Справа № 22-а-694/2008
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2008-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Назаренко Г.В. Суддя-доповідач -
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

27 березня 2008 року м. Донецьк

справа №
22-а-694/08 (22-а-5382/07)

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ляшенка Д.В.

суддів: Шаптала
Н.К., Колеснік Г.А.

при секретарі

Білоус К.І.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні 1-Управління
праці та соціального захисту населення Кіровської міської ради; 2-Головного
управління Державного казначейства України у Донецькій області

на постанову

Кіровського міського суду Донецької області

від

15 листопада 2007 року

по адміністративній справі

№ 2-а-43/07

за позовом

ОСОБА_1

до

1-Управління праці та соціального захисту населення
Кіровської міської ради; 2-Головне управління Державного казначейства України
у Донецькій області

про

визнання дій неправомірними та стягнення заборгованості
недоотриманої суми щомісячної виплати на дитину шкільного віку, -

В С Т А Н О В И В :

15 жовтня 2007 року позивач звернувся до суду з позовом
про визнання дій з виплати йому сум
щомісячної виплати на дитину шкільного віку за 2004, 2005 роки, 9
місяців 2007 року в розмірах нижчих, ніж встановлено ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 року № 796-ХП (далі - Закон України № 796) неправомірними,
стягнення з відповідача на його користь недоплаченої суми щомісячної виплати на дитину за 2004, 2005 роки,
9 місяців 2007 року в загальній сумі 3900,21 грн. та Головне управління
Державного казначейства України у Донецькій
області провести відповідні видатки з Державного бюджету, передбачені
УПСЗН. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що з 1993 року є учасником
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, має на утриманні дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, яка з 2004 року навчається в ЗОШ № 1 м. Кіровське, а тому,
відповідно до п.6 ч. 1 ст. 30 Закону України
№ 796, має право на щомісячну виплату в розмірі 50% мінімальної заробітної плати
незалежно від інших виплат, однак відповідачем щомісячна виплата на дитину за
2004, 2005 роки та 9 місяців 2007 року виплачувалась йому в значно менших
розмірах, ніж передбачено законом, у зв'язку з чим виникла заборгованість з
цієї виплати на загальну суму 3900,21 грн.
Просив визнати дії відповідача з виплати сум щомісячної виплати на
дитину в розмірах менших, ніж передбачено Законом України № 796, неправомірними
та стягнути з відповідача недонараховані суми за 2004, 2005 роки та 9 місяців
2007 року, зобов'язавши співвідповідача провести відповідні видатки з
Державного бюджету України.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 15 листопада 2007 року позов ОСОБА_1 о задоволено, з
відповідачів на користь позивача стягнуто 3900,21 грн.

Суд
першої інстанції при розгляді справи встановив, що позивач є учасником
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії з 20 серпня 1993
року, має на утриманні дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження шкільного віку, у
зв'язку з чим користується правами та пільгами, передбаченими Законом України
“Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”.

Суд задовольнив
позов про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення за 2004-2005 роки та за 9
місяців 2007 і виходив з того, що згідно п. 6 ст. 30 Закону України «Про
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» мають право на щомісячні виплати грошової компенсації у розмірі 50
% мінімальної заробітної плати., яка на час виплати такої допомоги позивачу
дорівнювала: в 2004 ріці - 237 грн., в 2005 році - 262 грн., в 2007 році - 400
грн.

Тому, з
урахуванням фактично отриманих позивачем сум та розміру мінімальної заробітної
плати на відповідний період виплати, стягненню з відповідача на користь дочки
ОСОБА_2, підлягає сума у розмірі 3900,21 грн., виходячи із розрахунку

- 2004 рік -
345,60 грн. (237 х 3 х 50% - 9,90), де 237 - мінімальна заробітна плата з 1
вересня 2004 року, 3 - відповідна кількість місяців, 50 % - розмір виплати,
9,90 - отримана сума;

- 2005 рік -
1762,40 грн. ((262 х 3 + 290 х 3 + 310 х 2 + 332 х 4) х 50 % - 39,60)), де 262
- мінімальна заробітна плата з 1 січня 2005 року, 290 - мінімальна заробітна
плата з 1 квітня 2005 року, 310 - мінімальна заробітна плата з 1 липня 2005
року, 332 грн. - мінімальна заробітна плата з 1 вересня 2005 року, 3, 3, 2 та 4
- відповідна кількість місяців, 50% - розмір виплати, 39,60 - отримана сума;

- за 9 місяців
2007 рік - 1792,21 грн. ((400 х 3 + 420 х 3 + 440 х 3) х 50% - 97,79), де 400 -
мінімальна заробітна плата з 1 січня 2007 року, 440 - мінімальна заробітна
плата з 1 липня 2007 року, 3, 3 та 3 - відповідна кількість місяців, 50% -
розмір виплати, 97,79 - отримана сума.

Таким чином,
судом було встановлено, що фактично за 2004, 2005 та 9 місяців 2007 року
відповідачем було недоплачено позивачу суму щорічної разової допомоги на дитину
шкільного віку в розмірі 3900,21 грн.

Не
погодившись з таким рішенням УПСЗН Кіровської міської ради, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме, управління
зазначило, що здійснювало виплати, керуючись Постановами КМУ № 836 від
26.07.1996 р. “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” та № 649 від 20.04.2007 р. “Про встановлення
розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”.

Відповідач
Головне управління Державного казначейства у Донецькій області також не
погодилося із зазначеною постановою в частині зобов'язання Головного управління
Державного казначейства у Донецькій області провести відповідні видатки з
Державного бюджету, передбачені УПТСЗН Кіровської міської Ради та подало
апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду скасувати з посиланням на те, що вона прийнята з
порушенням норм матеріального права.

ГУДКУ у
Донецькій області зазначає, що суд 1-ї інстанції не може зобов'язати Державне
казначейство здійснити видатки з Державного бюджету, передбачені УПТСЗН
Кіровської міської Ради, оскільки законодавчими актами на органи Державного
казначейства і так покладена функція розрахунково - касового обслуговування
розпорядників коштів державного та місцевих бюджетів.

Особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду
за викликом не прибули.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних
скарг, колегія суддів вважає за необхідне в їх задоволенні відмовити, а судове
рішення залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи встановив,
що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2
категорії, що підтверджується відповідними посвідченнями.

Крім того, на його утриманні знаходяться неповнолітня
дитина, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка перебуває на
відповідному обліку в УПСЗН Кіровської міської ради, тому має право на
щомісячну виплату, передбачені п. 6 ст. 30 Закону України «Про соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі
50 % мінімальної заробітної плати.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 6 ст. 30 Закону № 796-ХІІ, щомісячна
виплата 50% мінімальної заробітної плати незалежно від інших виплат
на кожну дитину шкільного віку, яка евакуйована із зони відчуження або
народилася після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання
вагітності матері, має підстави належати до категорії 1 або 2. При цьому, розмір мінімальної заробітної
плати визначається на відповідний період виплати.

Зазначеними
постановами № 836 та № 649 усупереч Закону № 796-ХІІ (який встановив розмір
щорічної допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено
конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі й, зокрема, на дитину
шкільного віку, постановою № 836 встановлена допомога - 3,30 гривень,
постановою № 649 встановлена допомога - 16,50 гривень.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного
спору підлягають застосуванню ст. 30
Закону № 796-ХІІ та Закони України, яким встановлені розміри мінімальної
заробітної плати, зокрема на час виплати допомоги позивачу відповідно до ст. 89 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2004 рік» розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1
січня 2004 року у розмірі 205 гривень на місяць, з вересня 2004 року - 237
гривень на місяць. Відповідно до ст. 83 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2005 рік» розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1 січня
2005 р. у розмірі 262 гривні на місяць, з 1 квітня 2005 р. - 290 грн. на
місяць, з 1 липня 2005 р. - 310 грн. на місяць, з 1 вересня 2005 року -332 гривні. Відповідно до ст. 76 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» розмір мінімальної заробітної
плати встановлений з 1 січня 2007
року - 400 гривень на місяць, з 1 квітня
2007 року - 420 гривень,
а не постанови
№№ 836, 649.

Положення пункту
30 статті 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, яким
зупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної плати - пунктів
6 та 8 частини першої статті 30 Закону України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” визнані
неконституційними рішенням Конституційного Суду України від № 6-рп від
09.07.2007 р.

Таким чином, дії
відповідача в частині виплати позивачу грошової допомоги на дитину шкільного
віку у розмірі меншому, ніж передбачено
Законом України № 796, - суд першої інстанції обґрунтовано визнав
неправомірними та стягнув з Управління
праці та соціального захисту населення Кіровської міської ради на корить позивача 3900 гривень 21
копійку недоплаченої суми щомісячної виплати на дитину шкільного віку за 2004,
2005 роки, 9 місяців 2007 року.

Що стосується
доводів апеляційної скарги ГУДКУ у Донецькій області, колегія суддів не вважає
зазначені відповідачем обставини, підставою для скасування судового рішення,
так як резолютивна частина постанови суду першої інстанції про стягнення з
УПСЗН Кіровської міської Ради відповідних сум та зобов'язання казначейство
здійснити відповідні видатки, не протирічить порядку встановленому ст. 51
Бюджетного кодексу України.

Тобто суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином,
підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись ч. 1-3
ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.
206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні
скарги Управління праці та соціального захисту населення Кіровської міської
ради та Головного управління Державного казначейства України у Донецькій
області на постанову Кіровського міського суду Донецької області від 15 листопада 2007 року у справі № 2-а-43/07 за позовом ОСОБА_1до
Управління праці та соціального захисту населення Кіровської міської ради,
Головне управління Державного казначейства України у Донецькій області, про
визнання дій неправомірними та стягнення заборгованості недоотриманої суми
щомісячної виплати на дитину шкільного віку - залишити без задоволення, а
постанову суду без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі..

Головуючий:

Судді:

Головуючий у 1 інстанції - Назаренко Г.В. Суддя-доповідач
- Ляшенко Д.В.

Україна

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

Іменем України

(вступна та резолютивна частини)

27 березня 2008 року м. Донецьк

справа №
22-а-694/08 (22-а-5382/07)

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ляшенка Д.В.

суддів: Шаптала
Н.К., Колеснік Г.А.

при секретарі

Білоус К.І.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні 1-Управління
праці та соціального захисту населення Кіровської міської ради; 2-Головного
управління Державного казначейства України у Донецькій області

на постанову

Кіровського міського суду Донецької області

від

15 листопада 2007 року

по адміністративній справі

№ 2-а-43/07

за позовом

ОСОБА_1

до

1-Управління праці та соціального захисту населення
Кіровської міської ради; 2-Головне управління Державного казначейства України
у Донецькій області

про

визнання дій неправомірними та стягнення заборгованості
недоотриманої суми щомісячної виплати на дитину шкільного віку, -

Керуючись ч. 1-3
ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.
206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні
скарги Управління праці та соціального захисту населення Кіровської міської
ради та Головного управління Державного казначейства України у Донецькій
області на постанову Кіровського міського суду Донецької області від 15 листопада 2007 року у справі № 2-а-43/07 за позовом ОСОБА_1до
Управління праці та соціального захисту населення Кіровської міської ради,
Головне управління Державного казначейства України у Донецькій області, про
визнання дій неправомірними та стягнення заборгованості недоотриманої суми
щомісячної виплати на дитину шкільного віку - залишити без задоволення, а
постанову суду без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі..

Головуючий:

Судді: