Справа № 22-а-1629/2008
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2008-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Коровніченко О.М. Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

15 квітня 2008 року м.
Донецьк

справа № 22-а-1629/08

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ляшенка Д.В.

суддів: Шаптала Н.К., Колеснік Г.А.

при секретарі за участю позивача

Агейченковій К.О. ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
апеляційну скаргу

судовому засіданні Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської
ради

на постанову

Жданівського міського суду Донецької області

від

13 грудня 2007 року

у адміністративній справі

№ 2-а-20/07

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту населення
Жданівської міської ради

про

визнання дій щодо відмови у виплаті одноразової
допомоги неправомірними та стягнення одноразової грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2007 року позивач звернувся до суду з позовом, до відповідача,
в якому просив визнати дії відповідача щодо відмови у виплаті одноразової
допомоги неправомірними та стягнути з на його користь суму недоплаченої
одноразової щорічної допомоги інваліду війни за 2007 р. у розмірі 2920 грн. 48
коп., з урахування розміру мінімальної пенсії за віком на момент здійснення
виплати.

В обґрунтування позову позивач
зазначає, що він є інвалідом війни 2 групи та у відповідності до ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право
на щорічну разову допомогу до 5 травня у розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком.

Постановою Жданівського міського суду Донецької області від 13 грудня 2007
року позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що позивач відповідно
до вимог ч. 5 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" має право на отримання одноразової грошової
допомоги у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

З урахуванням норм Закону України "Про державний бюджет України на
2007 рік", суд першої інстанції дійшов до висновку про стягнення з Управління праці та
соціального захисту населення Жданівської міської ради на користь позивача 2888 грн. недоплаченої суми щорічної допомоги до 05 травня
інваліду війни другої групи за 2007 рік (406 х 8 = 3248 - 360).

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій
просить постанову суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом
норм матеріального права, а саме, управління зазначило, що виплати були
здійсненні правомірно, виходячи із розмірів визначених законами «Про Державний
бюджет України на 2007 рік».

Позивач в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційного
скарги відповідача та надав відповідні пояснення.

Представник відповідача до суду за викликом не прибув.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну
скаргу необґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін,
з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи встановив,
що ОСОБА_1 є інвалідом війни другої
групи, у зв'язку з чим та відповідно до вимог ч. 5 ст. 13 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має
право на отримання одноразової грошової допомоги до 9 травня (яка повинна
виплачуватися до 5 травня) в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік», мінімальна
пенсія за віком на момент виплати становила 406 грн.

Статтею 2 Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" встановлено, що законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії
складається з цього Закону та інших актів законодавства
України; права та пільги для інвалідів війни, встановлені раніше законодавством
України, не можуть бути скасовані без
їх рівноцінної заміни; нормативні акти органів державної влади, які обмежують
права і пільги інвалідів війни, передбачені цим законом, є недійсними.

Відповідно до ст. 17, 19 Закону
України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»,
основні соціальні державні гарантії, які є основним
джерелом існування, не могуть бути нижчими ніж прожитковий мінімум, розмір якого встановлений законом;
мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється лише Законами України та є виключно обов'язковим для всіх державних органів влади,
органів місцевого самоврядування, та інших.

Фактично позивач отримав від Управління праці та
соціального захисту населення Жданівської міської ради допомогу до п'ятого
травня у 2007 році в розмірі 360 грн. При цьому відповідач керувався
положенням ст.29 Закону України
"Про державний бюджет України на 2007 рік".

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р.
за № 6-рп ст. 29 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якою встановлювався розмір щорічної разової
допомоги до 05 травня у розмірах менших, ніж передбачено Законом,
визнано такою, що не відповідає Конституції України.

Відповідно до ст. 152 ч.2 Конституції України Закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані
неконституційними, втрачають силу з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Але частиною 3
цієї статті передбачено, що матеріальна або моральна шкода, спричинена
фізичним або юридичним особам актами або діями, визнаними неконституційними,
відшкодовується в установленому законом
порядку.

Враховуючи, що у відповідності до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007р.» позивачу сплачена грошова допомога у
розмірі меншому, ніж передбачено Законом України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” колегія суддів вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку щодо стягнення з Управління праці та соціального захисту
населення Жданівської міської ради
на користь позивача 2888 грн. недоплаченої
суми щорічної допомоги до 05 травня інваліду війни другої групи
за 2007 рік.

Приймаючи викладене до уваги, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Таким
чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду
не вбачається.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Жданівської міської ради на постанову Жданівського міського суду Донецької
області від 13 грудня 2007 року у справі № 2-а-20/07 за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради «
про визнання дій щодо відмови у виплаті одноразової допомоги неправомірними та
стягнення одноразової грошової допомоги » - залишити без задоволення, а постанову
суду без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий:

Судді:

Головуючий у 1 інстанції - Коровніченко О.М. Суддя-доповідач
- Ляшенко Д.В.

Україна

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

Іменем України

(вступна та резолютивна частини)

15 квітня 2008 року м.
Донецьк

справа № 22-а-1629/08

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ляшенка Д.В.

суддів: Шаптала Н.К., Колеснік Г.А.

при секретарі за участю позивача

Агейченковій К.О. ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
апеляційну скаргу

судовому засіданні Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської
ради

на постанову

Жданівського міського суду Донецької області

від

13 грудня 2007 року

у адміністративній справі

№ 2-а-20/07

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального захисту населення
Жданівської міської ради

про

визнання дій щодо відмови у виплаті одноразової
допомоги неправомірними та стягнення одноразової грошової допомоги, -

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Жданівської міської ради на постанову Жданівського міського суду Донецької
області від 13 грудня 2007 року у справі № 2-а-20/07 за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради «
про визнання дій щодо відмови у виплаті одноразової допомоги неправомірними та
стягнення одноразової грошової допомоги » - залишити без задоволення, а
постанову суду без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Головуючий:

Судді: