Справа № 22-а-19/2008
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2008-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03"
квітня 2008 року
м. Харків

Справа №
22-а-19/08

Категорія: 32
Головуючий 1 інстанції: Гримайло А.М.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія
суддів у складі:

Головуючий
суддя Філатов Ю.М.,

Суддя Водолажська
Н.С., Суддя Шевцова Н.В.

при секретарі Волошиній
Я.В.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Дриженко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського
районного суду м. Харкова від 13.06.2006 року по справі № 2-250/06

за позовом ОСОБА_1

до
Харківського міського управління МВС України у Харківській області

про стягнення остаточного розрахунку при
звільненні, відшкодування моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1,
звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просив
стягнути з Харківського міського управління МВС України у Харківській області
остаточний розрахунок при звільненні в сумі 34064,0 грн. та відшкодувати
моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Постановою
Ленінського районного суду м. Харкова від 13.06.06 р. в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківського міського управління МВС
України у Харківській області про стягнення остаточного розрахунку при
звільненні та відшкодування моральної шкоди було відмовлено.

Позивач не
погодився з зазначеною постановою суду першої інстанції та подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати постанову Ленінського районного суду м.
Харкова від 13.06.06 р. по справі № 2-250/06 та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на обставини, викладені в скарзі.

Апеляційна скарга
вмотивована тим, що в позові позивач просив включити до грошового атестату і в
суму нарахування пенсії доплати, які не виплачувалися: надбавку за безперервну
службу з листопада 2001 р. по листопад 2003 р. в сумі 1104 грн., щорічне
відпускне грошове утримання в сумі 2440,0 грн., надбавку за сумлінну службу за
вересень-жовтень 2003 р. в сумі 332,0 грн. (згідно з наказом ХГУ № 29 від
06.06.03 р. та Указу Президента України № 70 від 24.04.03 р.), доплату за
таємність згідно з наказом МВС України № 08-97р. за період з 04.01.00 р. по
01.10.01 р. в сумі 420,0 грн., індексацію за невиплату речового майна, пенсійну
надбавку 25% за 10 місяців в сумі 1520,0 грн., компенсацію за роботу в понад
встановлений законодавством робочий час з 2000 р. по листопад 2003 р. в
кількості 84 діб згідно п. 2.2 наказу № 485 від 18.06.92 р. та наказу № 530 від
17.12.91 р. в розмірі 35% посадового окладу. Крім того, апелянт наполягає на
тому, що в порушення наказу № 148 від 05.02.02 р. та наказу № 684 за період
2000-2003 роки не видавалось речове майно, але ці обставини не були взяті до
уваги судом першої інстанції при прийнятті
постанови.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, постанову суду першої
інстанції, вислухавши осіб, які прибули в судове засідання, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої
інстанції було встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що
позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 10.12.82 р. по 10.11.03 р.
Згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України був звільнений у запас за ст. 64 п. «а» (за
віком) з 10.11.03 р. Вислуга років у календарному обчисленні на час звільнення
дорівнювала 23 роки 5 місяців, а вислуга років для нарахування вихідної
грошової допомоги складала 20 років 11 місяців.

Згідно Указу
Президента України № 926/96 від 04.10.96 р. «Про умови грошового забезпечення
осіб рядового та начального складу та оплати праці працівників органів
внутрішніх справ», зі змінами внесеними згідно з Указом Президента № 771/2001
від 31.08.01 р. та Указу Президента України № 370 від 24.04.03 р. «Про надбавки
військовослужбовцям служби безпеки України та працівникам органів внутрішніх
справ України за безперервну службу», обов'язковій виплаті підлягають:
посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за вислугу років та
100-% надбавка, матеріальна допомога, та інші додаткові види грошового
забезпечення нараховуються та виплачуються в межах асигнувань, що виділяються
на утримання органів внутрішніх справ.

Суд першої
інстанції зробив правомірний висновок, що на протязі 2000 р.-2003р. ХМУ УМВС
України в Харківської області фінансувалося не в повній мірі, додаткові види
грошового утримання нараховувалися та виплачувалися не за всі місяці цих років.

Згідно додатка №
10 до Указу Президента № 926/96 від 04.10.96 р. розмір надбавки за вислугу
років до окладів грошового утримання осіб рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ при вислузі від 20 до 25 років становить 35%.

МВС України своїм
наказом № 1236 від 01.11.03 р. «Про затвердження інструкції про порядок
застосування нормативно-правових актів з питань грошового забезпечення осіб
рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ та умов оплати праці
працівників, які не мають спеціальних звань рядового і начальницького складу»
п. 3 «Відсоткова надбавка за вислугу років» підтвердив шкалу виплат при стажу
від 20 до 25 років у розмірі 35%.

Виплата вихідної
допомоги в органах внутрішніх справ України здійснюється згідно Постанови
Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.92 р. «Про порядок обчислення
вислуги років, призначення та виплату пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам, військовослужбовцям надстрокової служби, за
контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та
членів їхніх сімей», зі змінами згідно постанови КМУ № 12 від 0801.00 р. та
Указу Президента України № 463/2001 від 23.06.01 р. «Про скасування деяких
положень п. 10 постанови Кабінету міністрів України від 17 липня 1992 р. №
393». Згідно цієї постанови при звільненні з ОВС за віком виплачується грошова
допомога в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний
календарний рік.

ХМУ УМВС України
в Харківської області є бюджетною організацією і утримується за рахунок коштів
бюджету України.

Відповідно
положенням ст. 65 Закону України «Про державний бюджет на 2000 рік» видатки
бюджетних установ і організацій на виплату премій та інших видів заохочень чи
винагород, включаючи матеріальну допомогу, могли здійснюватися лише за
наявності економії фонду зарплати та грошового забезпечення.

В ст. 57 Закону
України «Про державний бюджет на 2001 рік» передбачалося, що керівники
бюджетних установ і організацій (військових формувань) утримують чисельність
працівників (військовослужбовців) та здійснюють фактичні видатки на заробітну
(грошове утримання), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи
винагород, матеріальну допомогу, лише в межах заробітної плати (грошового
утримання), затверджених для бюджетних установ і організацій (військових формувань)
у кошторисах доходів та видатків.

Аналогічні
положення були закріплені в ст. 53 Закону України «Про державний бюджет»
та ст. 59 Закону України «Про державний
бюджет України на 2003 рік».

Згідно Закону
України «Про деякі заходи, щодо економії бюджетних коштів» з 01.04.00 р. було
припинено нарахування компенсації за продовольчі пайки.

З аналізу
вищенаведених норм суд першої інстанції зробив правомірний висновок, що у
період 1999-2003 р. грошове утримання всім співробітникам ХМУ УМВС України в
Харківської області нараховувалося і виплачувалося в межах затверджених
кошторисів на відповідний рік, а тому у позивача не існувало підстав вимагати
від відповідача нарахування та виплати коштів за межами передбачених
кошторисами сум.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів
дійшла до висновку стосовно того, що постанова Ленінського районного суду м.
Харкова від 13.06.06 р. по справі № 2-250/06 прийнята з дотриманням норм
чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не
виявлено.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
209, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 13.06.2006 року
по справі № 2-250/06 - залишити без задоволення.

Постанову
Ленінського районного суду м. Харкова від 13.06.2006 року по справі № 2-250/06
за позовом ОСОБА_1 до Харківського міського управління МВС України у
Харківській області про стягнення остаточного розрахунку при звільненні,
відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно з моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної
скарги протягом 30 днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий
Ю.М. Філатов

Судді Н.С. Водолажська

Н.В. Шевцова

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 08.04.2008
року.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного суду
Н.С. Водолажська