Справа № 22а-194/2008
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2008-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 22-а-194/2008р.
Головуючий першої інстанції суддя -Крусян А.В.
Доповідач суддя - Стас Л.В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2008 року
м. Одесса

колегія
суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Стас Л.В.

суддів-
Яковлева Ю.В., Димерлій О.О.

при
секретарі -Вихренко К.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Приморського районного суду м. Одеси від 11 червня 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до суддів Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_2, ОСОБА_3, Ради
суддів Одеської області,
Верховного Суду України, Ради суддів України, Президента України ОСОБА_4, треті особи: Верховна Рада України,
Генеральна прокуратура України, Рада національної безпеки та оборони України, про визнання незаконною
бездіяльності суддів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1. звернувся з
позовом до суддів Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_2, ОСОБА_3, Ради суддів Одеської області. Верховного Суду
України, Ради суддів України, Президента України
ОСОБА_4, треті особи: Верховна Рада України, Генеральна прокуратура України, Рада національної безпеки та оборони
України, про визнання завідомо
протизаконною бездіяльність суддів з причин несвоєчасного направлення
апеляційних скарг до апеляційного суду Одеської області. Крім цього, в
зв'язку з вказаної бездіяльністю суддів,
позивач також вимагає: визнати незаконною бездіяльність Верховного Суду України
з приводу не надання запитуваної
інформації; встановити відсутність повноважень Ради суддів України, Ради суддів
Одеської області розглядати питання про порушення дисциплінарного провадження стосовно суддів Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_3,ОСОБА_2; зобов'язати Раду суддів України, Раду
суддів Одеської області направити скарги на дії суддів ОСОБА_3,ОСОБА_2 до кваліфікаційної комісії; визнати факт
невиконання Президентом України
повноважень бути гарантом дотримання в Україні його конституційних прав згідно Конституції України та законодавства
України; та стягнути на користь позивача з кожного відповідача по 5000грн. за рахунок відшкодування моральної шкоди,
шляхом приниження його гідності.

Ухвалою Приморського районного суду
м. Одеси від 11 червня 2007 року в відкритті провадження у справі в порядку адміністративного судочинства в частині позовних вимог до суддів Київського
районного суду м. Одеси, Ради суддів Одеської області, Ради суддів України -
відмовлено. В іншій частині позовних вимог, заявлених до Верховного Суду України,
Президента України - позов повернуто позивачеві з підстав територіальної непідсудності.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1.,
посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу
направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Колегія суддів, заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість
ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно
з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у
сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 ст. 17 КАС України
передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження
його рішень ( нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії чи
бездіяльності.

Пунктом 7 частини 7 ст. 3 КАС
України визначено, що суб'єкт владних повноважень це орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт
при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в
тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтями 126 та 129 Конституції
України встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і
підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється. Однією
з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного
оскарження рішення суду, крім випадків, визначених законом.

Згідно із
зазначеними положеннями Конституції України, рішення суду і відповідно до них
дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя, можуть
оскаржуватись у визначеному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження таких
дій шляхом передачі позову до іншого суду першої інстанції є порушенням
встановленого Конституцією принципу незалежності суддів і недопущення впливу на
них.

Колегія суддів
вважає, що відмовляючи позивачу у відкритті провадження за її адміністративним
позовом, суд першої інстанції обґрунтовано послався на те, що дії судді першої
інстанції по здійсненню правосуддя не відносяться до управлінської діяльності.

Законність ухвалених у справі судових рішень може
перевірятись тільки шляхом їх оскарження в порядку апеляційного або касаційного
провадження, а не шляхом їх перегляду судом першої інстанції в порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно до ч.І п. 1 ст. 109 КАС України суддя
відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

не діють як суб'єкт владних повноважень при
здійсненні власних владних управлінських функцій відносно фізичної особи.

Згідно з Законом України „Про судоустрій України",
Рада суддів Одеської області та Рада суддів України є органами суддівського
самоврядування, не є суб'єктами владних повноважень
та не діють як суб'єкт владних
повноважень при здійсненні власних владних управлінських функцій відносно
фізичної особи. Отже, заявлені позовні
вимоги в цій частині також не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Що стосується
заявлених позовних вимог ОСОБА_1 до Верховного Суду України, Президента України ОСОБА_4, то колегія суддів
погоджується з висновком суду першої інстанції, що ці позовні вимоги не
підсудні цьому адміністративному суду.

За вимогами правил
територіальної підсудності - ч.
І ст. 19
КАС України адміністративна справа
вирішується адміністративним судом
за місцезнаходженням відповідача.

Згідно до п.6 ч. З ст. 108 КАС України позовна заява
повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому
адміністративному суду.

З огляду на
вищевказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив ухвалу
від 11 червня 2007 року з додержанням норм матеріального та процесуального
права.

Підстав для скасування або зміни
вказаної ухвали колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги суттєвими
не являються та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.1 ч. 1
ст. 199, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11
червня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до суддів Київського
районного суду м. Одеси
ОСОБА_2, ОСОБА_3, Ради суддів Одеської області, Верховного Суду України, Ради суддів України,
Президента України ОСОБА_4,
треті особи: Верховна Рада України, Генеральна прокуратура України, Рада національної безпеки та оборони
України, про визнання незаконною бездіяльності суддів,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: