Справа № 22а-890/2008
Суддя: Стежко В.А.
Дата ухвалення: 2008-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22а-890/08
Головуючий суддя у 1-ій
категорія статобліку-38
інстанції - Слюсар Л.П.
справа № 2а-139/07
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2008 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Стежко В.А.,

суддів -
Поплавського В.Ю., Уханенка С.А.,

при секретарі - Яловому Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Дніпропетровську апеляційні скарги Управління
Пенсійного Фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська та
ОСОБА_1 на постанову Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2007 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Індустріальному районі м.
Дніпропетровська про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок пенсії державного службовця, -

встановила:

Постановою Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 09 серпня 2007
року задоволено позов ОСОБА_1, визнано неправомірними дії УПФ України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська щодо
вилучення із складу заробітної плати при призначенні і перерахунку пенсії державного службовця 15% винагороди за
вислугу років та зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок пенсії державного службовця ОСОБА_1 з моменту призначення - 01.05.2005 р. з
урахуванням винагороди за вислугу
років у розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції,
Управління Пенсійного Фонду України
в Індустріальному районі м. Дніпропетровська звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати судове рішення в
частині зобов'язання здійснити перерахунок
позивачці раніше призначеної пенсії з 02.05.2005 р. з урахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків
посадового окладу з урахуванням надбавки
за спеціальне звання. На обґрунтування скарги, апелянт посилається на порушення судом норм матеріального права, яке
полягає у неналежному дослідженні обставин
та неправильному застосуванню норм ст. ЗЗ, ст.37 Закону України «Про Державну службу», Порядку обчислення стажу
державної служби, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 р. та положень Порядку виплати
винагороди за вислугу років посадовими особами органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України» № 1013 від
12.09.1997 р.

Позивачка в апеляційній скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції в
частині відмови у включенні в заробіток для призначення і перерахунку пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, оскільки
суд не врахував, що виплата передбачена
системою оплати праці, з неї утриманий збір на обов'язкове державне страхування.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг,
перевіривши законність та обґрунтованість
постанови суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відмову у
задоволені апеляційної скарги позивачки та про задоволення апеляційної скарги
відповідача, скасування постанови, з ухваленням нового рішення, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на
обліку у відділі пенсійного забезпечення Управління
Пенсійного Фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська, і з
02.05.2005 р. їй призначена пенсія державного службовця згідно з Законом України «Про державну службу». На момент
призначення пенсії позивачки, стаж її роботи на державній службі був визначений
відповідачем в 19 років 10 місяців 05 днів.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив з того, що наказом
Лівобережної МДПІ м. Дніпропетровська № 234-о від 31.12.2004 р., прийнятим на підставі протоколу засідання
постійно діючої комісії з питань встановлення
стажу для виплати винагороди за вислугу років спеціалістам за № 28 від 30.12.2004 р., стаж роботи позивачки станом на
01.01.2005 р. складав 35 років 10 місяців 03 дні, і на час виходу на пенсію вона отримувала
надбавку за вислугу років у розмірі 40
% посадового окладу, на яку нараховувались страхові внески на
загальнообов'язкове державне
страхування, а тому при обчисленні пенсії державного службовця слід враховувати повний розмір винагороди.

Однак, судом не враховано, що згідно з п.2 постанови
Кабінету Міністрів України № 283
від 03.04.1994 р., надбавка за вислугу років обчислюється виходячи із
посадового окладу з урахуванням доплати за
ранг і залежно від стажу державної служби, визначеного відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби.

Відповідно до ч.5 ст. ЗЗ Закону України «Про державну
службу», надбавка за вислугу років
виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від
стажу державної служби у таких розмірах:
понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.

Як встановлено судом, стаж державної служби ОСОБА_1
складає 19 років 10 місяців 05 днів, тому відповідно
до вказаної у попередньому абзаці норми Закону України «Про державну службу», надбавка позивачки складає
саме 25%, а не 40% посадового
окладу при обчисленні заробітку для призначення пенсії державного службовця.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до
висновку, що судове рішення в цій
частині підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Висновки районного суду щодо відсутності підстав для
розрахунку пенсії ОСОБА_1 з
урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки є
обґрунтованими, оскільки одноразова допомога не входить до складу заробітної плати державних службовців.

Згідно ст. 33 Закону України «Про державну службу»
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі, інших надбавок.

Визначення розміру заробітку для обчислення пенсії державним
службовцям врегульовано Постановою Кабінету
Міністрів України № 865 від 31.05.2000 р. та від 23.04.2003 р. «Про деякі питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення пенсії» .

Згідно вищевказаних постанов Кабінету Міністрів України
при призначені пенсії до заробітку
для обчислення пенсії матеріальна допомога не включається у зв'язку з тим, що матеріальна допомога не є складовою частиною
заробітної плати, а ця допомога є одноразовою виплатою.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при розгляді цієї частини позову
норми матеріального і процесуального права застосовані вірно, підстав для
скасування судового рішення в цій частині не має.

Керуючись п.3 ч. 1 ст. 198, ст.. 202, КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Індустріальному
районі м.Дніпропетровська - задовольнити .

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня
2007 року в частині визнання дій УПФ в Індустріальному районі м. Дніпропетровська
неправомірними та в частині зобов'язання його здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з 01.05.2005 року з урахуванням винагороди за вислугу років у розмірі
40% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання -скасувати, в
задоволенні позову в цій частині ОСОБА_1 - відмовити.

В решті постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09
серпня 2007 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без
задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення
і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з дня виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий суддя:

Судді :