Справа № 2/180
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2008-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м. Київ

16.05.2008 р.
№ 2/180

За
позовом ОСОБА_1

До Вищої ради юстиції

Про визнання протиправною бездіяльність
та зобов'язання здійснити дисциплінарне провадження

Головуючий суддя: Келеберда В.І.

Судді: Арсірій Р.О.

Кротюк
О.В.

Секретар
Мельникова Л.В.

Представники сторін:

Позивач ОСОБА_1.

Від позивача: ОСОБА_2.

Від відповідача: ОСОБА_3.

Обставини справи:

Позов
заявлено про визнання неправомірною бездіяльність Вищої ради юстиції щодо
розгляду звернення ОСОБА_1. стосовно порушення суддею Святошинського районного
суду міста Києва ОСОБА_4. та суддями Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_5.,
ОСОБА_6., ОСОБА_7. суддівської присяги згідно підстав, передбачених у п.5 ч.5
ст. 126 Конституції України та про зобов'язання відповідача перевірити
звернення ОСОБА_1. і прийняти відповідь за результатами перевірки.

В
обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на ст. ст. 40, 55 Конституції
України та зазначає про відсутність у відповіді відповідача фактичних даних
перевірки викладених у заяві обставин та відсутність колегіального розгляду
заяви позивача.

Відповідач
проти позову заперечив. В якості безпідставності вимог позивача представник
відповідача зазначила, що фактично позивач у зверненні не погодився із
прийнятими судами рішеннями та вказав ті обставини, які повинні бути об'єктом дослідження
тільки в ході судового розгляду справи та апеляційного і касаційного оскарження
прийнятих судами рішень. Згідно Закону України «Про Вищу раду
юстиції»відповідач не наділений правом апеляційного та касаційного перегляду
ухвалених судових рішень, про що і було повідомлено позивача.

В
процесі судового розгляду справи позивачем заявлено клопотання від 04.03.08р.
про залучення до матеріалів справи інформаційних матеріалів, а саме: довідку
члена Вищої ради юстиції Задорожного О.В. від 04.06.07р., рішення Вищої ради
юстиції за матеріалами розгляду пропозиції члена ВРЮ Задорожного О.В. від
06.06.07р. та статтей ОСОБА_8., що надруковані у газеті «Юридична практика»№ 51
від 19.12.06р., № 15 від 11.04.05р. та № 43 від 25.10.05р. Крім того, позивач
просить суд визнати інформацію, викладену у зазначених матеріалах, в якості
загальновідомої та такої, що не потребує доказування.

Відповідно
до ст. 79 КАС України письмовими доказами є документи (у тому числі електронні
документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в
собі відомості про обставини, які мають значення для справи. З огляду на норму
зазначеної статті суд задовольняє клопотання позивача про залучення до
матеріалів справи наданих друкованих записів в якості письмових доказів
позивача, проте оцінка таких доказів здійснюється судом відповідно до ст. 86
КАС України.

Розглянувши
подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.09.07р.
позивач звернувся до виконуючої обов'язки Голови Вищої ради юстиції Ізовітовой
Л.П. із заявою про ініціювання здійснення дисциплінарного провадження стосовно
судді ОСОБА_5. згідно ст. 131 Конституції України.

Заява
ОСОБА_1 зареєстрована Відділом організації прийому громадян Вищої ради юстиції
за вхідним № К-2139/0/707 12 вересня 2007 року.

Відповідно
до Закону України від 02.10.96р. № 393/96-ВР «Про звернення громадян»(далі
-Закон № 393/96-ВР) цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами
України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної
влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення
їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб,
державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості
для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на
поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних
інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Громадяни
України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно
від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що
стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації
своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів
та скаргою про їх порушення.

Під
зверненнями громадян Закон № 393/96-ВР розуміє викладені в письмовій або усній
формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Так,
згідно ст. 3 Закону № 393/96-ВР заява -це звернення громадян із проханням про
сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав
та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в
діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності,
народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також
висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Сторони
не оспорюють той факт, що позивач звернувся до відповідача саме із заявою, в
якій просив притягнути до дисциплінарної відповідальності суддю Апеляційного
суду міста Києва.

Розділом
ІІ Закону № 393/96-ВР встановлено порядок розгляду звернень громадян.

Так,
відповідно до ст.ст. 15, 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади та їх
посадові особи зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати звернення громадян,
перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань).

14.09.07р.
Головою Вищої ради юстиції Ізовітовой Л.П. доручено начальнику Управління з
питань попереднього розгляду звернень та організації прийому громадян Архипович
Л.В. розглянути заяву ОСОБА_1. та надати Голові ВРЮ відповідні пропозиції у
встановлений законом строк.

15.10.07р.
виконуючий обов'язки Голови Вищої ради юстиції Шелест М.А. надіслав лист №
К-2139-6635/0/9-07 на адресу ОСОБА_1., яким повідомив, що при вивченні його
заяви про притягнення судді до відповідальності не встановлено підстав для
звільнення судді за порушення присяги, оскільки заява не містила таких
відомостей, а підставою для звернення до ВРЮ стало прийняття суддею
апеляційного суду процесуального документа у цивільній справі за результатами
розгляду апеляційної скарги, що є формою здійснення правосуддя, а тому підлягає
оскарженню в порядку, встановленому відповідним процесуальним кодексом.

Отже,
зауваження позивача щодо бездіяльності Вищої ради юстиції щодо його звернення
не відповідає обставинам справи, оскільки відповідачем було надіслано відповідь
на заяву позивача, що і передбачено вимогами Закону № 393/96-ВР.

Щодо
порушення дисциплінарного провадження та притягнення судді до відповідальності
за порушення суддівської присяги на підставі ч.5 ст. 126 Конституції України
суд вбачає за необхідне вказати про наступне.

Дисциплінарне
провадження стосовно суддів апеляційних судів здійснює Вища кваліфікаційна
комісія суддів України і лише за офіційними зверненнями осіб, визначених у
частині 2 статті 97 Закону України «Про судоустрій України». Законність та
обґрунтованість судових рішень, у тому числі правильність застосування норм
матеріального права, наявність порушень норм процесуального права,
перевіряються лише судами апеляційної та касаційної інстанцій у визначеному
законом порядку.

Статус
Вищої ради юстиції визначається Конституцією України і Законом України №
22/98-ВР від 15.01.98р. «Про Вищу раду юстиції»(далі -Закон № 22/98-ВР).
Відповідно до вказаного Закону Вища рада юстиції є колегіальним, незалежним
органом, відповідальним за формування високопрофесійного суддівського корпусу,
здатного кваліфіковано, сумлінно та неупереджено здійснювати правосуддя на
професійній основі, а також за прийняття рішень стосовно порушень суддями і
прокурорами вимог щодо несумісності та у межах своєї компетенції про їх
дисциплінарну відповідальність.

Глава
4 Закону № 22/98-ВР регулює питання дисциплінарного провадження щодо суддів
Верховного Суду України і вищих спеціалізованих судів. Так, Вищій раді юстиції
надано право притягнути до дисциплінарної відповідальності суддів вищих
спеціалізованих судів з підстав, передбачених у пункті 5 частини п'ятої статті
126 Конституції України та Законом України «Про статус суддів». Підставою для
відкриття дисциплінарного провадження є подання: 1) народного депутата України;
2) Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; 3) члена Вищої ради
юстиції за результатами перевірки повідомлень. Тобто, позивач не є суб'єктом
подання для відкриття дисциплінарного провадження Вищою радою юстиції.

З
іншого боку, згідно рішення Конституційного Суду України № 9-рп/2002 від 21
травня 2002 року (справа про Закон України «Про Вищу раду юстиції»), Вища рада
юстиції зобов'язана перевіряти звернення кожного громадянина, якщо в них містяться
відомості про наявність передбачених частиною п'ятою статті 126 Конституції
України підстав для звільнення судді з посади, про факт дисциплінарного
проступку судді Верховного Суду України або судді вищого спеціалізованого суду.

Як
встановлено судом, у зверненні ОСОБА_1. відповідач наявність таких відомостей
не встановив.

Позивач
у заяві зазначає про порушення суддею присяги під час апеляційного розгляду
цивільної справи.

Порядок
судового розгляду справи, апеляційного та касаційного провадження регулюється
зокрема нормами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.
Порядок вирішення питань, які порушені позивачем у його заяві вирішується під
час реалізації судом своїх владних повноважень, як органом судової влади.

Державна
влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та
судову.

Законом
України «Про судоустрій України»визначено правові засади організації судової
влади та здійснення правосуддя в Україні, систему судів загальної юрисдикції,
основні вимоги щодо формування корпусу професійних суддів, систему та порядок
здійснення суддівського самоврядування, а також встановлює загальний порядок
забезпечення діяльності судів та регулює інші питання судоустрою. Судова влада
реалізується шляхом здійснення правосуддя у формі цивільного, господарського,
адміністративного, кримінального, а також конституційного судочинства.
Правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а
також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не
допускаються.

З
аналізу наведених нормативно-правових актів вбачається, що на відповідача таких
функцій законом не покладено, а тому вирішення порушених позивачем питань може
бути здійснено виключно у формі цивільного, господарського, адміністративного,
кримінального судочинства.

Щодо
твердження позивача про здійснення Вищою радою юстиції своїх повноважень шляхом
ухвалення колегіального рішення за результатами розгляду звернення громадянина
суд вбачає за необхідне пояснити наступне.

Статус,
повноваження, організація і порядок діяльності Вищої ради юстиції визначаються
Конституцією України, Законом України «Про Вищу раду юстиції»та регламентом
Вищої ради юстиції, який затверджується на її засіданні.

Рішенням
Вищої ради юстиції від 8 лютого 2006 року № 5 (із змінами, внесеними рішеннями
від 22.02.06р. № 61, від 15.03.06р. № 94, від 07.06.06р. № 334 та від
17.10.06р. № 458) затверджено регламент Вищої ради юстиції (далі -Регламент),
яким визначено організацію та порядок діяльності колегіального органу на реалізацію
повноважень, наданих Вищій раді юстиції Конституцією України та Законом України
«Про Вищу раду юстиції». Тобто, встановлено процедуру здійснення таких
повноважень, оскільки ні Конституцією України, ні Законом України «Про Вищу
раду юстиції»не встановлено порядок вчинення певних дій посадовими особами
відповідача та членами ВРЮ щодо реалізації наданих конституційних повноважень.
При цьому, організаційне, інформаційно-довідкове та інше забезпечення
діяльності Вищої ради юстиції покладено на секретаріат ВРЮ. Положення про
секретаріат Вищої ради юстиції, його структуру і штат затверджується Вищою
радою юстиції (ст. 48 Закону № 22/98-ВР).

Параграфом
1.2 Розділу І Регламенту встановлені повноваження Голови Ради. Так, Голова Ради здійснює повноваження, визначені
статтею 21 Закону України «Про Вищу раду юстиції», а також: в порядку,
передбаченому цим Регламентом, доручає члену Ради провести перевірку
відомостей, викладених у пропозиціях, зверненнях, скаргах, повідомленнях;
координує діяльність членів Ради по виконанню доручень та підготовці
відповідними структурними підрозділами секретаріату матеріалів на засідання
Ради; затверджує положення про структурні підрозділи секретаріату Ради,
посадові інструкції та інші інструкції з питань діяльності секретаріату, порядок
атестації працівників секретаріату згідно з чинним законодавством тощо.

Тобто,
Голова ВРЮ наділена правом затверджувати інструкції з питань діяльності
секретаріату, посадові інструкції службовців Апарату ВРЮ, а також правом
доручити провести попередню перевірку відомостей відповідному структурному
підрозділу.

Параграфом
2.1 Регламенту затверджено, що питання, що належать до повноважень Ради, на
розгляд Ради після їх попереднього розгляду виносить відповідна секція. Дату
засідання секції визначає Секретар секції, а у разі відсутності -Голова Ради.

Розділом
ІV Регламенту встановлено порядок підготовки та розгляду питань, що належать до
повноваження Ради. Так, у параграфі 4.3.2 зазначається, що звернення, що
містять повідомлення про наявність підстав для звільнення судді з посади за
особливих обставин, за дорученням Голови Ради або Заступника можуть попередньо
вивчатися у відповідних структурних підрозділах секретаріату. За
результатами попереднього розгляду таких звернень складається мотивований
висновок, у якому в стислій формі викладаються обставини, якими обґрунтовується
наявність підстав для звільнення судді та пропозиції щодо необхідності або щодо
відсутності необхідності проведення перевірки.

Звернення,
у якому міститься повідомлення про порушення суддею присяги, що надійшло
безпосередньо членові Ради, реєструє відповідний структурний підрозділ
секретаріату. Таке звернення за згодою члена Ради, на адресу якого воно
надійшло, за дорученням Голови Ради вивчає відповідний структурний підрозділ
секретаріату. За результатами вивчення звернення готується відповідний
висновок, який разом зі зверненням та доданими до нього матеріалами передається
Голові Ради або Заступникові, які вирішують питання щодо призначення перевірки.
За відсутності підстав для перевірки відповідний структурний підрозділ готує
проект відповіді автору звернення, що містить повідомлення про наявність
підстав для звільнення судді з посади за особливих обставин.

Таким
чином, з огляду на викладену у Регламенті процедуру розгляду звернень громадян
щодо наявності підстав для звільнення судді з посади за особливих обставин (у
тому числі за порушення суддівської присяги), Ізовітовою Л.П. як керівником
конституційного органу держави, з одного боку, та як членом Вищої ради юстиції,
з іншого, було правомірно доручено начальнику Управління з питань попереднього
розгляду звернень та організації прийому громадян Архипович Л.В. провести
попередній розгляд звернення ОСОБА_1. та надати відповідні пропозиції щодо
необхідності проведення перевірки. При цьому, висновок про наявність чи
відсутність таких підстав приймає Голова або Заступник Ради, які обрані з числа
членів Вищої ради юстиції та наділені правом одноособово вирішити за наявності
законних підстав про необхідність винесення на розгляд секції та Ради порушених
у зверненні питань з метою прийняття колегіальним органом рішення про звернення
до відповідної кваліфікаційної комісії суддів, як це і передбачено ст.ст. 21,
22 Закону України «Про Вищу раду юстиції»та положенням параграфа 5.2 Регламенту
ВРЮ.

З
огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач діяв в межах
наданих йому повноважень, на підставі закону та не порушив прав та охоронюваних
законом інтересів позивача, а тому підстав для задоволення позову не
вбачається.

Враховуючи
викладене, позов визнаються судом необґрунтованим та таким, що не підлягає
задоволенню.

Керуючись
ч. 3 ст. 160, ст.ст. 161-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста
Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити
у задоволенні позову.

Постанова
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження (ст.254 КАС України).

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом 10 днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 КАС України -з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на
постанову суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Головуючий
суддя
В.І. Келеберда

Судді
Р.О. Арсірій

О.В. Кротюк