Справа № 2а-63/2008
Суддя: Мазай Н.В.
Дата ухвалення: 2008-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-63/08
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2008 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області
в складі:

головуючого - судді Мазай
Н.В.,

при секретарі: Возній В.В.

з участю представника
відповідачів : Тімченко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Монастирище адміністративну справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Головного управління праці та
соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації,
Управління праці та соціального захисту
населення Монастирищенської районної державної адміністрації про стягнення недоплаченої одноразової щорічної
допомоги учасникам війни, учасникам бойових дій, поновлення строку
позовної давності,

постановив:

Позивач ОСОБА_2 18.02.2008 року звернулася в суд з позовом
до відповідачів про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги
учаснику війни посилаючись на те, що вона є учасником війни, що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1, виданим 04.02.2002
року Управлінням праці та соціального захисту населення Монастирищенської районної державної
адміністрації Черкаської області. Відповідно
до ч.2 ст.4 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" (далі - Закон) вона належить до ветеранів війни. Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону, щорічно до 5 травня
учасникам війни повинна виплачуватись разова
грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Частиною 1 ст. 17-1 Закону встановлено, що щорічну
виплату разової грошової допомоги до
5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення,
тобто відповідач. Здійснюючи передбачені Законом виплати, відповідачі
виплатили їй у 2005 та 2006 роках по 50 грн., а у 2007 році - 55 грн. Однак, у 2005 році мінімальна пенсія за віком
становила 332 грн. Отже, відповідач у 2005 році недоплатив їй разову грошову
допомогу у розмірі 946 грн. (332,00 х 3 = 996,00 - 50,00 = 946,00). З 1 квітня 2006 року мінімальна пенсія за віком
складала 359 грн. Отже, у 2006 році
відповідач недоплатив їй разову грошову допомогу у розмірі 1027 грн. (359,00 х 3 = 1077,00 - 50,00 =
1027,00). На 2007 рік мінімальна пенсія за віком була встановлена у
розмірі 380 грн. Отже, у 2007 році
відповідачі недоплатили їй разову грошову допомогу у розмірі 1085 грн.
(380,00 х 3 = 1140,00 - 55,00 = 1085,00). Таким
чином, загальна сума недоплачених відповідачем коштів складає 3058 грн. (946,00+1027,00+1085,00).Дії відповідача в частині невиплати їй разової
грошової допомоги в установленому Законом розмірі
вважає протиправними, оскільки
вони, порушують її право
на користування законодавчо
встановленими пільгами, компенсаціями та гарантіями, а також суперечать нормам
національного та міжнародного права, а саме : ст.
ст. 1, 3, ч. 1 ст. 19 Конституції
України, ст.21 Конституції
України, ч. 2 ст.
22 Конституції України, ст. ст. 46 та 48 Конституції
України, ч. ч.2 і 3 ст.2 Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав
людини та основоположних свобод 1950
року, ст. 12 Європейської соціальної
хартії (переглянутої)1996року.Відповідач
відмовляється добровільно виплатити недоплачену їй суму коштів, посилаючись на обмежене фінансування з державного
бюджету, передбачене законами України
про Державний бюджет України на 2005, 2006 та 2007 роки. Однак, такі посилання відповідача є
безпідставними, оскільки рішенням Конституційного
Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 у справі № 1-29/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними) ряд положень Закону України „Про державний
бюджет України на 2007 рік", зокрема, ст.29, за якою у 2007 році виплата
щорічної разової допомоги учасникам війни відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" передбачена у розмірі 55 грн. Як зазначено в абзаці
2 п.3.1. мотивувальної частини згаданого вище рішення Конституційного Суду України, аналіз законодавчої
діяльності Верховної Ради України свідчить про те, що при прийнятті
законів про Державний бюджет України систематично зупиняється дія інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і
гарантій, які є складовою конституційного права громадян на соціальний
захист і достатній рівень життя кожного. В п.5 мотивувальної частини того ж рішення
вказано, що, проаналізувавши практику зупинення законом про
Державний бюджет України
дії інших законів
України, Конституційний Суд
України дійшов висновку, що зупинення
законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання
пільг, компенсацій і гарантій, внесення
змін до інших законів України, не відповідає ряду статей Конституції України. Таким чином, про порушення свого права на
отримання разової грошової допомоги у певному розмірі у 2005, 2006 та 2007 роках вона дізналась лише з рішення
Конституційного Суду України від 9
липня 2007 року. Тому вважає, що встановлений ст. 99 КАС України строк звернення до адміністративного суду з
приводу недоплати разової грошової допомога у 2005 та 2006 роках
пропущений нею з поважних причин і він підлягає поновленню. Крім того, просить врахувати її похилий вік та стан
здоров»я, часті хвороби, що позбавило її можливості вчасно звернутися до суду. Просить стягнути з відповідачів
недоплачену їй разову грошову допомогу в розмірі 3 058 грн. Позивач
ОСОБА_9 11.03.2008 року звернулася в суд з позовом до відповідачів про
стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги учаснику війни
посилаючись на те, що Згідно посвідчення
НОМЕР_2 від 02 жовтня 2003 року вона має статус ветерана війни - учасника війни, та в зв'язку з цим пільги та
компенсації, встановлені Законом України " Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту." Згідно
із статтею 12 цього Закону до 5 травня кожного року виплачується разова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком учасника бойових дій. За 2004-
2007 роки вона не отримала вказаної разової допомоги в повному обсязі. Відповідачі
зобов'язані їй виплатити разову допомогу в розмірі 5 мінімальних пенсій: 2004
рік - 514,10 грн. (102,82 х 5 ); 2005 рік -1660,00 грн. ( 332,00 х 5 ); 2006 рік -1795,00 грн. ( 359,00 х
5 ); 2007 рік - 2050,00 грн. (410,00х5), всього -6019,10 грн. Їй фактично виплачено за 2004 - 2007 роки 900,00
грн., з яких : -2004 рік - 120,00 грн.; -2005 рік
- 250,00 грн.; -2006 рік - 250,00 грн.; -2007 рік - 280,00 грн. Просить стягнути з відповідачів недоплачену їй
разову грошову допомогу в розмірі 5 119, 10 грн. та поновити строк позовної
давності. Позивач ОСОБА_4 01.04.2008 року звернулася в суд з
позовом до відповідачів про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової
допомоги учаснику війни посилаючись на те, що
згідно посвідчення НОМЕР_3 від 9 листопада 2004 року вона має статус ветерана
війни - учасник війни, та в зв'язку з цим пільги та компенсації,
встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Згідно із
статтею 12 цього Закону до 5 травня кожного року виплачується разова допомога у
розмірі трьох мінімальних пенсій за віком учасника війни. За 2004-2007 роки
вона не отримала вказаної разової допомоги в повному обсязі. Відповідачі
зобов'язані виплатити їй разову допомогу в розмірі 3 мінімальних пенсій: 2004 рік - 308,46грн.(102,82 х 3); 2005 рік - 996,00грн.(332,00 х 3); 2006 рік - 1077,00грн.(359,00х 3); 2007 рік - 1230,00грн.(410,00 х 3), всього - 3611,46грн. Їй фактично виплачено
за 2004 - 2007 роки 205,00грн., з яких: 2004 рік - 50,00 грн., 2005 рік - 50,00 грн., 2006 рік - 50,00 грн., 2007 рік - 55,00 грн. Просить стягнути з відповідачів недоплачену їй разову грошову допомогу
в розмірі 3 406, 46 грн. та поновити строк позовної давності. Позивач
ОСОБА_5 11.03.2008 року звернулася в суд з позовом до відповідачів про
стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги учаснику війни
посилаючись на те, що згідно посвідчення
НОМЕР_4 від 08 серпня 2003 року вона має статус ветерана війни -
учасника війни, та в зв'язку з цим пільги та компенсації, встановлені
Законом України " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту." Згідно із статтею 12 цього
Закону до 5 травня кожного року виплачується разова допомога у розмірі
п'яти мінімальних пенсій за віком учасника бойових дій. За 2004- 2007 роки вона не отримала вказаної разової
допомоги в повному обсязі. Відповідачі зобов'язані їй виплатити разову
допомогу в розмірі 5 мінімальних пенсій: 2004рік-
514,10грн (102,82x5); 2005 рік - 1660,00 грн. ( 332,00 х 5 ); 2006 рік -
1795,00 грн. ( 359,00 х 5 ); 2007 рік
- 2050,00 грн. ( 410,00 х 5 ), а всього
- 6019,10 грн. Їй фактично виплачено за 2004 - 2007 роки 900,00 грн., з
яких : -2004 рік - 120,00 грн.; - 2005 рік
- 250,00 грн.; -2006 рік - 250,00 грн.; -2007 рік - 280,00 грн. Просить стягнути з відповідачів недоплачену їй
разову грошову допомогу в розмірі 5 119, 10 грн. та поновити строк позовної
давності. Позивач ОСОБА_6
17.03.2008 року звернулася в суд з позовом до відповідачів про стягнення
недоплаченої щорічної разової грошової допомоги учаснику війни посилаючись на
те, що згідно посвідчення НОМЕР_5 від 22 липня 2004 року вона має статус ветерана
війни - учасника війни, та в зв'язку з
цим пільги та компенсації, встановлені Законом
України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Згідно із
статтею 12 цього Закону до 5 травня кожного року виплачується разова допомога у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком учасника бойових дій. За 2004-2007
роки вона не отримала вказаної разової допомоги в повному обсязі. Відповідачі
зобов'язані виплатити їй разову допомогу в розмірі 5 мінімальних пенсій: 2004 рік-514,10грн.(102,82 х 5); 2005 рік
- 1660,00грн.(332,00 х 5); 2006 рік - 1795,00грн.(359,00х 5); 2007 рік -
2050,00грн.(410,00 х 5), а всього - 6019,1грн. Їй фактично виплачено за 2004 - 2007 роки 900,00грн., з яких : 2004 рік -120,00 грн., 2005 рік - 250,00 грн., 2006 рік - 250,00 грн., 2007 рік-280,00 грн. Просить стягнути з відповідачів недоплачену їй разову грошову допомогу
в розмірі 5 119, 10 грн. та поновити строк позовної давності. Позивач ОСОБА_7 24.03.2008 року звернувся
в суд з позовом до відповідачів про стягнення недоплаченої щорічної разової
грошової допомоги учаснику війни посилаючись на те, що згідно посвідчення НОМЕР_6 від 4 листопада 2003 року він має статус ветерана
війни - учасника війни, та в зв'язку з
цим пільги та компенсації, встановлені Законом
України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Згідно із
статтею 12 цього Закону до 5 травня кожного року виплачується разова допомога у
розмірі трьох мінімальних пенсій за віком учасника війни. За 2004-2007 роки він
не отримав вказаної разової допомоги в повному обсязі. Відповідачі зобов'язані
виплатити йому разову допомогу в розмірі 3 мінімальних пенсій: 2004 рік - 308,46грн.(102,82
х 3); 2005 рік - 996,00грн.(332,00 х
3); 2006 рік - 1077,00грн.(359,00х 3); 2007 рік - 1230,00грн.(410,00 х 3),
всього - 3611,46грн. Йому фактично виплачено за 2004 - 2007 роки 205,00грн., з
яких : 2004 рік - 50,00 грн., 2005
рік - 50,00 грн., 2006 рік - 50,00 грн., 2007 рік - 55,00 грн. Просить
стягнути з відповідачів недоплачену їй разову грошову допомогу в розмірі 5 119,
10 грн. та поновити строк позовної давності. Позивач ОСОБА_8 17.03.2008 року звернулася
в суд з позовом до відповідачів про стягнення недоплаченої щорічної разової
грошової допомоги учаснику війни посилаючись на те, що згідно посвідчення НОМЕР_7 від 26 березня 2004 року вона має статус ветерана війни-учасника війни, та в зв'язку з цим пільги та компенсації, встановлені Законом України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Згідно із статтею 12 цього Закону до 5 травня
кожного року виплачується разова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком учасника бойових дій. За 2004-2007 роки вона не отримала вказаної разової
допомоги в повному обсязі. Відповідачі
зобов»язані виплатити їй разову допомогу в розмірі 5 мінімальних пенсій: 2004 рік-514,1грн.(102,82 х 5); 2005 рік
- 16б0,00грн.(332,00 х 5); 2006 рік -
1795,00грн.(359,00х 5); 2007 рік -
2050,00грн.(410,00 х 5), всього - 6019,1грн. Їй фактично виплачено за 2004 - 2007 роки 900,00грн., з яких : 2004 рік - 120,00 грн.. 2005 рік - 250,00 грн., 2006 рік - 250,00 грн.. 2007 рік - 280,00 грн. Причиною недоплати даної компенсації відповідач пояснює відсутністю
коштів, та при цьому посилається на Закон України "Про державний
бюджет" на відповідний рік. Такі доводи відповідача вважає
необгрунтованими , а також такими, що не звільняють відповідачів від обов'язку
виконання вимог Закону щодо виплати належних їй
коштів, як ветерану і учаснику війни. Згідно із статтею 2 Закону України
"Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту" нормативні акти органів державної влади, які
обмежують права, пільга ветеранів війни, передбачені цим законом є
недійсними. Крім цього, оцінюючи норми
Закону України "Про державний бюджет" та Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" у їх конкуренції, слід застосовувати норми
спеціального закону "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту», оскільки даний закон є спеціальним
нормативним актом, який визначає статус ветеранів війни та спрямований на їх
захист, що передбачено преамбулою цього Закону. Таким чином, не можуть умови
соціального захисту ветеранів війни змінюватись іншими законами, в тому числі і
Законом України "Про державний бюджет". Більше того, згідно рішення Конституційного суду України від 09.07.2007
року №6-рп/2007 норми Закону України "Про державний бюджет", якими
призупинялася виплата компенсацій та надання пільг певним категоріям
громадян, в тому числі і ветеранам війни,
інвалідам війни, визнані неконституційними,
в зв'язку з цим підлягають
застосуванню. Згідно правової позиції
Конституційного суду України, висловлену у вказаному рішенні від 20.03.2002 року № 5-рп/2002,право
громадян на соціальний захист може бути обмежено лише в умовах надзвичайного
або воєнного стану на певний строк. За таких обставин підстав для зупинення
належних їй виплат та соціальних гарантій у держави не було. Згідно з п.5 резулятивної частини
вказаного рішення Конституційного суду України, дане рішення має преюдиціальне
значення для суддів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії
положень статей зазначених законів,
що визнані неконституційними. Про порушення свого права відповідачами вона
дізналася в липні 2007 року із засобів масової інформації в зв'язку з
оприлюдненням рішення Конституційного суду, а тому вважає, що нею не
пропущено строк позовної давності для стягнення вказаних сум допомоги. Просить суд стягнути з відповідачів на
її користь недоплачену щорічну разову грошову допомогу в розмірі 5 119 грн. 10
коп., поновити строк позовної давності.

Позивач ОСОБА_3 04.03.2008 року звернулася в суд з позовом
до відповідачів про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги
учаснику війни посилаючись на те, що вона являється учасником війни. Згідно із
статтею 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічна допомога до Дня
Перемоги виплачується в таких розмірах: учасник війни - три мінімальних
пенсії за віком. Законами України про Державний бюджет України систематично
зупиняється дія законів України щодо
надання пільг, компенсацій і гарантій, фактично скасовується їх дія. Зупинення
дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст
та обсяг є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках,
передбачених Основним Законом України. Статтею 64 Конституції України
визначено, що в умовах воєнного або надзвичайного
стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень. Внаслідок
зупинення дії чинного Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», яким встановлено пільги, відбулося зниження життєвого
рівня, який не може бути нижчим від встановленого законом прожиткового мінімуму
та
порушується гарантоване у статті 48 Конституції України право кожного на
достатній життєвий рівень. Оскільки предмет закону про Держаний бюджет
України чітко визначений у конституції України, Кодексі, то цей Закон не
може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов»язків, пільг, компенсацій і
гарантій, передбачених іншими законами
України. Конституційний Суд України неодноразово розглядав звернення суб»єктів права на конституційне
подання справи і приймав рішення у яких визнав окремі положення законів про Державний бюджет України щодо зупинення або
обмеження пільг компенсацій і гарантій такими, що не відповідають Конституції
України. Просить стягнути з відповідача на її користь недоплачену разову
грошову допомогу в розмірі 3067 грн. 18 коп. та поновити строк позовної
давності.

Позивач ОСОБА_1 18.02.2008 року звернувся в суд з позовом до
відповідачів про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги
учаснику бойових дій посилаючись на те, що він є учасником бойових дій, що
підтверджується посвідченням НОМЕР_8, виданим
йому 15.04.1996 року Монастирищенським районним військовим комісаріатом Черкаської області. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон)
він належить до ветеранів війни. Згідно з
ч.5 ст. 12 Закону щорічно до 5 травня учасникам бойових дій повинна виплачуватись разова грошова допомога у розмірі
п'яти мінімальних пенсій за віком. Частиною
1 ст. 17-1 Закону встановлено, що щорічну виплату разової грошової допомоги
до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення,
тобто відповідачі. Здійснюючи передбачені Законом виплати, відповідачі
виплатили йому у 2005 та 2006 роках по 250
грн., а у 2007 році - 280 грн. Однак,
у 2005 році мінімальна пенсія за віком становила 332 грн. Отже, відповідач у 2005 році недоплатив йому разову
грошову допомогу у розмірі :410 грн.
(332,00x5= 1660,00-250,00== 1410,00). З
1 квітня 2006 року мінімальна пенсія за віком складала 359 грн. Отже, у 2006 році відповідач недоплатив йому разову
грошову допомогу у розмірі 1545 грн. (359,00 х 5 = 1795,00 - 250,00 =
1545,00). На 2007 рік мінімальна пенсія за віком була встановлена у розмірі 380
грн. Отже, у 2007 році відповідач недоплатив
йому разову грошову допомогу у розмірі :520 грн. (380,00 х 5 = 1900,00 -
280,00 = 1620,00). Таким чином, загальна сума
недоплачених йому відповідачем коштів складає 4575 грн. Дії відповідача в
частині невиплати йому разової грошової допомоги в установленому Законом розмірі
вважає протиправними, оскільки
вони порушують його
право на користування законодавчо встановленими пільгами, компенсаціями та
гарантіями, а також суперечать
слідуючим нормам національного та міжнародного права: ст.1 Конституції України, ст. З Конституції України, ч.1 ст.19 Конституції України, ст.21 Конституції України, ч.2 ст.22 Конституції України,
ст. ст. 46 та 48 Конституції
України, ч. ч. 2 і 3 ст.2 Закону
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального

захисту", ст.
1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних

свобод 1950 року, ст. 12 Європейської соціальної
хартії (переглянутої) 1996 року. Відповідач відмовляється добровільно
виплатити недоплачену йому суму коштів, посилаючись
на обмежене фінансування з державного бюджету, передбачене законами України про Державний бюджет України на 2005,
2006 та 2007 роки. Однак, такі
посилання відповідача є безпідставними, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року
№ 6-рп/2007 у справі № 1-29/2007 визнано
такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) ряд положень
Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік", зокрема, ст.29,
за якою у 2007 році виплата щорічної разової
допомоги учасникам бойових дій відповідно до Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачена у розмірі лише 280 грн. Як зазначено в абзаці
2 п.3.1. мотивувальної частини згаданого вище рішення Конституційного Суду України, аналіз законодавчої діяльності Верховної
Ради України свідчить про те, що при прийнятті законів про Державний бюджет України
систематично зупиняється дія інших законів України щодо надання пільг,
компенсацій і гарантій, які є складовою конституційного права громадян на
соціальний захист і достатній рівень життя кожного.
В п.5 мотивувальної частини того ж рішення вказано, що, проаналізувавши
практику зупинення законом про Державний
бюджет України дії інших законів України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що зупинення законом про
Державний бюджет України дії
інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, знесення змін до інших законів України, не
відповідає ряду статей Конституції України. Таким чином, про порушення свого
права на отримання разової грошової допомоги у певному розмірі у 2005, 2006 та
2007 роках він дізнався лише з рішення Конституційного Суду

України
від 9 липня 2007 року. Тому вважає, що встановлений ст. 99 КАС України строк звернення до адміністративного суду з приводу
недоплати разової грошової допомоги у 2005 та 2006 роках пропущений мною з
поважних причин і він підлягає поновленню. Відповідно
до п.5 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року, воно має
преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які
виникли внаслідок дії положень
статей законів, що визнані неконституційними. Просить суд поновити строк
позовної давності та стягнути з відповідачів на його користь недоплачену
щорічну разову грошову допомогу в розмірі 4 575 грн.

У судове засідання позивачі не з»явилися,
подали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

У
судовому засіданні представник відповідача - Головного управління праці та
соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації та
управління праці та соціального захисту населення Монастирищенської
райдержадміністрації Тімченко В.А. ( діє
на підставі доручень № 302/11 від
27.02.2008 року та № 01-150 від 05.02.2008 року) надані заперечення на адміністративні
позови підтримала, а саме заперечення на
позов ОСОБА_2 ( №
316/11 від 28.02.2008 року) згідно з яким вважають,
що позовні вимоги позивача є безпідставними та не можуть бути задоволеними,
а тому адміністративний позов повинен бути залишений без задоволення з наступних підстав: позивачем у позові сума необхідної виплати
розраховувалась відповідно ст. 14 Закону України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
від 22.10.1993р. №3551-XII - щорічно до 5 травня учасникам війни,
нагородженим орденами і
медалями колишнього СРСР за
самовіддану працю та бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни,
виплачується разова грошова
допомога у розмірі
чотирьох мінімальних пенсій за
віком, іншим учасникам війни - у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Дійсно, відповідно до ст. 14 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі 3
мінімальних пенсій за віком. Однак,
відповідно до ст.
17 Закону фінансування витрат,
пов'язаних з веденням в дію цього Закону, здійснюється за
рахунок коштів державного та місцевих
бюджетів. Тобто, застосування пільг, компенсацій та гарантій для певних категорій громадян, у тому числі виплата
грошової допомоги для ветеранів війни
потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України. Статтею 34 Закону України „Про державний бюджет
України на 2005 рік» установлено, що у 2005 році виплата щорічної
разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" учасникам
війни здійснюється в розмірі 50 гривень, які і були нараховані (виплачені) позивачу у встановленому законом
порядку. Пунктом 18 статті 77 Закону України „Про державний бюджет України на
2006 рік" №3235-ГУ від 20.12.2005р., положення дій частини п'ятої статті
14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" в частині визначення розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги призупинено на 2006
рік. Крім того, статтею 30 Закону установлено, що у 2006 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам війни здійснюється в розмірі 50 гривень, які і
були нараховані (виплачені) позивачу у
встановленому законом порядку. Також,
пунктом 13 статті 71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007
рік" №489-У від 19.12.2006р., положення дій частини п'ятої статті
14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" в частині
визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги взагалі призупинено на 2007 рік.
Крім того, статтею 29 Закону установлено,
що у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до законів
України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
учасникам війни здійснюється в розмірі 55
гривень, які і були нараховані (
виплачені) позивачу у встановленому законом порядку. Частиною 2 ст. 95 Конституції України зазначено, що
виключно законом про Державний бюджет
України визначаються будь-які видатки держави
на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Крім того, при розподілі державних коштів
повинні враховуватись і частин 1 та 3 статті 95 Конституції України
щодо справедливого і неупередженого
розподілу суспільного багатства між громадянами та територіальними громадами, а також
збалансованості бюджету України. Єдиним
Законом України, який Конституція України відокремлює серед інших - це Закон України „Про Державний
бюджет'". Зокрема, суттєві його відмінності полягають у тому, що згідно з
Конституцією України цей закон приймається щорічно
та має визначений
термін дії, суб'єктом
права законодавчої ініціативи щодо цього закону є тільки Кабінет
Міністрів України. Відповідно до цих
конституційних норм, у разі якщо застосування пільг, компенсацій та гарантій для певних категорій громадян,
у тому числі виплата грошової допомоги
ветеранам війни, потребує фінансування за рахунок коштів державного бюджету України, його обсяги не можуть
визначатися будь - яким іншим законом,
крім Закону про Державний бюджет України на відвідний рік. Відповідно
до ст.ст. 116, 117 Конституції України забезпечення проведення фінансової політики, політики у сфері
соціального захисту та розробка проекту
закону про Державний бюджет України покладено на Кабінет Міністрів України, постанови і розпорядження якого
в межах його компетенції є обов'язковими до виконання. Статтею 51
Бюджетного кодексу України визначено, що розпорядники бюджетних коштів беруть
бюджетні зобов'язанні та проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисами. Відповідно до
рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення статті 29 Закону
України „Про державний бюджет на 2007 рік", за якою у 2007 році виплата
щорічної разової допомоги відповідно 20 закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам війни здійснюється в розмірі 55 гривень,
визнано такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними). Крім того, пункт 13 статті 71 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію частини п'ятої статей 12, 13, 14 та 15 Закону
України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" в частині визначення
розміру виплат щорічної разової грошової допомоги визнано також не конституційним. Вказані положення Закону
відповідно до ст. 152 Конституції України втрачають чинність з дня ухвалення
рішення про їх неконституційність, тобто з 09.07.2007р.
- дати прийняття рішення, однак позивачу щорічна виплата допомоги
здійснювалася до прийняття Конституційним Судом рішення. Постановою Кабінету Міністрів України „Про
забезпечення щорічної виплати разової
грошової допомоги, передбаченої Законом України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" №177 від 18.02.2004р. установлено,
що Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству
праці та соціальної політики для
виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", у розмірах,
установлених законом про Державний бюджет на відповідний рік, і
для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та соціального захисту
населення. Тобто, місцевими та районними управліннями праці та соціального захисту населення відповідних
райдержадміністрацій та міст обласного значення учасникам війни виплачуються
кошти в тому обсязі, які були виділені Головному управлінню для даної
виплати. Слід зазначити, що
відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, зокрема рішення
Конституційного Суду України не мають
зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може
відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як
правопорушення. Позивач у пред'явленому позові вважає, що Головне
управління праці та соціального захисту
населення неправильно здійснювало нарахування щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, тобто з
порушенням норм Закону, однак
вказані нарахування та визначення їх розміру здійснювались у чіткій
відповідності до Законів України про державний бюджет на відповідні роки та
іншими нормативними актами. Крім того, Головне управління як
розпорядник коштів II рівня не є в даному випадку суб'єктом владних
повноважень відповідно до пункту 7 частини 1 статті З КАС України, так як при
здійсненні (виконанні) владних
управлінських функцій на основі законодавства до його повноважень (компетенції) не входить прийняття
рішень по визначенню конкретних
розмірів щорічної разової грошової допомоги. Допомога здійснювалась в
тому обсязі, яка була виділена Міністерством фінансів України і Державним
казначейством України у розмірах, установлених законом про Державний бюджет на
відповідний рік, зокрема позивач невірно визначив відповідача по справі адміністративної юрисдикції (п. 1 ч. 1 ст. З КАС України), який здійснює (повинен здійснювати)
владні управлінські функції (Мінпраці
та/або Кабмін України), а не виконувати їх, як Головне управління. У зв'язку з тим, що
позивачем не надано відповідних доказів про поважні причини пропущення річного
строку звернення до адміністративного суду. встановленого
ст. 99 КАС України, Головне управління як відповідач по справ: взагалі
наполягає на відмові у задоволенні адміністративного позову в частині виплати
щорічної разової грошової допомоги протягом 2005-2006 років. Крім того, Конституційним судом визнані
неконституційними положення соціальних статей лише щодо Закону України
„Про Державний бюджет на 2007 рік", а не положень
соціальних статей відповідних Законів України про Державний бюджет на
2005-2006 роки, які є чинними.

Аналогічні заперечення подано
відповідачем Головним управлінням праці та соціального захисту населення
Черкаської обласної держадміністрації і на позови ОСОБА_4 ( № 553/11 від 09.04.2008 року), ОСОБА_5 ( № 481/11 від 21.03.2008
року), ОСОБА_7 ( № 545/11 від 07.04.2008 року), ОСОБА_8( № 492/11 від
31.03.2008 року), ОСОБА_9 ( № 516/11 від
02.04.2008 року), ОСОБА_3 ( № 427/11 від 17.03.2008 року), ОСОБА_1
( № 331/11 від 28.02.2008 року), які
також підтримані представником відповідача в судовому засіданні.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримала і заперечення відповідача управління праці та соціального
захисту населення Монастирищенської райдержадміністрації проти позову ОСОБА_2,
згідно з якими :

Управління
праці та соціального захисту населення повідомляє, що не може виступати відповідач щодо позову жительки с.
Терлиця ОСОБА_2 оскільки Головним
розпорядником коштів по призначенню і виплаті разової грошової допомоги , відповідно до ч. 2 Закону України «Про
внесення змін до Закону України від 25.12.1998
№ 367 «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту», є Кабінет Міністрів України, який визначає порядок виплати допомог ветеранам війни і
щорічно у Законі України «Про державній
бюджет України » передбачає цільові кошти, необхідні для виплати допомоги ветеранам війни. В Монастирищенському районі нарахування
цих коштів проводиться централізовано Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат за
дорученням Головного управління праці
та соціального захисту населення Черкаської ОДА , якому Кабінетом
Міністрів України делеговані повноваження по нарахуванню та виплаті допомоги. Кошти поступають безпосередньо на
пенсійні рахунки ветеранів війни. Функція районного управління праці та соціального захисту населення зводиться
лише де перевірки анкетних даних осіб, які мають право на даний вид виплати за
списками, які формуються Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат. Згідно бюджетної класифікації видатків
та кодів функціональної класифікації 090201=090214, на підставі яких сформовано
кошторис управління, виплата одноразової допомоги до 5 травня не передбачена,
Оскільки претензій з боку позивача щодо несвоєчасного повернення списків на
виплату чи помилки в його анкетних
даних немає, а дії управління не вплинули (і не могли вплинути через відсутність повноважень) на розмір
допомоги. Просять не притягувати
управління праці та соціального захисту населення Монастирищенської
райдержадміністрації як співвідповідача у справі.

Аналогічні заперечення
подані відповідачем Управління праці та соціального захисту населення
Монастирищенської райдержадміністрації та підтримані представником відповідача
в судовому засіданні, на позови ОСОБА_1
та ОСОБА_3

Заперечення проти позову ОСОБА_9
згідно з яким Управління праці та
соціального захисту населення
не може виступати
відповідачем щодо позову ОСОБА_9, оскільки головним розпорядником
коштів по призначенню і виплаті разової
грошової допомоги, відповідно
до ч. 2
Закону України «Про внесення змін до Закону України від 25.12.1998 № 367
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» , є Кабінет Міністрів України, який визначає порядок виплати допомоги ветеранам війни і щорічно у Законі України «Про державний бюджет
України » передбачає цільові кошти ,
необхідні для виплати допомоги
ветеранам війни. В Монастирищенському районі нарахування цих
коштів проводиться централізовано Центром по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат за дорученням Головного управління праці та соціального захисту населення
Черкаської ОДА, якому Кабінетом
Міністрів України делеговані повноваження по нарахуванню та виплаті допомоги.
Кошти поступають безпосередньо на
пенсійні рахунки ветеранів війни .
Функція районного управління праці та
соціального захисту населення зводиться
лише до перевірки анкетних даних осіб, які мають право на даний
вид виплати за списками, які формуються
Центром по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат. Згідно бюджетної класифікації видатків та кодів
функціональної класифікації 14 , на підставі яких сформовано кошторис управління,
виплата одноразової допомоги до
5 травня не передбачена. Нарахування та виплата допомоги до 5 травня
учасникам війни здійснювалася Головним
управлінням праці та соціального захисту
населення Черкаської обласної державної адміністрації у 2004 - 2007 роках
відповідно до розміру, встановленого
Законом «Про Державний бюджет
України» за відповідні роки: 2004 рік
- не виплачувалась,2005рік-50,0грн.,2006рік-50,0грн.,2007рік-55,0грн.,
всього 155,00 грн. В своїй заяві позивач вказує, що отримала допомогу в розмірі 900 грн. і вимагає
доплату з розрахунку п'яти
мінімальних пенсій як учасник бойових дій, а не трьох, як передбачено для учасників війни ст.14
Закону України «Про статус
ветеранів, гарантії їх
соціального захисту». Оскільки, претензій з
боку позивача щодо несвоєчасного повернення списків на виплату
чи
помилки в його анкетних даних
немає, а дії управління не вплинули (і не могли вплинути через
відсутність повноважень) на
розмір допомоги, просять відмовити
позивачу в його позовних вимогах до районного управління праці та соціального
захисту населення, яке не може бути належним відповідачем.

Аналогічні заперечення
подані відповідачем Управління праці та соціального захисту населення
Монастирищенської райдержадміністрації та підтримані представником відповідача
в судовому засіданні, на позови ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Ухвалою
Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 квітня 2008 року
позивачам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 відмовлено у
задоволені клопотання про поновлення строку звернення до суду із
адміністративним позовом в частині поновлення його за 2004 рік.

Заслухавши
пояснення представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачів
підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного:

позовні
вимоги позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, підлягають до
задоволення повністю так як:

судом встановлено, що позивачі ОСОБА_2,
ОСОБА_3 є учасниками війни, що підтверджується
свідоцтвами НОМЕР_1, виданим 04.02.2002
року, НОМЕР_9 виданим 07.11.2003
року, позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_1,
виданим 15.04.1996 року.

Дані правовідносини регулюються ч. 5 ст. 12
Закону України “ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” -
щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірі 3 мінімальних пенсій за віком та ч. 5 ст. 14
Закону України “ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
- щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується
разова грошова допомога у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

- Рішенням Конституційного Суду
України від 01.12.2004 р. № 20-рп/2004 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними),
положення статті 44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004
рік», якими встановлено, що у 2004 році виплата щорічної разової допомоги відповідно
до Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-ХІІ від 22.10.1993 року із
змінами і доповненнями здійснюється в меншому розмірі, чим передбачено цим
законом;

-
частиною 3 статті 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і
свобод;

- проаналізувавши рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 р.
№ 20-рп/2004, яким
визнано неконституційними положення статті 44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік», частину 3
статті 22 Конституції України, та враховуючи
те, що право на отримання разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» не залежить від розміру доходів отримувача чи наявності
фінансування з бюджету, а має безумовний характер, суд прийшов до
висновку, що необхідно задовольнити вимоги стосовно виплати недоплаченої щорічної грошової допомоги за
2005-2007 роки, оскільки, Верховна Рада України,
приймаючи Закон України «Про Державний бюджет України 2005 рік», Закон України «Про Державний бюджет України 2006 рік» та Закон України «Про
Державний бюджет України 2007 рік», знову обмежила соціальне право громадян, закріплене Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на отримання
разової грошової допомоги до 5
травня при наявності рішення Конституційного Суду України з аналогічного
питання, застосувавши до спірних правовідносин у даній частині ч.7 ст. 9
КАС України, згідно якої: у разі відсутності закону, що регулює
відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні
правовідносини ( аналогія закону);

- мінімальна
пенсія за віком на 2005 рік встановлена в розмірі прожиткового мінімуму на одну особу,
яка втратила працездатність, що передбачено Законом України «Про затвердження
прожиткового мінімуму на 2005 рік», у розмірі 332,00 грн., тому недоплата за
2005 рік, яка підлягає стягненню на користь позивачів ОСОБА_2, складає 946 грн. (332,00 х 3 - 50 = 946); ОСОБА_3 складає 946 грн. (332,00 х 3 - 50 = 946); ОСОБА_1 складає 1410
грн. ( 332 х 5 - 250 =1 410).

- мінімальна
пенсія за віком на 2006 рік встановлена в розмірі прожиткового мінімуму на одну особу,
яка втратила працездатність, що передбачено Законом України «Про затвердження
прожиткового мінімуму на 2006 рік» у розмірі 359 грн. з 1 квітня 2006 року, тому недоплата за
2006 рік, яка підлягає стягненню на користь позивачів ОСОБА_2, складає 1027 грн. (359,00 х 3 - 50 = 1027); ОСОБА_3 складає 946 грн. (332,00 х 3 - 50 = 946), за позовними вимогами позивача, оскільки, хоча
встановлений прожитковий мінімум на 2006 рік» у розмірі 359
грн., однак позивач в позовних вимогах ставить 332 грн.,
а суд не може вийти за межі пред»явленого позову; ОСОБА_1 складає 1545
грн. ( 359 х 5 - 250 =1545).

- мінімальна пенсія з 1 січня 2007 року встановлена у розмірі 410 гривень,
тому недоплата за 2007 рік, яка підлягає стягненню на користь позивачів ОСОБА_2, складає 1085 грн. (380,00 х 3 -
55 = 1085) за позовними вимогами позивача, оскільки,
хоча встановлений прожитковий мінімум на 2007 рік» у розмірі 410 грн., однак позивач в позовних вимогах ставить 380 грн., а суд не може вийти за
межі пред»явленого позову; ОСОБА_3 складає 1 175 грн. 18 коп. (410,06 х 3 - 50 = 1175,18); ОСОБА_1 складає 1620 грн. ( 380 х 5 -
280 =1620) за позовними вимогами позивача, оскільки, хоча встановлений прожитковий мінімум на 2007 рік» у розмірі 410 грн., однак позивач в позовних вимогах
ставить 380 грн., а суд не може вийти за межі пред»явленого позову.

позовні вимоги
позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_7 підлягають до задоволення частково виходячи із наступного:

судом
встановлено, що позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_7 є учасниками війни, що
підтверджується свідоцтвами НОМЕР_3 від 9 листопада 2004, НОМЕР_6 від 4 листопада 2003 року;

Дані
правовідносини регулюються ч. 5 ст. 12 Закону України “ Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту” - щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірі 3 мінімальних пенсій за віком.

- ухвалою Монастирищенського районного суду від 21 квітня позивачам ОСОБА_4,
ОСОБА_7 відмовлено у поновленні строку
звернення до суду із адміністративним позовом про стягнення недоплаченої
допомоги за 2004 рік, тому в задоволенні
адміністративного позову у цій частині необхідно відмовити, оскільки,
пропущення строку звернення до суду із позовом є підставою для відмови в його
задоволенні у відповідності до ч.1 ст.100 КАС України, так як відповідачі
наполягають на його застосуванні;

- Рішенням Конституційного Суду
України від 01.12.2004 р. № 20-рп/2004 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними),
положення статті 44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004
рік», якими встановлено, що у 2004 році виплата щорічної разової допомоги відповідно
до Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-ХІІ від 22.10.1993 року із
змінами і доповненнями здійснюється в меншому розмірі, чим передбачено цим
законом;

-
частиною 3 статті 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і
свобод;

- проаналізувавши рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 р.
№ 20-рп/2004, яким
визнано неконституційними положення статті 44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік», частину 3
статті 22 Конституції України, та враховуючи
те, що право на отримання разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» не залежить від розміру доходів отримувача чи наявності
фінансування з бюджету, а має безумовний характер, суд прийшов до
висновку, що необхідно задовольнити вимоги стосовно виплати недоплаченої щорічної грошової допомоги за
2005-2007 роки, оскільки, Верховна Рада України,
приймаючи Закон України «Про Державний бюджет України 2005 рік», Закон України «Про Державний бюджет України 2006 рік» та Закон України «Про
Державний бюджет України 2007 рік», знову обмежила соціальне право громадян, закріплене Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на отримання
разової грошової допомоги до 5
травня при наявності рішення Конституційного Суду України з аналогічного
питання, застосувавши до спірних правовідносин у даній частині ч.7 ст.9 КАС України, згідно якої: у разі відсутності
закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює
подібні правовідносини ( аналогія закону);

- мінімальна
пенсія за віком на 2005 рік встановлена в розмірі прожиткового мінімуму на одну особу,
яка втратила працездатність, що передбачено Законом України «Про затвердження
прожиткового мінімуму на 2005 рік», у розмірі 332,00 грн., тому недоплата за
2005 рік, яка підлягає стягненню на користь позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_7 складає 946 грн. (332,00 х 3 = 996 - 50 = 946 грн.) кожному;

- мінімальна
пенсія за віком на 2006 рік встановлена в розмірі прожиткового мінімуму на одну особу,
яка втратила працездатність, що передбачено Законом України «Про затвердження
прожиткового мінімуму на 2006 рік» у розмірі 359 грн.
з 1 квітня 2006 року, тому недоплата за 2006 рік, яка підлягає стягненню на користь позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_7 становить 1027 грн. ( 359
х 3 = 1077 - 50 = 1027 грн.)кожному;

- мінімальна пенсія з 1 січня 2007 року встановлена у розмірі 410 гривень,
тому недоплата за 2007 рік, яка підлягає стягненню на користь позивачів
ОСОБА_4, ОСОБА_7 становить 1175 грн. (410 х 3 = 1230
- 55 = 1175 грн.) (Закон України «Про Державний бюджет на 2007 рік № 489-V від 19.12.2006 року) кожному.

позовні вимоги
позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_8, підлягають до задоволення частково виходячи із наступного:

судом
встановлено, що позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, є учасниками
війни, що підтверджується свідоцтвами НОМЕР_2 від 02.10.2003 року, НОМЕР_10 від 08.08.2003 року; НОМЕР_11 від 22.07.2004 року, НОМЕР_12 від 26.03.2004 року;

Дані
правовідносини регулюються ч. 5 ст. 12 Закону України “ Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту” - щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірі 3 мінімальних пенсій за віком.

В своїх позовних вимогах позивачі розраховують
невиплачену разову грошову допомогу з огляду на 5 мінімальних пенсій за віком,
а не в розмірі 3, як визначено Законом. Тому, суд вважає за необхідне
задоволити позови в частині визначеного розмірі щорічної разової грошової
допомоги, а саме виходячи з розміру 3 мінімальних пенсій за віком. Також, судом
встановлено, що учасники війни отримували одноразову щорічну допомогу в таких
розмірах : 2005 рік-50 грн., 2006 рік - 50 грн., 2007 рік - 55 грн. ( що
підтверджується запереченнями відповідачів управління праці та соціального
захисту населення Монастирищенської райдержадміністрації та Головного
управління праці та соціального захисту населення обласної державної
адміністрації), а не в розмірах, які вказують позивачі в позовних заявах, 2005
рік-250 грн., 2006 рік-250 грн., 2007 рік - 280 грн.

Крім цього, ухвалою Монастирищенського районного суду від 21 квітня
позивачам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 відмовлено у поновленні строку звернення до суду із
адміністративним позовом про стягнення недоплаченої допомоги за 2004 рік, тому в задоволенні адміністративного позову у
цій частині необхідно відмовити, оскільки, пропущення строку звернення до суду
із позовом є підставою для відмови в його задоволенні у відповідності до ч.1
ст.100 КАС України, так як відповідачі наполягають на його застосуванні;

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задоволити позови ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 в наступних розмірах :

- мінімальна
пенсія за віком на 2005 рік встановлена в розмірі прожиткового мінімуму на одну особу,
яка втратила працездатність, що передбачено Законом України «Про затвердження
прожиткового мінімуму на 2005 рік», у розмірі 332,00 грн., тому недоплата за
2005 рік, яка підлягає стягненню на користь позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 складає 946 грн. (332,00 х 3 = 996 - 50 = 946 грн.) кожному;

- мінімальна
пенсія за віком на 2006 рік встановлена в розмірі прожиткового мінімуму на одну особу,
яка втратила працездатність, що передбачено Законом України «Про затвердження
прожиткового мінімуму на 2006 рік» у розмірі 359 грн.
з 1 квітня 2006 року, тому недоплата за 2006 рік, яка підлягає стягненню на користь позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 становить 1027 грн. ( 359 х 3
= 1077 - 50 = 1027 грн.)кожному;

- мінімальна пенсія з 1 січня 2007 року встановлена у розмірі 410 гривень,
тому недоплата за 2007 рік, яка підлягає стягненню на користь позивачів ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 становить 1175 грн. (410 х 3 = 1230 - 55 =
1175 грн.) кожному (Закон України «Про Державний бюджет на 2007 рік № 489-V від 19.12.2006 року) кожному.

- в частині стягнення недоплаченої одноразової допомоги із відповідача Головного
управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної
адміністрації, підлягає задоволенню виходячи із наступного:

- постановами Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 рік № 486 „Про
забезпечення виплати у 2002 році разової грошової допомоги, передбаченої
Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” та від 31.03.2003 р. №
425 „Про забезпечення виплати у 2003 р. разової грошової допомоги, передбаченої
Законом України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”, а також ст. 17-1 Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що виплата разової грошової допомоги
здійснюється органами праці та соціального захисту населення, яке є
відповідачем за даним позовом;

- даний
обов'язок вказаного відповідача також підтверджується п. 4 Типового положення про головне
управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської
державної адміністрації і управління праці та соціального захисту населення
Севастопольської міської державної адміністрації, затвердженого постановою
Кабінету міністрів України від
29.09.2000 року № 1498, згідно якого у 2004 - 2006 роках управління
проводило роботу з надання адресної соціальної допомоги і підтримки
малозабезпеченим громадян, у тому числі інвалідів; здійснювало контроль за
правильністю і своєчасністю призначення та виплати соціальних виплат і
допомоги, проведення інших заходів соціального захисту населення;
здійснювало керівництво і контроль за роботою відповідних підрозділів з
нарахування та виплати соціальних виплат і допомоги. Вищезазначені функції закріплені за
головним управлінням парці та соціального захисту населення і сьогодні - постановою Кабінету Міністрів України від
30.05.2007 року № 790;

- крім цього,
обов»язок відповідача Головного управління праці та соціального захисту
населення Черкаської обласної державної адміністрації здійснити нарахування та провести виплату
вказаних сум підтверджується
поясненнями їх представника, представника управління праці соціального
захисту Монастирищенської районної державної адміністрації та наданими
запереченнями, що Кабінет Міністрів України делегував ці повноваження Головному
управлінню праці та соціального захисту населення;

- Статтею 64
Конституції України визначено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану
можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод людини із зазначенням
строку дії цих обмежень;

- відповідач, на
якого покладено обов»язок забезпечення та контролю по забезпеченню соціальних
гарантій громадян, не надав суду доказів правомірності застосування ним
положень закону про державний бюджет на відповідний рік, а не спеціального -
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту". Крім цього, відповідач не надав суду доказів звернення до
вищестоящих органів (Міністерства Фінансів, Кабінету Міністрів України) з
приводу нестачі коштів для забезпечення виконання покладених на нього
обов»язків чи до Конституційного Суду України з приводу конституційності
положень законів України про Державний бюджет на відповідний рік. Тому суд
вважає, що підстави для притягнення до розгляду справи інших органів виконавчої
влади, відсутні;

- в частині стягнення недоплаченої одноразової допомоги із відповідача - Управління
праці та соціального захисту населення Монастирищенської районної державної
адміністрації не підлягає задоволенню, оскільки на управління праці та
соціального захисту населення Монастирищенської районної державної
адміністрації покладена тільки підготовка документів на виплату
одноразової допомоги, а виплата проводиться
через безпосередньо Головне управління
праці та соціального захисту
населення Черкаської обласної державної
адміністрації то саме вони є
належними відповідачами у справі. Позивач не ставить вимогу про неправильність
чи несвоєчасність складання списків, помилки в анкетних даних позивача тощо
тому суд вважає, що вони не можуть відповідати за даним позовом. Крім цього,
згідно листа ГУ ДКУ у Черкаській області Управлінню праці та соціального
захисту населення згідно Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту” за період з 2004 по 01.03.2008 року кошти ветеранам
війни до дня Перемоги 9 травня не виділялись.

Крім цього,
Монастирищенським районним судом 18.10.2007 року постановлено рішення у справі
№ 2а-27/07 за позовом Орендарчук
Феодосії Корніївни до управління праці та соціального захисту населення
Монастирищенської райдержадміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення
Черкаської облдержадміністрації, Головного управління праці та соціального
захисту населення Черкаської облдержадміністрації про стягнення разової
грошової допомоги. Позов задоволено в повному обсязі. Рішення суду станом на
день розгляду справи набрало законної сили.

У відповідності
до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в
адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді
інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини, а тому суд вважає, що позов обґрунтований
підтверджений доказами та підлягає до задоволення.

- суд вважає твердження відповідачів про
пропуск позивачами строку звернення до суду за 2005-2007 роки безпідставними,
так як ст.99 КАС України передбачає не лише річний термін звернення до суду із
адміністративним позовом, але і в строки, встановлені іншими законами, яким є
ст.257 ЦК України, яка підлягає застосуванню при вирішенні майнових спорів.

Сторони звільнені від сплати судового
збору.

Керуючись
ст.ст.1, 3, 19, 21, 22, 46, 48, 55,
64 Конституції України, Законом України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ із
змінами і доповненнями, Рішенням
Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. № 20-рп/2004, Рішенням
Конституційного Суду України від 9.07.2007 року № 6 - рп/2007, ст.ст.
7, 8, 9,10, 11, п.1) ч.1
ст.17, 72, ст.99,
ст.100, 104-106, ч.4 ст. 128,
158-163, 185-186 КАС України, Постановою Кабінету Міністрів
України від 29.09.2000 року № 1498 “Про
затвердження типових положень про головне управління праці та соціального
захисту населення обласної, Київської міської державної адміністрації і
управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської
державної адміністрації і про управління праці та соціального захисту населення
районної, районної у містах Києві та Севастаполі державної адміністрації”, Постановою
Кабінету Міністрів України № 790 від 30.05.2007 року “Про затвердження
типових положень про Головне управління праці та соціального захисту населення
обласної, Київської міської, управління праці та соціального захисту населення
Севастопольської міської і про управління праці та соціального захисту
населення районної, районної у м. Києві та Севастаполі державної
адміністрації”, суд

п о с т
а н о в и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути із Головного управління праці та соціального
захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації на користь :

ОСОБА_1
недоплачену разову грошову допомогу за 2005-2007 роки в сумі 4 575 гривень 00 коп.

ОСОБА_2 недоплачену разову грошову допомогу за 2005-2007
роки в сумі 3 058 гривень 00
коп.

ОСОБА_3
недоплачену разову грошову допомогу за 2005-2007 роки в сумі З 067 гривень 18 коп.

Стягнути
із Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації на користь :

ОСОБА_4 недоплачену разову грошову допомогу за 2005-2007
роки в сумі З 148 гривень 00 коп.

ОСОБА_5
недоплачену разову грошову допомогу за 2005-2007 роки в сумі З 148 гривень 00 коп.

ОСОБА_6
недоплачену разову грошову допомогу за 2005-2007 роки в сумі З 148 гривень 00 коп.

ОСОБА_7 недоплачену разову грошову допомогу за 2005-2007
роки в сумі 3 148 гривень 00
коп.

ОСОБА_8 недоплачену разову грошову допомогу за 2005-2007
роки в сумі 3 148 гривень 00 коп.

ОСОБА_9
недоплачену разову грошову допомогу за 2005-2007 роки в сумі 3 148 гривень 00 коп.

В
задоволенні адміністративного позову в іншій частині відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження постанови суду може бути
подано протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови через
Монастирищенський районний суд до Київського апеляційного адміністративного
суду.

Апеляційну
скаргу на постанову суду може бути подано протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження до Київського апеляційного адміністративного суду
через Монастирищенський районний суд.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано.

Суддя
Н.В. Мазай