Справа № 22а-884/2008
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2008-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22а-884/08
головуючий суддя у 1-й
категорія статобліку-66
інстанції - Баранець О.М.
(справа №6/221)
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Коршуна А.О.
(доповідач)

суддів при секретарі:
за
участю: прокурора -

Туркіної Л.П.,
Проценко О.А. Гулая О.Г. Овчар Т.В., посвідчення від
28.10.2003р.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

на постанову Господарського суду
Кіровоградської області від
02.08.2007р. у справі №6/221

за
позовом:

Прокурора Кіровоградської області
в інтересах держави у особі Кіровоградського обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів, м. Кіровоград

до:
про:

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с.
Велика Северинка, Кіровоградський р-н., Кіровоградська обл. стягнення
суми

В С Т А Н О В И Л А :

Прокурор
Кіровоградського району Кіровоградської області 15.06.2007р. звернувся до
Господарського суду Кіровоградської області з позовом в інтересах держави у
особі Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1. (далі ФОП ОСОБА_1.) з позовом про
стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Ухвалою Господарського
суду Кіровоградської області від 16.06.2007р. за вищезазначеною позовною заявою
відкрито провадження у адміністративній справі №6/221 та справа призначена до
розгляду у попередньому судовому засіданні / а.с. 1/.

Посилаючись у позовній
заяві на те, виходячи з
середньооблікової кількості штатних працівників відповідача протягом 2006р. -
119 осіб відповідно до встановленої нормативом чисельності працюючих на
підприємстві інвалідів від загальної
чисельності працівників підприємства у відповідача у 2006р. повинно працювати 5
інвалідів, але відповідачем 2006р. не було вжито заходів для створення робочих
місць для працевлаштування інвалідів та не були працевлаштовані інваліди, у зв'язку з чим відповідно до вимог Закону
України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» відповідач
повинен сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 19974,80 грн.,
виходячи із середньорічної заробітної плати на підприємстві відповідача за
кожну незайняту особою інвалідом посаду,
оскільки адміністративно-господарські санкції були сплачені відповідачем
частково у сумі 333 грн., заборгованість становить 19641,80
грн., просить стягнути з відповідача
в дохід державного бюджету заборгованість по сплаті адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих
місць для працевлаштування інвалідів у 2006 році у розмірі 19641,80 грн..

Постановою
Господарського суду Кіровоградської області від 02.08.2007р. у справі №6/221 позовні вимоги задоволено, з фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1. в дохід державного бюджету стягнуто несплачені в
добровільному порядку адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих
місць для працевлаштування інвалідів у 2006 році у розмірі 19641,80 грн. / а.с. 44-48/.

Позивач - ФОП
ОСОБА_1., не погодившись з вищезазначеною постановою суду подав апеляційну
скаргу.

Посилаючись у
апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи не
було з'ясовано усі обставини, які мали суттєве значення для вирішення даної
справи, що призвело до ухвалення судом рішення з порушеннями норм чинного
матеріального права, просить суд скасувати постанову суду від 02.08.2007р. у
даній адміністративній справі та ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити
у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Прокурор у письмових запереченнях на апеляційну
скаргу, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи
з'ясовано усі обставини, які мали суттєве значення для вирішення справи,
зроблено висновки, які відповідають фактичним обставинам справи та ухвалено
законне та обґрунтоване рішення без порушень норм чинного матеріального та
процесуального права, просить суд відмовити позивачу у задоволені апеляційної
скарги, постанову суду від 02.08.2007р. у даній адміністративній справі
залишити без змін.

Прокурор у судовому
засіданні заперечував проти доводів викладених у апеляційній скарзі
відповідача, підтримав доводи викладені у його письмових запереченнях на
апеляційну скаргу, та просив суд
апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, постанову суду
від 02.08.2007р. у даній адміністративній справі залишити без змін.

Представник
позивача - Кіровоградського обласного
відділення Фонду соціального захисту інвалідів у судове засідання не з'явився.
Позивач про день, годину та місце розгляду даної адміністративної справи
повідомлений судом належним чином / а.с. 68,69/, про поважність причин не явки
свого представника у судове засідання суд у встановленому законом порядку не
повідомив, за таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути дану
справу у відсутність представника позивача Кіровоградського обласного
відділення Фонду соціального захисту інвалідів.

Представник
відповідача - ФОП ОСОБА_1. у судове засідання не з'явився.
Відповідач про день, годину та місце
розгляду даної адміністративної справи повідомлений судом належним чином / а.с.
68,71/, про поважність причин не явки свого представника у судове засідання суд
у встановленому законом порядку не повідомив, за таких обставин колегія суддів
вважає можливим розглянути дану справу у відсутність представника відповідача
ФОП ОСОБА_1.

Заслухавши у судовому
засіданні прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Правовідносини, які виникли між сторонами у даній
адміністративній справі з приводу здійснення відповідачем свого обов'язку у
сфері соціального захисту інвалідів врегульовані Законом України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в Україні» .

Так, відповідно до преамбули Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в Україні»
цей Закон визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і
гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в
економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення
необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя
згідно з індивідуальними здібностями і інтересами.

Частиною 1 ст. 19 цього ж закону передбачено, що для
підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману
працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників
облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного
робочого місця. Частиною 2 цієї статті передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману
працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і
забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих
місць округлюється до цілого значення. Частиною 3 цієї статті передбачено, що
підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману
працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів
робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що
протягом 2006р. на підприємстві відповідача
середньооблікова чисельність штатних працівників становила 119 осіб,
середньорічна заробітна плата штатного працівника, обчислена розрахунковим
шляхом, становила 3994,96 грн., кількість інвалідів, які повинні працювати на
підприємстві відповідача відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів
в Україні» - 5, на підприємстві не працювали працівники, яким відповідно до чинного
законодавства встановлена інвалідність, зазначені обставини підтверджуються
звітом відповідача про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006р., який
відповідачем було подано до Кіровоградського обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів 24.01.2007р. / а.с. 69/.

Крім цього під час з'ясування судом фактичних обставин
справи та перевірки їх доказами встановлено, що відповідач протягом 2006р. не
створював робочі місця для інвалідів, та
протягом 2006р. не звертався до Управління праці та соціального захисту
населення Кіровоградської районної державної адміністрації з клопотанням про
працевлаштування інвалідів, та не надавав до Кіровоградського міського центру
зайнятості протягом 2006р. інформацію щодо наявності вільних місць для
працевлаштування інвалідів / а.с.9,10/.

Статтею 20 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено, що підприємства,
установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких
визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному
підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації
громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману
працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не
зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на
яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за
робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом,
визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка
використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на
підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів
державного або місцевих бюджетів.

Таким чином відповідно
до вимог ст.. 18,19,20 Закону України «Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» відповідач повинен сплатити адміністративно-господарські
санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у
2006 році у розмірі 19974,80 грн., виходячи середньорічної заробітної плати на
підприємстві відповідача за кожну
незайняту особою інвалідом посаду (3994,96 грн. х 5 = 19974,80 грн.)

Під час розгляду даної
справи судом встановлено, що відповідачем у рахунок оплати адміністративно-господарських
санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у
2006 році сплачено 333 грн., таким чином сума заборгованості відповідача по
сплаті адміністративно-господарських санкції становить 19641,80 грн. / а.с.
12/.

Аналізуючи зміст Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» колегія
суддів вважає, що обов'язок підприємства з сплати адміністративно-господарських санкцій за
невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів не пов'язаний
з наявністю або відсутністю у підприємства -боржника прибутку за рахунок якого
сплачуються ці адміністративно-господарські санкції, розмір прибутку підприємства-боржника також
не впливає на виконання боржником цього обов'язку.

Приймаючи до уваги вищезазначені обставини, норми чинного
законодавства, яке регулює питання надання
соціальних гарантій інвалідам в Україні, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції
під час розгляду даної адміністративної справи об'єктивно,
повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення
справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами по справі, норми
права які регулюють саме ці правовідносини, зробив висновки, які відповідають
фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними по справі доказами,
обґрунтовано, без порушення норм процесуального та матеріального права,
задовольнив позовні вимоги позивача у даній адміністративній справі та стягнув
з відповідача на користь державного бюджету заборгованість по сплаті адміністративно-господарських
санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у
2006 році у розмірі 19641,80 грн., і тому рішення суду від 02.08.2007р. у даній
адміністративній справі необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги спростовуються зібраними та
дослідженими судом належними доказами тому не можуть бути підставою для
скасування законної постанови суду і апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.196,
198,200,205,206 КАС України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну
скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1- залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду Кіровоградської області від
02.08.2007р. у справі № 6/221 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає чинності з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у місячний строк до Вищого
адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги.

Повний текст виготовлено - 19.05.2008р.

Головуючий: А.
О. Коршун

Судді: Л.П.
Туркіна

О.А. Проценко