Справа № 2а-75/2007
Суддя: Перегінець Л.В.
Дата ухвалення: 2007-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-75/ 2007 року.
Постанова

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2007 року м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський місцевий суд

в складі :
головуючої - судді Перегінець Л.В.

при секретарі Козюпи
З.Б.

адвоката ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Івано-Франківську адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Угорницької
сільської ради, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6. про визнання частково недійсним рішення сільської ради від
20.07.00р. та адмінстративний позов третьої особи з самостійними вимогами на
предмет спору ОСОБА_4 про скасування рішення Угорницької сільської ради від
03.11.05р. ,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2
звернувся з позовом до Угорницької сільської ради про визнання частково
недійсним рішення сільської ради від 20.07.00р. 14 сесії З демократичного скликання „ Про розгляд заяв
громадян" в частині передачі в спільне користування лише двом
господарствам по АДРЕСА_1, частину виїздної дороги загального користування
довжиною 26,5м. і шириною 5,27
м., а площею 0,014га., яким позбавлено виїзду на вулицю господарство по
АДРЕСА_2.

ОСОБА_4 будучи
третьою особою на стороні відповідача заклав адміністративний позов з
самостійними вимогами на предмет спору про скасування рішення Угорницької
сільської ради від 03.11.05р. про затвердження акта про встановлення заїзду до
будинковолодіння ОСОБА_2.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримав, просить суд його задоволити оскільки
згідно генерального плану будинковолодіння його матері на частині земельної ділянки
, що розміщена між
будинковолодіннями третіх осіб 1963
року проходила дорога. На момент подання позову спірна земельна ділянка
перебуває у володінні двох сімей ОСОБА_3. та ОСОБА_7. згідно рішення сільської
ради від 20.07.00р., за яким вона була передана у володіння двом господарствам
АДРЕСА_1. Дане рішення просить скасувати в частині передачі в спільне
користування лише двом господарствам по АДРЕСА_1, частину виїздної дороги
загального користування довжиною 26,5м. і шириною 5,27 м., а площею
0,014га., так як ним позбавлено виїзду на вулицю господарство поАДРЕСА_2.

Третя особа на
стороні позивача ОСОБА_2 вважає позов підставним, просить його задоволити,
оскільки спірна частина земельної ділянки колись була дорогою.

Представник
відповідача щодо вирішення спору покладається на рішення суду, при цьому
зауважила, що дійсно згідно плану будинковолодіння матері позивача 1963 року, частина
земельної ділянки що передана згідно оскаржуваного рішення в спільне
користування, була дорогою і тому не могла бути приватизована. Право позивача
на заїзд зі сторони АДРЕСА_1 підтверджено і актом комісії від 15.06.05р.

Третя особа
ОСОБА_4, будучи законним представником ОСОБА_5, та ОСОБА_6, позов не визнав,
заклав самостійні вимоги за якими просить залишити оскаржуване рішення в силі
та скасувати рішення сільської ради від 03.11.05р. про затвердження акту про
встановлення заїзду до господарства ОСОБА_2., оскільки таке приймалося без його
відома та згоди.

2

Третя особа
ОСОБА_3. щодо задоволення позову заперечила, оскільки вважає, що позивач
користуючись постійно заїздом зі сторони сусіда ОСОБА_8 безпідставно претендує
на заїзд через її земельну ділянку яка є приватизованою.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позови не
підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Згідно Свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від 01.12.03р. ОСОБА_2, став спадкоємцем
майна належного померлій ОСОБА_9 ,
яке складається з житлового будинку ,
літньої кухні, двох сараїв, криниці, вбиральні що знаходяться по АДРЕСА_1.

Згідно рішення
Угорницької сільської ради від 25.11.94р. ОСОБА_10 було передано у приватну
власність земельну ділянку загальною площею 0,211 га. та 22.12.94р. було видано Державний акт № 004501 про право
власності на земельну ділянку площею 0,211
га.

Згідно рішення
Угорницької сільської ради від 20.07.00р. у ОСОБА_10 за наслідком розгляду його
заяви було вилучено частину земельної ділянки площею 0,033 га. по АДРЕСА_1,
15 а і передано її
в спільне користування господарств по АДРЕСА_1.

Згідно рішення
Угорницької сільської ради від 03.11.05р. про затвердження акта встановлення
заїзду, сільською радою вирішено затвердити акт про встановлення заїзду до
будинковолодіння по АДРЕСА_1,11 від 15.06.05р., яким заїзд до будинковолодіння
ОСОБА_2, вирішено встановити через земельну ділянку спільного користування
ОСОБА_3. та ОСОБА_4. з АДРЕСА_1.

Згідно ст.П КАСУ
розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні
перед судом їх переконливості. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом,
розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Згідно ст.71
КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких Грунтуються її вимоги
та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач просить
визнати частково недійсним рішення відповідача від 20.07.2000р. щодо вилучення
у власника ОСОБА_10. 0,014
га. та надання їх в користування лише 2
господарствам ОСОБА_4. та ОСОБА_10, так як ця площа була дорогою і не могла
бути приватизована.

Проте, як
вбачається з рішення Угорницької сільської ради від 20.07.00р. у ОСОБА_10за
наслідком розгляду його заяви було вилучено частину земельної ділянки площею 0,033 га. по АДРЕСА_1,
15 а і передано в
спільне користування господарств по АДРЕСА_1.

При цьому, як
видно з Державного акту №
004501 від 22.12.94р. про право власності на земельну ділянку,
ОСОБА_10. було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,211 га., який на
момент винесення оскаржуваного рішення ніким не був скасований та до якого
зміни щодо площі не вносилися.

Тому, оскільки
право власності ОСОБА_10. на земельну ділянку площею 0,211 га. належним
чином оформлене, ніким не було скасоване, у позивача відсутні підстави вважати
дії власника ОСОБА_10. щодо розпорядження земельною ділянкою на власний
розсуд-передача у спільне користування ,
неправомірними та такими, що порушують його право, а відповідно, і рішення
сесії з цього приводу.

Крім того, за
змістом даного рішення сільська рада за заявою особи вирішила вилучити певну
площу та передати її в користування двом господарствам, не вирішуючи при цьому
питання щодо самого права. Питання щодо вирішення долі в будь-чию користь
земельної ділянки площею 0,014
га., про виділення якої позивається ОСОБА_2.,цим рішенням не визначалося.
Тому вимоги щодо його скасування в частині передачі 0,014 га.

3

лише двом господарствам як частину виїздної дороги не
можуть бути задоволені, оскільки з цього приводу рішення не приймалося.

Не підлягають до
задоволення і вимоги третьої особи ОСОБА_4. щодо визнання незаконним рішення
сесії Угорницької сільської ради від 03.11.05р. про затвердження акта
встановлення заїзду, оскільки ним не доведено факту порушення права внаслідок
винесення такого. Зокрема, за змістом даного рішення сільською радою вирішено
затвердити акт про встановлення заїзду до будинковолідіння по АДРЕСА_1, 11 від
15.06.05р., яким заїзд до будинковолодіння ОСОБА_2, вирішено встановити через
земельну ділянку спільного користування ОСОБА_3. та ОСОБА_4. з АДРЕСА_1. При
цьому, вся площа цієї земельної ділянки -
0,033га. перебувала у приватній власності ОСОБА_10., яке не було належним
чином переоформлено і за яким ОСОБА_4 є тільки користувачем спірної земельної
ділянки.

Тому, керуючись
ст.ст.41,124 Конституції України, ст. 154,155,158
ЗКУ, ст. ст. 11,71,72,
159,160,163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_2 до Угорницької сільської ради про визнання частково недійсним
рішення сільської ради від 20.07.00р. 14
сесії З демократичного скликання „
Про розгляд заяв громадян" в частині передачі в спільне користування
лише двом господарствам по АДРЕСА_1, частину виїздної дороги загального
користування довжиною 26,5м. і шириною 5,27
м., а площею 0,014га., яким позбавлено виїзду на вулицю господарство
поАДРЕСА_2 - відмовити.

В задоволенні
позову третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_4 про
скасування рішення Угорницької сільської ради від 03.11.05р. про
затвердження акта встановлення заїзду -
відмовити.

Постанова суду
може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області. Заява про
апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається до
адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який
ухвалив оскаржуване рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України -
з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя Перегінець
Л.В.

Копія вірно