Справа № 21-1332во06
Суддя: Кривенко В.В.
Дата ухвалення: 2007-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 жовтня 2007 року м.
Київ

Колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кривенка В.В.,

суддів:

Гусака М.Б., Маринченка В.Л., Панталієнка П.В.,

Самсіна І.Л., Терлецького О.О., Тітова Ю.Г., -

розглянувши у порядку письмового провадження за скаргою Виноградівської
митниці про перегляд за винятковими обставинами ухвали Вищого адміністративного
суду України від 26 жовтня 2006 року справу за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до держави в особі Державної митної служби
України, посадових осіб Закарпатської митниці ОСОБА_2 і ОСОБА_3, за участю
третіх осіб: Хустської об'єднаної державної податкової інспекції, управління
Пенсійного фонду України у м. Хусті та в Хустському районі Закарпатської
області - про відновлення становища, що існувало до порушення прав і про
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2004 року суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом. Обґрунтувавши свої вимоги тим, що внаслідок
протиправних дій відповідачів його права як суб'єкта підприємницької
діяльності, що придбав спеціальний торговий патент, були порушені. Враховуючи,
що строк дії вказаного патенту встановлений терміном у три роки, а внаслідок
протиправних дій відповідачів він протягом 323 днів не міг реалізувати надані
йому патентом права, позивач просив відновити становище, що існувало до
порушення його прав шляхом покладення на державу Україна в особі її органів
обов'язку дотримуватися протягом 323 днів з дня набрання рішенням суду законної
сили особливого правового статусу, передбаченого патентом. Також позивач просив
стягнути із ОСОБА_4 і ОСОБА_3 по 1500 грн у рахунок відшкодування моральної
шкоди, оскільки саме вони безпосередньо відмовляли в митному оформленні
товарів, які позивач намагався ввезти на митну територію України.

Шевченківський районний суд м. Києва
рішенням від 28 жовтня 2004 року позов задовольнив частково:

відновив становище, що існувало до
порушення прав ОСОБА_1 на особливий порядок оподаткування згідно зі спеціальним
торговим патентом на 293 календарних дні з дня набрання цим рішенням законної
сили;

зобов'язав державу в особі митних органів,
у тому числі Закарпатської митниці, податкових органів в особі Хустської
об'єднаної державної податкової інспекції, Управління Пенсійного фонду України
в м. Хусті та Хустському районі Закарпатської області, та інших, на які
покладено обов'язок зі здійснення контролю за діяльністю ОСОБА_1, дотримувати
його правового статусу, встановленого судовими рішеннями в інших справах,
упродовж 293 календарних днів із дня набрання цим рішенням законної сили;

зобов'язав державу в особі митних
органів, у тому числі Закарпатської митниці, здійснювати митне оформлення
товарів, що надходять на адресу ОСОБА_1 впродовж 293 календарних днів із дня
набрання цим рішенням законної сили, з урахуванням спеціального правового
статусу позивача, в тому числі без сплати податку на додану вартість;

заборонив державі в особі митних та
інших контролюючих органів вимагати у ОСОБА_1 ведення обліку та подавання
будь-якої звітності, застосування реєстратора розрахункових операцій або книги
обліку розрахункових операцій при продажу будь-яких товарів, включаючи
підакцизні, повернення спеціального торгового патенту до податкового органу та
сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), від сплати яких він
звільнений згідно свого правового статусу, впродовж 293 календарних днів із дня набрання рішенням у цій справі законної сили.
У решті позовних вимог відмовлено.

Апеляційний суд м. Києва ухвалою від 29 листопада 2005 року рішення суду
першої інстанції скасував і провадження у справі закрив, з тих підстав, що
справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 26 жовтня 2006 року ухвалу
апеляційного суду скасував і залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Рішення касаційного суду мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції
правомірно закрив провадження у справі, пославшись на статтю 1 Господарського
процесуального кодексу України та частину 1 статті 227
Цивільного-процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час ухвалення
судового рішення), проте не врахував, що при цьому порушене право позивача на
справедливий і відкритий розгляд справи у розумний строк.

У скарзі правонаступника Закарпатської митниці - Виноградівської митниці
порушено питання про перегляд за винятковими обставинами та скасування ухвали
Вищого адміністративного суду України від 26 жовтня 2006 року і залишення в
силі рішення суду апеляційної інстанції. На обґрунтування скарги зроблено
посилання на неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї й тієї
самої норми права та на постанову касаційного суду, в якій по-іншому
застосовано цю норму.

Вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні касаційним судом
однієї й тієї самої норми права, колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного Суду України виходить із нижченаведеного.

Відповідно до частини 3 статті 20, статті 210 Кодексу адміністративного
судочинства України судом касаційної інстанції в адміністративних справах є
Вищий адміністративний суд України, який переглядає судові рішення місцевих та
апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку.

Апеляційним судом зазначена справа розглянута за правилами цивільного
судочинства після набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства
України (з 1 вересня 2005 року), тому Вищий адміністративний суд України не мав
процесуальних повноважень переглядати у касаційному порядку рішення судів,
ухвалених за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Таким чином, ухвала Вищого адміністративного суду України підлягає
скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного
судочинства України суд закриває
провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 157, 241-243 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного
Суду України

п о с т а н о в и л а:

Скаргу Виноградівської митниці
задовольнити частково.

Ухвалені в справі судові рішення
скасувати, провадження у ній закрити.

Постанова є остаточною і не може
бути оскаржена, крім випадку, встановленого пунктом 2 частини 1 статті 237
Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий В.В.
Кривенко

Судді М.Б.
Гусак

В.Л. Маринченко

П.В. Панталієнко

І.Л. Самсін

О.О. Терлецький

Ю.Г. Тітов