Справа № 9/286
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2008-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТ
ИВНИЙ СУД міста КИЄВА
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ
02.06.2008 р.

№ 9/286
12:55

За позовом
Відкритого акціонерного
товариства Національна акці
онерна компанія «Оранта»

До
Державної комісії з регул
ювання ринків фінансових пос
луг України

про
визнання нечинним розпоря
дження

Головуючий суддя: К
ротюк О.В.
Судді: Вовк П.В.
Ковзель П.О.
Секретар судового засідан
ня: Рудик Т.О.

Представники:

Від позивача
Греба Р.В. (дов.)

Від відповідача
Ткаченко Г.П. (дов.)

Обставини справи:
Позивач звернувся д
о Окружного адміністративно
го суду міста Києва із адміні
стративним позовом до Держав
ної комісії з регулювання ри
нків фінансових послуг Украї
ни про визнання нечинним роз
порядження про зобовязанн
я НАСК «Оранта»усунути поруш
ення.
Позовні вимоги обґрунтов
ані тим, що оскаржуване рішен
ня винесено з порушенням нор
м Положення “Про здійснення
фінансового моніторингу фін
ансовими установами”, затвер
дженого розпорядженням Держ
авної комісії з регулювання
ринків фінансових послуг № 25 в
ід 05.08.2003 р., Закону України "Про фі
нансові послуги та державне
регулювання ринків фінансов
их послуг".
Відповідач позовні вимоги
не визнає, просить відмовити
в задоволенні адміністратив
ного позову повністю, оскіль
ки оскаржуване рішення прийн
ято в межах компетенції та у п
орядку встановленому чинним
законодавством України.
Розглянувши подані сторон
ами документи і матеріали, за
слухавши пояснення представ
ників сторін, всебічно і повн
о зясувавши всі фактичні о
бставини, на яких ґрунтуєтьс
я позов, обєктивно оцінивш
и докази, які мають юридичне з
начення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
,
ВСТАНОВИВ:
Статтею 4 Закону України
"Про запобігання та протидію
легалізації (відмиванню) дох
одів, одержаних злочинним шл
яхом" (№249-IV від 28.11.2002р.; далі Зако
н про запобігання) суб'єктами
державного фінансового моні
торингу є центральні органи
виконавчої влади та Націонал
ьний банк України, які відпов
ідно до закону виконують фун
кції регулювання та нагляду
за діяльністю юридичних осіб
, що забезпечують здійснення
фінансових операцій.
Статтею 10 Закону про запобі
гання встановлено, що до суб'є
ктів державного фінансового
моніторингу (за винятком Упо
вноваженого органу), які відп
овідно до законодавства вико
нують функції регулювання та
нагляду за суб'єктами первин
ного фінансового моніторинг
у, відносяться Національний
банк України, Державна коміс
ія з цінних паперів та фондов
ого ринку, спеціально уповно
важений орган виконавчої вла
ди у сфері регулювання ринкі
в фінансових послуг.
Указом Президента України
затверджено положення “Про
Державну комісію з регулюван
ня ринків фінансових послуг
України” (№292/2003 від 04.04.2003р.; далі
Положення про комісію).
У відповідності до положен
ь підпункту 50 пункту 4 зазначе
ного вище положення Державна
комісія з регулювання ринкі
в фінансових послуг України
проводить і координує у вста
новленому порядку навчання,
підготовку та перепідготовк
у кадрів, установлює у визнач
ених законом випадках кваліф
ікаційні вимоги до осіб, які п
ровадять діяльність на ринка
х фінансових послуг, здійсню
є організацію нарад, семінар
ів, конференцій з питань нада
ння фінансових послуг.
Суд вважає необхідним зазн
ачити, що вищевказане реаліз
ується комісією відповідно д
о покладених на неї завдань т
а у межах своєї компетенції. П
ри цьому, такі завдання визна
чені статтею 10 Закону про запо
бігання, зокрема: вимагати ві
д суб'єктів первинного фінан
сового моніторингу виконанн
я завдань та обов'язків, перед
бачених цим Законом; проводи
ти перевірку стану організац
ії професійної підготовки пр
ацівників та керівників підр
озділів, відповідальних за п
роведення внутрішнього фіна
нсового моніторингу, вживати
заходів, передбачених цим За
коном.
Отже, на виконання покладен
их на відповідача завдань і к
омпетенції у сфері запобіган
ня та протидії легалізації (в
ідмиванню) доходів, одержани
х злочинним шляхом Державною
комісією з регулювання ринк
ів фінансових послуг України
(далі - Держфінпослуг), з метою
нормативно-правого визначен
ня, зокрема, необхідного рівн
я знань, навичок, процедури їх
вдосконалення і оновлення о
собами, які здійснюють перви
нний фінансовий моніторинг у
фінансових установах, з мето
ю забезпечення додержання ви
мог актів з питань запобіган
ня і протидії легалізації до
ходів, отриманих злочинним ш
ляхом, затверджено положення
“Про порядок навчання праці
вників та керівників підрозд
ілів фінансових установ, від
повідальних за проведення вн
утрішнього фінансового моні
торингу” (від 16 вересня 2003 р. N 55; д
алі Порядок навчання).
У відповідності до положен
ь статті 28 Закону України "Про
фінансові послуги та держав
не регулювання ринків фінанс
ових послуг" (№2664-III від 12.07.2001 р.) Дер
жфінпослуг розробляє і затве
рджує нормативно-правові акт
и, обов'язкові до виконання це
нтральними та місцевими орга
нами виконавчої влади, орган
ами місцевого самоврядуванн
я, учасниками ринків фінансо
вих послуг, їх об'єднаннями, ко
нтролює їх виконання; у разі п
орушення законодавства про ф
інансові послуги, нормативно
-правових актів Уповноважено
го органу застосовує заходи
впливу та накладає адміністр
ативні стягнення.
Суд не приймає до уваги покл
икання позивача про відсутні
сть у пунктах 4, 5 Положення про
комісію повноважень останнь
ої щодо встановлення періоди
чності проходження кваліфік
ації працівниками, відповіда
льним за проведення внутрішн
ього фінансового моніторин
гу з огляду на наступне.
Суд вважає, що Положення про
комісію визначає загальні в
имоги, які знаходять своє інд
ивідуальне відображення в ко
жному конкретному випадку в
розрізі покладених на Держфі
нпослуг завдань та у межах її
компетенції. В даному випадк
у конкретизація знайшла відо
браження у сфері запобігання
та протидії легалізації дох
одів, одержаних злочинним шл
яхом у звязку з покладеним
и на неї завданнями Законом п
ро запобігання та у межах сво
єї компетенції, яка визначен
а Законами України у формі по
ложення “Про здійснення фіна
нсового моніторингу фінансо
вими установами” (затверджен
о розпорядженням Державної к
омісії з регулювання ринків
фінансових послуг № 25 від 05.08.2003р
.; далі - Положення про фін моні
торинг).
Таким чином, аналізуючи у су
купності норми Закону про за
побігання, Положення про ком
ісію, Порядку навчання, Полож
ення про фін моніторинг, суд в
важає, що Держфінпослуг, в меж
ах покладених на неї завдань
та у межах компетенції, встан
овивши періодичність навчан
ня (підвищення кваліфікації)
, врегулювало складову части
ну питання навчання відповід
альної особи, яке є, з одного б
оку, елементом відповідності
кваліфікації, з іншого боку, к
ритерієм за допомогою якого
здійснюється оцінка дотрима
ння кваліфікаційних вимог, щ
одо таких відповідальних осі
б у сфері запобігання та прот
идії легалізації доходів, од
ержаних злочинним шляхом. За
значена кваліфікаційна вимо
га періодичності навчання ви
значена з метою належного та
ефективного виконання не ті
льки функцій та завдань, а й, з
обовязань, покладених Зако
ном про запобігання як на суб
єктів первинного фінансо
вого моніторингу (зокрема ст
аттею 5 зазначеного закону), та
к і на суб'єктів державного фі
нансового моніторингу (зокре
ма статтею 10 зазначеного зако
ну).
Пунктом 4 Порядку навчання в
становлено, що навчанню в пор
ядку, установленому цим Поло
женням, підлягають:
а) керівники фінансових уст
анов (у разі, якщо вони є відпо
відальними за проведення вну
трішнього фінансованого мон
іторингу);
б) працівники, відповідальн
і за проведення фінансового
моніторингу.
Пунктом 6 зазначеного вище п
орядку визначено, що з метою п
ідвищення кваліфікації фахі
вці, відповідальні за провед
ення внутрішнього фінансово
го моніторингу, повинні прох
одити навчання не рідше одно
го разу на рік.
Суд вважає помилковим та не
обґрунтованим покликання по
зивача на неправильне застос
ування відповідачем при прий
няті оскаржуваного розпоряд
ження положень пункту 6 Поряд
ку навчання з огляду на насту
пне.
Системний аналіз Порядку н
авчання і положень Закону пр
о запобігання дозволяє дійти
висновків про те, що процедур
у запобігання та протидії ле
галізації доходів, одержаних
злочинним шляхом забезпечує
ться як відповідальними особ
ами, так і працівниками суб'єк
та первинного фінансового мо
ніторингу.
У відповідності до положен
ь статті 5 Закону про запобіга
ння суб'єкт первинного фінан
сового моніторингу з урахува
нням вимог чинного законодав
ства і нормативно-правових а
ктів Уповноваженого органу в
становлює правила проведенн
я внутрішнього фінансового м
оніторингу та призначає прац
івника, відповідального за й
ого проведення. Відповідальн
ий працівник має бути незале
жним у своїй діяльності і під
звітним тільки керівнику суб
'єкта первинного фінансового
моніторингу.
Отже, враховуючи вищезазна
чене, суд вважає, що статус від
повідального працівника вну
трішнього фінансового моніт
орингу врегульовано Законом
і визначається виключно ріш
енням субєкта первинного ф
інансового моніторингу про п
ризначення відповідної особ
и, яка є відповідальною за про
ведення фінансового монітор
ингу. При цьому зазначений ст
атус особи, відповідальної з
а проведення фінансового мон
іторингу не ставиться Законо
м в залежність від знаходжен
ня такої особи у відповідній
організаційній структурі су
бєкта первинного фінансов
ого моніторингу. Використанн
я організаційної структури с
убєкта первинного фінансо
вого моніторингу для визначе
ння особи відповідальної за
проведення фінансового моні
торингу є безпідставним та н
еобґрунтованим з огляду на т
е, що зазначена особа, згідно з
і змістом статті 5 Закону про з
апобігання, є незалежною у св
оїй діяльності і є підзвітно
ю тільки керівнику суб'єкта п
ервинного фінансового моніт
орингу.
В судовому засіданні предс
тавник позивача підтвердив д
остовірність положень актів
від 08 червня 2007 року № 43/21-п та від
07 червня 2007 року № 41/21-п з приводу
того, що: 1) відповідальними ос
обами за проведення фінансов
ого моніторингу призначено н
ачальника Ізмаїльського міс
ького відділення НАСК “ОРАНТ
А” Гришко Т.А. та начальника Ре
нійського районного відділе
ння НАСК “Оранта” Корня О.І. по
день підписання відповідних
актів, 2) Державний департамен
т фінансового моніторингу пр
о призначення відповідально
ї особи за проведення фінанс
ового моніторингу повідомле
но своєчасно.
Зазначене вище повідомлен
ня Державного департаменту ф
інансового моніторингу про п
ризначення відповідальної о
соби здійснено позивачем у в
ідповідності до положень під
пунктів 1.1., 1.2., 2.1., 2.4 “Вимог до орга
нізації фінансового монітор
ингу суб'єктами первинного ф
інансового моніторингу у сфе
рі запобігання та протидії з
апровадженню в легальний обі
г доходів, одержаних злочинн
им шляхом, та фінансуванню те
роризму” (затверджено Наказо
м Державний департамент фіна
нсового моніторингу № 40 від 24.04
. 2003).
Отже, такі факти додатково в
казують на статус зазначених
вище керівників, які є відпов
ідальними особами за проведе
ння фінансового моніторингу
й на яких обґрунтовано та пра
вомірно поширюється дія пунк
тів 4, 6 Порядку навчання.
Крім того, Посадова інструк
ція працівника відповідальн
ого за проведення фінансовог
о моніторингу, яка затвердже
на Головою Правління НАСК “О
РАНТА” від 26 вересня 2006 року, а с
аме пункт 6 визначає, що відпов
ідальний працівник повинен н
е рідше одного разу на рік опа
нувати затверджену Держфінп
ослуг програму навчання з пи
тань фінансового моніторинг
у та інше у відповідності до
положення “Про порядок навча
ння працівників та керівникі
в підрозділів фінансових уст
анов, відповідальних за пров
едення внутрішнього фінансо
вого моніторингу”. Тобто пол
оження пункту 6 Порядку навча
ння продубльовані у внутрішн
ьому документі позивача, обо
вязкове виконання якого ви
знано самім же позивачем сво
їм внутрішнім документом.
В актах перевірки від 07 черв
ня 2007 № 41/21-п та № 43/21-п від 08 червня 2007
року встановлено порушення
позивачем пункту 6 Порядку на
вчання, а саме: керівники Ізма
їльського та Ренійського рай
онних відділень НАСК “ОРАНТА
” як відповідальні особи, за п
роведення внутрішнього фіна
нсового моніторингу, не прох
одили навчання один раз на рі
к по підвищенню кваліфікації
. Зазначених обставин поруше
нь позивачем не спростовано,
жодних доказів про зворотнє
суду не надано.
Щодо відсутності деяких ре
квізитів на примірку позивач
а оскаржуваного розпоряджен
ня як підстави для задоволен
ня позовних вимог суд вважає
зазначити наступне.
Відсутність дати і номеру р
озпорядження на примірнику п
озивача є дійсно певним недо
ліком щодо дотримання вимог,
передбачених підпунктом 2.2. п
оложення “Про застосування Д
ержавною комісією з регулюва
ння ринків фінансових послуг
України заходів впливу” (№125 в
ід 13.11. 2003). Щодо найменування осо
би якій направляється розпор
ядження, то це, з одного боку, в
ирішено супровідним листом,
з іншого зазначене безпосере
дньо визначається змістом са
мого розпорядження. Разом з т
им, посилання на дату і номер а
кту в якому зафіксоване пору
шення наявне. Суд вважає, що за
значені вище недоліки поруше
ння будь-яких прав та інтерес
ів позивача не спричинили, і з
азначені недоліки не впливаю
ть на законність та обґрунто
ваність розпорядження Держф
інпослуг від 16.07.2007 № СК-08/07-640.
У відповідності до частини
другої статті 19 Конституції У
країни (№254к/96-ВР від 28.06.1996р.) орган
и державної влади та органи м
ісцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані д
іяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що пе
редбачені Конституцією та за
конами України.
Частиною 1 ст. 9 КАС України
встановлено, що суд при виріш
енні справи керується принци
пом законності, відповідно д
о якого органи державної вла
ди, органи місцевого самовря
дування, їхні посадові і служ
бові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повн
оважень та у спосіб, що передб
ачені Конституцією та закона
ми України.
Суд також бере до уваги, що
згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у с
правах щодо оскарження рішен
ь, дій чи бездіяльності суб'єк
тів владних повноважень адмі
ністративні суди перевіряют
ь, чи прийняті (вчинені) вони з
окрема:
1) на підставі, у межах повнов
ажень та у спосіб, що передбач
ені Конституцією та законами
України;
2) з використанням повноваже
ння з метою, з якою це повноваж
ення надано;
3) обґрунтовано, тобто з урах
уванням усіх обставин, що маю
ть значення для прийняття рі
шення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджен
о);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рі
вності перед законом, запобі
гаючи несправедливій дискри
мінації;
8) пропорційно, зокрема з дот
риманням необхідного баланс
у між будь-якими несприятлив
ими наслідками для прав, своб
од та інтересів особи і цілям
и, на досягнення яких спрямов
ане це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи
на участь у процесі прийнятт
я рішення;
10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС У
країни кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
грунтуються вимоги та запер
ечення, крім випадків, встано
влених статтею 72 цього Кодекс
у.
Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС Україн
и в адміністративних справах
про протиправність рішень, д
ій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень обов'яз
ок щодо доказування правомір
ності свого рішення, дій чи бе
здіяльності покладається на
відповідача, якщо він запере
чує проти адміністративного
позову.
Зважаючи на всі наведені о
бставини в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні в
имоги позивача не підлягають
задоволенню.
Враховуючи викладене та ке
руючись ст.ст. 9, 69-71, 158-163 КАС Україн
и, Окружний адміністративний
суд міста Києва, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволені адмініст
ративного позову відмовити п
овністю.

Постанова відповід
но до ч. 1 ст. 254 Кодексу адмініст
ративного судочинства Украї
ни набирає законної сили піс
ля закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарж
ення, встановленого цим Коде
ксом, якщо таку заяву не було п
одано.

Постанова може бути о
скаржена до суду апеляційної
інстанції протягом десяти д
нів з дня її складення в повно
му обсязі за правилами, встан
овленими ст. ст. 185-187 Кодексу ад
міністративного судочинств
а України, шляхом подання чер
ез суд першої інстанції заяв
и про апеляційне оскарження
з наступним поданням протяго
м двадцяти днів апеляційної
скарги. Апеляційна скарга мо
же бути подана без попереднь
ого подання заяви про апеляц
ійне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановле
ний для подання заяви про апе
ляційне оскарження.

Головуючий суддя

О.В. Кр
отюк

Судді

П.В. Вовк

П.О. Ковзель