Справа № 2-а-86/2008
Суддя: Березовський О.Д.
Дата ухвалення: 2008-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 - а - 86/2008
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2008 року
м. Городня

Городнянський
районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді - Березовського О.Д.,

при секретарі - Швачко О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1., представника позивача
ОСОБА_2., представника відповідача Мірошник Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Городня адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної
державної інспекції праці у Чернігівській області про визнання незаконною
постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

18 лютого 2008 року в суд звернувся
ОСОБА_1. з адміністративним позовом до територіальної державної інспекції праці
у Чернігівській області про визнання протиправною постанови відповідача про
притягнення його, як директора ДП «Городнярайагролісгосп», до адміністративної
відповідальності за порушення ст. 188-6 КпАП України і накладення штрафу у
розмірі 170 грн. та скасування відповідної постанови.

В позову виходить, що з 20.07.2005 року позивач працює
директором ДП «Городнярайагролісгосп» КП «Чернігівоблагроліс» Чернігівської
обласної ради. 26.09.2007 року державний інспектор праці ТДІП у Чернігівській
області Черняк Т.Ю. провела перевірку додержання законодавства про працю.
31.10.2007 року рекомендованим листом позивач отримав акт перевірки №
25-08-028/0060, припис № 25-08028/0060-0057, протокол про адміністративне
правопорушення № 25-08-028/0045. Після цього позивачем 01.11.2007 року були надані
пояснення та заперечення щодо акту перевірки, припису та протоколу. 28.01.2008
року державний інспектор праці ТДІП у Чернігівській області Черняк Т.Ю. провела
повторну перевірку додержання законодавства про працю. 01.02.2008 року
рекомендованим листом позивач отримав припис від 28.01.2008 року, а 05.02.2008
року він надав пояснення та заперечення з якими саме порушеннями вказаними в
приписі від 28.01.2008 року підприємство не згодне.

13.02.2008
року рекомендованим листом ОСОБА_1.
отримав постанову № 25-08-013/0088-0016 від 11.02.2008 року про накладення
штрафу в розмірі 170 грн. за порушення статті 188-6 КпАП України. Вважає
зазначену постанову незаконною, оскільки порушення вказане в п. 2 припису №
25-08-028/0060-0057 на момент повторної перевірки 28.01.2008 року було
виправлено і з 01.01.2008 року приведено у відповідність до вимог ПКМУ від
08.02.1995 року. Щодо не виконання п. 4 припису № 25-08-028/0060 - 0057, то
згідно ст. 108 КЗпП України на підприємстві за роботу у нічний час оплата праці
проводиться у підвищеному розмірі на 20 %, а обов'язковість застосування
Галузевої угоди діючим законодавством про працю не визначено. З приводу не
виконання п. 5 припису № 25-028/0060-0057 щодо приведення оплати праці
працівників у відповідність до вимог ст. 97 КЗпП України, то це не відповідає
дійсності, оскільки відповідно до ст. 97 КЗпП України, а також відповідно до
п.п. 5.6, 5.11 Галузевої угоди між Державним комітетом лісового господарства
України і профспілкою працівників лісового господарства України на 2007 рік
умови оплати праці встановлюються в колективному договорі виходячи з фінансових
можливостей підприємства. Підвищення розміру заробітної плати до рівня
передбачуваного Галузевою угодою, без врахування фінансових можливостей, може
призвести до збитковості деяких підприємств. Крім того, обов'язковість
застосування Галузевої угоди діючим законодавством про працю не визначена.

На
підставі викладеного, позивач просить суд визнати протиправною постанову
територіальної державної інспекції праці у Чернігівській області про притягнення його, як директора ДП
«Городнярайагролісгосп», до адміністративної відповідальності за порушення ст.
188-6 КпАП України і накладення штрафу у розмірі 170 грн. та скасувати
відповідну постанову.

Ухвалою
судді від 20 лютого 2008 року відкрито провадження у зазначеній справі.

У
судовому засіданні позивач підтримав заявлені ним позовні вимоги в повному
обсязі та просив суд їх задовольнити. Підтвердив обставини викладені в позовній
заяві. Вказав, що згідно постанови територіальної державної інспекції праці у
Чернігівській області № 25-08-013/0088-0016 від 11.02.2008 року його було
притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення,
передбаченого ст. 188-6 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 170 грн.. Підставою притягнення його до
адміністративної відповідальності стало невиконання ним вимог припису
державного інспектора праці № 25-08-028/0060-0057 від 28.09.2007 року щодо
усунення в термін до 10.11.2007 року порушень законодавства про працю виявлених
в ході перевірки інспекцією праці додержання законодавства про працю ДП
«Городнярайагролісгосп». Зазначив, що в вересні 2007 року територіальною
державною інспекцією праці у Чернігівській області було проведено перевірку на
підприємстві та складено відповідний акт перевірки, який разом з приписом та
протоколом про адміністративне правопорушення надійшов на підприємство. Після
ознайомлення з цими документами, 01.11.2007 року ним було підготовлено та
направлено письмові заперечення на відповідний акт перевірки, припис та
протокол, де він вказав з якими порушеннями виявленими в ході перевірки він
згоден, а з якими ні. Офіційна відповідь щодо виконання припису від 28.09.2007
року, в строки визначені в приписі, ним до інспекції праці не направлялась.
Натомість 01.11.2007 року було надано відповідь та в письмових запереченнях на
акт перевірки вказано з яким порушеннями підприємство згодне і виконало, а з
якими він категорично не згоден. В січні 2008 року інспекцією праці було повторно
проведено перевірку на підприємстві та складено другий акт перевірки, де також
було вказано на порушення вимог законодавства про працю на підприємстві та не
усунення ряду порушення на які вказувалось в приписі від 28.09.2007 року. Щодо
порушення вимог ст. 121 КЗпП України, вказаних в акті перевірки від 28.09.2007
року, то з допущеним порушенням він був згоден і воно було виправлено, та з
01.01.2008 року заробітна плата працівникам направленим у відрядження
нараховується як середня заробітна плата за два попередні місяці. Про це він
повідомив інспекцію праці в відповідному листі від 05.02.2008 року. Перерахунки
та доплати працівникам які направлялись у відрядження не проводились, оскільки
в приписі вказувалось на необхідність приведення у відповідність до вимог ПКМУ
від 08.02.1995 року № 100 нарахувань по відрядженням, що і було зроблено з
01.01.2008 року. Щодо виявлених в ході перевірки порушень вимог ст. 108 КЗпП
України, то з цим порушенням він не згоден, як не згоден і з встановленим
інспекцією праці порушенням вимог ст. 97 КЗпП України. Оплата праці сторожам за
роботу у нічний час на підприємстві проводиться в підвищеному розмірі 20 %, а
оклади діють ті, які встановлені штатним розписом. Перераховані в акті
перевірки від 28.09.2007 року та вказані в приписі від 28.09.2007 року
відповідні порушення не відповідають дійсності. Підприємство дотримується вимог
законодавства про працю та колективного договору. З вимогами інспекції праці
щодо необхідності приведення оплати праці на підприємстві у відповідність з
нормами встановленими генеральною, галузевою угодами він не згоден, оскільки
норми галузевої угоди не є обов'язковими для підприємства, вона не
підписувалась Міністерством аграрної політики України, якому підпорядковується
ДП «Городнярайагролісгосп». Свої заперечення з цього приводу він виклав в
листах, які ним направлялись відповідачу. Вважає протиправною постанову
територіальної державної інспекції праці у Чернігівській області №
25-08-013/0088-0016 від 11.02.2008 року, оскільки він не погоджується з
встановленими перевіркою порушеннями норм галузевої угоди і не може виконувати
те, з чим він не згоден, а його притягнули до відповідальності за невиконання
вимог припису з якими він не згоден. Підтвердив, що він був повідомлений про
дату та час розгляду справи про притягнення його до адміністративної
відповідальності за ст. 188-6 КпАП України. Призначений штраф не сплатив,
оскільки оскаржує постанову в суді. Вказав, що в суді розглядався протокол про
адміністративне правопорушення від 09.10.2007 року, складений територіальної
державної інспекції праці за порушення ним вимог ст. 41 ч. 1 КпАП України. За
результатами розгляду справи в суді йому було оголошено усне зауваження і
відповідну постанову суду він не оскаржував.

Представник
позивача ОСОБА_2. в судовому засіданні повністю підтримав вимоги позивача та
просив суд їх задовольнити в повному обсязі. В доповнення наданих позивачем
пояснень вказав, що порушення ст. 121 КЗпП України були виправлені на момент
другої перевірки. Щодо порушень ст. ст. 97 та 108 КЗпП України вказав, що
галузева угода не є обов'язковою для ДП «Городнярайагролісгосп» і є відповідні
роз'яснення Міністерства агропромислового комплексу України, де передбачено
можливість застосування галузевої угоди, але обов'язку не передбачено. Щодо
форми і системи оплати праці, то це визначається колективним договором виходячи
з фінансових можливостей підприємства і відповідно до вимог КЗпП України.
Вважає, що припис є безпідставним і таким, що порушує права та інтереси
керівника і підприємства, а тому просить скасувати постанову територіальної
державної інспекції праці у Чернігівській області про притягнення ОСОБА_1. до
адміністративної відповідальності за ст. 188-6 КпАП України.

Представник
відповідача у справі пред'явлений позивачем позов не визнала в повному обсязі
та просила суд відмовити в його задоволенні. Вказала, що 13.11.2007 року
Городнянським районним судом Чернігівської області розглядалась адміністративна
справа про притягнення ОСОБА_1. до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст.
41 КпАП України та в постанові суду було зазначено, що порушення законодавства
з питань оплати праці підтверджено документально, визнано судом і самим
правопорушником. Судом прийнято рішення про оголошення йому усного зауваження у
зв'язку з малозначністю скоєного правопорушення. Постанова суду ОСОБА_1. не
оскаржувалась, а інспекцією праці постанова оскаржена в порядку нагляду лише в
частині застосування судом ст. 22 КпАП України та визнання вчиненого
правопорушення малозначним. На даний час відповідна постанова суду від
13.11.2007 року є чинною і не скасована. Щодо усунення підприємством порушень
вимог ст. 121 КЗпП України, то на момент
повторної перевірки і станом на 11.02.2008 року відповідні порушення усунуто не
було. Станом на лютий 2008 року відповідний перерахунок за перевіряємий період
зроблено не було, доплати працівникам проведені не були та нарахування по
відрядженням не були приведені у відповідність до вимог ПКМУ № 100 від
08.02.1995 року. Щодо виконання вимог припису від 28.09.2007 року позивач інспекцію
праці не інформував, а відразу надав письмові заперечення на акт перевірки.
Стосовно виявлених порушень вимог ст.ст. 97, 108 КЗпП України, то доплати за
роботу у нічний час та оклади на підприємстві не відповідають нормам галузевої
угоди та повинні бути приведені у відповідність з нею. В своїй постанові від
13.11.2007 року Городнянський районний суд визнав наявність цих порушень на
підприємстві.

Заслухавши пояснення позивача та його представника,
пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши
надані сторонами докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Відповідно
до ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та
інтересів незалежним і неупередженим судом.

Стаття
18 КАС України передбачає, що місцевим загальним судам як адміністративним
судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до
адміністративної відповідальності.

Судом в судовому засіданні встановлено, що за
результатами проведеної територіальною державною інспекцією праці у
Чернігівській області перевірки Городнянського районного дочірнього
агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Городнярайагролісгосп» з
питань додержання законодавства про працю було складено акт перевірки №
25-08-028/0060. Серед виявлених в ході перевірки порушень було встановлено
порушення вимог ст. 121 КЗпП України, ст. 1-ж Порядку обчислення середньої заробітної
плати, затвердженого ПКМУ № 100 від 08.02.1995 року - працівникам, які
направляються у відрядження, заробітна
плата нараховується як за відпрацьований день, а не середня заробітна плата.
Встановлено порушення вимог ст. 108 КЗпП України, додатку № 8 Галузевої угоди
між Державним комітетом лісового господарства України і Профспілкою працівників
лісового господарства України на 2007 рік - додатком № 8 встановлено
зобов'язання доплати за роботу у нічний час 35 %, оплата праці сторожам за
роботу у нічний час на підприємстві нараховується у підвищеному розмірі - 20 %.
Також порушені вимоги ст. 97 КЗпП України - п. 5.1 Галузевої угоди передбачено
у 2007 році мінімальну тарифну ставку на ручних та кінноручних
лісогосподарських роботах у розмірі 460 грн.. Запропоновано усунути порушення
трудового законодавства та про вжиті заходи повідомити територіальну державну
інспекцію праці в строк до 10.11.2007 року ( а.с. 8-9 ).

Відповідно
до п. 4.1 „Порядку проведення перевірки стану додержання законодавства про працю
та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що проводиться
посадовими особами Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства
про працю та його територіальними органами” затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України від 21.03.2003 року № 72 встановлено, що
за результатами кожної перевірки обов'язково складається акт перевірки, а в
разі виявлення порушень законодавства про працю
чи загальнообов'язкове державне соціальне страхування - припис щодо їх
усунення.

За
результатами проведеної перевірки ДП „Городнярайагролісгосп” державним
інспектором праці територіальної державної інспекції праці у Чернігівській
області Черняк Т.Ю. 28.09.2007 року складено припис № 25-08-028/0060-0057, де
було зазначено на допущені підприємством вищевказані порушення ст. 121 КЗпП
України, ст. 97 та 108 КЗпП України та приписано нарахування по відрядженню
привести у відповідність до вимог ПКМУ № 100 від 08.02.1995 року, привести у
відповідність вимоги ст. 108 КЗпП України, вимоги Галузевої угоди щодо оплати
праці за роботу в нічний час, оплату праці працівників привести у відповідність
до вимог ст. 97 КЗпП України, Галузевої угоди. Про вжиті заходи необхідно було
письмово інформувати державного інспектора праці в строк до 10.11.2007 року з
дня одержання припису ( а.с. 7 ).

Акт
перевірки Городнянського районного дочірнього агролісогосподарського
спеціалізованого підприємства „Городнярайагролісгосп” № 25-08-028/0060 від
28.09.2007 року, припис № 25-08-028/0060-0057 від 28.09.2007 року та протокол
про адміністративне правопорушення № 25-08-028/0045 від 09.10.2007 року,
складений державним інспектором праці відносно ОСОБА_1. щодо вчинення ним
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КпАП України, були направлені
25.10.2007 року супровідним листом та отримані директором ДП
„Городнярайагролісгосп” ОСОБА_1. 31.10.2007 року. В супровідному листі
останнього попереджалось, що в разі невиконання припису в визначений термін він
буде притягнутий до адміністративної відповідальності по ст. 188-6 КпАП України
( а.с. 4 - 9 ).

01.11.2007
року директором ДП „Городнярайагролісгосп” ОСОБА_1. було направлено лист до
територіальної державної інспекції праці в Чернігівській області за вих. № 23
від 01.11.2007 року, де ним було зазначено, що з актом перевірки і приписом від
28.09.2007 року, а також протоколом від 09.10.2007 року та наведеними в цих
документах порушеннями підприємство не згодне і було надано відповідні
заперечення по суті виявлених порушень ( а.с. 13 ).

За
результатами розгляду адміністративного матеріалу, який надійшов з
територіальної державної інспекції праці у Чернігівській області про
притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1. за вчинення
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КпАП України, Городнянський районний суд
Чернігівської області, вивчивши матеріали справи та дослідивши протокол про
адміністративне правопорушення № 25-08-028/0045 від 09.100.2007 року,
заслухавши пояснення ОСОБА_1., який вказав, що всі недоліки є незначними, вони
виправлені, порушення трудового законодавства усунуті в повному обсязі,
керуючись ст. 22 КпАП України, звільнив ОСОБА_1. від адміністративної
відповідальності за малозначністю скоєного правопорушення та обмежився усним
зауваженням, про що виніс постанову від 13.11.2007 року ( а.с. 20-21 ).

Пункт 4.4 вищевказаного „Порядку ...”, затвердженого
наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.03.2003 року №
72, передбачає, що контроль за виконанням
припису є обов'язковим у діяльності інспектора праці. По закінченні терміну,
визначеного приписом для усунення виявлених порушень, виникає право на
проведення інспектором праці повторної контрольної перевірки виконання припису.
В акті за наслідками контролю виконання припису фіксуються результати виконання
кожної вимоги припису. При встановленні неусунутих порушень обов'язково
вноситься повторний припис.

Судом встановлено, що територіальною державною інспекцією праці у Чернігівській області було
проведено повторну перевірку дотримання законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне соціальне страхування на ДП
„Городнярайагролісгосп” та за результатами повторної перевірки було складено
акт № 25-08-013/0007 від 28.01.2008 року. В акті зазначено, що письмова
відповідь на виконання припису № 25-08-028/0060-0057 від 28.09.2007 року
директором підприємства ОСОБА_1. не надана. На момент повторної перевірки було
виявлено порушення на підприємстві вимог ст. 121 КЗпП України, ст. 108 КЗпП
України, ст. 97 КЗпП України та зроблено висновок, що п.п. 2, 4, 5 припису №
25-08-028/0060-0057 від 28.09.2007 року - законні вимоги посадової особи
державного інспектора праці Черняк Т.Ю. на момент повторної перевірки не
виконано ( а.с. 26-27 ).

За результатами повторної перевірки ТДІП у Чернігівській
області було складено припис № 25-08-013/0007-0006 від 28.01.2008 року, який
направлено директору підприємства ОСОБА_1., а від останнього надійшов лист за
вих. № 25 від 05.02.2008 року, де зазначалось, що підприємство погодилось з
порушеннями вимог ст. 121 КЗпП України та надано пояснення, що порушення
виправлено і з 01.01.2008 року заробітна плата направленим у відрядження
нараховується як середня заробітна плата за два попередні місяці. З порушеннями
вказаними в п.п. 2, 3 та 5 припису від 28.01.2008 року підприємство не
погодилось та були надані відповідні заперечення ( а.с. 14 ).

На виконання вимог п. 4.5 вищевказаного „Порядку ...”,
затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від
21.03.2003 року № 72, відповідно до вимог ст. 230-1 КпАП України, державним
інспектором праці за невиконання законних вимог посадової особи Держнаглядпраці
вказаних в приписі № 25-08-028/0060-0057 від 28.09.2007 року директора ДП
„Городнярайагролісгосп” ОСОБА_1. було притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КпАП
України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170
грн., про що винесено постанову № 25-08-013/0088-0016 від 11.02.2008 року.

На підставі досліджених в судовому засіданні документів,
які надано сторонами, а також згідно отриманих пояснень учасників судового
розгляду, судом встановлено, що предметом спору являється постанова №
25-08-013/0088-0016 від 11.02.2008 року, яку позивач просить визнати
протиправною та скасувати. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач та його
представник посилаються на те, що вони не згодні з виявленими в ході перевірки
підприємства порушеннями вимог ст. ст. 97 та 108 КЗпП України, необхідністю
приведення оплати праці у нічний час та посадових окладів у відповідність з
нормами галузевої угоди. Інших підстав та відповідних доказів на підтвердження
протиправності відповідної постанови та необхідність її скасування останніми в
судовому засіданні не наведено. При цьому позивач не заперечував того факту, що
офіційної відповіді про виконання вимог припису від 28.09.2007 року, окрім
своїх заперечень, викладених в листі від 01.11.2007 року, він до територіальної
державної інспекції праці не направляв, так як не був згоден з вимогами
припису, а тому і не виконував їх. Щодо усунення порушень ст. 121 КЗпП України
та виконання припису в цій частині, позивач вказав, що відповідні порушення
були виправлені і з 01.01.2008 року заробітна плата направленим у відрядження
нараховується як середня заробітна плата за два попередні місяці. Натомість пояснення
з цього приводу були направлені до інспекції праці лише листом від 05.02.2008
року, по виявленим в ході перевірки фактам порушень вимог ст. 121 КЗпП України
щодо працівників ОСОБА_3., ОСОБА_4. відповідні перерахунки та доплати на
підприємстві зроблено не було, повторною перевіркою були виявлені аналогічні
порушення щодо працівника підприємства ОСОБА_5..

Слід зазначити, що Городнянським районним судом
Чернігівської області за результатами розгляду адміністративного матеріалу про
притягнення ОСОБА_1. до адміністративної відповідальності за вчинення
адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КпАП України,
13.11.2007 року було винесено постанову про звільнення ОСОБА_1. від
адміністративної відповідальності за малозначністю скоєного правопорушення і
суд обмежився усним зауваженням. При цьому в судовому засіданні було
підтверджено наявність відповідних порушень законодавства з питань оплати праці
та підтверджено вину ОСОБА_1. у вчиненні вказаних порушень. Не заперечував в
судовому засіданні відповідних порушень і сам ОСОБА_1., при цьому він вказав,
що всі недоліки є незначними, вони виправлені та порушення трудового
законодавства усунуті в повному обсязі. Відповідна постанова суду набрала
законної сили та не оскаржувалась правопорушником.

Стаття 72 КАС України передбачає, що постанова суду у
справі про адміністративний проступок, яка набрала законної сили, є
обов'язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові
наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої винесено постанову суду, лише в
питаннях чи мало місце діяння та чи вчинено воно цією особою.

Натомість відповідна постанова Городнянського районного
суду Чернігівської області від 13.11.2007 року підтверджує, що відповідні
порушення вимог законодавства про працю мали місце і вчинені вони з вини
ОСОБА_1..

Враховуючи вищевикладене, посилання позивача та його
представника на те, що вони не згодні з виявленими в ході перевірки
підприємства порушеннями вимог ст. ст. 97 та 108 КЗпП України та в зв'язку з
цим вимоги припису не було виконано, а винесена відповідна постанова про
притягнення позивача є протиправною і підлягає скасуванню, судом не можуть бути
прийняті до уваги та враховані як підстава визнання постанови протиправною і її
скасування. Інших підстав та відповідних доказів на підтвердження
протиправності відповідної постанови та необхідність її скасування позивачем та
його представником в судовому засіданні не наведено.

В судовому засіданні встановлено, що постанова №
25-08-013/0088-0016 від 11.02.2008 року про накладення на ОСОБА_1. штрафу за
порушення статті 188-6 КпАП України винесена державним інспектором праці в
межах наданих йому повноважень та у відповідності з вимогами діючого
законодавства.

Враховуючи вищевикладене, з'ясувавши фактичні обставини
справи, заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що вимоги
позивача задоволенню не підлягають.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 230-1 КпАП України, „Порядком проведення
перевірки стану додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, що проводиться посадовими особами Державного
департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю та його
територіальними органами” затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної
політики України від 21.03.2003 року № 72, ст. ст. 6, 8-11, 18, 70 - 72, 86,
94, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог про визнання протиправною постанови територіальної
державної інспекції праці у Чернігівській обалсті про притягнення його, як
директора ДП «Городнярайагролісгосп», до адміністративної відповідальності за
порушення ст. 188-6 КпАП України і накладення штрафу у розмірі 170 грн. та
скасування відповідної постанови.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до
Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів скарги, з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя : О.Д.Березовський