Справа № 22а-1993/2008
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Львів, вул. Чоловського, 2 тел. 261-38-59
Головуючий у 1-й інстанції суддя -
Запотічняк О.Д. ряд.ст.зв. №35
Господарський суд Львівської області
№ 12/171А
Доповідач у 2-й інстанції суддя - Яворський І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2008 року
Справа № 22а - 1993/08(5378/07) м. Львів

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в складі:

Головуючого судді-доповідача Яворського І.О.

Суддів:
Носа С.П.

Довгополова
О.М.

при секретарі
Поворознику Д.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на
постанову господарського суду Львівської області від 11 вересня 2007 року в
справі за позовом фізичної особи- підприємця ОСОБА_1. до Державної податкової
інспекції у Радехівському районі Львівської області про визнання нечинними
податкових повідомлень-рішень № 142/17-0//1948 від 24 червня 2004
року та №143/17-0//1949 та зобов'язання ДПІ у Радехівському районі
внести зміни до карти особового рахунку ОСОБА_1. по податку з доходів фізичних
осіб та по єдиному податку, -

В
С Т А Н О В И Л А :

26 червня 2007 року позивач звернулась до господарського суду Львівської
області з позовом до Державної податкової інспекції у Радехівському районі
Львівської області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення
Кам'янка-Бузької МДПІ від 24 червня 2004 року та іншого податкового
повідомлення-рішення від 24.06.2004 року за номерами вказаними вище. З
адміністративного позову вбачається, що позивач 21 лютого 2002 року була
зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, про що їй було видане
свідоцтво. У період з квітня 2004 року і до 2007 року ОСОБА_1. підприємницькою
діяльністю не займалась, так як перебувала у декретній відпустці. Зараз вона
вирішила знову зайнятись підприємницькою діяльністю, але дізналась, що за нею рахується
податковий борг. З матеріалів ДПІ їй відомо, що за наслідками проведеної
перевірки прийняті два податкові повідомлення рішення від 24.06.2004 року:
№142/17-0//1948 по прибутковому податку на суму 2910,00 гривень, в
тому числі 970,00 гривень - основний платіж; 1940,00 - штрафні санкції;
№143/17-0//1949 по єдиному податку на суму 1365,00 гривень основного
платежу. З донарахованими сумами податкових зобов'язань позивач не згідна і
тому звернулась до суду.

Постановою господарського суду Львівської області від 11 вересня 2007
року позовні вимоги фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Радехівському районі
Львівської області про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 24
червня 2004 року залишено без розгляду. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.
як фізичної особи- підприємця до ДПІ у Радехівському районі про зобов'язання
ДПІ у Радехівському районі внести зміни до картки особового рахунку ОСОБА_1. по
податку з доходів фізичних осіб та по єдиному податку -
відмовлено. Судом першої інстанції звернуто увагу на те, що в матеріалах
справи знаходяться корінці оспорюваних податкових повідомлень-рішень, з яких
вбачається, що оригінали податкових повідомлень-рішень отримані Підприємцем
ОСОБА_1. 24 червня 2007 року. Про це свідчать підписи ОСОБА_1. на корінцях
оспорюваних податкових повідомлень-рішень. Вимога суду про надання оригіналів
згаданих податкових повідомлень-рішень виконана ОСОБА_1. не була. Позивач не погоджується з висновком
акту перевірки, але доказів про прийняття податковим органом податкових
повідомлень-рішень позивачем не надано. Суд вказав, що через відсутність
доказів скасування оспорюваних повідомлень-рішень, не можна вносити зміни в
картку особового рахунку позивача.

Згадана постанова оскаржена в апеляційному порядку заявником. Апелянт
вказує на порушення норм матеріального права судом першої інстанції, зокрема,
на порушення Постанови КМ України від 27 травня 2002 року №697.

Перевіривши у відкритому судовому засіданні повноту встановлення обставин
справи, правильність їх юридичної оцінки в судовому рішенні, заслухавши
суддю-доповідача, учасників розгляду справи, колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про безпідставність
апеляційної скарги і законність
постанови суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, згідно яких
ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами
України.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До
адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи Законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

На підставі ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом
на підставі пояснень, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі,
або з власної ініціативи.

У відповідності до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним
і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що підприємець
ОСОБА_1зареєстрована, як суб'єкт підприємницької діяльності 21 лютого 2002
року. При проведенні перевірки з'ясовано, що в магазині ПП за адресою АДРЕСА_1
реалізацію промислових товарів здійснює найманий працівник. Продавець пояснила,
що у ПП ОСОБА_1. вона працює з 01.04.2002 року та одержує заробітну плату в
розмірі 200,00 гривень щомісяця. З виплаченої зарплати даному працівнику
податок з доходів фізичних осіб не утримувався та єдиний податок за найману
працю в розмірі 50% ставки єдиного податку не сплачувався. З цього випливає, що
ПП порушила ст.19 п.2 Декрету КМ України «Про прибутковий податок з громадян».
Для встановлення податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб за
період з 01.04.2004 року по 31.05.2004 року до підприємця було застосовано
методику економічного контролю витрат та доходів суб'єктів підприємницької
діяльності - фізичних осіб. Працівники ДПІ прийшли до правильного висновку про
те, що ОСОБА_1. використовувала трудову працю без оформлення трудової угоди.

Відповідно до п.1.7”Інструкції про порядок ведення органами ДПС
оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється органами ДПС України, затвердженої Наказом ДПА від 18 липня 2005
року №276, облікові операції з коригування даних у картках особових рахунків
платників податків проводяться підрозділами адміністрування облікових
показників та звітності на підставі відповідних документів, датою їх надходження,
з візою керівника чи його заступника органу ДПС «До обліку». У даному випадку
(по даній справі) підставою для внесення змін до картки особового рахунку
позивача, а саме виключення запису про визначення податковим органом
податкового зобов'язання податковими повідомленнями-рішеннями від 24.06.2004
року було б скасування даних податкових повідомлень - рішень. Проте, дані
податкові повідомлення-рішення - не
скасовані.

З врахуванням викладеного вище,судом першої інстанції прийнято законне
рішення, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Рішення ухвалене на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин справи,
підтверджених тими доказами, які були
наявні у матеріалах справи та перевірені
під час розгляду справи в судовому засіданні.

Підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1, 206 КАС України,
колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Львівської області від 11 вересня 2007 року
залишити без змін.

Дана ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена до касаційної інстанції - Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя-доповідач І.О.Яворський

Суддя
О.М.Довгополов

Суддя
С.П. Нос