Справа № 2-а-2/2008
Суддя: Храновська Н.В.
Дата ухвалення: 2008-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а-2/08
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2008 року смт.Шацьк
Шацький районний суд Волинської області
головуючого - судді Храновської Н.В.
при секретарі - Копитко
з участю позивача - ОСОБА_1,
позивача- ОСОБА_2,
відповідача - Загорської Світлани
відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Шацьк адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Ягодинської митниці Державної Митної Служби України про
визнання незаконним та скасування акту індивідуальної дії - наказу про
звільнення; поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу, -
19.02.2008 року позивач з
вищезазначеним позовом звернувся до суду. Позовні
вимоги обґрунтовував тим, що 18.01.2008 року наказом № 12-к начальника
Ягодинської митниці на нього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді
звільнення з роботи, з посади головного інспектора відділу митного оформлення №
4 Ягодинської митниці за порушення
службової дисципліни на підставі п. 1 ст.. 28 Дисциплінарного статуту митної
служби України, затвердженого Законом України від 06.09.2005 року №2805 - ІV «Про
дисциплінарний статут митної служби України».
Позивач вважає, що до нього
неправомірно застосовано такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення, а
також, покликається на те, що сам факт затримання за 50 км. від митниці
завантажених шкіряними, хутряними виробами та біжутерією транспортних засобів
не дає підстав вважати, що дані
транспортні засоби перетнули кордон з цим товаром.
Вважає, що свої службові обов»язки
виконував у відповідності з вимогами нормативно-правових актів України та
посадової інструкції, проте визнає той факт, що не оглянув самостійно дані
транспортні засоби на предмет наявності в них товару, а задовольнився
відповіддю прикордонника ОСОБА_3..
В судовому засіданні позивач позовні вимоги, що
викладені в позові підтримав, просив позов задовольнити. По суті пояснив, що
20.09.2007 року виконував посадові обов»язки в пункті пропуску «Пулемець»
Ягодинської митниці, на якому здійснюється спільний прикордонно-митний
контроль. Враховуючи, що в той день митне оформлення в пункті пропуску
здійснював він один, оскільки інший інспектор знаходився у відпустці, то, окрім
огляду транспортних засобів та занесення відомостей в журнал перетину кордону,
ще в службовому приміщенні вносив відповідні відомості до журналів, приймав
факси та розмовляв із керівництвом митниці по телефону. Проте, вийшовши із
службового приміщення, побачив, що по «зеленому
коридору» рухаються два транспортних засоби марки «Mersedes - Sprinter»,
запитавши у прикордонника ОСОБА_3., який відходив від одного із них, чи вони
порожні, останній повідомив, що так та передав йому техпаспорта на дані
автомобілі. Сумніву в правдивості відомостей прикордонника у нього не виникло,
так, як, дані транспортні засоби рухалися по зеленому коридору і як на в»їзді в
пункт пропуску так і на виїзді, несуть службу прикордонники, які здійснюють
прикордонний контроль, що включає в себе огляд транспортних засобів на предмет
наявності в них товару, який підлягає декларуванню. Вважає, що до нього
застосовано надто суворе дисциплінарне стягнення., яке не відповідає характеру
його вини. Просив позовні вимоги задовольнити.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові і просив
рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу звернути до негайного виконання повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні пояснила, що позивачем не було проведено митний огляд транспортних засобів марки «Mersedes - Sprinter» на
предмет наявності в них товару, в яких, як йому було відомо, знаходяться громадяни - вихідці з країн ризику, що
потребувало огляду транспортних засобів, в зв»язку з чим, за не
виконання службових обов»язків до позивача було правомірно застосовано
дисциплінарне стягнення у виді звільнення.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, перевіривши доводи, дослідивши та оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд, -

В С Т
А Н О В И В:

Позивач з 1993 року працює в митних
органах /копія трудової книжки БТ-І НОМЕР_1/.

Наказом начальником Ягодинської
митниці № 12-к від 18.01.2008 року на
позивача було накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з роботи з
посади головного інспектора відділу митного оформлення № 4 Ягодинської митниці
за порушення службової дисципліни на підставі ст.. 147 КЗпП , ст..ст. 21-23,
35, ч.1 ст. 28 та відповідно до п. 6 ст.23 Дисциплінарного статуту митної
служби України, про що було внесено запис у трудову книжку /ар.сп. 6/.

Проте, з таким наказом погодитись не
можна виходячи з наступного:

Як зазначено у наказі підставою для
його видачі став акт службового розслідування від 20.11.2007 року на підставі
якого було видано розпорядження про звільнення ОСОБА_1..

Із акту службового розслідування від
20.11.2007 року /ар.сп. 100-103/, яке було призначено згідно наказу начальника
Ягодинської митниці № 477 від 10.10.2007
року /ар.сп.60/, вбачається, що в обґрунтування правомірності звільнення позивача
було покладено сам факт затримання співробітниками Любомльського МРВ УСБУ у
Волинській області о 14 год.45 хв.
20.09.2007 року в с. Згорани Любомльського району на 32-му кілометрі траси
Піща-Любомль в напрямку м. Любомль, за 50 кілометрів від пункту пропуску
«Пулемець», за підозрою у контрабандному ввезенні на митну територію України,
двох автомобілів марки «Mersedes - Sprinter» з вантажем: шкіряні, хутряні вироби, біжутерія та
констатація на підставі перегляду відеозапису того, що ОСОБА_1. митного огляду
даних транспортних засобів не проводив взагалі. Так, із акту розслідування: о
13.45.53 - мікроавтобус рушає з зони прикордонного контролю: о 13.45.58 -
мікроавтобус перетинає зону митного контролю без зупинки та слідує в напрямку виїзних воріт,
хоча такий висновок не ґрунтується на даних Схеми зони митного контролю
Міжнародного П/П «Пулемець» /ар.сп. 97, 120-123/, адже, в даному пункті
пропуску здійснюється спільний прикордонно-митний контроль і автомобілі які
рухаються на в»їзд в Україну зупиняються один раз в зоні МАПП «Пулемець» перед
розміткою «СТОП» де здійснюється їх спільний прикордонно-митний контроль, оскільки територіального розподілу
зон контролю на прикордонний і митний в пункті пропуску не проведено. Крім
того, дані автомобілі рухались по зоні спрощеному контролю МАПП «Пулемець» т.з. «зеленому коридору».

Безумовно, із дослідженого акту
системи відео спостереження та акту службового розслідування /ар.сп.100-104/,
яке проведено у відповідності до вимог Порядку проведення службових
розслідувань стосовно державних службовців та Порядку проведення службового
розслідування у митних органах /ар.сп. 177-186/, в діях позивача при здійсненні
митного контролю даних транспортних засобів вбачаються ознаки порушення ним
вимог п. 1.8; п.3.2 Технології митного контролю та митного оформлення товарів
та транспортних засобів у міжнародному
автомобільному пункті пропуску «Пулемець» Ягодинської митниці , затвердженої
наказом Ягодинської митниці 26.04.2007
року № 181 /ар.сп. 69 стор.14 Технології митного контролю/ , а також, п.2.3. 2.9. Посадової інструкції головного
інспектора відділу митного оформлення № 4 Ягодинської митниці /ар.сп. 55-59/ та ст.. 41 МК України, що
визнав в судовому засіданні сам позивач.

Проте, між тим, що позивач не провів
в повній мірі на підставі аналізу та оцінки
ризиків митний огляд транспортних засобів на предмет наявності в них
товару та те, що дані автомобілі були затримані за 50 км. від МАПП «Пулемець» з
вантажем, причинно-наслідкового зв»язку
не доведено, а лише є припущенням. Оскільки із матеріалів кримінальної справи
/ар.сп. 129-142/, порушеної по даному факту вбачається, що в ході
отримання показань від водіїв, допитаних
в якості свідків, останні ствердили що товар завантажували після перетину
кордону в с. Піща, крім того, та обставина, що дані транспортні засоби рухались
через Білоруський пункт пропуску без товару, також підтверджується матеріалами
досудового слідства, а саме протоколом допиту свідка ОСОБА_4., яка показала, що
ретельно перевіряла дані транспортні засоби і будь-якого товару, який би
підлягав декларуванню в них виявлено не було
/ар.сп. 143-145 /, також,
допитаний в якості свідка в судовому засіданні прикордонник ОСОБА_3. показав,
що перевіряв один із цих автомобілів на предмет наявності в них товару, який
був порожній, а також, із мотивувальної частини Постанови про порушення
кримінальної справи /ар.сп. 131/ вбачається, що дані транспортні засоби
затримані за підозрою у контрабандному ввезенні на митну територію України
товару. Отже, прямих, беззаперечних доказів на підтвердження тих обставин, що
дані транспортні засоби перетнули кордон із товаром, не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 1
Дисциплінарного статуту митної служби України /далі Статуту/, затвердженого
Законом України від 6 вересня 2005 року за № 2805-ІV,
передбачено, що службова дисципліна в митній службі України полягає в
безумовному виконанні посадовими особами митної служби службових обов»язків. А
ч. 2 ст. 2 Дисциплінарного статуту передбачено, що за неправомірні рішення, дії
або бездіяльність посадові особи митної служби несуть дисциплінарну,
адміністративну або іншу відповідальність. П.2 ст. 22 Статуту визначено, що до
діянь, які є порушеннями службової дисципліни, належить порушення порядку
здійснення митного контролю.

Статтею 27 Статуту передбачено, що
дисциплінарне стягнення має відповідати тяжкості вчиненого дисциплінарного
правопорушення та ступеню вини особи. При визначенні виду стягнення керівник
митного органу повинен врахувати характер правопорушення, обставини, за яких
воно було вчинене, попередню поведінку посадової особи митної служби, її
ставлення до служби і стаж роботи в митних органах.

Статтею 23 Статуту передбачено види
дисциплінарних стягнень, які можуть бути застосовані за вчинення
дисциплінарного правопорушення, з врахуванням обставин, передбачених ст.. 27 Статуту,
а саме: зауваження, догана, затримання на період до одного року присвоєння
чергового спеціального звання, пониження у спеціальному званні на один рік,
попередження про неповну службову відповідність, звільнення з митного органу.

Відповідно до ст.. 28 Статуту,
звільнення посадової особи митної служби, як найсуворіший вид дисциплінарного
стягнення, може мати місце в разі порушення посадовою собою митної служби вимог
законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи, що
призвело до заподіяння матеріальних збитків державі…, Отже, для застосування
даного виду дисциплінарного стягнення необхідно встановити та довести дії або
бездіяльність особи, вину у формі умислу або необережності, матеріальні збитки
та причинно-наслідковий зв»язок між дією /бездіяльністю/ та наслідками, проте,
як в ході службового розслідування так і в судовому засіданні матеріальні
збитки завдані бездіяльністю /неналежним виконанням посадових обов»язків /
позивача та причинно-наслідковий зв»язок не встановлені та не доведені
представником відповідача, що відповідно до п. 1 ст. 25 Статуту, виключає
можливість застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді
звільнення.

Крім того, враховуючи дані про особу
позивача, який із 1993 року працює в митних органах, 25.06.2005 року йому присвоєно спеціальне
звання - радник митної служби ІІІ рангу /ар.сп. 128/, до дисциплінарної
відповідальності на протязі роботи в митних органах не притягувався, навпаки,
за сумлінне виконання службових обов»язків в 2006 році начальником Ягодинської
митниці до нього було застосовано один із виді заохочення, а саме нагородження грамотою /ар.сп.8, стор. 22
трудової книжки/, в 1997 році був нагороджений грошовою премією /стор. 22
трудової книжки/, а також, за зразкове виконання службових обов»язків та з
нагоди Дня митної служби України в 2007 був нагороджений почесною грамотою
Голови Шацької районної ради /ар.сп. 10/., за виконання покладених завдань та
обов»язків має у 2006 році оцінку - «добре», що свідчить про його позитивну
службову характеристику, що підтвердила в судовому засіданні представник
відповідача. Крім того, при визначенні
характеру правопорушення та обставин, за яких його було вчинено, повинно бути
враховано, що 20.09.2007 року позивач здійснював митний контроль в МАПП
«Пулемець» один, коли за штатним розписом /ар.сп. 192 /, передбачено в зміні
дві особи - митника, в зв»язку з чим, як він пояснив, окрім огляду транспортних
засобів, ще в службовому приміщенні вносив відповідні відомості до журналів,
приймав факси, електронну пошту, та розмовляв із керівництвом митниці по
телефону.

Проте, дані обставини, викладені в
ст.. 27 Статуту при застосуванні дисциплінарного стягнення до позивача в повній
мірі не були враховані, а застосоване до нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення,
не відповідає співмірності допущеного ним порушення.

У наказі № 12-к від 18.01.2008
року про притягнення до дисциплінарної
відповідальності позивача /ар.сп. 6/ здійснюється посилання, як на підставу
звільнення на ст.. 147 КЗпП , ст..ст. 21-23, 35, ч.1 ст. 28 Статуту, проте, як
матеріальні збитки завдані державі його бездіяльністю так і
причинно-наслідковий зв»язок не мотивовані та не доведені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.. 19 Конституції
України, передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов»язані
діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України.

Статтею 43 Конституції України особі
гарантовано захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ст..ст. 11, 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.. 86 цього Кодексу оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному та об»єктивному дослідженні.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень ,
обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Отже, на підставі вищевикладеного,
суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають
дійсним обставинам та матеріалам справи, а отже, підлягають задоволенню.

Керуючись ст..ст. 70, 71, 79, 86,
128, 158, 162, 163, 167, 186, 255, 256, 257 КАС України, суд,-

П
О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
наказ начальника Ягодинської митниці №
12-к від 18 січня 2008 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади головного інспектора
відділу митного оформлення № 4 Ягодинської митниці.

Зобов»язати начальника Ягодинської
митниці поновити ОСОБА_1 на посаді головного інспектора відділу митного
оформлення № 4 Ягодинської митниці з 18
січня 2008 року.

Стягнути з Ягодинської митниці в
користь ОСОБА_1 заробітну плату за час
вимушеного прогулу з моменту звільнення - 18 січня 2008 року.

Постанову в частині поновлення на
роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу допустити до
негайного виконання.

Копію постанови направити сторонам
по справі.

Згідно ст. 254 КАС України постанова суду першої
інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений цим кодексом, постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі
подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи

Згідно ст.185 КАС України, сторони та інші особи, які беруть участь у
справі мають право оскаржити в апеляційному порядку до Адміністративного
апеляційного суду Львівської
області постанови суду
першої інстанції повністю або частково.

Згідно
ст.186 КАС України передбачено, про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції спочатку подається заява. Обгрунтування мотивів оскарження і вимоги
до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Адміністративного
апеляційного суду Львівської
області через суд першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Головуючий
- суддя Н.В.Храновська