Справа № 22а-1564/2008
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції суддя
Рівненський окружний
адміністративний суд, справа № 2-а-42/07 року
у 2-й інстанції суддя Яворський І.О.
рядок статзвіту №32
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2008 року
Справа № 22а-1564/08(4829/07)
м. Львів

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді-доповідача Яворського І.О.

суддів: Любашевського В.П.

Довгополов О.М.

при секретарі:
Поврознику Д.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Рівненського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2007 року в справі
за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в
Рівненській області про визнання недійсним рішення комісії по встановленню
статусу учасника бойових дій, -

В С Т
А Н О В И Л А :

13 серпня 2007 року позивач звернувся до Рівненського окружного
адміністративного суду Рівненської області з адміністративним позовом до
Управління Міністерства внутрішніх справ України про визнання недійсним рішення
комісії по встановленню статусу учасника бойових дій УМВС України в Рівненській
області про неможливість визнати його учасником бойових дій. З
адміністративного позову вбачається, що ОСОБА_1, навчаючись у Львівському
пожежно-технічному училищі МВС СРСР був курсантом з 1987 року по 1989 рік. За
рішенням уряду СРСР залучався до виконання завдань, пов'язаних з конфліктом та
нормалізацією обстановки, відновлення законності і правопорядку на території
Закавказького регіону (м. Казах, Азербайджанської РСР). Зокрема, з 21 лютого 1989 року по 29 квітня 1989 року
відповідно до наказу №17 ЛПТУ МВС СРСР від 20 лютого 1989 року був відряджений
для проходження служби в місті Казах Азербайджанської РСР.У зазначений період в
республіці Азербайджан відбувався Нагірно-Карабахський конфлікт між вірменським
та азербайджанським населенням, для подолання якого були введені збройні
війська та підрозділи МВС колишнього Радянського Союзу.12 липня 2007 року позивачу
було відмовлено у визнанні його учасником бойових дій. Тому позивач просив суд
першої інстанції визнати недійсним рішення Комісії по встановленню статусу
учасника бойових дій УМВС України в Рівненській області №65 від 12 липня 2007
року щодо неможливості визнати позивача учасником бойових дій та зобов'язати
комісію по встановленню статусу учасника бойових дій УМВС України в Рівненській
області визнати його учасником бойових дій і видати посвідчення встановленого
зразка.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду Рівненської
області від 28 серпня 2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління
міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області про визнання
недійсним рішення комісії по встановленню статусу учасника бойових дій УМВС
України в Рівненській області №65 від 12 липня 2007 року щодо неможливості
визнати його учасником бойових дій та зобов'язання вказаної комісії визнати
його статус як учасника бойових дій та надати посвідчення встановленого зразка
- відмовлено повністю. Суд першої інстанції, зокрема, вказав на те, що
учасником бойових дій у розумінні п.2 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» є особа, яка безпосередньо проходила службу, працювала чи перебувала у
відрядженні в державах, де в цей період
велися бойові дії і брала участь у бойових діях чи забезпечувала бойову
діяльність військ (флоту).

Згадана постанова оскаржена в апеляційному порядку ОСОБА_1. Апелянт вказує,
що під час проходження служби ним в бойовій екіпіровці з автоматом,
боєприпасами і спецзасобами та правом його застосування, виконувались завдання
по охороні державних установ, здійснювався контроль за дотриманням населенням
вимог комендантського часу, він проводив вилучення вогнепальної зброї;
виконував завдання по забезпеченню
громадського порядку та несення служби на блок - постах, по охороні складів з
озброєнням та боєприпасами.

Перевіривши у відкритому судовому засіданні повноту встановлення обставин
справи та правильність їх юридичної оцінки в судовому рішенні, колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про
безпідставність апеляційної скарги та законність рішення суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, згідно яких
ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами
України.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До
адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи Законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

На підставі ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом
на підставі пояснень, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових
і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати
додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної
ініціативи.

У відповідності до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним
і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно наказу по Львівському пожежно-технічному училищі від 10.лютого 1989
року «Про створення тимчасового батальйону для виконання завдання МВС СРСР у
Закавказькому регіоні”, з метою якісного проведення зібрань, пов'язаних з
виконанням завдання МВС СРСР по охороні громадського порядку в республіках
Закавказзя був створений батальйон з курсантів другого курсу, начальницького і
викладацького складу, вільнонайманих осіб. Серед курсантів був і Позивач
ОСОБА_1 (а.с.9-13).

На підставі засідання комісії УМВС України в Рівненській області від 12
липня 2007 року прийнято рішення про
відмову у визнанні учасником бойових дій головному спеціалісту УБОЗ УМВС
України в Рівненській області полковнику міліції ОСОБА_1Комісія виходила з
того, що відповідно до переліку держав і
періодів бойових дій на їх території, затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 08 лютого 1994 року №63, Азербайджанська республіка та НКАО
не входять до нього, відповідно до цього ОСОБА_1 не може бути визнаний
учасником бойових дій (а.с.19).

Колегія суддів констатує, що позивач не надав доказів того, що брав участь
у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ. Азербайджанська Республіка
дійсно не входить до переліку держав і періодів бойових дій на їх території,
який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року
№63.Підзаконним актом, Інструкцією про порядок видачі посвідчень, нагрудних
знаків ветеранів війни та листів талонів на право одержання проїзних квитків
безплатно і з 50-відсотковою знижкою їх
вартості ветеранам війни-військовослужбовцям, які проходять військову службу у
Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від
31.03.1996 року №87 і зареєстрованої Міністерством юстиції України 19.04.1996
року за №193/1218 встановлено, що підставою для видання посвідчень учасникам
бойових дій за правилами п.2 ст.6 Закону військовослужбовцям, які були
направлені для виконання миротворчих місій або у відрядження в держави, де в
цей час (період) велися бойові дії, є
надання: витягу з наказу відповідного командира (начальника) про направлення у
відрядження, копії посвідчення про відрядження з відповідними відмітками про
прибуття та вибуття, витягу з наказу по стройовій частині з військової частини,
в яку вони були направлені у відрядження, довідки про участь у бойових діях
встановленого зразка, видану військовою частиною, яка входила до складу
миротворчих сил.

З врахуванням викладеного вище, колегія суддів вважає рішення суду першої
інстанції законним, прийнятим з дотриманням
норм як матеріального так і процесуального права. Підстав для зміни чи
скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1, 206 КАС України,
колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду Рівненської області
від 28 серпня 2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції -Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий
суддя-доповідач І.О. Яворський

Суддя
О.М. Довгополов

Суддя
В.П. Любашевський