Справа № 22-а-1576/2008
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2008-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

21
березня 2008 року справа
№ 22-а-1576/08

зал
судового засідання № 2 у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк,
бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суд у складі:

Головуючого судді

Міронової Г.М.

суддів: при секретарі за участю
представників від позивача від відповідача

Сіваченка І.В., Сухарька М.Г.
Агейченковій К.О. ОСОБА_1 - особисто; ОСОБА_2 - за довіреністю від
21.03.2008 р.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Управління Пенсіонного фонду України
в Совєтському районі м. Макіївки Донецької області;

на постанову

Донецького окружного
адміністративного суду

Від

03 грудня 2007 року

по справі

№
2-а-6349/2007 (суддя Могильницький М.С.)

за позовом

ОСОБА_1

До

Управління Пенсіонного фонду
України в Совєтському районі м.
Макіївки Донецької області;

Про

визнання неправомірною відмови
включити в спеціальний стаж для призначення пенсії за вислугу років та
зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
вищевказаним позовом.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2007
року позов ОСОБА_1 до Управління Пенсіонного фонду України в Совєтському районі
м. Макіївки Донецької області про визнання неправомірною відмови включити в
спеціальний стаж для призначення пенсії за вислугу років та зобов'язання
вчинити дії задоволено повністю.

Не погодившись з таким судовим рішенням,
управління Пенсіонного фонду України в Совєтському районі м. Макіївки
Донецької області подало апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нове
судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що
позивач працював в період з 15.11.1990 року по 22.07.1992 року на посаді
державного санінспектора - помічника санітарного лікаря в Совєтському
державному районному центрі захисту та зміцнення здоров'я населення, зокрема,
зазначена посада відноситься до середнього медичного персоналу.

Крім того, Совєтський державний районний центр захисту та
зміцнення здоров'я населення утворився внаслідок перетворення Совєтської
районної санітарно - епідеміологічної станції м. Макіївки на підставі наказу
Макіївської міської санітарно - епідеміологічної станції № 1 від 12 листопада
1990 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до висновку, що
при вирішення питання про віднесення Совєтського районного центру захисту і
зміцнення здоров'я населення до переліку закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за
вислугу років, треба враховувати характер діяльності закладу, його функції.

Таким чином, зміна назви закладу не може стати причиною
для не віднесення його до зазначеного переліку.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав
доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив їх задовольнити, на чому
заперечував позивач та просив постанову суду першої інстанції залишити без
змін.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду
першої інстанції без змін з наступних підстав.

Як
встановлено в судовому засіданні та не заперечується відповідачем, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, дійсно працювала в період з 15.11.1990 року по 22.07.1992 року на посаді державного санінспектора -
помічника санітарного лікаря в Совєтському державному районному центрі захисту
та зміцнення здоров'я населення та вказана посада відноситься до середнього
медичного персоналу.

Крім
того, згідно наказу № 1 від 12.11.1990 року Макіївської міської санітарно -
епідеміологічної станції Совєтський державний районний центр захисту та
зміцнення здоров'я населення утворився внаслідок переутворення Совєтської
міської СЕС № 1.

Таким
чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правильно дійшов до
висновку щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1,
оскільки на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»
право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30
років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно до Переліку закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких
дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, віднесені санітарно -
епідеміологічні заклади та посади лікарів та середнього медичного персоналу
(незалежно від найменування посад).

Здійснюючи апеляційний перегляд справи, колегія суддів
виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і
свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне
забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, статтею 8,
частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції
України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване,
звужене чи обмежене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є
виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства
права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про
протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, як при
розгляді справи у суді першої інстанції, так і при апеляційному перегляді,
відповідачем не було додано належних доказів стосовно того, що оспорюване
рішення (протокол № 20 від 27.09.2007 р.) прийнято ним законно та обґрунтовано.

Колегія
суддів вважає, що дії відділу пенсійного забезпечення в Совєтському районі м.
Макіївки Донецької області щодо відмови в призначенні пенсії за вислугою років,
згідно ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є неправомірними,
оскільки не відповідають вимогам діючого законодавства.

Враховуючи
вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв
постанову з дотриманням норм матеріального права.

Керуючись
статтями 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
:

Апеляційну скаргу Управління Пенсіонного фонду України в Совєтському районі
м. Макіївки Донецької області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 03 грудня 2007 року у справі № 2-а-6349/07
залишити без задоволення.

Постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 03 грудня 2007 року у справі № 2-а-6349/07
за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсіонного фонду України в Совєтському районі м. Макіївки
Донецької області «про визнання неправомірною
відмови включити в спеціальний стаж для призначення пенсії за вислугу років та
зобов'язання вчинити дії» - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції.

Головуючий Г.М.Міронова

Судді
І.В.Сіваченко

М.Г.Сухарьок