Справа № 22-а-2169/2008
Суддя: Колеснік Г.А.
Дата ухвалення: 2008-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції -
суддя Дубовик Р.Є.Микитівський
М. Горлівка справа 2а-74/07
Доповідач -Г.А.Колеснік Категорія 50
· донецький апеляційний адміністративний суд
У Х В А Л А

27 березня
2008р
Іменем
України 22-а-
2169/08

Донецькій апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів : головуючого -судді
Колеснік Г.А. ,судів Шаптала
Н.К., Ляшенко Д.В.., при секретарі -Білоус К.І ,

розглянувши адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до управління праці та соціального захисту населення Микитівського
району м. Горлівка Донецької області про перерахунок і стягнення щорічної
допомоги на оздоровлення ,-

за апеляційною скаргою Микитівського управління праці та
соціального захисту населення Горлівської міської ради
Донецької області на
постанову Микитівського районного
суду м. Горлівка Донецької області
від 19.12.2007року ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом про стягнення з управління праці та соціального
захисту населення щорічної допомоги
на оздоровлення дітей -ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження за
січень-листопад 2007 року у
розмірі -4437,32гр. , виходячи з
норм ст.. 30
Закону України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи” для учасника
1 категорії у розмірі 50% мінімальної зарплати.

Постановою
Микитівського районного суду м. Горлівка Донецької
області від 19.12.2007року позов
ОСОБА_1. задоволено частково .
Стягнуто допомога на оздоровлення за липень-листопад 2007року у
розмірі 2075 гр.

Суд першої
інстанції виходив з того ,що Законом України “ Про статус
та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи передбачена
виплата щорічної допомоги
постраждалим 1 категорії у
розмірі 50% мінімальних
заробітних плат. У зв,язку з тим
, що рішенням Конституційного Суду України від 9.07.2007року визнаний Закон
“ Про державний бюджет України на
2007 рік” в частині призупинення дії вказаного вище Закону і з
цього моменту рішення діє, тому
суд і стягнув недоплачену допомогу тільки за липень-листопад
2007року.Вказаний висновок суду є
спірним , але позивачем апеляційна скарга
на вказане рішення не подавалась.

Управління
праці та соціального захисту
населення у Микитівському
районі м. Горлівка Донецької
області подало апеляційну
скаргу на рішення
місцевого суду , просить скасувати
рішення суду першої інстанції, як
незаконне, ухвалити нову постанову
і відмовити ОСОБА_1. у позові.

Обґрунтована скарга тим,
що судом першої інстанції порушені
норми матеріального права при вирішенні
позову. Згідно Закону “ Про статус
і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”
застосування норм цього Закону проводиться у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України. Відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України № 836
від 26.07.1996року постраждалому 2 категорії виплачується допомога
на оздоровлення у
розмірі 3,30 гр. Позивачу
в таких розмірах і виплачена допомога. Це
повністю відповідає нормам
Конституції України , Законам України
про державний бюджет на
2007 рік , а також Бюджетному Кодексу ,згідно яким усі
компенсації і виплати
проводяться з бюджету тільки в межах бюджетних асигнувань. А рішення Конституційного суду України від 9.07.2007року, яким визнані неконституційними положення вказаного закону

У судовому засіданні апеляційної інстанції
позивач заперечував проти
апеляційної скарги і просив її залишити
без задоволення. Відповідач не прибув , просив
про розгляд справи у його
відсутності.

Апеляційний адміністративний суд, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційні скарги,
вважає, що апеляційна скарга управління
праці і соціального захисту населення
у Микитівському районі м. Горлівка Донецької
області не підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції
правильно встановлено, що діти
позивача є учасниками ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильської АЕС як постраждалого
1 категорії , інваліда
3 групи внаслідок Чорнобильської
катастрофи і має
право отримувати щорічно допомогу
на оздоровлення дітей згідно
Закону “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи “ в розмірі 50%
мінімальних заробітних плат.

Висновки суду першої
інстанції про розміри мінімальних
зарплат , які повинні бути
виплачені позивачеві, відповідають нормам
Закону “Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи “
і судом правильно
нараховані суми щорічної допомоги
на оздоровлення , виходячи з мінімальної заробітної плати,
яка діяла на момент виплати
допомоги.

З матеріалів
справи вбачається, що допомога
у липні-листопаді 2007 року позивачу
виплачувалась у розмірах, які не
відповідають Закону. Судом зараховані суми, які позивач
отримав на оздоровлення у цей
період.

Доводи управління
праці та соціального захисту населення про те, матеріальна допомога виплачувалась виходячи з фінансових можливостей у державі та
розмірів , які встановлені
постановою Кабінету Міністрів
України № 836 від 26.07.1996року , а з
2005 року розмір
допомоги був підвищений
Постановою Кабінету Міністрів України № 562
від 12.07.2005 року, не можуть бути взяти до уваги, як необґрунтовані.

Законом “Про
державні соціальні стандарти та Державні соціальні гарантії”
передбачено, що мінімальний
розмір заробітної плати
визначається виключно Законами України. При цьому Закони , які
встановлювали мінімальні
заробітні плати , не містили обмежень щодо застосування норм статті
48 Закону “ Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Виходячи з принципу адміністративного судочинства
-верховенства права та законності ,
що визначає пріоритетність законів
над підзаконними нормативними
актами , яким є Постанова Кабінету Міністрів
України , при вирішення даного спору
треба застосовувати безпосередньо норму
ст.. 30 названого вище Закону
“Про статус і соціальний
захист громадян, які
постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” №
796-ХП.

Доводи
апеляційної скарги про те, що
ст.. 62 Закону “ Про статус
та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” питання обчислення розміру виплат віднесено до компетенції Кабінету Міністрів є
також необгрунтованими,
оскільки Законом це не
передбачено, і навпаки, Законом
передбачено обов,язок Кабінету Міністрів України здійснювати
застосування цих норм Закону.

Слід
врахувати, що Закони України про
щорічні державні бюджети ,
крім Закону “Про
державний бюджет на 2006 рік “
не містили будь-яких обмежень
щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної
плати з метою реалізації статті
30 Закону № 796-ХП.

Тому ,виходячи із
загальних засад пріоритетності законів
над підзаконними нормативними актами при
вирішенні даного спору, застосуванню
підлягає саме ст.. 48 Закону №
796-ХП а не Постанови Кабінету Міністрів
України.

При таких
обставинах судова колегія
вважає, що судом першої
інстанції повно і всебічно
встановлені обставини справи і рішення
винесене з додержанням норм
матеріального права, підстав для
його скасування чи зміни
не має .

Керуючись ст..ст..
198, 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу
управління праці та соціального захисту населення Микитівського району м. Горлівка
Донецької області -
залишити без задоволення.

Постанову Микитівського районного
суду м. Горлівка Донецької
області від 19 грудня
2007 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та може
бути оскаржена протягом місяця у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України

Колегія
суддів

Г.А.Колеснік

Н.К.Шаптала

Д.В.Ляшенко