Справа № 22-а-3536/2008
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2008-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

1 квітня 2008 року
справа №
22-а-3536/08

зал судового засідання № 2 у
приміщенні суду за адресою: м. Донецьк,
бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Василенко Л.А.

Дяченко
С.П.

при секретарі
судового засідання

Чуріковій Я.О.

за участю представників:

від позивача:

Луценко В.А. - за дов.

від відповідача:

Гриненко М.А. - за дов.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Державної
податкової інспекції у Калінінському
районі м. Донецька

на постанову господарського суду Донецької області

від

25 січня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-1030/08 (суддя Христофоров А.Б.)

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова
компанія „Джера” м. Донецьк

до

Державної
податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька

про

визнання
недійсним рішення про застосування штрафних санкцій

ВСТАНОВИЛА:

Постановою господарського суду Донецької
області від 25 січня 2008 року у справі
№ 2-а 1030/08 (арк. справи 103-106) в повному обсязі задоволений позов
Товариства з обмеженою відповідальністю
„Фінансова компанія „Джера” до Державної податкової інспекції у Калінінському
районі м. Донецька, наслідок чого визнано недійсним рішення Державної
податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька від 9 жовтня 2007 року
№377//0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій до Товариства з обмеженою відповідальністю
„Фінансова компанія „Джера” у розмірі 72 000 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову у справі,
якою визнати дійсним рішення про застосування штрафних санкцій від 9 жовтня
2007 року № 377/2/0, залишивши позов Товариства з обмеженою
відповідальністю „Фінансова компанія „Джера” без задоволення. Скаржник
(відповідач у справі) вважає, що судом першої інстанції порушені норми
матеріального права.

Позивач у письмових запереченнях
просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін.

Сторони про дату, час і місце
апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Фінансова компанія „Джера” зареєстроване виконавчим комітетом
Донецької міської ради 6 червня 2005 року згідно свідоцтва про державну
реєстрацію серії А00 №308918 та є юридичною особою.

Згідно з пунктом 4 статуту ТОВ
„Фінансова компанія „Джера” учасниками (засновниками) товариства є ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 (арк. справи 7)

30 травня 2005 року засновниками позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 було прийнято рішення про
створення ТОВ „Фінансова компанія „Джера” (протокол зборів засновників від
30.05.2005 року), згідно яким останні зобов'язались внести належні їм вклади до
статутного фонду позивача у грошовій формі.

30 травня було відкрито рахунок
№9980 для формування
статутного фонду позивача у Філії „ДРУ” банку „Фінанси та Кредит”, на який 31
травня 2005 року засновниками було внесено до статутного фонду готівкові
грошові кошти у розмірі 14 600 грн. 00
коп.

24 червня 2005 року вищезазначеними
засновниками позивача вдруге здійснено
поповнення статутного фонду позивача в грошовій формі у сумі 14 400 грн. 00
коп.

Ці готівкові розрахунки також були
проведені засновниками позивача через касу банку, а не через касу ТОВ
„Фінансова компанія „Джера”. Факт здійснення засновниками позивача внесків до
статутного фонду готівкою через касу банку, вказує позивач також підтверджує й
банк, який у своїх листах від 1 жовтня 2007 року №02/10873 та від 10 жовтня
2007 року №02/111168, а також листом цього банку №01-12-917 від 21 грудня 2007
року та показаннями засновників позивача.

Таким чином, судом першої інстанції
правомірно з посиланням на п.2.5 Положення операції із сплати засновниками
позивача готівкових коштів для поповнення його статутного фонду через касу
банку для позивача визнані безготівковими та зроблено висновок, що позивач не
повинен був оприбутковувати ці грошові кошти у своїй касі та не повинен був
відображати їх у касовій книзі з
оформленням необхідних касових документів.

Пунктом 2.6 Положення оприбутковуватись повинна лише та готівка,
яка надходить до кас підприємств, у повній сумі та своєчасно (у день одержання
готівкових коштів).

Відповідач не надав доказів того, що
готівкові кошти у сумі 14 400, 00 грн. надходили до каси позивача, під час
приймання яких вони й повинні були бути
оприбутковані. Згідно із показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 останні разом
із ОСОБА_1, як засновники ТОВ „Фінансова компанія „Джера” грошові кошти до каси
позивача не вносили, а напроти вносили їх безпосередньо до каси банку.

Також відповідач зазначає, що касова
дисципліна не відноситься до правил здійснення господарської діяльності, обіг
готівки регулюється окремими нормативно-правовими актами, тому на ці
правовідносини не розповсюджується вимоги статті 250 Господарського кодексу
України.

Відповідно до статті 238
Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть
бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого
самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто міри
організаційно-правового або майнового характеру, направлені на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та
ліквідацію його наслідків.

Згідно приписів статті 239
Господарського кодексу України, статті 11 Закону України „Про державну
податкову службу”, застосування фінансових санкцій знаходяться в межах
повноважень органів державної податкової
служби.

Отже зазначений штраф є адміністративно-господарською
санкцією, адже є заходом майнового
характеру, спрямованого на припинення порушення суб'єктом господарювання
встановлених законодавчим актом правил здійснення господарської діяльності.

За приписами статті 250
Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути
застосовані до суб'єкта господарювання
протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим
суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської
діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Оскільки застосовані до
позивача фінансові санкції, відповідно
до статті 238 Господарського кодексу України, є адміністративно-господарськими
санкціями, а оспорювань рішення про застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 72 000,00 грн. прийняте за межами річного строку з
дня порушення встановлених законодавчими актами правил оприбуткування готівки,
тому зазначене рішення не відповідає
вимогам закону.

Таким чином, колегія суддів вважає,
що застосування відповідачем штрафних
санкцій поза межами строку притягнення до відповідальності суб'єкта
господарювання, встановленими статтею 250 Господарського кодексу України є
неправомірним.

З огляду на вищезазначене, підстави для
застосування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій щодо позивача відсутні.

На підставі викладеного, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції надана
правильна правова оцінка спірним правовідносинам та постанова прийнята з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184,
195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції
у Калінінському районі м. Донецька на
постанову Донецького окружного адміністративного суду по адміністративній справі №2-а-1030/08 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного
суду по адміністративній справі
№2-а-1030/08 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали
постановлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 1 квітня
2008 року. Ухвала у повному обсязі складена 2 квітня 2008 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді:
Л.А.
Василенко

С.П. Дяченко

З
оригіналом згідно:

Суддя
Р.Ф. Ханова