Справа № 2а-467/2008
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2008-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-467/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

07 квітня
2008року Харківський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
- Самойлової В.В.

при
секретарі - Демченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові
справу за адміністративним позовом ОСОБА_1до Управління Пенсійного фонду
України в Чугуївському районі Харківської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить визнати неправомірними дії відповідача, щодо відмови
йому в перерахунку пенсії відповідно до довідки ДПЗ «Електроважмаш» № 2994 від
13.09.2006р. з урахуванням суми заробітку 2113,93 руб., виданої відповідно до
рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 13.07.2006р., та
зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії відповідно до
вказаної довідки, з урахуванням суми заробітку 2113,93 руб., починаючи з 01.01.2007р., посилаючись на те, що в період
часу з 10.12.1986 року по 21.01.1987 року брав участь в ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, внаслідок чого він визнаний інвалідом ІІІ групи, що дає йому право відповідно до ст.54 Закону України
„Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чернобильської катастрофи” на призначння пенсії за його бажанням із заробітку,
одержаного за роботу в зоні відчуждення в 1986-1990рр. у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством та відповідно до
ст.57 зазначеного Закону, де пепедбачено, що обчислення середньомісячного
заробітку проводиться згідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення”
Порядком затверженим постановою КМ України від 30.05.1997р. №523 „Про
затверження нового порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсія у зв”язку з втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, що передбачає призначення пенсії призваних на
військові збори військовозобов”язаних, які брали участь в ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС та працювали в зоні відчуждення в 1986-1990рр. із заробітку,
який вони одержували за основним місцем роботи, що в судовому засіданні в
повному обсязі підтримали позивач та його представник.

Представники відповідача за дорученнями проти позову заперечують,
посилаючись на те, що відповідно до
пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах
і районах у містах, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України
№ 8-2 від 30.04.2002р. управління відповідно до покладених на нього обов'язків
забезпечує додержання підприємствами, установами, організаціями вимог
законодавства про державне соціальне страхування стосовно пенсійного
забезпечення, відповідно до якого не
прийнята до виконання надана позивачем довідка про заробітну плату № 2994 від
15.09.2006 року для перерахунку пенсії,
оскільки вона видана з порушенням
чинного законодавства, а саме тарифна ставка збільшена на 100%, а потім
застосована кратна оплата праці, що не дає
підстав для перерахунку пенсії позивачеві відповідно до вказаної довідки.

Заслухавши сторони, дослідивши докази, суд приходить до
висновку про задоволення позову зі слідуючих підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1. в період з 10.12.1986 року по 21.01.1997
рік брав участь в ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації на ЧАЕС
НОМЕР_1 та внаслідок чого отримав ІІІ групу інвалідності. На цей час він працював старшим диспетчером на ДПЗ
«Електроважмаш» та був откомандирований в зону відчуждення ЧАЕС.

12.01.2007 року позивач звернувся до відповідача щодо здійснення йому
перерахунку пенсії на підставі довідки
ДПЗ «Електроважмаш» №2994 від 13.09.2006 року з урахуванням суми
заробітку 2113,93 руб, виданої відповідно до рішення Орджонікідзевського
районного суду м.Харкова від 13.07.2006р., починаючи з 01.01.2007 року, на що йому останнім було відмовлено від
19.01.2007 року з мотиву безпідставності
застосування стосовно позивача
премії у розмірі 60%, за
відсутністю положення про преміювання щодо підвищення граничного розміру
премії до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць та збільшення тарифної ставки
(посадового окладу) на 100% і застосування кратної оплати праці.

Відповідно до ст. 54 Закону України „Про статус і соціальних захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із
заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі
відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. У
всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по III групі інвалідності -
180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет
України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами. Порядок
обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно до ст.15 Закону України „Про пенсійне забезпечення” умови, норми
та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської
катастрофи, визначаються Законом Української РСР „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” або їм
надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених вказаним
Законом.

Статтею
1 Постанови Кабінету Міністрів України „Про порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку
з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи” пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку
з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей
54 і 57 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” можуть призначатися за
бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в
1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається
згідно із законодавством.

Таким чином, посилання відповідача на
те, що підстав для перерахунку пенсії відповідно до довідки ДПЗ
«Електроважмаш» №2994 від 13.09.2006 року, в якій тарифна ставка збільшена на
100%, а потім застосована кратна оплата праці не має, у зв'язку із введенням в
зоні відчуження зон небезпеки, а саме третю, другу, першу зону небезпеки,
згідно із розпорядженням Ради Міністрів СРСР № 964 від 17.05.1986 року та
встановленням для працюючих в населених пунктах, віднесених рішенням Урядової
комісії до відповідних зон небезпеки, оплата праці оплачувалася відповідно до
двох, трьох та чотирикратному розмірі, понад середньомісячної заробітної плати,
виходячи з тарифної ставки встановленої за основним місцем роботи. Оплата праці
осіб, на думку відповідача, які працювали в населених пунктах, що не віднесені
до згаданих зон безпеки залишалася на попередніх умовах, тобто проводилася за
підвищеними на 100% тарифними ставками.

А також, посилання відповідача на те,
що позивачу ДПЗ «Електроважмаш» повинно бути видану довідку з
урахуванням тарифної ставки у кратному розмірі тільки відповідно до
розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964 від 17.05.1986 року, оплати у вихідні
дні та премії, розмір якої визначається згідно положення преміювання
працівників на підприємстві, на думку суду,
не відповідає Конституції України, оскільки це призводить до звуження
змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача, як громадянина, закріплених
Конституцією України.

Одночас, суд зазначає, що неприйняття відповідачем до уваги вищевказаної
довідки, виданої на підставі рішення
Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 13.07.2006р., суперечить
загальним засадам чинного законодавства, а саме, ст.124 Конституції України, де
передбачено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є обов”язковими до виконання на всій території України та є підставою
відповідно до положення , яке міститься в ч.1 ст.72 КАСУ, відповідно до якого
оставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді
інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини, що має місце в даному випадку.

Згідно
вимог статті 8 КАСУ, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства
права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та
статті 9 КАСУ, суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а
також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі
невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України,
міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому
акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, таким є
Конституція України, згідно вимог статті 22 Конституції України, в якій
закріплено слідуючий принцип, що права і свободи людини і громадянина,
закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А
тому при таких обставинах, вказані дії відповідача не можуть вважатися
законними та обґрунтованими, оскільки вони направлені на звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод позивача,
що суперечить вимогам ст. 22 Конституції України.

Керуючись
ст.ст. 9, 11, 159 КАСУ, ст.ст. 8, 19, 22 Конституції України, ст.
54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України „Про пенсійне забезпечення”, Постановою КМ України «Про
порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсія у зв'язку
з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі
Харківської області, щодо відмови ОСОБА_1в перерахунку пенсії відповідно до
довідки ДПЗ «Електроважмаш» №
2994 від 13.09.2006р. з урахуванням суми заробітку 2113,93 руб.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі
Харківської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до
довідки ДПЗ «Електроважмаш» № 2994 від 13.09.2006р., з урахуванням суми
заробітку 2113,93 руб., починаючи з
01.01.2007р.

Постанова
може бути оскаржена до Харківського
апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний
суд протягом 10 днів з дня її проголошення, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження, а в разі
складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня
складання постанови в повному обсязі.
Апеляційна скарга подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя -