Справа № 22а-2408/2008
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2008-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

____ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД____
Справа
№22а-2408/08 головуючий суддя у 1-ій
категорія статобліку-48
інстанції - Ковальова О.Б.
УХВАЛА

Іменем України

15 травня 2008 року
м.
Дніпропетровськ

Колегія Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого, судді Сафронової С.В. (доповідача),

суддів Поплавського В.Ю.,

Уханенка С.А.,

при секретарі
Кочкової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту
населення Олександрійської міської ради на постанову Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2007 року

у адміністративній справі № 2а-287/2007 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Олександрійської міської ради про стягнення
недоотриманих сум щорічної допомоги на оздоровлення, -

встановила :

Постановою Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 19 жовтня 2007 року позов ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення задоволено частково, з відповідача на
користь позивачки стягнуто
заборгованість з виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2000-2005
рр. в сумі 3371 грн. та 300 грн. витрат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального
захисту населення Олександрійської міської ради посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норми
матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову суду першої
інстанції в частині стягнення на користь позивача недоотриманої щорічної допомоги
на оздоровлення за 2000-2005 рр. та винести ухвалу, якою відмовити у задоволені
позову ОСОБА_1.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в оскарженій частині у межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачка перебуває на обліку у
Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради
як особа, що евакуйована із зони відчуження в 1986 році ІІ категорії, і, у
відповідності із вимогами ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , має право на
отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі трьох мінімальних
заробітних плат на момент виплати, а не тому розмірі щорічної допомоги, який
відповідач виплатив позивачці відповідно до Постанови Кабінету Міністрів
України № 562 від 12.07.2005 р . «Про
щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від
26.07.1996 р. № 836 «Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду,
оскільки відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , щорічна
допомога на оздоровлення виплачується інвалідам 2 групи у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат і при цьому частиною 7 цієї ж статті передбачено, що розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Враховуючи те, що Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено розмір допомоги
як кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати величину на час
виплати, колегія суддів вважає, що посилання відповідача на постанови Кабінету
Міністрів України № 562 від 12.07.2005
р та від 26.07.1996 р. № 836 , і їх
застосування при визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення є
безпідставним, оскільки вказаними нормативними актами розміри допомоги на
оздоровлення встановлені у визначеній (твердій) грошовій сумі, що суперечить
вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

Верховною Радою України
неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно
затверджувався новий державний бюджет. Оскільки ні Верховна Рада, ні Кабінет
Міністрів України в подальшому будь-яких рішень з цих питань не приймали,
виходячи з пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, при
вирішенні даного спору, підлягають застосуванню норми ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 року з наступними змінами та доповненнями. Таким чином,.

Крім того, відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції
України , виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту,
а ст. 75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в
України є парламент - Верховна Рада України. Конституція не надавала права
парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім - своїми
нормативно-правовими актами змінювати положення законів. Верховною Радою
України дія ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» протягом 2001-2005 років не
призупинялись.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної
влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

З урахуванням наведених обставин,
колегія суддів вважає, що постанова суду в оскарженій частині з підстав
наведених в апеляційній скарзі задоволенню не підлягає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200,
ст..205, ст..206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У х в а л и в :

Апеляційну скаргу
Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради
- залишити без задоволення, постанову Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 19 жовтня 2007 року в оскарженій частині - залишити
без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного
суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення її тексту у повному
обсязі.

Ухвала суду в повному
обсязі буде виготовлена до 20 травня 2008 року

Судді