної надбавки за безперервну військову
службу та визнання за ОСОБА_1. права на одержання надбавки за безперервну
військову службу у встановлених Указом Президента України від 05 травня 2003
року № 383/2003 граничних розмірах, а саме за період: з травня 2003 року по
липень 2003 року включно - 50 % від суми грошового забезпечення; з серпня по
жовтень 2003 року - 70 % від суми грошового забезпечення - слід відмовити в
повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1- відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги.

Суддя
М.С.
Гончар