Справа № 22-а-231/2008
Суддя: Бараненко І.І.
Дата ухвалення: 2008-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого
2008 року
місто Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого - Бараненка І.І.,

суддів: Глущенко Я.Б.,

Межевича М.В.,

при секретарі судового засідання -
Романовій Ю.М.,

за участю: представників
відповідача - Мокрієнка Т.В., Кушикової Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1на
постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 2 квітня
2007 року в адміністративній справі №2-а-473/07 за позовом ОСОБА_1до Управління
соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про визнання
протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У грудні 2006 року ОСОБА_1.
звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з
адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення
Білоцерківської міської ради, у якому, посилаючись на порушення відповідачем
положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та інших нормативно-правових
актів, просив визнати протиправною відмову відповідача у задоволенні його заяви
та зобов'язати відповідача перерахувати суму одноразової компенсації як
учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також доплатити недоплачену
суму і компенсацію за затримку її виплати в розміорі 7008,08 грн.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області від 2 квітня 2007 року у задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить скасувати постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області від 2 квітня 2007 року і прийняти нове
судове рішення, ким задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представників відповідача та, перевіривши доводи апеляції наявними в
матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачена одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та
сім'ям які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою.
Зокрема, позивачу, як інваліду II групи зазначеним Законом дана компенсація передбачена в
розмірі 45 мінімальних заробітних плат.

Одноразова компенсація за шкоду
заподіяну здоров'ю виплачується
відповідачем на підставі постанови Кабінету Міністрів України за №836 від
26.07.1996р. «Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1., як у 1998 році, так і 2002 році була виплачена компенсація за
шкоду заподіяну здоров'ю і підставою для нарахування такої компенсація були
медична довідка про встановлення інвалідності, посвідчення потерпілого від
наслідків аварії на ЧАЕС і особиста заява позивача про нарахування даної
компенсації.

Згідно Положення про порядок виплати
одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які стали інвалідами
внаслідок Чорнобильської катастрофи та сім'ям за втрату годувальника,
затвердженого Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у
справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи №28 від
31.12.1996р. виплата одноразової компенсації
проводиться на підставі посвідчення І категорії, довідки про встановлення
інвалідності, пов'язаної з роботами
по ліквідації наслідків на ЧАЕС, та відповідної заяви особи.

Суду першої інстанції не було надано доказів вини відповідача в порушенні термінів виплати. Як вбачається з листа
відповідача, то позивач, взагалі, вперше поставив питання щодо виплати
компенсації за шкоду заподіяну здоров'ю на підставі Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в жовтні 2006 року, але індекс
інфляції просить суд застосувати починаючи з 2001 року.

Одноразова компенсація за шкоду заподіяну
здоров'ю виплачувалася на підставі постанови Кабінету
Міністрів України за №836 від 26.07.1996р. «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи». З моменту вступу в силу і по даний час,
зміни до Положення про порядок виплати одноразової компенсації за шкоду
заподіяну здоров»ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи не вносилися.

Крім цього, суд першої інстанції
правильно застосував до спірних правовідносин положення ст.99 КАС України, згідно яких для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк,
який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки інших строків для звернення до
адміністративного суду по даній категорії справ іншими законами не встановлено,
вимоги позивача про перерахунок одноразової компенсації за шкоду заподіяну
здоров'ю є безпідставним.

Позивачу встановлена 2 група
інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації аварії
на ЧАЕС в листопаді 2001 року і одноразова компенсація за шкоду заподіяну
здоров'ю була виплачена в січні 2002 року. Дана компенсація була виплачена за
особистим зверненням позивача.

У матеріалах справи відсутні дані
про те, що позивач особисто звертався раніше до відповідача з проханням провести перерахунок
належних виплат відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи те, що представник відповідача, крім інших
заперечень на позов наполягав ще й на застосуванні строку звернення до суду з
адміністративним позовом, то суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову.

Беручи до уваги наведене, вказані в
апеляційній скарзі порушення судом першої інстанції норм матеріального і
процесуального права є необґрунтованими.

Відповідно ч.1 ст.200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області правильно встановив обставини справи та
ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального
права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду -
без змін.

На підставі викладеного та,
керуючись ст.ст.160, 199, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний
адміністративний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1залишити
без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської
області від 2 квітня 2007 року в адміністративній справі №2-а-473/07 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення
цієї ухвали у повному обсязі.

Головуючий підпис І.Бараненко

Судді: підпис Я.Глущенко

підпис М.Межевич

ДАНУ УХВАЛУ СКЛАДЕНО У ПОВНОМУ ОБСЯЗІ 3 БЕРЕЗНЯ 2008 РОКУ