Справа № 22-а-164/2008
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2008-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №-22-а-164/2008 р. Головуючий
у 1 інстанції Лисюк О.Д.
Суддя
доповідач Ситников О.Ф.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2008 року.
м. Київ.

Київський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Ситникова
О.Ф.,

Суддів: Бистрик
Г.М., Малиніна
В.В.,

при секретарі: Кожокар М.Ю.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу
за апеляційною скаргою відповідача Державного казначейства України на постанову
Баришівського районного суду Київської області від 08 грудня 2006 року у справі
за позовом ОСОБА_1до Начальника Управління МВС на Південно-Західній залізниці
України, Державного казначейства України про визнання бездіяльності посадової
особи незаконною та про відшкодування завданої моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Баришівського районного суду Київської області від
08.12.2006 року позов ОСОБА_1. до Начальника
Управління МВС на Південно-Західній залізниці України, Державного казначейства
України про визнання бездіяльності посадової
особи незаконною та про відшкодування завданої моральної шкоди задоволено
частково:

Визнано незаконною бездіяльність начальника УМВС України
на Південно-Західній залізниці України під час розгляду звернень ОСОБА_1. щодо
проведення службової перевірки за фактом отримання ним тілесних ушкоджень при припиненні
хуліганських дій.

Стягнуто
за рахунок державного бюджету на користь ОСОБА_1. з Державного казначейства
України тисячу гривень заподіяної моральної шкоди.

Не погоджуючись з прийнятою постановою відповідач - Державне
казначейство України звернулося з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що вказана постанова суду не відповідає вимогам
матеріального та процесуального права, судом першої інстанції неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для справи, тому вона підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу
щодо стягнення з них моральної шкоди.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу відповідача від інших учасників
процесу до суду апеляційної інстанції в установлений судом строк не надійшло.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення з'явившихся
учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Відповідно
до вимог п.1 ч.1 ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали
суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

У суді
першої інстанції знайшов своє підтвердження факт бездіяльності начальника УМВС
України на Південно-Західній залізниці України під час розгляду звернень
ОСОБА_1. щодо проведення службової перевірки за фактом отримання ним тілесних
ушкоджень при припиненні хуліганських дій. В цій частині постанова суду
сторонами не оскаржена.

Задовольняючи позов ОСОБА_1. в частині стягнення
моральної шкоди, суд першої інстанції вважав, що бездіяльністю УМВС України на
Південно-Західній залізниці України в особі його начальника, яка
унеможливлювала отримання ОСОБА_1. страхових відшкодувань в НАСК «Оранта»,
завдано моральних страждань, що спричинили негативні емоції і переживання,
втрати душевного спокою. Спричинені
ОСОБА_1. психологічні страждання
мають продовжуваний і інтенсивний характер, порушують його
психологічний процес.

В цій частині постанова суду також не оскаржена сторонами
по справі.

Далі,
суд першої інстанції, враховуючи
принципи виваженості та
справедливості, зробив висновки,
що моральна шкода повинна бути стягнута з Державного казначейства України на
користь ОСОБА_1. в розмірі однієї тисячі гривень.

Стягуючи з Державного Казначейства України моральну
шкоду, суд першої інстанції взагалі не навів обґрунтування своїх висновків, не
навів відповідних доказів та не вказав норми матеріального права якими він
керувався вирішуючи це питання.

Оскаржуючи постанову суду в цій частині Державне
казначейство України зазначило, що суд першої інстанції порушив вимоги чинного
законодавство, а саме ст. 1167 ЦК України, якою передбачено, що моральна шкода,
завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, та не взяв до уваги
нормативно - правові акти, що регулюють діяльність Державного казначейства
України.

Такі доводи апеляційної скарги Державного Казначейства України слід визнати
обґрунтованими.

Оскільки факт бездіяльності начальника УМВС України на
Південно-Західній залізниці України знайшов своє підтвердження в суді першої
інстанції та визнано право ОСОБА_1. на відшкодування моральної шкоди, сума
моральної шкоди судом визнана правильно, тому її відшкодування повинно бути
покладено на УМВС України на Південно-Західній залізниці України.

Судові
витрати у вигляді державного мита за
звернення до суду у розмірі 3 грн. 40 коп. та за відшкодування моральної
шкоди у розмірі 17 грн., а разом 20 грн. 40 коп. повинні бути покладені також
на УМВС України на Південно-Західній залізниці України.

Керуючись ст. ст. 198, 201, 205, 207 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача Державного казначейства України задовольнити.

Постанову
Баришівського районного суду Київської області від 08 грудня 2006 року - змінити в частині стягнення моральної шкоди, поклавши
обов'язок по відшкодуванню ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 1000 гривень з Управління
МВС на Південно-Західній залізниці України за рахунок державного бюджету.

Стягнути з Управління МВС на Південно-Західній залізниці України на
користь держави судовий збір в розмірі 20 грн. 40 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного Суду України протягом
одного місяця з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: