Справа № 2а-33/2008
Суддя: Лапін О.Ф.
Дата ухвалення: 2008-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-33/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
24 березня 2008 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого - Лапіна О.Ф.,

суддів -
Панасюка С.Л.,

Денисюка Р.С.,

за участі секретаря Миронюк Т.М.,

позивача ОСОБА_1.,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача та
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Сіпака А.В., Кваснікевич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції
України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Головне управління юстиції у Волинській області про
поновлення права на професійну діяльність приватного нотаріуса, визнання
незаконним наказу Міністерства юстиції України про анулювання свідоцтва про
право на зайняття нотаріальною діяльністю та про стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Міністерства юстиції України, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідача - Волинське обласне управління юстиції, - про поновлення права на
професійну діяльність приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального
округу шляхом визнання незаконним наказу Міністерства юстиції України « Про
анулювання свідоцтва про право на зайняття
нотаріальною діяльністю» та про стягнення 1700 грн. моральної шкоди.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивачка покликається на те, що на
підставі свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю № 3115 від
04.08.1998 року, виданого Міністерством юстиції України, вона займалась
приватною нотаріальною практикою у Ковельському районному нотаріальному окрузі.

Вказує, що у 2003 році проти неї було порушено кримінальну справу за
ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, однак, постановою
Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.07.2004 року
позивачку звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку зі зміною
обстановки за втратою діями суспільної небезпеки; кримінальну справу
провадженням закрито.

24.11.2004 року наказом начальника Волинського обласного управління юстиції
№ 168 «Про призупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса
Ковельського районного нотаріального округу ОСОБА_1» призупинено приватну
нотаріальну діяльність позивача, а 05.07.2005 року Міністерством юстиції
України видано наказ № 68/5 «Про анулювання свідоцтва про право на заняття
нотаріальною діяльністю ОСОБА_1». Вважає вказаний наказ незаконним з тих
підстав, що ст.12 ч. 1 п.2 пп. «г» Закону України «Про нотаріат», яка
передбачає лише можливість анулювання свідоцтва про право на заняття
нотаріальною діяльністю за умови винесення постанови про припинення кримінальної справи щодо нотаріуса з
нереабілітуючих підстав, а не обов'язковість такого анулювання. Крім того,
позивачка покликається на порушення порядку вирішення питання про анулювання
свідоцтва, оскільки Волинським
обласним управлінням юстиції не були
подані до комісії з розгляду подань Міністерства юстиції України всі необхідні документи для вирішення питання про
анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю: пояснення
нотаріусаОСОБА_1. і наказ про призупинення
нотаріальної діяльності, оскільки наказ про призупинення нотаріальної діяльностіОСОБА_1. від 24 листопада 2004 року був
визнаний незаконним рішенням
Ковельського міськрайонного суду від 24 грудня 2004 року і наказом Волинського
обласного управління юстиції від 28 грудня 2004 року приватну нотаріальну
діяльність нотаріуса Ковельського районного нотаріального округуОСОБА_1. продовжено з 29 грудня 2004 року; подання щодо
анулювання свідоцтва про право на
заняття нотаріальною діяльністю в Міністерство юстиції України направлене 16 березня 2005 року.
Покликаючись на вказані обставини прохає суд поновити її професійну діяльність
шляхом визнання незаконним вищенаведеного Наказу Міністерства Юстиції України.

У частині стягнення моральної шкоди позивачка обґрунтовує
свої позовні вимоги тим, що незаконне анулювання свідоцтва про право на
зайняття нотаріальною діяльністю призвели до порушення гарантованого
Конституцією права на працю, тим самим позбавивши позивачку єдиного джерела доходів;
отримані нервові потрясіння вплинули на стан здоров'я позивачки та її взаємовідносини у родині. Покликаючись
на вказані обставини ставить питання про відшкодування заподіяних їй моральних
страждань, розмір яких оцінює у 1700 грн.

У судовому засіданні позивачка та її представник позов
підтримали повністю , однак,
у частині відшкодування моральної шкоди
- на задоволенні позову не наполягають, вважаючи достатнім моральним
відшкодуванням поновлення професійної діяльності. Позовні вимоги в частині поновлення
професійної діяльності приватного нотаріуса шляхом визнання незаконним наказу
Міністерства Юстиції України від 05.07.2005 року № 68/5 « Про анулювання
свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1» підтримують в
повному об'ємі та прохають позов в цій частині задовольнити із викладених у
ньому підстав. Також клопочуть про віднесення понесених по справі судових втрат
пов'язаних із оплатою послуг адвоката за рахунок позивача.

Представники відповідача Міністерства Юстиції України та третьої особи яка
не заявляє самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача - Головного управління юстиції у Волинській
області - Сіпака А.В., Кваснікевич В.В., позов не визнали в повному обсязі та заперечили проти
його задоволення посилаючись на законність та обґрунтованість Наказу
Міністерства Юстиції України. Так, представники відповідача та третьої особи
покликаються на ту обставину, що відносноОСОБА_1. порушено кримінальну справу
за фактом посвідчення нею 8 фіктивних доручень, та у її діях вбачались ознаки
службової недбалості. Постановою суду дану кримінальну справу закрито у зв'язку
із зміною обстановки, тобто, із нереабілітуючих підстав, що і стало підставою
для застосування положень ст. 12 Закону України «Про нотаріат», причому, вказують,
що дану норму закону слід розуміти так, що свідоцтво про право на зайняття
нотаріальною діяльністю у разі закриття кримінальної справи щодо нотаріуса із
нереабілітуючих підстав, може бути анульовано лише Міністерством Юстиції. Щодо
посилань позивача про порушення порядку розгляду питання про анулювання
свідоцтва комісією по розгляду подань - вказують, що до розгляду комісії було
надано усі необхідні документи; дійсно, пояснення позивача щодо порушеного
проти неї провадження у документах були відсутні з об'єктивних причин, оскільки
ОСОБА_1такі пояснення відмовилась давати. Комісія розглядала подання в
установленому порядку - на засіданні на якому була присутня і
ОСОБА_1Покликаючись на вищенаведене прохають у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, суд
вважає що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

У судовому розгляді встановлено, що позивачка ОСОБА_1займалась приватною нотаріальною
практикою у Ковельському районному нотаріальному окрузі на підставі свідоцтва
про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 3115 від 04.08.1998 року,
виданого Міністерством Юстиції України.

Судом також встановлено, що 16 березня 2005 року Волинське обласне управління юстиції звернулося до
Міністерства юстиції України з поданням про анулювання
свідоцтва про право на заняття нотаріальною
діяльністю приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального
округуОСОБА_1. /а.с. 77, 78/ з тих підстав, що порушена протиОСОБА_1.
кримінальна справа за ст. 367 ч.1 КК України, - закрита із нереабілітуючих
підстав.

За наслідками розгляду подання, на підставі пп. «г» п.2
ч.1 ст. 12 Закону України «Про нотаріат», - наказом Міністерства юстиції
України № 68/5 від 5 липня 2005 року свідоцтво про
право на заняття нотаріальною діяльністюОСОБА_1., - анульовано /а.с. 11/.

Пп. «г» п.2 ч.1 ст. 12 Закону
України « Про нотаріат» передбачає, що свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути
анульовано Міністерством юстиції України у разі
винесення постанови про припинення кримінальної справи щодо
нотаріуса з нереабілітуючих підстав.

Таким чином, зі змісту вказаної норми
закону, беручи до уваги положення ст. 3 Закону, яка передбачає, що не може бути
нотаріусом особа, яка має судимість, - вбачається, що винесення постанови про припинення кримінальної справи щодо нотаріуса з
нереабілітуючих підстав не є обов'язковою
умовою анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, а може бути при певних умовах підставою для
цього.

Як вбачається зі змісту подання щодо
анулювання свідоцтва про право на занятя
нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса Ковельського районного
нотаріального округу Волинської області ОСОБА_1, - Волинське обласне управління юстиції зазначило, що 6 липня 2004 року Ковельський міськрайонний
суд Волинської області визнав
ОСОБА_1винною у скоєнні злочину, передбаченого ст.367 ч. 1 КК
України і закрив кримінальну справу відносно неї на підставі ст.ст. 7, 48 КК України у зв'язку із зміною обстановки і тим,
що її діяння втратили суспільну небезпечність, тобто з нереабілітуючих підстав /а.с. 78/.

Комісія з розгляду подань Головного
управління юстиції Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції щодо
анулювання свідоцтв про право на заняття нотаріальною
діяльністю 15 червня 2005 року постановила рішення, в якому також констатовано факт визнанняОСОБА_1.
постановою Ковельського міськрайонного суду від 6 липня 2004
року винною у скоєнні злочину /а.с. 152, 153/.

На підставі вищенаведеного подання Волинського обласного
управління юстиції і рішення Комісії Міністерством юстиції України 5
липня 2005 року видано наказ про анулювання свідоцтва /а.с. 154/.

Проте, вказані висновки свідчать про формальний підхід до
вирішення питання як при внесенні подання так і при винесенні рішення Комісією.

Так, із постанови
Ковельського міськрайонного суду від 6 липня 2004 року /а.с. 7/
вбачається, що вона ухвалена судом під час попереднього розгляду справи і винаОСОБА_1. у вчиненні злочину,
передбаченого ст.367 ч. 1 КК України не встановлювалася.

В постанові від 6 липня 2004 року суд
прийшов до висновку, що злочин, в якому
обвинувачувалась ОСОБА_1досудовим слідством, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, злочин вчинено
вперше, обвинувачена є інвалідом третьої групи, а тому
внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило
суспільну небезпечність.

Досудовим слідством
ОСОБА_1обвинувачувалася, як службова особа, в тому, що неналежно протягом 2001-2003 років виконувала
свої службові обов'язки внаслідок несумлінного
ставлення до них, а саме: посвідчила вісім доручень на придбання, керування, розпорядження та
вчинення інших дій щодо автомобілів, не встановивши особу,
яка зверталась за вчиненням нотаріальної дії, що заподіяло істотну шкоду
державним і громадським інтересам.

Однак, як встановлено в ході
судового розгляду, жодне із даних восьми доручень, посвідчених позивачем, не
визнане судом недійсним; причому ніхто із такими вимогами до судових органів не
звертався, а тому, у відповідності до вимог ст. 204 ЦК України вказані
правочини є правомірними.

Не наведено представником
відповідача і доказів того, що позивачем при посвідченні вищезазначених
довіреностей не виконано певних правил їх посвідчення.

За вказаних обставин сам факт
винесення постанови про закриття кримінальної справи протиОСОБА_1. з нереабілітуючих
підстав не є достатньою умовою для анулювання свідоцтва про право на заняття
нотаріальною діяльністю і визнанняОСОБА_1. такою, що
втратила право на заняття нотаріальною діяльністю.

Відповідач же, заперечуючи проти
адміністративного позову, всупереч вимог ст. 71 КАС України, - не надав доказів
на ствердження правомірності своїх дій, зокрема не
довів, що діямиОСОБА_1. заподіяно істотну шкоду державним чи громадським інтересам і не вказав з порушенням яких саме правил
посвідчення довіреностей вони
вчинені.

Крім того, на підставі доказів,
досліджених в ході судового розгляду встановлено, що анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю проведено із порушенням встановленого законом порядку.

Так, відповідно до п.14 Положення
про Комісію з розгляду подань Головного
управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та
Севастопольського міських управлінь юстиції щодо
анулювання свідоцтв про право на заняття нотаріальною діяльністю,
затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 19 листопада 1998 року № 63/5, подання управління юстиції повинно
містити відомості та підстави,
визначені п.2 ст.12 Закону України «Про нотаріат», а також доповідну записку
про результати перевірки роботи нотаріуса й конкретні вказівки на ті
неодноразові порушення чинного законодавства або грубі порушення закону, які завдали шкоди інтересам держави, підприємств,
установ, організацій та громадян, що
їх припустився нотаріус при вчиненні нотаріальних дій, на підставі яких
пропонується анулювати свідоцтво.

До подання додаються: засвідчені у встановленому законом порядку копії документів, на
підставі яких здійснено подання; доповідна записка про
перевірку роботи нотаріуса; пояснення нотаріуса на предмет обставин, викладених у доповідній записці про перевірку роботи нотаріуса; копії
документів, що свідчать про виявлені в діяльності нотаріуса порушення; копія
наказу про призупинення нотаріальної діяльності; документи, що свідчать про вжиті заходи щодо виявлених в роботі
нотаріуса порушень; відповідні документи органів
дізнання і слідства, прокуратури, суду та ін.

У ході судового розгляду
встановлено, на розгляд комісії подано не усі документи визначені даним
переліком, зокрема, не подавалось поясненняОСОБА_1.

Так, представники відповідача не
заперечили факту відсутності поясненьОСОБА_1. щодо обставин, викладених у
доповідній записці, покликаючись на те, що остання відмовилась від дачі таких
пояснень, однак будь-якого доказу такої відмови ні комісії ні суду надано не
було. Таким чином, відповідач не довів, що від позивача
відбиралися пояснення на предмет обставин, викладених у доповідній
записці про перевірку роботи нотаріуса.

Окрім того, із матеріалів справи
вбачається, що на час звернення управління юстиції
з поданням до Міністерства юстиції України
- 16 березня 2005 року наказу про призупинення нотаріальної діяльності не існувало, оскільки наказ про призупинення нотаріальної діяльностіОСОБА_1.,
виданий начальником Волинського обласного
управління юстиції 24 листопада 2004 року за № 168 /а.с. 8, 151/, рішенням
Ковельського міськрайонного суду від 24 грудня 2004 року визнано незаконним; а наказом Волинського
обласного управління юстиції від 28 грудня 2004 року продовжено приватну нотаріальну діяльністьОСОБА_1. /а.с.
73-75, 76/.

Також в ході судового розгляду
встановлено, що Комісією з розгляду подань був порушений встановлений п.12
Положення про порядок видачі свідоцтва про право на заняття нотаріальною
діяльністю, затвердженого наказом Міністерства
юстиції України № 3/5 від 20 січня 1994 року,
трьохмісячний строк розгляду подання, оскільки нотаріальна діяльність
призупинилася 24 листопада 2004 року, подання в Міністерство юстиції
направлене 16 березня 2005 року, а рішення комісією прийняте 15 червня 2005
року /а.с. 8, 77, 152/.

Таким чином, суд проаналізувавши
зібрані і досліджені в судовому розгляді докази в їх сукупності, приходить до
висновку про підставність вимог позивачки у частині поновлення права на
професійну діяльність шляхом визнання незаконним наказу
Міністерства юстиції України «Про анулювання свідоцтва про право на
зайняття нотаріальною діяльністю», як такого, що постановлений із порушенням
вимог закону.

Обговорюючи питання про стягнення заподіяної моральної
шкоди суд виходить із того, що ОСОБА_1дійсно зазнала душевних страждань
внаслідок неправомірного припинення професійної діяльності, однак, враховуючи
думку позивача, - вважає, що поновлення порушеного права буде достатньою
компенсацією за заподіяну моральну шкоду, а тому у задоволенні позову в цій
частині слід відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем по справі за її
клопотанням слід віднести на рахунок останньої.

Керуючись
ст.ст. 11, 86, 159, 160-163 КАС України, на підставі ст. ст. 8, 19, 62
Конституції України від 28.06.1996 року, ст. 204 ЦК України в редакції Закону
2003 року, ст.ст. 3, 12 ч.1 п.2 пп. «г», 36 Закону України « Про нотаріат» від
02.09.1993 року, п.п. 12, 14 Положення про Комісію з розгляду подань Головного
управління юстиції Міністерства Юстиції України в Автономній Республіці Крим,
обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції щодо
анулювання свідоцтв про право на заняття нотаріальною діяльністю, затвердженого
наказом Міністерства Юстиції України від 19.11.1988 року № 63/5, суд, -

п о с т
а н о в и в :

Позов
задовольнити частково.

Поновити
професійну діяльність приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального
округу ОСОБА_1, визнавши незаконним наказ Міністра юстиції України від
05.07.2005 року № 68/5 « Про анулювання свідоцтва про правло на заняття
нотаріальною діяльністю ОСОБА_1».

В решті
позову відмовити.

Постанова
може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через
Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі та поданням
апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або шляхом подачі апеляційної скарги без попереднього подання заяви
- протягом строку, встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження;
із одночасною подачею копії апеляційної скарги суду апеляційної інстанції.

Головуючий:
О.Ф. Лапін

Судді:
С.Л. Панасюк

Р.С.Денисюк

Постанову
складено в повному обсязі 29.03.2008
року