Справа № 22-а-3040/2008
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2008-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2008 року м. Донецьк

справа № 22-а-3040/08

Донецький
апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого

Ляшенко Д.В.

суддів при секретарі за участю позивача

Шаптала Н.К., Колеснік Г.А. Літвіновій Л.О. ОСОБА_1

розглянувши у відкритому апеляційними скаргами

судовому засіданні
Центрально - Міського Управління праці та соціально захисту населення
Горлівської міської ради

на постанову

Донецького окружного
адміністративного суду

від

20 грудня 2007 року

по справі

№ 2-а-7746/07

за позовом

ОСОБА_1

до

Центрально - Міського Управління праці та соціально
захисту населення Горлівської міської ради

про

стягнення суми на оздоровлення за 2007 р., -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2007 року позивачзвернувся до суду з позовом,
в якому просив визнати дії відповідача в частині відмови у виплаті суми на
оздоровлення за 2007 рік в повному обсязі неправомірними та стягнути на його
користь недоотриману суму допомоги за 2007 рік у розмірі 1880 грн. 00 коп., а
також зобов'язати відповідача у майбутньому проводити виплати у розмірах, передбачених
ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Донецького
окружного адміністративного суду від 20
грудня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що
позивач перебуває на обліку в Центрально - Міському Управлінні праці та
соціально захисту населення Горлівської міської ради як особа, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є інвалідом 2 групи (1 категорія), у зв'язку з чим
користується правами та пільгами, передбаченими Законом України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Суд задовольнив позов про стягнення недоотриманих сум на
оздоровлення за 2007 роки і виходив з того, що ст. 48 вищезазначеного закону
передбачає щорічну виплату допомоги на оздоровлення учаснику ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 1
категорії 2 групи в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. При
цьому розмір мінімальної заробітної плати на момент виплати становив 400 грн.

Таким чином, судом було встановлено, що фактично за 2007
рік відповідачем було недоплачено позивачу суму щорічної разової допомоги у
розмірі 1880 грн. (400 х 5 = 2000 - 120 = 1880 грн.). При цьому, зобов'язано
відповідача у наступні роки нараховувати та
виплачувати допомогу на оздоровлення з урахуванням мінімальної
заробітної плати, яка встановлюється кожен рік Законом України «Про державний
бюджет України».

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме, він здійснював
виплати, керуючись Постановою № 562 від 12.07.2005 р. “Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Позивач
в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги УПСЗН.

Представник відповідача до суду за
викликом не прибув.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні
з наступних підстав.

Суд
апеляційної інстанції при розгляді справи встановив, що ОСОБА_1 є інвалідом
другої групи, що підтверджується посвідченням, віднесений до першої категорії
осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що також
підтверджується посвідченням.

Відповідно
до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. №
796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ) передбачена щорічна допомога на оздоровлення
інвалідам 2 групи, постраждалі у наслідок ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС - п'яти мінімальних
заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент
виплати.

За 2007
рік Управління виплатило позивачу щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі
120 грн., установлену постановою Кабінету Міністрів України № 562 від
12.07.2005 р. “Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі - постанова №562).

Відповідно до ст. 76 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1
січня 2007 року - 400 гривень на місяць.

Відповідно
до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеною
постановою № 562 усупереч Закону № 796-ХІІ (який встановив розмір щорічної
допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати,
визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено конкретні розміри
такої допомоги в твердій грошовій сумі й, зокрема, для інвалідів 2 групи,
постраждалі у наслідок Чорнобильської катастрофи - 120 гривень (за грошовою
реформою 1996 року).

З
моменту прийняття постанови № 562 встановлені нею розміри щорічної допомоги на
оздоровлення залишалися незмінними на 2007 рік, у той час як Верховною Радою
України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно
затверджувався державний бюджет.

Тому,
оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному
будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного
спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону № 796-ХІІ та Закон України про
встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2007 рік, а не постанова №
562.

Положення пункту 30
статті 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, яким
зупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної плати -абзаців другого, третього,
четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої,
абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини
четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” визнані
неконституційними рішенням Конституційного Суду України від № 6-рп від
09.07.2007 р.

Позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом протягом фінансового року, за який йому належить до
сплати щорічна допомога на оздоровлення.

Згідно
частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким
чином, дії відповідача в частині виплати позивачу грошової допомоги на
оздоровлення у розмірі 120 гривень за 200 рік - суд першої інстанції
обґрунтовано визнав неправомірними.

Проте
висновки суду першої інстанції щодо зобов'язання відповідача в наступні роки нараховувати та виплачувати
допомогу на оздоровлення з урахуванням мінімальної заробітної плати, яка
встановлюється кожен рік Законом України «Про державний бюджет України»,
колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно
до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод
та інтересів фізичних осіб , прав
та інтересів юридичних осіб.

Так як судом не встановлено порушення
відповідачем прав, свобод та інтересів позивача шляхом відмови у виплаті
допомоги на оздоровлення з урахуванням мінімальної заробітної плати, з огляду
на те, що на час звернення до суду ще не виникло вказаних підстав для захисту
прав, свобод та інтересів у суді, колегія суддів не вважає обґрунтованими
вимоги ОСОБА_1 в частині зобов'язання відповідача нараховувати та виплачувати допомогу на оздоровлення у наступних роках з урахуванням мінімальної
заробітної плати.

Таким
чином, колегія суддів вважає необхідним постанову суду 1-ої інстанції в цій
частині змінити та виключити із неї висновки суду щодо нарахування та виплати
допомоги у наступних роках.

В іншій
частині судом першої інстанції прийнято постанову з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись
статтями 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу Центрально - Міського Управління праці та соціально захисту населення
Горлівської міської ради - задовольнити частково.

Постанову
Донецького окружного адміністративного суду
від 20 грудня 2007 року у справі №
2-а-7746/07 за позовом ОСОБА_1 до Центрально - Міського Управління праці та
соціально захисту населення Горлівської міської ради, про стягнення суми на
оздоровлення за 2007 р. - змінити.

Виключити
з резолютивної частини постанови Донецького окружного адміністративного суду
від 20 грудня 2007 року пункт щодо
зобов'язання Центрально - Міського Управління праці та соціально захисту
населення Горлівської міської ради у
наступних роках нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення з урахуванням
мінімальної заробітної плати, яка встановлюється кожен рік Законом України «Про
державний бюджет України»

В іншій
часті постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2007 року у справі №
2-а-7746/07 - залишити без змін.

Постанова
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України протягом місяця, а в разі складення постанови в повному обсязі
відповідно до ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня
складення постанови у повному обсязі.

Головуючий:

Судді:

Україна

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

Іменем України

(вступна
та резолютивна частини)

15 травня 2008 року м. Донецьк

справа № 22-а-3040/08

Донецький
апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого

Ляшенко Д.В.

суддів при секретарі за участю позивача

Шаптала Н.К., Колеснік Г.А. Літвіновій Л.О. ОСОБА_1

розглянувши у відкритому апеляційними скаргами

судовому засіданні
Центрально - Міського Управління праці та соціально захисту населення
Горлівської міської ради

на постанову

Донецького окружного
адміністративного суду

від

20 грудня 2007 року

по справі

№ 2-а-7746/07

за позовом

ОСОБА_1

до

Центрально - Міського Управління праці та соціально
захисту населення Горлівської міської ради

про

стягнення суми на оздоровлення за 2007 р., -

Керуючись
статтями 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу Центрально - Міського Управління праці та соціально захисту населення
Горлівської міської ради - задовольнити частково.

Постанову
Донецького окружного адміністративного суду
від 20 грудня 2007 року у справі №
2-а-7746/07 за позовом ОСОБА_1 до Центрально - Міського Управління праці та
соціально захисту населення Горлівської міської ради, про стягнення суми на
оздоровлення за 2007 р. - змінити.

Виключити
з резолютивної частини постанови Донецького окружного адміністративного суду
від 20 грудня 2007 року пункт щодо
зобов'язання Центрально - Міського Управління праці та соціально захисту
населення Горлівської міської ради у
наступних роках нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення з урахуванням
мінімальної заробітної плати, яка встановлюється кожен рік Законом України «Про
державний бюджет України»

В іншій
часті постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2007 року у справі №
2-а-7746/07 - залишити без змін.

Постанова
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом місяця, а в разі складення постанови в
повному обсязі відповідно до ст.160 Кодексу адміністративного судочинства
України - з дня складення постанови у повному обсязі.

Головуючий:

Судді: