Справа № 2-а-71/2008
Суддя: Тітов М.Б.
Дата ухвалення: 2008-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-71/08
Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2008 року
Богуславський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Тітова М.Б.
при секретарі Давиденко М.В.
з участю позивача ОСОБА_1
представника відповідача Штефієнко Г.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Богуславі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Богуславської районної
державної адміністрації, Київської області про стягнення недоотриманих сум
одноразової допомоги на оздоровлення, -
ОСОБА_1 звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути з Управління
праці та соціального захисту населення Богуславської районної державної
адміністрації на його користь недоотримані суми на оздоровлення за 2006, 2007 роки в розмірі 4180 гривень,
посилаючись на те, що він являється потерпілим від наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС першої категорії та є інвалідом другої групи. Відповідно до
ст. 48 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” йому повинна виплачуватися щорічно
одноразова грошова допомога на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат і ця допомога виплачується за місцем проживання органами
соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається
на момент виплати вказаної грошової допомоги. Він отримав грошову допомогу на
оздоровлення в 2006 - 2007 роках значно
меншу, ніж це передбачено ст. 48 вказаного Закону. По питанню виплати
недоотриманих сум на оздоровлення він в лютому 2008 року звернувся з
відповідною заявою до відповідача, але йому листом від 06.02.2008 року було
відмовлено в задоволенні його вимог, в зв'язку з чим він змушений звернутися з відповідним позовом до
суду.
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав, посилаючись
на вищенаведені обставини і просив суд стягнути з відповідача на його
користь недоотриману грошову допомогу на
оздоровлення за 2006 - 2007 роки в
розмірі 4180 гривень.
відповідача Штефієнко Г.М. в судовому засіданні позов не визнала і просила суд
відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його
вимог, посилаючись на те, що позивачу виплачувалась допомога на оздоровлення як
потерпілому від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії в
розмірах, що були встановлені постановою Кабінету Міністрів України від
26.07.1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постановою Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Також представник відповідача
зазначила, що в Законі України «Про державний бюджет України на 2007 рік» не
були передбачені видатки на проведення перерахунку раніше виплаченої щорічної
допомоги на оздоровлення. Окрім того позивачем пропущено річний строк звернення
до адміністративного суду, який визначено ст. 99 КАС України.
Суд, заслухавши
пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши письмові матеріали
справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.
В судовому
засіданні встановлено, що позивач
ОСОБА_1 являється потерпілим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої
категорії, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1, виданим
Київською обласною державною адміністрацією 21.12.2004 року, та являється
інвалідом другої групи, що підтверджується витягом із акту огляду МСЕК від 9.12.2004 року, і його інвалідність
пов'язана з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.
Із інформації наданої відповідачем вбачається,
що ОСОБА_1 за 2006 рік виплачена допомога на оздоровлення 22.06.2006 року в
сумі 120 гривень, за 2007 - 23.02.2007
року в сумі 120 гривень.
ст.48 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” в редакції закону, що діяв до внесення
змін Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» від 28.12.2007
року, одноразова щорічна допомога на оздоровлення потерпілим від наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії виплачується у розмірі 5
мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається
частини другої статті 19 Конституції України
органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.
Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року №836 «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та від 12.07.2005
року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», на які посилається відповідач, суперечать
іншим нормам законів.
Закону України « Про встановлення мінімальної заробітної плати на 2003 рік»
розмір мінімальної заробітної плати встановлений 185 гривень, з 1.12.2003 року
- 205 гривень, який згідно внесень послідуючих змін до Державного бюджету
України зростав кожен наступний рік, вказані закони до 2006 року не мали
обмежень щодо застосування ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка
передбачає право позивача на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5
мінімальних заробітних плат.
Рішенням
Конституційного Суду України за справою
№ 1-29 /2007 року від 9 липня 2007 року визнано такими, що не відповідають
Конституції України ( є
неконституційними) положення Закону України “Про державний бюджет України на
2007 рік”, яким зупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсацій і
допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати абзаців другого,
третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, , частини
третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого
частини четвертої та частини сьомої ст.48 Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Таким чином
суд приходить до висновку, що відповідачем грошова допомога на оздоровлення
ОСОБА_1 виплачена за період 2006 - 2007 років неправильно. Виходячи із
загальних засад пріоритетності Законів України над урядовими нормативно-правовими
актами та приймаючи до уваги Рішення Конституційного Суду України за справою
№1-29/2007 від 9 липня 2007 року, при
виплаті допомоги на оздоровлення слід
керуватися ст.48 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” в редакції Закону, яка
існувала до внесення змін Законом України «Про державний бюджет України на 2008
рік» від 28.12.2007 року, а тому відповідач повинен виплачувати позивачу
щорічну допомогу на оздоровлення виходячи із суми мінімальної заробітної плати
на момент виплати щорічної компенсації на оздоровлення.

Законом України
«Про державний бюджет на 2006 рік» встановлено з 1 січня 2006 року розмір
мінімальної заробітної плати 350 гривень на місяць, з 1 липня 2006 року - 375
гривень на місяць, з 1 грудня 2006 року - 400 гривень на місяць.

Законом України
"Про державний бюджет України на 2007 рік" встановлено з 1 січня 2007
року розмір мінімальної заробітної плати - 400 гривень на місяць, з 01.04.2007
року - 420 гривень, з 1.07.2007 року - 440 гривень, з 1.10.2007 року - 460
гривень.

Відповідачем
недоплачено позивачу щорічну допомогу на оздоровлення як потерпілому від
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, інваліду другої групи,
за 2006 рік - 1630 гривень ( 350 грн. х
5 - 120), за 2007 рік - 1880 гривень ( 400 грн. х 5 - 120), всього 3510 гривень.

Суд не вбачає
підстав для відмови в задоволені позову ОСОБА_1 з підстав пропущення річного
строку звернення до адміністративного суду, оскільки Законами України «Про
державний бюджет на 2006 рік» та «Про державний бюджет на 2007 рік» зупинялась
дія ст. 48 Закону України “Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати, що позбавляло можливості позивача звертатись до
суду з посиланням на дану норму Закону, а також слід зазначити, що позивач
об'єктивно дізнався про порушення свого права на отримання допомоги на
оздоровлення в повному розмірі, коли на його звернення відповідач 06.02.2008
року відповів відмовою в виплаті належних сум.

З урахуванням
вищевикладеного та керуючись ст.ст.17, 18, 159 - 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, ст.19 Конституції України, ст.48, 70 Закону України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”(в редакції закону до внесення змін Законом України «Про державний
бюджет України на 2008 рік від 28.12.2007 року), Рішенням Конституційного Суду України за
справою №1-29/2007 від 9 липня 2007 року, суд -

П О
С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Стягнути
із Управління праці та соціального захисту населення Богуславської районної
державної адміністрації Київської області на користь ОСОБА_1 недоотримані суми
щорічної одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2006 - 2007 роки в сумі 3510 (три тисячі
п'ятсот десять) гривень.

Звільнити управління праці і соціального захисту населення Богуславської
районної державної адміністрації Київської області від сплати судового збору
(державного мита) на підставі рішення двадцять восьмої сесії п'ятого скликання
Богуславської міської ради від 29 січня 2008 року "Про надання пільг по
сплаті державного мита".

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Богуславський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
складання постанови в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.5 ст.186 КАС
України.

Головуючий
: суддя (підпис)