Справа № 22а-206/2008
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції суддя
Воловецький районний суд
Закарпатської області, справа № 2а-23/07
у 2-й інстанції суддя Яворський І.О.
рядок статзвіту № 57
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
лютого 2008 року Справа № 22а-206/08(2723/07) м. Львів

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді-доповідача: Яворського І.О.

суддів:
Любашевського В.П.

Довгополов О.М.

при секретарі:
Каблак Т.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Воловецького районного суду Закарпатської області від 21 червня 2007 року в
справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації України,
Державної податкової адміністрації у
Закарпатській області про визнання
незаконними наказів про звільнення та
запису №34 у трудовій книжці, поновлення на роботі, і виплату заробітної
плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А :

З адміністративного позову вбачається, що, починаючи з 05 квітня 2005 року позивач працював
начальником Свалявської МДПІ, а 27 березня 2007 року після ряду співбесід,
змушений був написати заяву про переведення його на іншу посаду в органах
Державної податкової служби, без пропозицій на будь-яку іншу посаду. Наступного
дня після написання заяви, позивач захворів і потрапив на лікування. До 04 травня 2007 року позивач перебував на
лікарняному.13 квітня 2007 року позивача ознайомили з наказом №9-0 від 28
березня 2007 року Свалявської МДПІ про звільнення ОСОБА_1 з роботи у зв'язку з
переведенням на іншу роботу відповідно до ст.32 КЗпП України, хоча в наказі не
зазначено на яку саме посаду його переведено з 27 березня 2007 року, і на яку
посаду він давав згоду. Позивач в адміністративному позові до суду просив
визнати накази ДПА України №525-о від 27 березня 2007 року; ДПА у Закарпатській області №78-о від 28.03.2007
року та Свалявської МДПІ №9-о від 28.03.2007 року такими, що порушують його
права як працівника та не відповідають чинному законодавству. Позивач просив
також поновити його на роботі на посаді начальника Свалявської МДПІ з моменту
його звільнення, тобто з 27 березня 2007 року.

Колегією суддів Воловецького
районного суду Закарпатської області від 21 червня 2007 року позов ОСОБА_1 про скасування наказів, поновлення на
роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено
частково. Змінено формулювання підстави звільнення з роботи в наказі ДПА
України від 27 березня 2007 року №525-о, виклавши його в такій редакції:
«Звільнити 27 березня 2007 року ОСОБА_1 з посади начальника Свалявської
міжрайонної державної податкової інспекції у Закарпатській області за угодою
сторін на підставі п.1 ч.1 ст.36 Кодексу Законів про працю України». Накази ДПА
в Закарпатській області від 28 березня 2007 року №78-о та від 29 травня 2007
року №130-о, а також наказ Свалявської МДПІ від 28 березня 2007 року №9-о
визнано незаконними і скасовано, а запис у трудовій книжці ОСОБА_1 за №34-
анульовано. Судом також стягнуто з Свалявської міжрайонної державної податкової
інспекції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 належну йому при
звільненні грошову суму в розмірі 2 834 гривні 53 копійки.

Колегія суддів Воловецького районного суду дійшла висновку про те, що наказ
ДПА України від 27 березня 2007 року видано у повній відповідності із заявою
ОСОБА_1, подання ДПА в Закарпатській області - в межах компетенції ДПА України,визначеної ч.3 ст.5 Закону
України «Про державну податкову службу в Україні». Суд першої інстанції
мотивував своє рішення також тим, що позивач добровільно подав заяву про
звільнення з посади у зв'язку з переведенням на іншу роботу з метою уникнути
звільнення з посади за істотні упущення
в роботі та невідповідність займаній посаді. Суд звернув увагу на те, що
згідно наказу ДПА України від 27 березня 2007 року №525-о позивача звільнено з
роботи на підставі ст.32 КЗпП України. Суд визнав, що даним наказом, виданим у
відповідності із заявою ОСОБА_1, чітко вирішено питання про звільнення позивача
із займаної посади, а не його переведення, тому формулювання підстав звільнення
не відповідає вимогам закону. Тому суд першої інстанції вказав, що в
оскаржуваному наказі ДПА України слід змінити формулювання підстав звільнення з
врахуванням угоди сторін, яку було досягнуто між позивачем і головою ДПА
Закарпатської області Іванчо В.В., перед поданням заяви про звільнення,
відповідно до п.1 ч.1ст.36 КЗпП України.

Постанова суду першої інстанції оскаржена до Львівського апеляційного
адміністративного суду ОСОБА_1 Апелянт в апеляційній скарзі вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
На думку апелянта є хибним твердження суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1
писав заяву для переведення на іншу
посаду з метою уникнення звільнення за істотні упущення в роботі і з цього
приводу досягнув згоди з начальником ДПА в Закарпатській області про своє
переведення.

Колегія суддів, перевіривши у відкритому судовому засіданні повноту
встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судовому
рішенні суду першої інстанції, заслухавши осіб, що приймають участь в розгляді
справи, суддю-доповідача, дійшла до висновку про безпідставність апеляційної
скарги та
законність рішення суду першої
інстанції.

При цьому колегія суддів враховує
наступне.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До
адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

У відповідності з ст.69 КАС України доказами в адміністративній справі є
будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення
справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб
та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів,
висновків експертів.

Згідно ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Матеріалами справи, оглянутими та перевіреними у судовому засіданні апеляційної інстанції
доведено, що позивачем 27 березня 2007 року було подано заяву про звільнення з
посади начальника Свалявської МДПІ у зв'язку з переведенням на іншу роботу в
системі ДПС області. Державною податковою адміністрацією України вказану заяву
було задоволено та відповідно видано наказ від 27 березня 2007 року за №525-0
про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Свалявської МДПІ у зв'язку з
переведенням на іншу роботу. ДПА у Закарпатській області на виконання Наказу
ДПА України від 27.03.2007 року за №525-о було видано наказ від 28.03.2007 року
за №78-о згідно якого ОСОБА_1 вважається звільненим 27 березня 2007 року з
посади начальника Свалявської МДПІ та зобов'язано в. о. начальника
Свалявської МДПІ після виходу ОСОБА_1 з
лікування, запропонувати йому іншу посаду. Тобто конкретна посада, на яку
переводився ОСОБА_1, тоді не вказувалась
через хворобу позивача..

Згідно загального правила,
передбаченого ст.32 КЗпП України, переведення на іншу роботу допускається тільки за згодою працівника.
Крім того, переведення на іншу роботу передбачає вказівку на виконання
конкретної роботи.

У відповідності з п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06
листопада 1992 року №9 із змінами і
доповненнями «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам необхідно
мати на увазі, що при домовленості між працівником і власником підприємства,
установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового
договору за п.1 ст.36 КЗпП (за згодою сторін) договір припиняється в строк,
визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при
взаємній згоді на це власника або уповноваженого ним органу і працівника.

Колегія суддів враховує той факт, що в наказі від 27 березня 2007 року не вказана конкретна
посада на яку переводиться ОСОБА_1
(а.с.5). Згідно наказу Державної податкової адміністрації у Закарпатській
області №78-0 від 28 березня 2007 року ОСОБА_1 вважається звільненим 27 березня
2007 року з посади начальника Свалявської міжрайонної державної податкової
інспекції ДПА у Закарпатській області у зв'язку з переведенням на іншу роботу,
ст.32 КЗпП України. Стаття 32 КЗпП України не передбачає звільнення працівника
з роботи, а передбачає лише переведення працівника на іншу посаду на тому
ж підприємстві, організації чи установі.

Тому суд першої інстанції правильно визначився в частині вирішення даного питання.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при припиненні трудового договору за
угодою сторін, згідно з п.1 ст.36 КЗпП, на відміну від звільнення працівника за
власним бажанням за ст.38 КЗпП, можливості відкликання працівником своєї заяви
про звільнення не передбачено. Анулювання домовленості між працівником і
власником підприємства про припинення трудового договору за п.1 ст.36 КЗпП може
мати місце лише при взаємній згоді на це власника або уповноваженого ним органу
та працівника.

Згідно ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному,
повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На аркуші справи №47 є заява ОСОБА_1 від 27 березня 2007 року , в якій він
просить звільнити його з посади начальника Свалявської МДПІ у зв'язку з
переведенням на іншу роботу в системі ДПС області . Тому, за своєю суттю, наказ
за №525-о від 27 березня 2007 року є вірним, оскільки відображає волю ОСОБА_1
(а.с.48).

Колегія суддів враховує, що згідно
наказу Голови Державної податкової
Адміністрації України №661 від 31 жовтня 2006 року вбачається, що Свалявська
МДПІ у Закарпатській області не виконала завдання вересня місяця того року зі
збору платежів до загального фонду Державного бюджету України (а.с.69). Пунктом
п'ятим даного наказу вказано, що слід вважати за недоцільне перебування на
займаних посадах, зокрема, начальника Свалявської МДПІ у Закарпатській області
ОСОБА_1 (підстава - подання Департаменту економічного
аналізу).(а.с.69-70).

На підставі ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених
статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням викладеного вище, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції
законним, прийнятим з дотриманням норм як матеріального так і процесуального
права.

Ухвалена судом постанова
прийнята на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставинах справи, підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.195,196,198ч.1п.1,200,205 ч.1, 206 КАС України, колегія
суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Воловецького районного суду Закарпатської області від 21
червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного
адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може
бути оскаржена до касаційної інстанції - Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя-доповідач
І.О.Яворський

Суддя
В.П.Любашевський

Суддя О.М.Довгополов