Справа № 22а/360/2007
Суддя: Плотіцина Н.А.
Дата ухвалення: 2007-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
квітня 2007 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого -судді Плотіциної
Н.А.

суддів Кашапової
Л.М.,

Омельчука М.І.

при секретарі Константіновій
І.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті
Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління
праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної
адміністрації про проведення перерахунку разової допомоги, як учаснику бойових
дій, виплати недоплаченої суми за минулий час за апеляційною скаргою Головного
управління праці та соціального захисту населення Житомирської
облдержадміністрації на постанову Бердичівського міськрайсуду від 5 жовтня 2006
року.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду з вказаним
позовом. Зазначив, що є учасником бойових дій. В порушення вимог п.22 ст. 12
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" відповідач протягом 2004-2006 років невірно нараховує та виплачує
разову грошову допомогу. Враховуючи наведене, просив стягнути з Головного
управління праці та соціального захисту населення Житомирської
облдержадміністрації 3085 грн. недоплаченої разової щорічної допомоги, а також
зобов'язати відповідача в подальшому виплачувати дану допомогу в п'ятикратному
розмірі мінімальної пенсії за віком.

Справа № 22а/360 Головуючий
у 1 інстанції Зайцев
А.В.

Категорія 38 Доповідач
- суддя Плотіцина Н.А.

2

Постановою
Бердичівського міськрайонного суду від 28.09.2006 року позов задоволено
частково. З відповідача на користь ОСОБА_1. стягнуто 3085 грн. щорічної разової
грошової допомоги за 2004-2006 роки. В решті позовних вимог відмовлено за
безпідставністю.

В апеляційній
скарзі відповідач просить скасувати дану постанову і ухвалити нову - про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_1. Апелянт посилається на порушення судом
норм матеріального права.

Апеляційна
скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи, позивач є учасником бойових дій та пенсіонером Міністерства
оборони України.

Відповідно до
аб.5 п.22 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" щорічно до 5 травня учасникам бойових дій
виплачується грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Задовольняючи
позовні вимоги позивача, суд 1ої інстанції дійшов висновку, що права позивача
були порушені, оскільки мінімальна пенсія за віком в 2004 році становила 50
грн., в 2005 році - 332 грн., в 2006 році -359 грн., а тому позивачу до 5
травня відповідного року мала бути виплачена грошова допомога в розмірі 250
грн., 1660 грн., 1795 грн.

Проте, з таким висновком погодитись
не можна.

Так, поза увагою
суду залишилась та обставина, що Законом України "Про Державний бюджет
України на 2004 рік" та Законом України "Про Державний бюджет України
на 2005 рік" розмір даної допомоги був обмежений до 120 грн. в 2004 році
та до 250 грн. в 2005 році. Законом України "Про Державний бюджет України
на 2006 рік" призупинено на 2006 рік дію частини п'ятої статті 12 Закону
України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту", в частині визначення розміру щорічної грошової допомоги.
Допомогу за 2004 p.,
2005 р. у вказаних
розмірах та за 2006 р. в
сумі 250 грн. позивач отримав.

Так як положення
ст. 44 Закону України "Про державний бюджет України на 2004 рік" про
встановлення щорічної разової допомоги визнані неконституційними рішенням
Конституційного Суду України від 01.12.2004 року, тобто до закінчення
бюджетного періоду (ст. З Бюджетного кодексу України), тому це давало право
позивачу вимагати доплати названої допомоги за 2004 рік в сумі 250 грн. Та
обставина, що виплата допомоги повинна проводитись до 5 травня, правового
значення в даному випадку немає. Оскільки розмір мінімальної пенсії в 2004 році
складав 50 грн., тому позивач повинен був отримати 250 грн. допомоги, а не 120
грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 130 грн. недоплаченої
разової щорічної допомоги за 2004 рік, судовий збір у розмірі 30,85 грн. та на
користь держави судовий збір у розмірі 20,15 грн..

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

3

Оскільки судом 1 інстанції неправильно застосовані норми
матеріального права, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195,198,202,205,207,212,254 КАС України,
апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Головного управління праці та
соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації
задовольнити частково.

Постанову Бердичівського міськрайонного суду від 5 жовтня
2006 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Стягнути з Головного управління праці та соціального
захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації на користь
ОСОБА_1 130 грн. недоплаченої разової щорічної допомоги за 2004 рік, 30.85 грн.
судового збору та на користь держави судовий збір в розмірі 20.15 грн..

В решті
позову відмовити за безпідставністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення
і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом одного місяця з часу її складання
в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.