Справа № 2-а-77/2007
Суддя: Сарапін Г.С.
Дата ухвалення: 2007-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а-77/ 07
П О С Т А Н О В А

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

13
листопада 2007 року.
Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого
- судді Сарапіна Г.С.

при
секретарі Процюк Н.Р.,

за участю позивача ОСОБА_1 і представника відповідача - Поліщук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі судових засідань міського суду у м. Володимирі-Волинському
адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України у м.
Володимирі-Волинському про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо здійснення
перерахунку розміру пенсії за віком відповідно до вимог ст. 6 Закону
України “Про соціальний захист дітей
війни” та зобов'язання про здійснення
перерахунку пенсії за віком відповідно до вимог ст. 6 цього Закону,

в с т а
н о в и в:

ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м.
Володимирі-Волинському про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо здійснення
перерахунку розміру пенсії за віком відповідно до вимог ст. 6 Закону
України “Про соціальний захист дітей
війни” та зобов'язання про здійснення перерахунку
пенсії за віком відповідно до вимог ст. 6 цього Закону, покликаючись на те, що на підставі Закону
України “Про пенсійне забезпечення”
у вересні 1997 року йому призначено пенсію за віком довічно і відповідно до Закону України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” з часу набрання ним чинності і по грудень
2006 року включно відповідачем проводились перерахунки його пенсії. З 01 січня
2006 року набрав чинності Закон України від 18.11.2004р. “Про соціальний захист дітей війни”, на
підставі якого йому як пенсіонеру управлінням соціального захисту населення
Володимир-Волинського міськвиконкому був офіційно встановлений статус “дитини
війни”, про що свідчить відповідна відмітка у його пенсійному посвідченні.
Статтею 6 цього Закону передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком, а тому йому із
статусом дитини війни відповідач повинен був проводити з 01 січня 2006 року
перерахунок пенсії із збільшенням її розміру, однак всупереч вимогам ч.2 ст. 3
згаданого вище Закону, в якій зазначено, що державні соціальні гарантії дітям
війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими
нормативно-правовими актами, законами про державний бюджет України на 2006 рік
і 2007 рік дію ст.6 Закону України “Про
соціальний захист дітей війни” було
зупинено, що давало відповідачу підставу для здійснення бездіяльності щодо проведення перерахунку
розміру його пенсії за віком відповідно до вимог ст. 6 цього Закону.

Проте рішенням Конституційного Суду України від
09.07.2007р. № 6-рп визнано такими, що не відповідають Конституції України ( є
неконституційними ) положення п.12 ст. 71 Закону України “Про Державний бюджет
України на 2007 рік”, яким зупинено на 2007 рік
дію ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”.

Вважає,
що відповідно до ст. 8 ЦК України, застосовуючи аналогію закону, на підставі зазначеного рішення
Конституційного Суду України від 09.07.2007р.
слід визнати неконституційними
положення п.17 ст. 77 Закону України “Про Державний бюджет України на 2006
рік”, яким зупинено на 2006 рік дію ст.
6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”.

Відповідно
до ст. 68 Конституції України встановлені Законом України “Про соціальний
захист дітей війни” соціальні пільги, компенсації і гарантії дітям війни є загальнообов'язковими і повинні
неухильно дотримуватись органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими
особами, у зв'язку з чим вважає, що бездіяльність відповідача впродовж майже
двох років щодо здійснення перерахунку розміру його пенсії за віком відповідно
до вимог ст. 6 цього Закону є протиправною.

Просить
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо здійснення перерахунку його
пенсії за віком відповідно до вимог ст.
6 Закону України “Про соціальний захист
дітей війни” та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок його пенсії за
віком відповідно до вимог ст. 6 Закону України
“Про соціальний захист дітей війни”, починаючи з 01 січня 2006 року по
день ухвалення судового рішення, врахувавши при цьому індекс інфляції за цей
період.

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 адміністративний позов підтримав та просить
суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо здійснення перерахунку
його пенсії за віком відповідно до вимог
ст. 6 Закону України “Про соціальний
захист дітей війни” та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок його
пенсії за віком відповідно до вимог ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”,
починаючи з 01 січня 2006 року, покликаючись на обставини і докази, викладені у
позовній заяві.

Представник
відповідача - Поліщук О.М. адміністративний позов не визнала та пояснила, що
відповідно до ст. 7 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”
фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, у тому числі підвищення
дітям війни пенсій на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбачених
цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, проте
саме через відсутність державного фінансування витрат на зазначені у цьому
Законі державні соціальні гарантії відповідач не спроможний був здійснити
перерахунок пенсій дітям війни, у тому числі позивачеві. Крім того, відсутній
механізм та порядок проведення таких перерахунків пенсій дітям війни.

Просить
у позові відмовити.

Перевіривши
та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає
частковому задоволенню.

Судом
встановлено, що позивач має статус дитини війни, що підтверджено оглянутим
судом посвідченням № НОМЕР_1, виданим управлінням праці та соціального захисту
населення Володимир-Волинського міськвиконкому 21.10.1997р. на ім'я позивача, в
якому є відмітка “дитина війни”, а отже на нього поширюється дія Закону України
“Про соціальний захист дітей війни”,
зокрема ст.6 цього Закону, якою
передбачено підвищення дітям війни пенсій на 30 відсотків мінімальної пенсії за
віком.

З
пояснень позивача вбачається, що при його зверненні у серпні 2007 року з письмовою заявою до відповідача
про здійснення перерахунку його пенсії за віком на підставі ст. 6 Закону
України “Про соціальний захист дітей війни” із
застосуванням ст. 28 ч.1 Закону України
“Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” відповідач не дав йому конкретної відповіді,
тобто фактично відмовив у задоволенні заяви,
і перерахунку його пенсії до цього часу не здійснив, що підтверджується
копією заяви позивача на адресу відповідача від 01.08.2007р. та листом
відповідача на цю заяву від 13.08.2007р. про те, що для вирішення його питання
зроблено запит у Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській
області.

З
пояснень представника відповідача вбачається, що позивачеві не здійснюється
перерахунок пенсії за віком відповідно до вимог ст. 6 Закону України “Про
соціальний захист дітей війни” через те, що відсутнє державне фінансування
таких соціальних виплат, оскільки відповідно до п.12 ст. 71 Закону України “Про
Державний бюджет України на 2007 рік”
дія ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” була
зупинена.

Однак
такі твердження представника відповідача не заслуговують на увагу, оскільки
рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007р. № 6-рп визнано такими,
що не відповідають Конституції України ( є неконституційними ) положення п.12
ст. 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” щодо
призупинення дії ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”.

При
цьому суд виходить з того, що відповідно до ст. 22 ч.3 Конституції України при
прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод; відповідно до ст.3 ч.2 Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим
Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими
актами; відповідно до ч.2 ст. 29
Загальної декларації прав людини кожна
людина, здійснюючи свої права і свободи, повинна зазнавати тільки таких
обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного
визнання і поваги прав і свобод інших та з метою задоволення справедливих вимог
моралі, громадського порядку та загального добробуту у демократичному
суспільстві.

Не
заслуговують на увагу також твердження представника відповідача про відсутність
механізму та порядку проведення таких
перерахунків пенсій дітям війни, оскільки ці питання не потребують
законодавчого регулювання і, крім того,
у Пенсійного фонду України було достатньо часу з дня прийняття Верховною
Радою України Закону України від 18.11.2004р. “Про соціальний захист дітей
війни” до набрання ним чинності з
01.01.2006р. для розроблення відповідного механізму та порядку проведення
перерахунку пенсій дітям війни.

За
таких обставин вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність
відповідача щодо здійснення перерахунку його пенсії за віком відповідно до
вимог ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” є обґрунтовані і
законні.

Проте,
враховуючи, що відповідно до ст. 152 ч.2 Конституції України закони та інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані за рішенням Конституційного Суду України
неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх неконституційність, тобто рішення Конституційного Суду
України від 09.07.2007р. № 6-рп не має зворотної дії, тому вимоги позивача не
можуть бути задоволені у повному обсязі щодо часу, з якого відповідача можна
зобов'язати здійснити перерахунок його пенсії відповідно до вимог ст. 6 Закону
України “Про соціальний захист дітей війни”.

Виходячи
з наведеного, відповідач зобов'язаний здійснити перерахунок пенсії позивача у
відповідності з вимогами ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”
із застосуванням ст. 28 ч.1 Закону України Закону “Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування” та ст. 62 Закону України “Про Державний бюджет
України на 2007 рік” і цей перерахунок має бути здійснений з 09 липня 2007 року, з дня
ухвалення відповідного рішення Конституційним Судом України.

Судові
витрати у справі у розмірі 3, 40 грн. відповідно до ст. 94 ч.ч.1, 3 КАС
України підлягають стягненню у користь
позивача з місцевого бюджету.

На
підставі ст.ст. 22, 55 ч.2, 64 ч.1, 68 ч.1, 152 ч.2 Конституції України, ст.ст. 3 ч.2, 6 Закону України “Про соціальний захист дітей
війни”, ст. 28 ч.1 Закону України Закону “Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування”, ст. 62 Закону України “Про Державний бюджет України на
2007 рік”, рішення Конституційного Суду
України від 09.07.2007р. № 6-рп,
керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94 ч.ч.1,3, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний
позов задовольнити частково.

Визнати
протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у м. Володимирі-Волинському
Волинської області щодо здійснення перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”.

Зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України у м. Володимирі-Волинському Волинської
області здійснити перерахунок пенсії за
віком ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 6
Закону України “Про соціальний захист
дітей війни”, починаючи з 09 липня 2007 року.

У решті
адміністративного позову в частині щодо зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у м.
Володимирі-Волинському про здійснення перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1
відповідно до вимог ст. 6 Закону України
“Про соціальний захист дітей війни”
з 01 січня 2006 року, - відмовити.

Стягнути
з місцевого бюджету у користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3 ( три ) гривні
40 коп.

На
постанову може бути подана заява про апеляційне оскарження до Львівського
апеляційного адміністративного суду через Володимир-Волинський міський суд
протягом десяти днів з дня її
проголошення та апеляційна скарга - протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано,
а якщо її було подано, але апеляційна скарга не була подана у
встановлений законом строк, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку, інакше у разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: