Справа № 2-а-38/2008
Суддя: Приліпко В.М.
Дата ухвалення: 2008-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-38
20 березня 2008 року Бахмацький районний суд Чернігівської
суддів - Приліпка В.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Бахмачі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства
фінансів України, Державного казначейства України, Міністерства праці та
соціальної політики України про стягнення недоплаченої щорічної разової
являється учасником бойових дій і згідно посвідчення НОМЕР_1 він має право на
пільги, які встановлені статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії іх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ
з наступними змінами та доповненнями.
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства фінансів України,
Державного казначейства України, Міністерства праці та соціальної політики
України про стягнення заборгованості за грошовою допомогою до 5 травня в
розмірі 4590 гривень, вказуючи на те, що
в порушення ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" йому до 5 травня виплачувалась сума, яка не
відповідала діючому законодавству, а саме було виплачено: в 2005 р. - 250 грн.,
2006 р. - 250 грн., 2007 р. - 280 грн. При цьому, при виплаті коштів відповідачі
керувались Законом України "Про державний бюджет України на 2007 рік"
(ст.29). Конституційний суд України від 09.07.2007 р. визнав таким, що не
відповідають Конституції України положення ЗУ "Про державний бюджет на
2007 рік" (489-16): ст.29, за якою у 2007 році виплата щорічної разової
допомоги відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни,
гарантіії їх соціального захисту" (3551-12) здійснюється у таких розмірах:
учасникам бойових дій - 280 грн. Згідно із ч.2 ст.152 Конституції України
закони, інші правові акти або окремі положення, що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх
неконституційність. Таким чином, ОСОБА_1 недоотримав разову грошову допомогу в
розмірі 4590 грн., яку і просить стягнути з відповідачів.
Ухвалою суду від
29 лютого 2008 року як другого відповідача до участі в справі було притягнуто
Чернігівський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.
ОСОБА_1 в судове
засідання не з"явився, але у наданій суду заяві просить справу розглянути
без його участі. Позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити.
Чернігівського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат,
представник Міністерства фінансів України, представник Державного казначейства
України, представник Міністерства праці та соціальної політики України в судове
засідання не з"явились, але в своїх
письмових заявах просять розглянути справу у відсутність їх представників.
Письмові заперечення суду надані.
матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих
із копією посвідчення НОМЕР_1 виданого Сосницьким районним відділом соціального
забезпечення Чернігівської області, має право на пільги, встановлені
законодавством України для учасників бойових дій. Статтею 12 ЗУ "Про
статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту" встановлено, що
щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога
у розмірі п"яти мінімальних пенсій за віком.
Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
від 06.03.2008 року № 82403 ОСОБА_1 отримав одноразову грошову допомогу до 05
травня, як учасник бойових дій в слідуючих розмірах: 2005 рік - 250 грн, 2006
рік - 250 гривень, 2007 рік - 280 грн.
Чернігівський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
керувався Законом України "Про державний бюджет України на 2005 рік"
(ст.44), ЗУ "Про державний бюджет України на 2006 рік" (ст.30); ЗУ
"Про державний бюджет України на 2007 рік (ст.29), якими дія статті 12
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" призупинялась.
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказує
на те, що права та пільги для ветеранів війни і членів їх сім"ї
встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу
РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти
органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права
і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.
Рішенням
Конституційного Суду України за №20-рп2004 р. від 01 грудня 2004 року за
конституційним поданням 54-х народних депутатів України щодо відповідності
ст.ст.44, 47, 78, 80 ЗУ "Про
державний бюджет України на 2004 рік" та конституційним поданням
Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України положень частин
2, 3, 4 ст.78 ЗУ "Про державний бюджет України на 2004 рік (справа про зупинення
або обмеження пільг, компенсацій і гарантій) визнано таким, що не відповідає
Конституції України, положення ст.44 ЗУ " Про державний бюджет України на
2004 рік".

Згідно із ч.2
ст.152 Конституції України закони інші правові акти або окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним
судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до
ч.3 ст.22 Конституції України не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод при прийнятті нових або внесення змін до чинних законів.

Аналогічне
рішення постановив Конституційний Суд у справі №1-292007 від 09 липня 2007 р.
за конституційним поданням 46-х народних депутатів України щодо відповідності
ряду статей ЗУ "Про державний бюджет України на 2007рік". Зокрема,
визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними)
положення статті 29 ЗУ "Про державний бюджет України на 2007 рік".

Доводи
відповідачів про відсутність необхідних коштів на виплату допомоги у розмірах
встановлених ЗУ "Про статус
ветеранів війни, їх соціального захисту" правового значення не мають.

Законами України
від 19.10.2004 року № 2089-IV, від 09.07.2003 року №1058-IV установлені
мінімальні розміри пенсій за віком: з 01.01.2005 року - 332 грн, з 01.04.2006
року - 359 грн, з 01.04.2007 року - 406 грн. Ці розміри мінімальних пенсій за
віком діяли на момент виплати позивачу одноразової щорічної допомоги до 5
травня - в квітні місяці.

Позивачеві за
2005 рік було недоплачено 1410 грн, в 2006 році - 1545 гривень, а в 2007 році -
1750 грн. Загальна сума недоплати складає 4705 грн.

Подаючи позов до
суду позивач до розрахунку суми недоплаченого розміру допомоги виходив з
мінімального розміру пенсії, що діяв станом на 01 січня 2005 року - 332 грн., з
01.01.2006 року - 332 грн, з 01.01.2007 року - 410 гривень. В судовому
засіданні позивач не змінював позовних вимог, не збільшував їх, а тому
відповідно до ст 11 КАСУ суд не може виходити за межі позовних вимог.

Отже, позивачеві
за 2005 рік було недоплачено 1410 грн, в 2006 році - 1410 гривень, а в 2007
році - 1770 грн. Загальна сума недоплати складає 4590 грн.

Ця сума підлягає
стягненню з Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат, так як саме цей орган займається нарахуванням та виплатою
одноразової щорічної допомоги до 5 травня, а тому, він є єдиним відповідачем у
справі.

Що стосується
Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Міністерства
праці та соціальної політики України, то вони є неналежним відповідачами і тому
в позові до них слід відмовити.

Керуючись
ст.ст.2, 12, 17 ЗУ "Про статус
ветеранів, гарантій їх соціального захисту", ст.ст.22, 152 Конституції
України, ст.ст.11, 71, 87, 94, 86, 159-163 КАС України,суд,-

П О С ТА
Н О В И В :

Стягнути із
Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
на користь ОСОБА_1 недоплачену в період
2005-2007 років щорічну одноразову допомогу до 5 Травня в розмірі 4590 (чотири тисячі п"ятсот
дев"яносто) гривень.

У позові до
Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Міністерства
праці та соціальної політики України відмовити.

Судові витрати
компенсувати за рахунок держави.

Постанова може
бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду. Заява про
апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом 10
днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Колегія суддів: