Справа № 9/163
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2008-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м. Київ

20.03.2008 р.
№ 9/163

17:38

За
позовом

Відкритого
акціонерного товариства «Центральне конструкторське бюро «Шхуна»

До

Державної
податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва

визнання
нечинним податкове повідомлення-рішення № /0 від 21.05.2007 р.

Головуючий суддя: Кротюк О.В.

Секретар судового засідання: Таран Т.К.

Представники:

Від
позивача Вітка І.Ф. (довіреність № 20-7 від
12.11.2007 р.)

Від
відповідача Хібен Ю.Г. (довіреність №
3324/9/10-314 від 26.10.2007 р.)

Обставини справи:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення № /0 від 21.05.2007 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем безпідставно встановлено порушення позивачем пп..7.5.4. п. 7.4. статті 7 Закону України
“Про податок на додану вартість”, чим порушено Закон України “Про державну
податкову службу в Україні», Закон України “Про податок на додану вартість”,
Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців".

Відповідач
позовні вимоги не визнає, просить відмовити в їх задоволенні повністю,
обґрунтовуючи свою позицію тим, що оскаржуване рішення прийнято в межах
повноважень, в порядку та у спосіб визначений Законом України “Про державну
податкову службу в Україні», Законом України “Про податок на додану вартість”,
оскільки виписані ТОВ “Будмастер Люкс” () податкові накладні
не можуть бути прийняті податковою службою як такі, що підтверджують право на
податковий кредит ВАТ ЦКБ “Шхуна”, в зв'язку з чим останнім було безпідставно
включено до складу податкового кредиту суми ПДВ по відповідних податкових
накладних.

Розглянувши
подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем
згідно акту перевірки № 1110/23-12/14310135 від 08.05.2007 року встановлено
порушення позивачем пп..7.5.4. п. 7.4.
статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” (№ 168/97-ВР від
03.04.1997р.). Порушення обумовлено тим, що виписані ТОВ “Будмастер Люкс” () податкові накладні не
можуть бути прийняті податковою службою як такі, що підтверджують право на
податковий кредит ВАТ ЦКБ “Шхуна”, в зв'язку з чим останнім було безпідставно
включено до складу податкового кредиту суми ПДВ по відповідних податкових
накладних. Не прийняття податкових накладних до уваги податковою службою
обумовлено тим, що 07 квітня 2005 року рішенням Голосіївського районного суду
м. Києва до ТОВ “Будмастер Люкс ”, ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа Голосіївська
районна у м.Києві Державна адміністрація було задоволено позов про визнання
установчих документів вказаного товариства недійсними. Актом № 2417/29-203 від
21.02.2006 року податковою службою анульовано свідоцтво платника ПДВ ТОВ
“Будмастер Люкс”.

Як
випливає з матеріалів справи та пояснень сторін 12 липня 2006 року Голосіївським
районним судом м. Києва (за наслідками перегляду за заявою ТОВ
„Вілія-буд-центр" рішення від 07.04.2005 р. за нововиявленими обставинами)
було винесено рішення про відмову в задоволенні позову ДПІ у Голосіївському
районі м. Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю
„Будмастер-Люкс" (Код ), ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи:
Голосіївська районна у м. Києві державна адміністрація та ТОВ
„Вілія-буд-центр", про визнання установчих документів, скасування
реєстрації в якості платника ПДВ та свідоцтва платника ПДВ.

27
листопада 2006 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва відхилено, а рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 12.07.2006 р. залишено без змін.

Отже,
рішення Голосіївського районного суду м. Києва (за наслідками перегляду за
заявою ТОВ „Вілія-буд-центр" рішення від 07.04.2005 р. за нововиявленими
обставинами) від 12 липня 2006 року набрало законної сили.

Таким
чином, посилання відповідача на рішення Голосіївського районного суду від
07.04.2005 № 2-2631/0 як підстава для анулювання відповідного свідоцтва
платника ПДВ ТОВ “Будмастер Люкс” і виключення останнього з Реєстру платника
ПДВ є безпідставним з огляду на вищезазначене.

Разом з тим, як випливає з матеріалів справи
Договір на виконання якого надавалися відповідні податкові накладні був
укладений 20.08.2003 року за № 53/03. Позивачем надані відповідні акти прийому
виконаних підрядних робіт (акт №1, №2,
№3, №4, №5 за січень 2004 року), акти прийому-передачі замовником підряднику
відповідних матеріалів і обладнання. Позивач повідомив суд про те, що
відповідна трансформаторна підстанція, будівництво якої було предметом
вказаного вище договору збудована, прийнята АЕК “Київенерго” та допущена до
експлуатації електроустановок споживача. Відповідач проти зазначених фактів і
обставин будівництва трансформаторної підстанції за договором 53/03 не
заперечив.

За
наслідками виконання і здійснення розрахунків по договору № 53/03 від
20.08.2003 року підрядником ТОВ “Будмастер Люкс” були складені та надані
позивачеві відповідні податкові накладні: № 1135 від 02.09.2003р., №1154 від
15.09.2003р, № 1414 від 13.11.2003 р., № 1668 від 29.01.2004р., № 1706 від
16.02.2004р., № 1750 від 04.03.2004р,, № 1835 від 31.03.2004р,, № 2142 від
25.06.2004 року. На час складання зазначених вище податкових накладних ТОВ
“Будмастер Люкс” мало повну правосуб'єктність як платник ПДВ на складання таких
документів.

Законом
України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" (№755-IV від 15.05.2003р.), зокрема статтями 16, 18,
передбачено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення
органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною
інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного
державного реєстру. Якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то
такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою
особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до
нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя
особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати
про те, що такі відомості є недостовірними.
Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру,
не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою,
крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Суд
погоджується з покликанням позивача про те, що йому не було відомо, що
відомості в Єдиному державному реєстрі є недостовірними з огляду на те, що
рішення Голосіївського районного суду винесено 07 квітня 2005 року. Крім того,
будь-яких рішень судів з приводу недостовірності відомостей в Єдиному
державному реєстрі щодо реєстрації ТОВ “Будмастер Люкс” судами не виносились.
Зворотнього відповідачем не доведено.

На
судовий запит державному реєстратору судом отримано витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Як випливає з вказаного
витягу станом на 28.02.2008 ТОВ “Будмастер Люкс” (код 31900431) є юридичною
особою і знаходиться в стані припинення підприємницької діяльності. Голова
комісії з припинення ОСОБА_1

Таким
чином, з огляду на зміст відомостей витягу з Єдиного державного реєстру, суд
вбачає існування та правосуб'єктність ТОВ “Будмастер Люкс”.

У
відповідності до Закону України “Про податок на додану вартість”, зокрема, пп..
7.2.3., 7.2.6. пункту 7.2., п.п. 7.5.1. пункту 7.5. статті 7: податкова
накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається
у продавця товарів (робіт, послуг); право на нарахування податку та складання
податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники
податку; податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари
(послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового
кредиту; датою виникнення права платника податку на податковий кредит
вважається, зокрема, дата отримання
податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів
(робіт, послуг).

Суд
приймає до уваги покликання позивача про думку Верховного суду Україні по
справі від 29.06.2006 № 21-358 во 06 про те, що визнання недійсними установчих документів юридичної особи та
подальше анулювання свідоцтва платника на додану вартість саме по собі не тягне
недійсність всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації такої особи і
до моменту виключення її з державного реєстру, та не позбавляє правового
значення виданих за такими господарськими операціями податкових накладних.

Як
Договір від 20.08.2003 року за № 53/03, так і податкові накладні видані за цим
договором, в судовому порядку не були визнані недійсними. Про зворотнє доказів
відповідач суд не надав.

Враховуючи
те, що: 1) договір від 20.08.2003 року за № 53/03 і відповідні податкові
накладні не були визнані в судовому порядку недійсними, у зв'язку з чим останні
мають відповідні правові наслідки (зокрема, в частині підтвердження права на
податковий кредит), 2) договір
20.08.2003 року за № 53/03 виконаний в натурі, про що мається матеріальні
наслідки у вигляді відповідної трансформаторної підстанції, що не заперечно
відповідачем, 3) невідповідність дійсності підстав для оформлення акту №
2417/29-203 про анулювання свідоцтва платника ПДВ ТОВ “Будмастер Люкс”, 4)
наявність правосуб'єктності (в тому числі податкової у відповідності до Закону
України “Про податок на додану вартість” щодо складання податкових накладних) у
ТОВ “Будмастер Люкс” під час оформлення відповідних податкових накладних за
договором № 53/03, 5) недоведеність відповідачем відсутності добросовісності
укладання і виконання Договору підряду від 20.08.2003, 6) приймаючи до уваги
відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців щодо наявності в реєстрі й відповідної правосуб'єктності ТОВ
“Будмастер Люкс” суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ВАТ
“Центральне конструкторське бюро “Шхуна””.

У
відповідності до частини другої статті 19 Конституції України (№254к/96-ВР від
28.06.1996р.) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною
1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд
також бере до уваги, що згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема:

1) на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з
використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4)
безсторонньо (неупереджено);

5)
добросовісно;

6)
розсудливо;

7) з
дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації;

8)
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі
прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно
з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного
позову. Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність
прийнятого ним оскаржуваного рішення

Зважаючи
на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи
викладене та керуючись ст.ст. 9, 69-71, 158-163 КАС України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити адміністративний позов
повністю.

2. Визнати податкове
повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі
міста Києва № /0 від 21.05.2007 р. нечинним.

3. Стягнути з Державного бюджету України
на користь Відкритого акціонерного товариства «Центральне конструкторське бюро
«Шхуна»(м. Київ, вул. Комінтерну, 30, ) витрати по сплаті
судового збору в розмірі 3 гривні 40 коп.

Постанова
відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її
складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням
протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
О.В. Кротюк