Справа № 22-а-1919/2007
Суддя: Любобратцева Н.І.
Дата ухвалення: 2007-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня
2007року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді Любобратцевої Н.М. суддів Даніла Н.М.

Чистякової Т.І.

при секретарі Бахтагарєєвої М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Сімферополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини А 1100 про стягнення
компенсації замість невиданого продовольчого пайку, за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову Сакського міськрайонного суду АР Крим від 30 листопада 2006 року,

встановила:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до Військової частини А 1100 про стягнення
компенсації замість невиданого продовольчого пайку Позовну заяву мотивує тим,
що він проходив військову службу у Військовій частині А 1100. У порушення ст. 9 ч.2 Закону
України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх
сімей», Постанов Кабінету Міністрів України від 12.03.1996р. № 316, від 29.03.2002 року №426 « Про норми
забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України і
інших військових формувань» продовольчий пайок йому не видавався, внаслідок
чого за період з 24.02.2005
року по 23.10.2006 року
склалася заборгованість у розмірі 3822грівень, яку він просив стягнути на свою
користь з відповідача

Постановою
Сакського міськрайонного суду АР Крим від 30
листопада 2006 року
позов залишений без задоволення.

Не погодившись з
постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати
зазначену постанову, як ухвалену з порушенням норм матеріального права.

Перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає
апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи
постанову, суд виходив із необґрунтованості заявлених вимог. Колегія суддів
погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам
справи та законодавству.

Так, із
матеріалів справи вбачається, що позивач проходив військову службу в Збройних
Силах України, звільнений в запас наказом від 20.10.2006року ( а.с.6)

Відповідно до ч.
2 ст. 16 Закону України « Про Збройні Сили
України» соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей
здійснюється відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей" та інших
нормативно-правових актів.

Справа №
22-а-191907
Головуючий в першій інстанції

Суддя: Копичинський О.В. Доповідач: суддя - Чистякова Т.І.

-2-

Відповідно до ч.
2 ст. 9 Закону України
«Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей»
військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також
речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову
компенсацію замість них.

Дію вказаної
норми закону призупинено в частині одержання військовослужбовцями продовольчих
пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового
майна (за винятком військовослужбовців Міністерства оборони України, Служби
безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної
служби України, Управління державної охорони та Головного управління внутрішніх
військ Міністерства внутрішніх справ України, що використовують цивільний одяг,
який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців) згідно із
Законом України « Про
деякі міри по економії бюджетних коштів» від 17.02.2000 p. N 1459-ИІ, який
набрав чинності з 11 березня
2000року, та Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 Закону України
«Про деякі міри по економії бюджетних коштів» від 23 березня 2000року
№ 1577-111.

Норми
забезпечення продовольчими пайками, або грошової компенсації замість них були
встановлені Постановою Кабінету Міністрів України №316 від 12 березня
1996року. Вказаною постановою була передбачена норма №7, яка встановлювала
пайок для видачі на руки генералам, адміралам, офіцерам, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям, які проходять службу за контрактом, Збройних Сил,
Прикордонних військ, Національної гвардії, Служби безпеки, Цивільної оборони,
Управління державної охорони, військовослужбовцям та особам рядового і
начальницького складу МВС.

Після прийняття
Постанови Кабінету Міністрів України №426
від 29 березня
2002року «Про норми харчування військовослужбовців збройних Сил, інших
військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і
підрозділів цивільного захисту» втратила чинність вищезазначена Постанова
Кабінету Міністрів України №316
від 12 березня
1996року. Постановою КМУ №
426 від 29 березня
2002року встановлена загальновійськова норма №1 харчування військовослужбовців Збройних Сил та інших
військових формувань, при цьому за вказаною нормою забезпечуються харчуванням
військовослужбовці офіцерського складу лише при виконанні специфічних функцій
та проходження служби в оперативних умовах, наприклад - чергування,
обслуговування авіаційної техніки та таке інше.

Видача
військовослужбовцям продовольчого пайка, або грошової компенсації замість
нього, на умовах, які були передбачені Постановою Кабінету Міністрів України №316 від 12 березня 1996року,
Постанова Кабінету Міністрів України №426
від 29 березня
2002року не передбачає. Підстави для нарахування суми компенсації замість
продовольчого пайка за нормою №1,
передбаченою Постанова Кабінету Міністрів України №426 від 29 березня
2002року, відсутні.

Згідно зі ст. 15 Закону України « Про Збройні Сили
України» фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Грошова
компенсація замість продовольчого пайка військовослужбовцям, в тому числі і
позивачу, за період з 11
березня 2000року до часу його звільнення зі служби не нараховувалась і
кошти на виплату такої компенсації за вказаний період не передбачались в
фінансуванні військових частин .

Згідно зі ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

-3-

Оскільки постанова
суду ухвалена з
додержанням норм матеріального і процесуального законодавства, колегія
суддів вважає апеляційну скаргу не
підлягаючою задоволенню. Підстави для
скасування постанови суду
по доводам, наведеним
в апеляційній скарзі, відсутні.

Виходячи з
наведеного та керуючись
ст. 195, 198,
200 207 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА: Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити. Постанову Сакського
міськрайонного суду АР Крим від 30 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена протягом одного місяця з дня набрання нею законної
сили безпосередньо до суду Вищого адміністративного суду України.

Судді: Любобратцева Н.І. Даніла Н.М. Чистякова
Т.І.