Справа № 22а-1124/2007
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2007-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22а-1124/07 Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку - 47 інстанції - Н.А. Бишевська
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2007 року м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого
судді - Проценко О.А. (доповідач),

суддів
- Коршуна А.О., Туркіної Л.П.,

при секретарі - Духновичі О.С.,

за участі представників:

позивача - Босько Є.С., Соколов В.В., Колпакова Т.В.,

за участю прокурора -
Овчар Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу прокурора Дзержинського району м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області

на постанову господарського суду
Дніпропетровської області від 03.04.07р. в адміністративній справі №А38/117-07

за позовом Прокурора Дзержинського району
м.Кривого Рогу Дніпропетровської області
в інтересах держави в особі Південної міжрайонної державної податкової
інспекції у м.Кривому Розі

до відповідача - 1 Приватне підприємство «Контакт-Плюс», м.Кривий Ріг

до відповідача - 2
Приватне підприємство «Омега-Центр», м.Кіровоград

про визнання недійсною угоди від
04.08.04р. №2,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2007 року прокурор
Дзержинського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся до суду
з адміністративним позовом в інтересах держави в особі Південної міжрайонної
державної податкової інспекції у м.Кривому Розі до Приватного підприємства
«Контакт-Плюс» та Приватного підприємства «Омега-Центр» з вимогами про визнання
недійсним договору купівлі-продажу від 04.08.04р. як такого, що суперечить інтересам
держави та суспільства, про стягнення з ПП «Омега-Центр» на користь ПП
«Контакт-Плюс» 1304703,48грн. та стягнення з ПП «Контакт-Плюс» в доход
державного бюджету 1304703,48грн.

Позов обґрунтований незнаходженням ПП «Омега-Центр» (відповідач-2) за юридичною
адресою, перереєстрацією підприємства на учасника ОСОБА_1 без мети здійснювати
підприємницьку діяльність, скасування державної реєстрації відповідача-2 що
встановлено судовим рішенням. У позові стверджується про фіктивність спірного правочину на підставі ст.234 ЦК
України як такого, який вчинено без наміру створення правових наслідків, тобто
будь-яких господарських операцій (передачі товару та отримання коштів) за даним
правочином не здійснювалось. Вимоги про стягнення обґрунтовані ст.208 ГК України.

Постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 03.04.07р. у
задоволені позову відмовлено з підстав недоведеності у діях відповідачів умислу
укладення угоди всупереч інтересам держави
та суспільства.

Не погодившись з постановою суду, прокурор подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позов у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам
справи, порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вважає
помилковим висновок суду про те, що неподання звітності та несплата податків
відповідно до законодавства не є підставою для визнання угоди недійсною, та не
є доказом наявності умислу на протиправність спірної угоди. На думку апелянта,
оскаржуваний договір укладений з метою,
яка завідомо суперечила інтересам держави та суспільства, оскільки, укладаючи
його, ПП «Омега-Центр» мало намір
приховати отримані за договором кошти від оподаткування. Апелянт посилається на
рішення Кіровського та Ленінського районних судів м.Кіровоград, якими
встановлено факти відсутності з боку ПП «Омега-Центр» наміру здійснювати
підприємницьку діяльність.

В процесі апеляційного
розгляду позивачем заявлено клопотання про зупинення провадження в апеляційній
справі до розгляду в апеляційному
порядку справи №2-2784-2006, яка, на
думку позивача, має важливе значення для вирішення даного спору. При цьому в
клопотанні зазначається, що рішення Кіровоградського районного суду
м.Кіровограда від 13.06.2006р. №2-2784-2006р. знаходиться на оскарженні в
апеляційному суді. Дане клопотання судом відхилено, оскільки доказів прийняття
до апеляційного провадження скарги на вищезазначене рішення не надано.

Перевіривши законність та обґрунтованість
постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.207 ГК України господарське
зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із
сторін або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю
або в частині.

Необхідними умовами для визнання угоди
недійсною відповідно до вищенаведеної норми є її укладення з метою, завідомо
суперечною інтересам держави і суспільства, та наявність умислу хоча б у однієї
із сторін щодо настання відповідних наслідків. Для прийняття рішення у спорі
необхідно встановити, у чому конкретно полягало завідомо суперечна інтересам
держави і суспільства мета укладення угоди, якою із сторін і в якій мірі
виконано угоду, а також вину сторін у формі умислу. Наявність умислу у сторін
(сторони) угоди означає, що вона (вони), виходячи з обставин справи,
усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність угоди, яка
укладається, і суперечність її мети інтересам держави та суспільства і прагнули
або свідомо допускали настання протиправних наслідків. Умисел юридичної особи
визначається як умисел тієї посадової або іншої фізичної особи, що підписала
договір від імені юридичної особи, маючи на це належні повноваження. За
відсутності таких повноважень наявність умислу у юридичної особи не може
вважатися встановленою.

За нормами ч.1 ст.208 ГК України якщо господарське
зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох
сторін у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход
держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання
зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все
одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування
одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернуто
другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного
стягується за рішенням суду в доход держави.

Законодавство не передбачає, що санкції,
встановлені ч.1 ст.208 ГК України, можуть застосовуватися за сам факт несплати
податків (зборів, інших обов'язкових платежів) однією зі сторін договору.
Правопорушенням є несплата податків, а не вчинення правочину. Для застосування
санкцій, передбачених ч.1 ст.208 ГК України, необхідним є наявність умислу на
укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і
суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання
ухилення від сплати податків.

З матеріалів справи вбачається, що
01.08.2000р. ПП «Омега-Центр» взято на податковий облік в ДПІ у м.Кіровограді.
10.08.02р. ПП «Омега-Центр» зареєстровано як платник податку на додану
вартість, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану
вартість №НОМЕР_1, видане ДПІ у м.Кіровограді. 04 серпня 2004 року між Приватним підприємством «Контакт-Плюс»
(покупець) та Приватним підприємством «Омега-Центр» (продавець) укладений договір купівлі-продажу трубопрокатної
продукції, відповідно до якого з урахуванням наступних змін до умов договору
від 01.09.04р., 01.10.04р., 05.01.05р., загальна сума договору складає
1304705,48грн., у т.ч. ПДВ - 217450,58грн.
Виконання господарських операцій за вищезазначеним договором підтверджується
податковими накладними, які містяться в матеріалах справи і які були досліджені
позивачем під-час перевірки ПП «Контакт-Плюс». Дане підприємство належним чином
відобразило операцію з купівлі-продажу
труб в бухгалтерському та податковому обліку і сплатило у вартості товару суму
податку на додану вартість, що не заперечується позивачем.

На підтвердження
доводів апеляційної скарги апелянт наводить рішення Кіровського та Ленінського
районних судів м.Кіровоград, якими, на його думку, встановлені факти, що мають суттєве значення
для справи.

Колегія суддів не бере
до уваги вищезазначені рішення, оскільки в них містяться взаємовиключні
висновки.

Так, в постанові
Ленінського районного суду м.Кіровоград від 20.04.2006р. зазначається про
ведення ПП «Омега-Центр» незаконної фінансово-господарської діяльності без
відображення в бухгалтерському обліку та без ведення податкової звітності,
тобто підтверджено вчинення власником даного підприємства злочину,
передбаченого ст.205 Кримінального кодексу України.

Разом з тим, рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 13.06.06р.
встановлено факт фіктивного підприємництва з боку ПП «Омега-Центр», тобто
відсутність будь-якої фінансово-господарської діяльності і визнано недійсними
установчі документи та свідоцтво платника податків з моменту перереєстрації
приватного підприємства «Омега-Центр» на ОСОБА_1 з 25.12.2003р. Від зазначеної
дати зареєстровані зміни щодо місцезнаходження засновника ПП «Омега-Центр».
Однак навіть за такого рішення суду Приватне підприємство «Омега-Центр» є
таким, що існує у відповідності до реєстраційних документів в редакції станом
на 25.12.2003р.

На момент укладення спірної угоди Приватне підприємство
«Омега-Центр» не ліквідовано і з Єдиного Державного Реєстру не виключено.
Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб
та фізичних осіб - підприємців”, якщо відомості, які підлягають внесенню
до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних змін. Акт про анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість ПП «Омега-Центр» складено ДПІ у м.Кіровограді лише
27.03.2007р., тобто після спірного періоду. За даними ДПІ у м.Кіровограді (вих.
№8623/7/2340) остання комплексна документальна перевірка ПП «Омега-Центр»
проведена за період 01.01.2002р. - 01.01.2004р.

Допустимими доказами ухилення від оподаткування є вирок суду у кримінальній справі за
кваліфікацією по ст.212 КК України, але такого вироку суду не надано. За умови
відсутності доказів ухилення від сплати податків неможливо зробити висновок про
наявність в діях сторони мети, завідомо суперечної інтересам держави і
суспільства при укладенні спірного договору.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що неподання звітності та несплата податків відповідно до
законодавства не є підставою для визнання угоди недійсною та не є доказом
наявності умислу на протиправність спірної угоди, оскільки законодавство не
передбачає за таких обставин саме такого наслідку, тобто невиконання будь-яких
зобов'язань за угодою не тягне за собою визнання такої угоди
недійсною. Недійсність угод також не є наслідком визнання нечинними здійснених
особою з іншими суб'єктами господарювання
юридично значимих дій. А контрагенти особи можуть нести відповідальність
тільки за наявності їх вини.

Отже, слід зазначити, що позивачем не надано суду
достатніх доказів наявності умислу з боку сторін на укладення угоди з метою,
яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства. Враховуючи
вищезазначене, висновок суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних
вимог про визнання правочину недійсним - вірний. А відтак, немає правових
підстав для застосування адміністративно-господарських санкцій, передбачених
ст.208 ГК України.

З огляду на викладене, апеляційна скарга не містить
доводів, які б спростували висновки суду першої інстанції. Колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив усі обставини, які
мають суттєве значення для вирішення даної справи, та на підставі зібраних по
справі доказів прийняв законне рішення.

Керуючись статями
195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу
прокурора Дзержинського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області

на постанову господарського суду Дніпропетровської області
від 03.04.07р. у справ №А38/117-07
залишити без задоволення.

Постанову господарського суду
Дніпропетровської області від 03.04.07р. у справі №А38/117-07 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.254
КАС України і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом місяця до
Вищого адміністративного суду України згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: О.А.Проценко

Судді: А.О.Коршун

Л.П.
Туркіна