Справа № 22-1116а/2007
Суддя: Олійник А.С.
Дата ухвалення: 2007-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22 - 1116 а/07 Головуючий
Доповідач - Олійник А.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня
2007 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого
- Олійник А.С,

суддів - Кухарської Т.Г., Побірченко Т.І.,

при секретарі -
Бугаєнко В.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову
Оболонського районного суду м. Києва від
18 грудня 2006 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського
міського військового комісаріату про перерахунок та виплату пенсії за минулий
час ,

встановила:

Позивач
звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із вказаним позовом, посилаючись в обґрунтування позовних вимог на
те, що прослужив у Збройних Силах 18
років, з дійсної служби його було
звільнено у 1992 році.

28 липня
2003 року йому було встановлено 2 групу інвалідності у зв'язку із
захворюванням, яке було отримано при
виконані службових обов'язків.

У
зв'язку з тим, що розмір додаткової
пенсії позивача як інваліду 2 групи є значно меншим від розміру встановленого
Законами України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»
та „Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", позивач
звернувся до Київського міського військового комісаріату про перерахунок
пенсії. Проте, отримав відмову з тих підстав, що мінімальний розмір пенсії за
віком застосовується тільки для визначення розмірів пенсії, призначених згідно із Законом України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Позивач
зазначив, що відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № 1 розрахунок його додаткової
пенсії проводиться з розміру 19 грн. 91 коп. На думку позивача, при обчисленні йому додаткової пенсії як
інваліду другої групи відповідач повинен керуватися не постановою Кабінету
Міністрів України, а Конституцією та
законами України.

Позивач
просив визнати його право на перерахунок щомісячного підвищення пенсії як
інваліду війни другої групи, виходячи із
фактичного розміру мінімальної пенсії за віком і виплатити недоплачену суму
пенсії за минулий час; зобов'язати відповідача провести з 1 липня 2003 року до
31 грудня 2005 року перерахунок розміру щомісячного підвищення пенсії як
інваліду війни другої групи та виплатити різницю за минулий, виходячи із фактичного розміру мінімальної
пенсії за віком; зобов'язати відповідача в подальшому виплачувати підвищення до
пенсії як інваліду війни другої групи,
виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком.

Постановою
Оболонського районного суду м. Києва від
18 грудня 2006 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1. було
відмовлено.

На
постанову суду першої інстанції ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Оболонського
районного суду м. Києва від 18 грудня
2006 року

2

скасувати та
прийняти нову постанову
про задоволення позовних вимог,
посилаючись на те, що судом
першої інстанції було порушено норми матеріального права.

У судове
засідання представник відповідача не з'явився,
про дату, час і місце
апеляційного розгляду повідомлений належним чином.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його
представника, перевіривши доводи
апеляційної скарги, законність та
обґрунтованість постанови суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
з таких підстав.

Як
вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1. проходив військову службу у Збройних
Силах протягом 18 років, його було
звільнено у запас на підставі наказу Міністра оборони України ( з особового
складу) №0618 від 25 червня 1992 року за статтею 59 пункт "б" (за
хворобою) (а.с. 13).

Неодноразово
позивачу проводився перерахунок пенсії та з 1 січня 2006 року зроблено
перерахунок на підставі ст. 43 Закону
України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб" (а.с. 8-12).

Відповідач
обчислює позивачу підвищення до пенсії як інваліду другої групи з розміру
19трн. 91 коп., відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України 3 січня 2002 року№1.

Відповідно
до ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно
із ч. 4 ст. 9. Закону України „Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"( в
редакції, яка була чинна протягом строку
за який позивач просить провести перерахунок розміру щомісячного підвищення
пенсії) порядок і розміри грошового та матеріального забезпечення
військовослужбовців та компенсації замість речового майна і продовольчих пайків
встановлюються Кабінетом Міністрів України з урахуванням коефіцієнта індексації
грошових доходів.

Згідно
із п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № 1 „Про
підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" розрахунок додаткової
пенсії, передбаченої Законом України
"Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб" проводиться з розміру 19 грн. 91 коп.

Постанову
Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № 1 „Про підвищення розмірів
пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок
коштів державного бюджету" у судовому порядку нечинною не було визнано, отже,
вона підлягає застосуванню.

Відповідно
до ч. 1 ст. 28 Закону України „ Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір
пенсії за віком за наявності у чоловіків 25,
а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Мінімальний
розмір пенсії за віком, встановлений
абзацом першим частини першої цієї статті,
застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з

3

цим Законом
(ч.3 ст.28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Колегія
судців не бере до уваги посилання представника позивача, в обґрунтування порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, на
рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/ 2007 (справа
про соціальні гарантії громадян),
оскільки воно не стосується
позовних вимог ОСОБА_1.

Інші
доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду і не дають підстав
вважати, що при вирішенні справи суд
неправильно застосував норми матеріального права.

Оскільки
постанова суду є обґрунтованою, ухвалена
з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для її
скасування.

Керуючись ст. ст. 198,
200, 205, 206 КАС України,
колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а постанову Оболонського районного суду м. Києва від 18 грудня 2006 року
- без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду Україну протягом одного місяця.