Справа № 2-А-186/2008
Суддя: Чугуєвська Т.П.
Дата ухвалення: 2008-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-А-186/ 2008 року
П О С Т А Н О В А

ІМ”ЯМ УКРАЇНИ

04
квітня 2008 року Ічнянський районний
суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді Т.П. Чугуєвської

при секретарі В.М. Ткаченко

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Ічня справу в порядку письмового провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Ічнянської районної держадміністрації про стягнення грошової
допомоги в сумі 8708 гривень 48 копійок,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним позовом до УПСЗН Ічнянської РДА про
стягнення грошової допомоги в сумі 8708 гривень
48 копійок, вказуючи на те, що являється ветераном війни, інвалідом
війни - 2 групи і згідно ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому до 5
травня щорічно повинні виплачувати разову грошову допомогу у розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком, однак в порушення вимог даного закону відповідач в
2005 році виплатив 50 гривень, в 2006 році - 50 гривень і в 2007 році 50
гривень, і недоплачена сума допомоги складає
8708 гривень 48
копійок, яку і просить стягнути з відповідача.

В
судове засідання позивач не з'явився,
але надав суду заяву в якій просить
суд розглянути справу у його відсутності.

Представник відповідача УПСЗН Ічнянської РДА в судове засідання не
з'явилася, але надала суду заяву
про розгляд справи
у її відсутності. Проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, виходячи із
слідуючого.

При
прийнятті постанови суд керувався Конституцією України, Законом України « Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», рішенням
Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007.

В судовому
засіданні встановлено, що позивач є
ветераном війни, інвалідом 2 групи. Це підтверджується ксерокопією посвідчення
серії НОМЕР_1, виданого 19 серпня 2005 року (а.с. 2).

Згідно зі
ст. 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551 -ХII від
22.Х.1993р. з послідуючими змінами, щорічно до 5 травня інвалідам війни 2 групи
виплачується разова грошова
допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Із
заперечення УПСЗН Ічнянської РДА вбачається, що позивачу в 2005-2006р.
виплачувалося по 330 грн., а в 2007р. - 360 грн., хоча мінімальна пенсія в 2005
році становила 332грн. 00 коп., в 2006 році - 359 грн. 00 коп., в 2007 році -
410грн. 06 коп., і тому розмір разової грошової допомоги повинен був становити
: 2005р. - 332.00 х 8= 2656 гривень; 2006р. - 359.00 х 8 = 2872 гривні 00 коп.;
2007 рік - 410.06 х 8= 3280 гривень 48 копійок.

Однак
Законами України Про державний бюджет України на 2005-2007рр. дію ч.5 ст. 13 ЗУ
від 22.Х.1993р. № 3551-ХII було зупинено, тому виплати і проводилися в тому
розмірі, які передбачені даним законом. Таким чином, законом про Державний
бюджет України призупинено на певний строк правове регулювання відносин у сфері
соціального захисту, зупинено дію механізму реалізації конституційних
соціально-економічних прав громадян.

У
Конституції України ( 254 к/96-ВР) Україну проголошено демократичною,
соціальною, правовою державою (стаття 1), визнано, що найвищою соціальною
цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним
обов'язком держави (стаття 3), права і свободи людини є невідчужуваними та
непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення
дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та
обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках,
передбачених Конституцією України. У ст. 64 Конституції України вичерпно
визначено такі випадки, а саме передбачено, що в умовах воєнного або
надзвичайного стану можуть
встановлюватися окремі обмеження прав і свобод людини із зазначенням
строку дій цих обмежень, та визначено
ряд прав і свобод, які не можуть бути обмежені за жодних обставин.

Тому
Конституційний Суд України в рішенні від 9 липня 2007року № 6-рп/2007р. вказав, що відповідно до ч.3
ст.22, ст. 64 Конституції України право громадян на соціальний захист, інші
соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням дії
законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану
на певний строк, а звідси випливає, що
закон про Державний бюджет України не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і
гарантій, передбачених іншими законами. Даним рішенням Конституційний Суд
України визнав неконституційним
положення ст. 29 Закону України «Про державний бюджет України на 2007рік», за
якою у 2007році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам
війни здійснюється в розмірі 55грн., при
цьому вказавши, що аналогічними рішеннями Конституційного Суду України
визнавалися неконституційними положення аналогічних статей ЗУ «Про державний
бюджет України на 2005 і 2006р.р.». Згідно п.5 даного рішення, рішення
Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальною юрисдикції при розгляді
ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей,
що визнані неконституційними.

Виходячи з цього суд вважає, що позивачу незаконно виплачувалася в
2005,2006 і 2007 роках одноразова грошова допомога в розмірі відповідно 330,
330 та 360 гривень, замість восьми
мінімальних пенсій за віком, а тому з відповідача на користь позивача необхідно
достягнути за 2005 рік 2326 грн.(332.00 х 8-330), за 2006 рік 2542 грн. ( 359.00 х 8 - 330) і за 2007 рік
2920 гривень 48 копійок (410.06 х 8 -
360), а всього 7788 гривень
48 копійок.

Одночасно з Державного бюджету України в особі управління Державного
казначейства у Ічнянському районі
Головного управління Державного
казначейства України у Чернігівській області
слід стягнути на користь позивача 80 гривень в рахунок повернення витрат за надання
правової допомоги та 3 гривні 40 копійок в рахунок повернення сплаченого
державного мита, а всього 83 гривні 40 копійок.

Керуючись ст. ст. 69,70,71,163 КАС України, Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовільнити частково.

Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення Ічнянської райдержадміністрації на користь ОСОБА_1
недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за період 2005 -
2007 років в сумі 7788 ( сім тисяч сімсот вісімдесят вісім)
гривень 48 копійок.

Стягнути з Державного бюджету України в особі управління Державного
казначейства у Ічнянському районі
Головного управління Державного
казначейства України у Чернігівській області
на користь ОСОБА_1 80
гривень в рахунок повернення витрат за
надання правової допомоги та 3 гривні 40 копійок в рахунок повернення
сплаченого державного мита, а всього 83 гривні 40 копійок.

В іншій
частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

На постанову на протязі 20 днів з дня подачі заяви про
апеляційне оскарження постанови, яка подається на протязі 10 днів
з дня її винесення, може бути
подана апеляційна скарга в Київський апеляційний адміністративний суд.

Суддя
Т.П. Чугуєвська