Справа № 2а-384/2007
Суддя: Дрішлюк А.І.
Дата ухвалення: 2007-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-384/07 ПОСТАНОВА
5 квітня 2007 року Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Дрішлюка А.І.,
секретаря Іскрич В.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до житлової комісії військової частини А-2238, квартирно-експлуатаційного
відділу м. Одеси про визнання неправомірними дій суб'єктів владних повноважень, які пов'язані з бездіяльністю та
відмовою надання житлового приміщення для постійного проживання, -
районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовною
заявою про визнання неправомірними дії суб'єктів владних повноважень, які
пов'язані з бездіяльністю та відмовою надання житлового приміщення для постійного проживання, посилаючись на те, що
внаслідок дій відповідачів - житлової комісії військової частини А-2238 та
квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси йому було неправомірно відмовлено у наданні житлового приміщення для проживання.
Позивач просив визнати дії відповідачів
неправомірними та зобов'язати квартирно-експлуатаційний
відділ м. Одеси підготувати рішення та підготувати відповідні документи про розподіл житлового приміщення на житлову
комісію в/ч А-2238 для подальшого розподілу ОСОБА_1. на сім'ю з двох чоловік відповідно до ст.ст. 1,6,8,19,22,24,55 Конституції України, ст.ст.2,9 Закону
України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців
і членів їх сімей", п. 8 ст.1 Закону України „Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців які звільняються
із служби у зв'язку з реформуванням Збройних сил
України, та членів їхніх сімей", п.7 ст.6 Закону України „Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів
внутрішніх справ та їх соціальний захист", п.3
Постанови Кабінету Міністрів України № 1081 від 3 серпня 2006 року
„Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями" п. 1.4., п.3. 10 наказу Міністра оборони України № 577 від 06.10.2006 р. „Інструкція про організацію надання
військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень".
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю та наполягав
Представник відповідача квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси надав письмові
пояснення, де визнав позовні вимоги у повному обсязі.
відповідача житлової комісії військової частини А 2238 адміністративний позов ОСОБА_1. до житлової комісії військової
частини А 2238 та квартирно-експлуатаційному
відділу м. Одеси не визнав та додатково пояснив, що житлова комісія військової
частини А2238 у відповідності до наказу МО України №193 від 17.11.1992 року не має повноважень на виділення житлової площі, так як
не має фондів. Розподілом житла
військовослужбовцям займається житлова комісія Одеського гарнізону. З 2004 року по теперішній час житловою комісією Одеського
гарнізону на військову частину А 2238 не було виділено для розподілу жодної
квартири. Згідно з п.2 ст.6. "Положення про житлові
комісії у Збройних силах України", де вказано що на житлову комісію військової частини покладається прийняття рішення про
житлової площі військовослужбовцям
на підставі наказу начальника гарнізону про розподіл житла в цьому році.
Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню з таких підстав.
ОСОБА_1 є капітаном 2 рангу запасу, згідно з наказом Головнокомандувача Військово морських сил Збройних сил України № 0249 від 21.11.2003 р. був звільнений у запас за п. 67 п.п.
"б" із залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла за житлового фонду військової
04 лютого 2004 року позивач набув статус „Ветерана військової служби".
Відповідно до п.7 ст.6 Закону України "Про
статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ
і деяких інших осіб та їх соціальний захист", ветеран військової служби має право на першочергове, але не пізніше
одного року після звільнення з
військової служби та прибуття до місця проживання, обраного з урахуванням існуючого порядку прописки,
забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, або одноразове надання безвідсоткового кредиту
на індивідуальне житлове
(кооперативне) будівництво чи придбання житла з урахуванням встановленої
законодавством норми жилої площі на сім'ю і погашенням його в повному розмірі за рахунок Міністерства оборони України,
а також забезпечення земельними ділянками під забудову і право на їх безоплатне
отримання у власність у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів
Капітан 2 рангу запасу ОСОБА_1., перебуває в загальній черзі
військової частини А2238 від 03.03.1995 року за
№27, а також користується правом на позачергове отримання житла з 21.11.2003 року, оскільки відповідно до п.8 ст.1 Закону
України "Про державні гарантії соціального захисту
військовослужбовців, які звільняються із служби у зв'язку з реформуванням
Збройних сил України, та членів їхніх сімей" особам, які звільнились з військової служби і потребують поліпшення
житлових умов, протягом трьох років
після звільнення право на отримання житлових приміщень позачергою у порядку, передбаченому
законодавством. Таким чином, відповідач мав бути забезпечений житлом не пізніше 15 січня 2005 року. Згідно зі ст.
47 Конституції України кожен має
право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у
власність або взяти в оренду. Громадянам,
які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за
доступну для них плату відповідно до закону.
Всупереч вказаним нормативним актам за весь період військової служби та
після звільнення в запас позивачу не було надане житлове
приміщення для постійного проживання. Відповідні висновки суду підтверджуються
письмовими відповідями, які надійшли на звернення відповідача від державних
органів, зокрема: відповідь заступника військового прокурора Одеського
гарнізону вихідний № 628 від 20.02. 2006 року, відповідь начальника КЕВ м.
Одеси вихідний № 1361 від 14.10. 2005 року, відповідь ТЕВЕО Начальника КЕВ м.
Одеси вихідний № 1522 від 10.11. 2005 року та іншими документами залученими
судом до матеріалів справи.
Конституції України проголошено, що Україна є соціально-правовою державою.
Згідно зі ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни України мають
рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.
Посилання представника відповідача на порушення прав інших осіб, зокрема
тих, хто також знаходиться в черзі разом з позивачем
суд оцінює наступним чином.
Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному
гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб. Це право забезпечується право спеціально встановленими державою процесуальними порядками
захисту своїх прав. Так, згідно зі ст.2 Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного судочинства
є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень. Тобто позивач реалізував своє право на судовий захист, що не припинило права інших осіб на
звернення до суду з аналогічними позовами.
Враховуючи викладене, відповідно до ст.ст. 1,6,8,19,22,24,47,55 Конституції
України, ст.ст.2,9 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей", п. 8
ст.1 Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців які звільняються із служби у
зв'язку з реформуванням Збройних сил
України, та членів їхніх сімей", п.7 ст.6 Закону України "Про статус
ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист", п.3 Постанови Кабінету
Міністрів України № 1081 від 3 серпня 2006 року „Порядку забезпечення
військовослужбовців та членів їх сімей житловими
приміщеннями „ п. 1.4., п.3. 10 наказу Міністра оборони
України № 577 від 06.10.2006 р. "Інструкція про організацію надання
військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових
приміщень" , п.п.2 п.3 ст. 105. ст.ст. 117,118 КАС України, -
Позов ОСОБА_1 до житлової комісії військової
частини А-2238, квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси про визнання
неправомірними дій суб'єктів владних повноважень, які
пов'язані з бездіяльністю та відмовою надання житлового
приміщення для постійного проживання задовольнити.
квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси постановити рішення та підготувати необхідні документи про розподіл житлового
приміщення (окремої 1 кімнатної квартири АДРЕСА_1 на житлову
комісію в/ч А-2238 для подальшого розподілу її ОСОБА_1. на сім'ю з двох чоловік.
Стягнути з відповідачів житлової комісії військової частини А-2238,
квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси
судові витрати в сумі 3 (три) грн. 40 (сорок) коп.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10 - денний строк з дня проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі постанови. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подасться протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження або в порядку ст. 186 КАС України.