Справа № 22-а-1524/2008
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2008-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя - доповідач Міронова Г.М.
Суддя 1-ї інстанції
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

11 квітня 2008 року справа № 22-а-1524/08

зал судового засідання № 2 у
приміщенні суду за адресою: м. Донецьк,
бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Міронової Г.М. суддів:
Геращенка І.В., Сіваченка І.В.,

при секретарі Скопинській А.О.

з участю позивача -
ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на постанову
Лисичанського міського суду Луганської області від 14 грудня 2006 року у справі
№ 2-а-244/2006р. за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ
України в Луганській області, 3-ї особи Лисичанського МВ УМВС України в
Луганській області про перерахунок
пенсії, стягнення заборгованості по пенсії

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач у травні 2006 року звернувся з позовом, в якому
вказав, що він проходив службу в лавах МВС України, з 30.06.1994 року по
13.11.2002 року, звідки звільнився на
пенсію. Вважає, що йому невірно нараховано розмір пенсії, оскільки для
визначення розміру пенсії неврахована щомісячна доплата до грошового утримання
у розмірі 25% пенсії, яка могла бути нарахована особам, що мають право на
пенсію за вислугою років, але залишені на службі за їх згодою в інтересах
справи. Просив зобов'язати відповідача провести з 01.01.2005 року перерахунок
пенсії з урахуванням передбаченої пенсії у розмірі 25%, яка повинна була
виплачуватись, виплатити заборгованість по пенсії з 01.01.2005 року по цей час,
що створилася по причині неправильного перерахунку.

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області
від 14 грудня 2006 року позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі та
зобов'язано відповідача - управління
міністерства внутрішніх справ України в Луганській області провести перерахунок
пенсії ОСОБА_1 з урахуванням надбавки у розмірі 25% можливої пенсії, яку він
отримував в період часу з квітня 1996 року по серпень 2001 року, починаючи з
01.січня 2005 року, та виплатити різницю, яка складає заборгованість, у
зав'язку з неправильним нарахуванням.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області
від 12 грудня 2007 року замінено боржника у виконавчому провадженні з
виконавчого листа № 2-а-244 від 14.12.2006 року, виданого 28.02.2007 року на
підставі постанови Лисичанського міського суду Луганської області від
14.12.2006 року у вищевказаній справі на Головне управління Пенсійного фонду
України в Луганській області.

Головне управління Пенсійного фонду
України в Луганській області не погодилося з постановою
Лисичанського міського суду Луганської області від 14 грудня 2006 року і подало
апеляційну скаргу, в якій вказало на помилковість висновків суду, до яких суд
дійшов у зв'язку з порушенням норм матеріального права, просило скасувати
постанову і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволені його
позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції керувався ст. 43 Закону України “Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ і деяких інших осіб”, а також
постановою КМУ “ Про порядок обчислення вислуги років, призначення та
виплати пенсій і грошової допомоги
особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби за контрактом, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ і членам їхніх
сімей” від 17.07.1992 р. № 393.

Правовідносини, які є предметом спору, регулюються
Законом України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб” від 09.04.1992 року № 2262-ХII
(далі-Закон № 2262), в загальних положеннях якого вказано, що мають право на
пенсію за цим Законом, в тому числі особи офіцерського складу, при наявності
встановленої цим Законом вислуги на службі в органах внутрішніх справ, на довічну пенсію за вислугу років. Згідно
ст. 43 Закону № 2262 в редакції від 24.06.2004 року, пенсії, які призначаються особам відповідно до цього Закону, обчислюються за встановленими нормами у процентах
до середньомісячного заробітку, що
його одержували військовослужбовці до призову на військову службу чи
після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до
середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в
період проходження військової служби за
контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення)
для обчислення їм пенсій визначається у порядку, встановленому Законом України "Про пенсійне
забезпечення".

Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262 та членам їх сімей обчислюються з
грошового забезпечення цих військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу. При цьому для обчислення їм пенсій
враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років,
надбавки за вчене звання і вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби у
порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до Указу Президента
України „Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу
та оплати праці працівників органів внутрішніх справ” від 04.10.1996 року № 926/96 (надалі - Указ Президента №
926/96) керівникам управлінь органів внутрішніх справ було надано право у межах
асигнувань, що виділяються на утримання цих
органів, установлювати особам рядового і начальницького складу органів
внутрішніх справ, які мають право на
пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їхньою
згодою та в інтересах справи на службі, - щомісячну доплату до грошового
утримання в розмірі від 25 до 50 відсотків
суми пенсії, яка б могла бути їм нарахована.

Тобто, надбавка не була обов'язковою для всіх зазначених
в п. 3 Указу Президента № 926/96 осіб, а встановлювалася за рішенням керівника
органів внутрішніх справ.

Законом України «Про внесення змін до статті 43 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб" від 15.06.2004 року № 1769-ІУ, який набрав
чинності з 01.01.2005 року, внесено зміни до ст. 43 Закону № 2262.

Відповідно до вищезазначеного Закону п. 3 ст. 43
викладено у наступній редакції: "Пенсії
особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, обчислюються з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених законодавством.”

На підставі вищевикладеного, доплата від суми пенсії входить
до додаткових видів грошового забезпечення і повинна враховуватись при
розрахунку та виплаті пенсій з 1 січня 2005 року.

ОСОБА_1 був звільнений після проходження служби в ОВС і
отримав право на пенсію за вислугу років 13.11.2002 року, тобто до набрання
чинності Закону України «Про внесення змін до статті 43 Закону України
"Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та
деяких інших осіб".

Відповідно до ст. 58 Конституції України Закони та інші
нормативно-правові акти не мають зворотної
дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За ст. 43 Закону № 2262, пенсії особам офіцерського
складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію
за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються
з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового забезпечення
(надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Згідно роз'яснень Міністерства внутрішніх справ України від
18.08.2005 року № 15/5-4616 вищезазначена
надбавка включається в розмір пенсії тільки у випадках, коли вона була встановлена на підставі наказу
начальника та на момент звільнення працівника її не було знято наказом. Відповідно до листа МВС України від 15.11.2005
року, доплата від суми пенсії включається у
розмір пенсії тільки пенсіонерам, які фактично її отримували на момент
звільнення та у розмірі, в якому вона була встановлена.

Крім того, судова колегія вважає помилковим висновки суду
першої інстанції щодо зобов'язання головного управління Пенсійного фонду
України в Луганській області проводити виплати недоплаченої суми пенсії
позивачу, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській
області не є правонаступником управляння МВС України в Луганській області.
Згідно статті 104 Цивільного кодексу України правонаступництво передбачає передання однією юридичною особою іншим юридичним
особам всього свого майна, прав та обов'язків,
та має місце при злитті, приєднанні, поділу або перетворенні юридичної особи. Відповідно до листа Міністерства
юстиції України від 30.03.2007 №21-46-139, органи Пенсійного фонду не є правонаступниками Міністерства внутрішніх справ
України та немає законних підстав відповідати по заборгованості, яка
виникла до набрання чинності Законом України "Про державний бюджет на 2007
рік", тобто до 01.01.2007 року. Крім того, до 2007 року кошти на
призначення та виплату пенсій вищезазначеній категорії
громадян, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших
осіб" передбачались у законах України
про Державний бюджет на відповідний рік зазначеним вище органам, а з
01.01.2007 року кошти на призначення та виплату пенсій цим особам передбачені Пенсійному фонду України. Тобто Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській
області не є правонаступником уповноважених органів.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку,
що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню.

Керуючись
статтями 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія судців

П
О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну
скаргу УМВС України в Луганській області на постанову
Лисичанського міського суду Луганської області від 14 грудня 2006 року у справі № 2-а-244/2006 р. задовольнити повністю.

Скасувати
постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 14
грудня 2006 року у справі № 2-а-244/2006
р. за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в
Луганській області, 3-ї особи Лисичанського МВ УМВС України в Луганській
області про перерахунок пенсії,
стягнення заборгованості по пенсії.

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Луганській області, 3-ї особи Лисичанського МВ УМВС
України в Луганській області про
перерахунок пенсії, стягнення заборгованості по пенсії -
відмовити повністю за їх безпідставністю..

Постанова
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Повний
текст постанови складений 17 квітня 2007 року.

Постанова
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий
Міронова
Г.М.

Судді Геращенко
І.В.

Сіваченко
І.В.