Справа № 22-а-48/2008
Суддя: Шаптала Н.К.
Дата ухвалення: 2008-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції:
Афанасьєвський Ю.М. Справа № 22-а- 48/08
Суддя-доповідач: Шаптала Н.К.
донецький апеляційний адміністративний
суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2008 року місто Донецьк

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Шаптала
Н.К.

суддів апеляційного суду: Ляшенка Д.В., Колеснік Г.А.

при секретарі
судового засідання: Білоус
К.І.

З участю сторін: сторони у судове засідання не з'явивились, про дату, час
та місце розгляду справи повідомлені належним чином;

розглянувши
апеляційну скаргу

ОСОБА_1
ОСОБА_2

на
постанову

Краснодонського
міськрайонного суду Луганської області

від

30 липня
2007 року

за
позовом

ОСОБА_1
ОСОБА_2

до

Управління Пенсійного фонду України в місті Краснодоні Луганської області

про

Визнання
дій неправомірними, перерахунок пенсії, поновлення виплат та стягнення
заборгованості по пенсії;

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 30 липня 2007 року
було відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Краснодоні Луганської області про визнання дій відповідача неправомірними,
перерахунок пенсії, поновлення виплат та стягнення заборгованості по пенсії.

Позивачі з даною
постановою суду не погодились та подали апеляційну скаргу, в якій просили
постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення по суті
заявлених позовних вимог.

Колегія суддів,
заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга позивачів задоволенню не підлягає, а постанова
суду першої інстанції має бути залишена без змін.

До такого
висновку колегія прийшла з огляду на наступне:

Як встановлено
судом першої інстанції, ОСОБА_1 згідно зі свідоцтвом про шлюб з 07.10.1967 року
перебувала у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_3. У 1990 році ОСОБА_3 вийшов на
пенсію за віком. З 19.10.2000 року ОСОБА_3 згідно з висновками МСЕК була
встановлена І група інвалідності. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що свідчить
свідоцтво про смерть.

Судом першої
інстанції при розгляді позовної заяви було встановлено, що при житті ОСОБА_3
отримував пенсію у сумі 274,96грн., окрім пенсії отримував щомісячну страхову
виплату у зв»язку з втратою працездатності у розмірі 146,74грн., тобто на день
смерті ОСОБА_3 мав щомісячний доход у розмірі 421,7 грн. та його річний доход
за 2002р. склав 5060,4 грн.

Судом також
встановлено, що на момент смерті свого чоловіка ОСОБА_3, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1
позивачка працювала з 03.12.2001р. на посаді заступника головного бухгалтера
ДВАТ «Управління по згущенню породних відвалів та рекультивації земель» та
закінчила свою трудову діяльність 13.08.2003р., коли звільнилась з посади
заступника головного бухгалтера ВП «Управління по згущенню породних відвалів та
рекультивації земель» ДП «Краснодонвугілля» за власним бажанням. За час роботи
заробіток позивачки склав: за грудень 2001р. -369 грн., за 2002р. - 6693,52
грн. Крім цього позивачка з травня 2001 року отримувала пенсію за віком при
неповному пільговому стажу за Списком №1. З квітня 2001р. розмір пенсії
позивачки складав 143 грн., з серпня 2001р. - 156 грн., з січня 2002р.- 172
грн., а з квітня 2002р. - 189,20 грн.

Таким чином,
судом першої інстанції було встановлено, що річний доход позивачки за 2002 рік,
тобто на день смерті її чоловіка, склав 8913,22 грн. ( 6693,52 грн. заробітна
плата та и 2219,7 грн. пенсії), тоді як річний доход ОСОБА_3 за 2002 рік склав
5060,4 грн.

Позивач ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2, як встановлено судом під час розгляду справи, - онуком померлого
ОСОБА_3, батьками ОСОБА_2 згідно зі свідоцтво про його народження є ОСОБА_1 та
ОСОБА_4. Рішенням Краснодонського міського суду Луганської області від
27.04.1993 року з батька позивача - ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4

Як вбачається з
протоколу судового засідання (а.с.106), та як на то вказував суд першої
інстанції, позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначав, що останні 5-7 років
на його утримання батько сплачує аліменти, аліменти сплачувались ще при житті його діда ОСОБА_3. Матір позивача ОСОБА_2 -
працездатна працює, секретарем ППО «Рекультивація» та має постійний дохід.

Таким чином, з
наведеного, колегія суддів вбачає, що на час смерті чоловіка - ОСОБА_1
отримувала пенсію за пільговим стажем, пенсійного віку (55 років) не досягла,
її дохід навіть перевищував дохід чоловіка, тобто суд вважає, що ОСОБА_1 не
перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3.; що стосується позивача ОСОБА_2
- то у нього є працездатна матір, батьком на його утримання сплачуються
аліменти, батьки не позбавлені батьківських прав, та за таких обставин, суд
першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_2, також не був визнаний особою,
що знаходилась на утриманні померлого ОСОБА_3

Аналізуючи норми
закону, які регулюють питання призначення пенсії в разі втрати годувальника,
колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до
ст. 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст.ст. 26,36
Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне забезпечення» право
на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім»ї
померлого годувальника, які були на його утриманні, непрацездатними
членами сім»ї вважаються дружина (чоловік), якщо вони є інвалідами або досягли
чоловіки - 60 років, жінки -55 років, онуки за умови, якщо вони не мають
непрацездатних батьків.

Нормами ст. 28
Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст. 36 Закону України
«Про загальнообов»язкове державне пенсійне забезпечення» встановлено, що право
на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім»ї, членами
сім»ї померлого вважаються такі, що були на його утриманні, якщо вони були на
його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них
постійним і основним джерелом засобів для існування.

Крім того,
колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення,
також вірно посилався на Постанову Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 року «Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»,
якою також зазначається, що непрацездатні члені сім»ї загиблого, які мали
самостійний заробіток або одержували пенсію на час його смерті, можуть бути
визнані утриманцями потерпілого, якщо частка заробітку останнього, що припадала
на кожного з них, була основним і постійним джерелом їх існування.

З
урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та
всебічно з'ясував обставини справи та прийшов до вірного висновку відмовивши
позивачам в задоволенні позову, оскільки підстав передбачених діючим
законодавством для призначення позивачам пенсії в зв'язку з втратою
годувальника - не має.

Таким
чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивачів є
не обґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції
має бути залишена без змін.

Керуючись
вимогами ст. ст. 195, п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Краснодонського
міськрайонного суду Луганської області від 30 липня 2007 року щодо відмови в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в місті Краснодоні Луганської
області про визнання дій відповідача неправомірними, перерахунок пенсії,
поновлення виплат та стягнення заборгованості по пенсії - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України
шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця після набрання законної
сили.

Колегія суддів: Н.К.Шаптала

Г.А.Колеснік

Д.В.Ляшенко