Справа № 22-а-4446/2008
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

у 1 інстанції - Дяченко С.П.
Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

06 травня 2008 року справа №
22-а-4446/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Сіваченка І.В.

суддів при секретарі за участі позивача
представника позивача

Шаптала Н.К., Ляшенка Д.В. Літвіновій Л.О.
ОСОБА_1. ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

Управління праці та соціального захисту
населення Кіровської районної адміністрації Макіївської міської ради

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

14 лютого 2008 року

у адміністративній справі

№ 2-а-1458/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту
населення Кіровської районної адміністрації Макіївської міської ради

про

визнання дій неправомірними та стягнення
недоотриманих сум, -

В С Т А Н О В И Л А :

05.09.2007 року ОСОБА_1. звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду
від 14.02.2008 року позов ОСОБА_1. до
Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної
адміністрації Макіївської міської ради було задоволено частково. Стягнуто з
відповідача на користь позивача грошову компенсацію при встановленні другої
групи інвалідності в розмірі 14655,60 гривень, недоотриману суму компенсації на
оздоровлення в розмірі 3440 гривень за 2005 та 2007 роки, недоотриману разову
допомогу до 5 травня в розмірі 2920,48 гривень за 2007 рік. В частині позову
відносно 2005 та 2006 років - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, та
ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивачем постанова місцевого суду не оскаржена.

В судовому засіданні позивач та його представник заперечували проти
задоволення апеляційної скарги. Представник відповідача до апеляційного суду не
прибув, що не перешкоджає апеляційному провадженню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи,
вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не
обґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін, з
наступних підстав.

При розгляді справи в апеляційній інстанції
встановлено наступне.

ОСОБА_1.
є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС 1 категорії і є інвалідом 2 групи, що
підтверджується посвідченням серіїНОМЕР_1від 21.12.2005 року, посвідченням серії НОМЕР_2від 06.12.2005 року,
посвідченням серії НОМЕР_3, довідкою
МСЕК серії ДОН-05 № і 58698 від 05.12.2005 року, та перебуває на обліку в
Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної
адміністрації Макіївської міської
ради.

Згідно зі ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 р., встановлена разова компенсація при встановленні
другої групи інвалідності в розмірі сорока п'яти мінімальних
заробітних плат. Згідно Закону розмір мінімальної заробітної плати
встановлюється на момент встановлення групи.

Разом з тим, розмір одноразової компенсації учасникам
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС був встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 р.
№ 836 «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та складає для
інвалідів 2 групи - 284,40 грн.

Управління
виплатило щорічну допомогу на оздоровлення за 2005 рік у розмірі 100 грн., за
2007 рік - 120 грн., установлені постановою Кабінету Міністрів України № 562
від 12.07.2005 р. “Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі - постанова №562).

Разову грошову допомогу
до 5 травня отримав в повному обсязі в розмірі, встановленому Законом «Про Державний бюджет України
на 2007 рік», а саме: за 2007 рік - 360 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеними постановами № 836 та № 562 усупереч Закону №
796-ХІІ (який встановив розмір щорічної допомоги як величину, кратну відносно
до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення
виплати, установлено конкретні розміри такої допомоги та компенсації в твердій
грошовій сумі й, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 групи допомога - 100 гривень та 120 гривень та компенсація
- 284,40 грн. (за грошовою реформою 1996 року).

З моменту прийняття постанов № 836 та № 562 встановлені
ними розміри щорічної допомоги на оздоровлення залишалися незмінними на протязі
2005-2007 років, у той час як Верховною Радою України неодноразово змінювався
розмір мінімальної заробітної плати, щорічно затверджувався державний бюджет.

Тому, оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет
Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то
виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними
актами при вирішенні даного спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону №
796-ХІІ та Закони України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати
на 2005 та 2007 роки, а не постанови № 836 та № 562.

Згідно частини 4 статті 9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, дії
відповідача в частині виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення у
розмірі 100 та 120 гривень та компенсації при встановленні другої групи
інвалідності у розмірі 284,40 гривень суд першої інстанції обґрунтовано визнав
неправомірними.

Розмір мінімальної заробітної плати
на момент виплати позивачеві різниці компенсації при встановленні інвалідності вищої групи становив
332,00 гривень, а саме на грудень 2005 року.

Сума компенсації при встановленні
групи інвалідності позивачеві, як
інваліду 2 групи ЧАЕС, складає: 332 х 45 = 14940,00
гри., а з врахуванням виплачених сум до сплати залишається 14655,60 грн.:
(14940,00 грн. - 284,40 грн.(сплачена компенсація)).

Заробітна плата на момент виплати
допомоги на оздоровлення складала: за
2005 рік - 332 гривень; за 2007 рік - 400
гривень, тому щорічна недоплата
компенсації на оздоровлення складає:

1
за 2005 рік - 1560,00
грн. (332 грн. х.5 - 100,00 грн.);

2
за 2007 рік
- 1880,00 грн. (400 грн. х
5 - 120,00 грн.).

Сума недоплат за 2005,2007 роки складає - 3440
грн, яка підлягає стягненню.

Також позивач є інвалідом війни 2 групи, у зв'язку з чим
та відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» має право на отримання одноразової грошової
допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком.

Статтею 2 Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" встановлено, що законодавство
України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього
Закону та інших актів законодавства України;
права та пільги для ветеранів війни, встановлені раніше законодавством України,
не можуть бути скасовані без їх
рівноцінної заміни; нормативні акти органів державної влади, які обмежують
права і пільги ветеранів, передбачені цим законом, є недійсними.

Фактично позивач отримав від управління праці та
соціального захисту населення Кіровської районної
адміністрації Макіївської міської ради у 2007 році - 360 грн. При цьому
відповідач керувався положеннями ст. 29 Закону України "Про державний
бюджет України на 2007 рік".

Однак, положення пункту 30 статті 71 Закону України “Про
Державний бюджет України на 2007 рік”, яким зупинено на 2007 рік дію в частині
виплати компенсацій і допоміг у розмірах відповідно до мінімальної заробітної
плати - абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого
частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого,
п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону
України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” визнані неконституційними рішенням Конституційного
Суду України у справі № 6-рп від 09.07.2007 р.

Відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік», мінімальна пенсія за віком станом
на 05.05.2007 року встановлена в розмірі 410,06 грн.

Таким чином, неправомірність дій відповідача про
нарахування Рудніку В.В. щорічної грошової допомоги до 5 травня протягом 2007
року в розмірі 360 гривень, встановлених Законом України “Про Державний бюджет
на 2007 рік”, а не в розмірі 3280, 48 грн. (410,06 х 8) згідно
абз.5 ч. 1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування” № 1058-IV від 09.07.2003 р. із змінами та доповненнями є
очевидною. Відповідача належить зобов'язати нарахувати Рудніку В.В. недоплачену
суму щорічної грошової допомоги як інваліду війни другої групи в розмірі 2920,
48 гривень (410,06 х 8 - 360).

Тобто суд першої інстанції правильно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови суду не вбачається.

В повному обсязі ухвала складена 12.05.2008 року.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1
ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту
населення Кіровської районної адміністрації Макіївської міської ради - залишити
без задоволення.

Постанову Управління праці та соціального захисту населення Кіровської
районної адміністрації Макіївської міської ради на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 14 лютого 2008 року у справі № 2-а-1458/08
за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Кіровської районної адміністрації Макіївської міської ради «про стягнення
недоотриманих сум на оздоровлення» - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту складення її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: