Справа № 22-а-936/2008
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2008-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22"
квітня 2008 року
м. Харків

Справа № 22-а-936/08

Категорія: 31
Головуючий 1 інстанції: Городівський О.А.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий
суддя Філатов Ю.М.,

Суддя
Водолажська Н.С., Суддя Гуцал М.І.

при секретарі
Житєньовій Н.М.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1.

представника відповідача - Ліщенко С.М.

представника третьої особи - Крпсько С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову
Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26.09.2007 року по
справі № 2-а-155/07

за позовом ОСОБА_1

до
командира військової частини А0704, військової частини А 0704

треті особи Міністерство
оборони України, Державне казначейство України

про стягнення коштів
на відшкодування шкоди завданої невиплатою компенсації замість продовольчих
пайків ,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1,
звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом,
в якому просив притягнути до відповідальності командира в/ч А0704 за
невиконання щодо нього вимог ст. 9 Закону України “Про інформацію”, ч. 3 та ч.
4 ст. 15 Закону України “Про звернення громадян”; зобов'язати командира в/ч А0704
надати йому відповідну до ч. 3 та ч. 4 ст. 15 Закону України “Про звернення
громадян” відповідь на його звернення щодо надання довідки по грошовій
компенсації замість продовольчих пайків; стягнути з командира в/ч А0704 грошову
компенсацію замість продовольчих пайків, що не були йому видані при проходженні
дійсної військової служби в розмірі 5740 грн. 08 коп.

В судовому
засіданні при розгляді справи судом першої інстанції позивач відмовився від позовних вимог стосовно
притягнення до відповідальності командира в/ч А0704 за невиконання щодо нього
вимог ст. 9 Закону України “Про інформацію”, ч. 3 та ч. 4 ст. 15 Закону України
“Про звернення громадян” та зобов'язання командира в/ч А0704 надати йому
відповідну до ч. 3 та ч. 4 ст. 15 Закону України “Про звернення громадян”
відповідь на його звернення щодо надання довідки по грошовій компенсації
замість вказаних продовольчих пайків.

Постановою
Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26.09.07 р. було
відмовлено в задоволенні позову.

Позивач не
погодився з постановою суду та подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від
26.09.07 р. по справі № 2-а-155/07 та винести нову, якою задовольнити позовні
вимоги, посилаючись на те, що постанова прийнята із порушенням норм
матеріального та процесуального права та є необґрунтованою.

Відповідач, в/ч
А0704, подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких наполягав на
законності та обґрунтованості судового рішення та просив залишити постанову
Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26.09.2007 року по
справі № 2-а-155/07 без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, постанову суду першої
інстанції, вислухавши осіб, які прибули в судове засідання, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої
інстанції було встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що
ОСОБА_1проходив військову службу у Збройних силах України. З 2002 р.
ОСОБА_1проходив службу у військовій частині № А0704, розташованій в м.
Васильків Київської області. Згідно наказу Головнокомандувача Повітряних Сил
Збройних Сил України № 44 від 26.11.04 р. ОСОБА_1був звільнений у запас з
посади заступника командира батальйону, маючи вислугу у Збройних силах 30
років 05 місяців. З березня 2000 р.
йому не видавали продовольчий пайок, а також не проводили грошову компенсацію.

Відмовляючи у
задоволенні позову суд першої інстанції посилався на положення ч. 2 ст. 9
Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей", якою передбачено, що військовослужбовці одержують за рахунок
держави продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову
компенсацію замість них. Але згідно ст. 2 Закону України „Про деякі заходи щодо
економії бюджетних коштів" була призупинена дія ст. 9 Закону України „Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в
частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням
грошової компенсації замість них.

Враховуючи
положення наведених норм, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку
стосовно того, що дії військової частини А 0704 щодо невидачі продовольчих
пайків або компенсацій військовослужбовцю ОСОБА_1. в період з березня 2000 р.
по день його звільнення є законними і тому позовні вимоги ОСОБА_1. щодо
стягнення компенсації за невиданий продовольчий пайок з військової частини А
0704, чи командира даної частини не підлягають задоволенню, так як вони не
ґрунтуються на законі.

Колегія суддів не
приймає як доказ посилання позивача на невідповідності Закону України „Про
деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" ряду норм Конституції України
щодо призупинення видачі продовольчих пайків та компенсацій замість них
військовослужбовцям, що звужує їхні права на матеріальне забезпечення, тому що
адміністративні суди не можуть застосовувати Конституцію як акт прямої дії,
визнаючи неконституційними закони чи правові акти, перелічені в ст. 150
Конституції, оскільки це віднесено до виключної компетенції Конституційного
суду України (Постанова Верховного Суду України „Про застосування Конституції
України при здійснені правосуддя" № 9 від 01.11.96 р.).

Зважаючи на
вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду першої
інстанції в цій частині є законним та обґрунтованим.

Але колегія
суддів зауважує, що, як випливає з матеріалів справив, у судовому засіданні при
розгляді справи судом першої інстанції позивач відмовився від позовних вимог
стосовно притягнення до відповідальності командира в/ч А0704 за невиконання
щодо нього вимог ст. 9 Закону України “Про інформацію”, ч.ч. 3, 4 ст. 15 Закону
України “Про звернення громадян” та зобов'язання командира в/ч А0704 надати
йому відповідну до ч.ч. 3, 4 ст. 15 Закону України “Про звернення громадян”
відповідь на його звернення щодо надання довідки по грошовій компенсації
замість вказаних в позові продовольчих пайків, і цей факт представниками сторін
не заперечувався. Однак, як вбачається з рішення суду, питання заявленого
позивачем клопотання стосовно відмови від позовних вимог судом першої інстанції
вирішено по суті не було.

З цього приводу
колегія суддів вважає необхідним відмітити, що відповідно приписам ч. 2 ст. 112
КАС України у разі часткової відмови позивача від адміністративного позову суд
постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних
вимог. Тобто суд першої інстанції повинен був закрити провадження по справі в
частині вимог, від яких позивач відмовився.

Згідно ст. 201
КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є, зокрема, вирішення
не всіх позовних вимог або питань, а тому колегія суддів дійшла до висновку
стосовно того, що постанова Миргородського міськрайонного суду Полтавської
області від 26.09.07 р. по справі № 2-а-155/07 прийнята з порушенням норм
процесуального права і підлягає зміні.

Керуючись ст. ст.
160, 163, 195, 196, 198, 200, 201, 205, 206, 209, 254 КАС України колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миргородського міськрайонного
суду Полтавської області від 26.09.07 р. по справі № 2-а-155/07 - залишити без
задоволення.

Постанову Миргородського міськрайонного
суду Полтавської області від 26.09.07 р. по справі № 2-а-155/07 - змінити.

Закрити провадження в адміністративній справі
№ 2-а-155/07 в частині позовних вимог ОСОБА_1 стосовно притягнення до
відповідальності командира в/ч А0704 за невиконання вимог ст. 9 Закону України “Про інформацію”,
ч.ч. 3, 4 ст. 15 Закону України “Про звернення громадян” та зобов'язання
командира в/ч А0704 надати відповідну до
ч.ч. 3, 4 ст. 15 Закону України “Про звернення громадян” відповідь на звернення
щодо надання довідки по грошовій компенсації замість вказаних в позові
продовольчих пайків.

В іншій частині Постанову Миргородського міськрайонного суду
Полтавської області від 26.09.07 р. по справі № 2-а-155/07 за позовом ОСОБА_1 до командира військової частини А0704, військової
частини А 0704, 3-ті особи: Міністерство оборони України, Державне казначейство
про стягнення коштів на відшкодування шкоди завданої невиплатою компенсації
замість продовольчих пайків - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно з моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної
скарги протягом 30 днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий
Ю.М. Філатов

Судді Н.С. Водолажська

М.І. Гуцал

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 25.04.2008
року.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського
апеляційного

адміністративного
суду Н.С. Водолажська