Справа № 2-а-50/2008
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2008-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-50/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» січня 2008 року м. Рівне

17 год. 35 хв.

Колегія
суддів у складі: головуючий - Чалий І.С. , судді- Боймиструк С.В., Шевчук С.М.,
при секретарі судового засідання Минько Н.З. та за участю сторін і інших осіб,
які беруть участь у справі від:

позивача:

не з'явився;

відповідача:

відповідача-1 - Мартинович Н.І. (дов. № 221/10-15 від
09.01.2008 р.); відповідача-2 - не з'явився; відповідача-3 - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом
ОСОБА_1

до відповідачів

1. Державна податкова інспекція у м. Рівне

2. Державна податкова адміністрація України

3. Відділ у справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Рівненського МВ УМВС

про

визнання бездіяльності протиправною та вчинення певних
дій.

В С Т А Н О В И В :

Позивач
- ОСОБА_1 на бездіяльність Рівненської об'єднаної державної податкової
інспекції, Державної податкової адміністрації України, Відділу віз та
реєстрації фізичних осіб Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області.

До
початку розгляду справи від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Згідно
до наказу від 24.12.2005 року № 598 (а.с.25) про реорганізацію органів
державної податкової служби у Рівненській області, Рівненська об'єднана ДПІ
реорганізована в Державну податкову інспекцію у м. Рівне. Таким чином, належним
відповідачем у даній справі є Державна податкова інспекція у м. Рівне.

Позивачем
в позовній заяві як відповідача заявлено Рівненський відділ віз та реєстрації
Рівненського МВ УМВС. Із Положення про Державний департамент у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб (затвердженого постановою КМ України від
14.06.2002 року №844) вбачається, що правильне найменування відповідача -
Відділення у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб
Рівненського МВ УМВС. Таким чином, належним відповідачем у даній справі є
Відділення у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб
Рівненського МВ УМВС.

Представник
Державної податкової інспекція у м. Рівне в судовому засіданні позов заперечив,
просить у позові відмовити.

Державна
податкової адміністрація України, та Відділ у справах громадянства, імміграції
та реєстрації фізичних осіб Рівненського МВ УМВС в судове засідання не
з'явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Суд
вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів - Державної
податкової адміністрації України та
Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб
Рівненського МВ УМВС,- за наявними в матеріалах справи доказами.

Повно і
всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного
законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд
вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

При
цьому суд встановив та врахував таке.

Відповідно
до довідки № 8485 від 24 лютого 2006 року (а.с. 12) РОДПІ в базі даних
Державного реєстру фізичних осіб Рівненської ОДПІ є ідентифікаційний номер
НОМЕР_1. Вказаний номер присвоєний ДПА України 22 жовтня 1998 року на підставі
заповненої картки ф. 1-ДР як пенсіонера.

Відповідно
до ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно
до ст.1 Закону України “Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків
та інших обов'язкових платежів” (далі по тексту постанови - Закон), державний
реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів - це
автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного
обліку фізичних осіб, які зобов'язані сплачувати податки, збори, інші обов'язкові
платежі до бюджетів та внески до державних цільових фондів у порядку і на
умовах, що визначаються законодавчими актами України.

Для
осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні
органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та
інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про
наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного
номера.

Відповідно
до ч.2 ст. 5 вказаного Закону до Державного реєстру не вноситься інформація про
осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні
органи. Таким чином, названим законом передбачено право платника податків
сплачувати податки і збори без присвоєння ідентифікаційного номера.

Разом з
тим, Законом передбачено обов'язок громадянина офіційно повідомити відповідні
державні органи про відмову від прийняття ідентифікаційного номера.

Згідно
із Законом України "Про Державний реєстр фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових платежів" та Постановою Верховної Ради
України від 26.06.92 N 2503-XII "Про затвердження положень про паспорт
громадянина України та свідоцтво про народження", розроблено Порядок
внесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера
фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів, який
затверджено наказом Державної податкової адміністрації України, Міністерства
внутрішніх справ України від 19 жовтня 2004 р. N 602/1226 та зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2004 р. за N 1345/9944 (далі по тексту -
Порядок).

Вказаний
Порядок визначає процедуру внесення відмітки про наявність права здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного номера до паспорта фізичної особи, яка
через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно повідомила про це орган державної
податкової служби, відповідно до п.1.5 Порядку встановлено, що вищевказана
особа у разі наявності в неї ідентифікаційного номера повідомляє у формі заяви
орган державної податкової служби за своїм місцем реєстрації.

Пунктом
2 Порядку визначено перелік документів, що подає фізична особа, яка
відмовляється від ідентифікаційного номера, до органу державної податкової
служби, а саме: свідоцтво про народження, паспорт громадянина України,
свідоцтво про шлюб (за наявності), свідоцтво про розірвання шлюбу (за
наявності), свідоцтво про зміну імені (за наявності), копію документа про
присвоєння ідентифікаційного номера (за наявності). Особа, яка обміняла паспорт
громадянина України, у якому було проставлено відмітку, пред'являє: свідоцтво
про народження, новий паспорт громадянина України, свідоцтво про шлюб (за
наявності), свідоцтво про розірвання шлюбу (за наявності), свідоцтво про зміну
імені (за наявності).

Відповідно
до п.3 Порядку, у разі відсутності
розбіжностей між даними заяви та пред'явленими документами, посадова особа
податкового органу приймає заяву, про що робить відповідний запис на заяві та
формує особову справу.

Після
прийняття заяви орган державної податкової служби за місцем реєстрації особи
проводить перевірку наявності інформації про особу в Державному реєстрі
фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів (далі - ДРФО)
щодо достовірності поданих даних. У термін до 30 календарних днів з дня
прийняття заяви орган державної податкової служби надає заявнику лише довідку за
формою № В3, або відмовляє в наданні такої довідки із зазначенням причин
відмови. Термін дії довідки - 30 календарних днів.

Відповідно
до п. 4 Порядку, фізична особа, яка відмовляється від ідентифікаційного номера,
подає до органу внутрішніх справ за своїм місцем реєстрації довідку за формою N
В3 та паспорт громадянина України. У разі відсутності невідповідностей посадова особа вносить на 7-9 сторінку
паспорта відмітку такого змісту: “Має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера”.

З
вказаного слідує, що відмітка в паспорті про право громадянина здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного номера вчиняється органом внутрішніх
справ на підставі довідки, виданої податковим органом за формою № В3.

В
судовому засіданні встановлено, що позивач не зверталася із заявою
встановленого зразка та з необхідним переліком документів до податкового
органу, а, відповідно, останнім не видавалася довідка встановленого зразка за
формою № В3.

При
цьому, в позовній заяві позивач вказує, що вона звернулася до податкового
органу з проханням здійснити у її паспорті відмітку про наявність у неї права
здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. Однак, згідно до
названого Порядку, внесення такої відмітки до паспорта не відноситься до компетенції
податкового органу, оскільки вказаний орган лише видає довідку форми № В3 у
разі звернення громадян із заявою за встановленою формою та з наданням
визначеного переліку документів.

Крім
того, з матеріалів справи вбачається, що позивач не зверталася в установленому
порядку (з наданням паспорта та довідки за формою №В3) до органу внутрішніх
справ за своїм місцем реєстрації з проханням внести відповідну відмітку про
право здійснення будь-яких платежів без ідентифікаційного номера до паспорта
позивача. А таким чином, в задоволенні позову
до Відділення у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних
осіб Рівненського МВ УМВС слід відмовити за безпідставністю позову.

Враховуючи
наведене вище, у задоволенні позову ОСОБА_1до
Державної податкової інспекції у м. Рівне, Державної податкової адміністрації
України, Відділу у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб Рівненського МВ УМВС про зобов'язання
Державної податкової адміністрації України виключити ідентифікаційний номер та
всю інформацію щодо позивача з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних
осіб платників податків та інших обов'язкових платежів, зобов'язання ДПІ у м.
Рівне зробити відповідну відмітку в паспорті, зобов'язання відповідачів
здійснювати облік позивача, як платника податків та інших обов'язкових
платежів, за раніше встановленими нормами обліку по прізвищу, імені та по
батькові, без застосування ідентифікаційного номера,- слід відмовити повністю.

Відповідачами
не надано доказів понесення судових витрат, а тому підстави для застосування
статті 94 КАС України відсутні.

Керуючись
ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

1. У
задоволенні позову відмовити повністю.

2. Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне
оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

3. Постанова може
бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі - з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий підпис І.С. Чалий

Судді: підпис С.В. Боймиструк

підпис С.М. Шевчук

З оригіналом згідно

Суддя І.С. Чалий