Справа № 2-а-912/2008
Суддя: Березовський О.Д.
Дата ухвалення: 2008-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а - 912/2008
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2008 року
м. Городня

Городнянський
районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді - Березовського О.Д.,

при секретарі - Швачко О.В.,

за участю представника відповідача Криволапа В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Городня адміністративну справу за позовом ОСОБА_1та ОСОБА_2до Головного
управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної
державної адміністрації щодо стягнення недоплаченої разової щорічної грошової
допомоги учаснику війни, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1. та ОСОБА_2. звернулись в суд з адміністративними
позовами до Головного управління праці та соціального захисту населення
Чернігівської обласної державної адміністрації щодо стягнення недоплаченої
разової щорічної грошової допомоги як учаснику війни.

З позовних заяв виходить, що позивачі являються учасниками
війни, що підтверджується відповідними посвідченнями.

Відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” позивачам щорічно до 5 травня повинна
надаватись разова грошова допомога в розмірі 3 мінімальних пенсій за віком як
учасникам війни. Всупереч вимогам ст. 2 Закону України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту” та ст. 22 Конституції України грошова
допомога призначена позивачам за 2005, 2006, 2007 роки виплачувалась не в
повному обсязі.

Так, одноразову грошову допомогу позивачам було виплачено
відповідно в 2005 році в розмірі 50 грн., в 2006 році в розмірі 50 грн., в 2007
році в розмірі 55 грн. Мінімальна пенсія за віком у 2005 році складала 332
грн., пенсія за віком у 2006 році становила 359 грн., пенсія за віком у 2007
році становила 410, 06 грн. Таким чином, відповідно до Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” суми виплат учаснику
війни мали б скласти в 2005 році - 996 грн., в 2006 році - 1077 грн., в 2007
році - 1230, 18 грн. Сума недоплат за 3 роки склала 3148, 18 грн.

На
підставі викладеного, позивачі просять суд стягнути з відповідача на їх користь
суму недоплаченої їм разової щорічної грошової допомоги як учасникам війни в
розмірі 3148, 18 грн..

Ухвалами судді від 19 березня 2008 року та 31 березня 2008
року відкрито провадження у зазначених справах.

Ухвалою судді від 31 березня 2008 року адміністративна справа
за позовом ОСОБА_2. об'єднана для спільного розгляду з адміністративною справою
№ 2-а-912/2008 за позовом ОСОБА_1до Головного управління праці та соціального
захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації щодо стягнення
недоплаченої разової щорічної грошової допомоги учаснику війни.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1. та ОСОБА_2. не
з'явились, про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним
чином. Надали суду письмові заяви від 17.03.2008 року та 18.03.2008 року з
проханням розглянути справу без їх участі, свої позовні вимоги підтримують в
повному обсязі ( а.с. 5,10 ).

Представник відповідача в судовому
засіданні заявлений позивачами позов не визнав, підтримав надані суду
відповідачем письмові заперечення на позовні заяви. В своїх запереченнях на
позовну заяву відповідач зазначив, що реалізація положень статті 17-1 Закону
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” здійснюється
відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.2004 року № 177,
згідно з якою Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечують
виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової
грошової допомоги ветеранам війни, у розмірах, установлених законами про
державний бюджет на відповідний рік для подальшого перерахування їх місцевим
органам праці та соціального захисту населення. Зокрема, органами Державного
казначейства щорічно перераховувалися видатки в розмірах визначених законом про
Державний бюджет України на відповідний рік, в тому числі й на 2007 рік, згідно
яких здійснювалася виплата грошової допомоги ветеранам війни. Головне
управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації діяло
відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.2004 року № 177
„Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої
Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
та ст. 19 Конституції України, лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, як у 2005, 2006 та
2007 роках. Крім того, у 2005, 2006 роках Конституційним Судом України не
приймались рішення щодо визнання неконституційними положень Законів України
«Про Державний бюджет України на 2005 рік», «Про Державний бюджет України на
2006 рік» в частині визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5
травня ветеранам війни. Також відповідно до ст. 99 КАС України позивачами пропущений
строк звернення до суду за захистом своїх прав по виплатам за 2005-2006 роки,
оскільки виплати позивачі отримала у травні місяці відповідного року, а до суду
звернулась лише в березні 2008 року. Відповідач в своїх запереченнях також
вказав, що позивачі отримали разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі 55
грн. в травні 2007 року, тобто до ухвалення Конституційним Судом України
рішення про неконституційність положень деяких статей Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік». Згадане рішення Конституційного Суду
України не має зворотної дії у часі. Вважає, що позивачам було виплачено разову
грошову допомогу на законних підставах. При розгляді спірних правовідносин
відповідач просить врахувати положення ч. 3 ст. 152 Конституції України, ст.
1175 ЦК України, згідно яких у випадку прийняття законів, які визнаються
неконституційними, шкода завдана юридичним, фізичним особам відшкодовується
державою, а не її органами виконавчої влади на місцях. Враховуючи зазначене,
відповідач просить відмовити позивачам в задоволенні позову щодо стягнення з
головного управління праці та соціального захисту населення
облдержадміністрації частини недовиплаченої разової грошової допомоги.

Заслухавши пояснення
представника відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані
сторонами докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі
факти та відповідні їм правовідносини.

Вирішуючи питання, щодо
пропущення позивачами строку звернення до адміністративного суду за захистом
свого порушеного права у 2005-2006 роках, на чому наполягає сторона
відповідача, суд прийшов до висновку, що позивачі зазначений у ст. 99 КАС
України строк звернення до суду в дійсності порушили, оскільки вони отримували
виплати до 5 травня як в 2005 році, так і в 2006 році і знали про порушене своє
право, жодних доказів, які б спростовували даний факт та підтверджували
поважність причин пропущення строку звернення до суду позивачі суду не надали,
а тому річний строк звернення до суду повинен обчислюватись з травня 2005 року
та травня 2006 року.

Відповідно до положень
ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на
цьому наполягає одна із сторін.

Частиною 2 ст. 4 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №
3551-ХІІ від 22.10.1993 року визначено, що до ветеранів війни належать :
учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Частина 5 ст. 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №
3551-ХІІ від 22.10.1993 року передбачає, що щорічно до 5 травня учасникам
війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за самовіддану працю та
бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни,
виплачується разова грошова допомога у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за
віком, іншим учасникам війни - у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Судом встановлено, що позивачі зареєстровані та проживають в м.
Городня та Городнянському районі Чернігівської області, що підтверджується
відповідними відмітками в паспортах позивачів ( а.с. 2, 8 ).

З досліджених в судовому засіданні копій
посвідчень серії НОМЕР_1та серії НОМЕР_2, виданих Городнянським управлінням
праці та соціального захисту населення, встановлено, що ОСОБА_1та ОСОБА_2є учасниками війни і мають право на пільги,
встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників війни ( а.с.
3, 14 ).

Згідно довідок управління праці та
соціального захисту населення Городнянської райдержадміністрації № 1164 від
28.03.2008 року та № 962 від 14.03.2008 року встановлено, що ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. виплачена разова грошова допомога до
Дня Перемоги : у 2005 році згідно Закону України «Про Державний бюджет України
на 2005 рік» як учаснику Великої Вітчизняної війни у розмірі 50 грн.; у 2006
році згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» як
учаснику Великої Вітчизняної війни у розмірі 50 грн.; у 2007 році згідно Закону
України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» як учаснику Великої
Вітчизняної війни у розмірі 55 грн. ( а.с. 4, 9 ).

Положення ч. 3 ст. 2
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №
3551-ХІІ від 22.10.1993 року передбачають, що нормативні акти органів державної
влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги
ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Незважаючи
на відповідні положення ч. 3 ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» дія ч. 5 ст. 14 відповідного закону на 2006
рік та 2007 рік зупинялась в частині визначення розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги згідно із Законом України № 489-V від 19.12.2006 року «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» та Законом України № 3235-IV від 20.12.2005
року «Про Державний бюджет України на 2006 рік».

Згідно
ст. 34 Закону України № 2285-IV від 23.12.2004 року «Про Державний бюджет
України на 2005 рік» розмір виплати щорічної разової грошової допомоги
відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» учасникам війни складає 50 гривень.

Згідно
ст. 30 Закону України № 3235-IV від 20.12.2005 року «Про Державний бюджет
України на 2006 рік» розмір виплати щорічної разової грошової допомоги
відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» учасникам війни складає 50 гривень.

Згідно
ст. 29 Закону України № 489-V від 19.12.2006 року «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» розмір виплати щорічної разової грошової допомоги відповідно до
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
учасникам війни складає 55 гривень.

Відповідно
до ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах,
передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи
банків ( шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача ) пенсіонерам - за
місцем отримання пенсії.

Стаття
55 Конституції України визначає, що кожному гарантується право на оскарження в
суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових осіб. Стаття 22 Конституції України
наголошує, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів
не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням
Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року у справі №
1-29/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України ( є
неконтитуційними ), окремі положення Закону України „Про Державний бюджет
України на 2007 рік”, в тому числі ст. 29 і пункт 13 статті 71 зазначеного вище
Закону, яким зупинено на 2007 рік дію ч. 5 статті 14 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», визнано такими, що не
відповідають Конституції України, і положення даних норм втрачають чинність.
Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення
для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів,
що визнанні неконституційними. Відповідне рішення Конституційного Суду України
є обов'язковим для виконання на території України, остаточним і не може бути
оскаржене.

Враховуючи
вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1та ОСОБА_2, як учасникам
війни, неправомірно здійснено в заниженому розмірі виплату грошової допомоги за
2007 рік, оскільки мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 62 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» становить 410, 06 грн.,
і з врахуванням вимог ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» сума виплат позивачам в 2007 році повинна була
складати 1230, 18 грн. ( 410, 06 грн. х 3 мінімальних пенсій за віком ).

Враховуючи
те, що відповідачем ОСОБА_1. та ОСОБА_2. у 2007 році було проведено виплату
разової грошової допомоги в розмірі 55 грн., сума недоплаченої позивачам
разової щорічної допомоги становить 1175, 18 гривень.

Посилання відповідача на
те, що суд не може застосовувати рішення Конституційного Суду України №
6-рп/2007 від 09.07.2007 року щодо правовідносин, які виникли до набрання цим
рішенням чинності, судом не приймаються до уваги, оскільки рішення
Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв”язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнанні
неконституційними.

Вирішуючи
позов в частині стягнення з відповідача на користь позивачів невиплаченої їм
частини разової грошової допомоги, як учасникам війни за 2005-2006 роки, суд
прийшов до висновку, що в цій частині позов не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом
встановлено, що положення ст. 34 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2005 рік» та ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006
рік» звужують обсяг існуючих прав позивачів, які передбачені Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині розміру
виплат як ветеранам війни, однак відповідні рішення Конституційного Суду України
про визнання неконституційними положень зазначених законів, не приймались.

Згідно роз'яснень в п. 3
Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про
застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суд не може, застосувавши
Конституцію як акт прямої дії, визнати неконституційними закони чи правові
акти, перелічені в ст. 150 Конституції, оскільки це віднесено до виключної
компетенції Конституційного Суду України.

Стаття
150 Конституції України визначає, що вирішення питань про відповідність
Конституції України ( конституційність ) законів та інших правових актів
Верховної Ради України належить до повноважень Конституційного Суду України.

Крім
того, враховуючи вимоги ст. 100 КАС України, позивачам слід відмовити в задоволенні
позовних вимог щодо порушення їх права у 2005-2006 роках, так як позивачами
пропущений строк звернення до адміністративного суду, і на цьому наполягає
сторона відповідача.

Судом не приймаються до
уваги посилання сторони відповідача на те, що Головне управління праці та
соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації не
мало законних підстав визначити розміри зазначеної допомоги, оскільки вони є
необгрунтованими, зважаючи на приписи ч. 1 ст. 17-1 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно якої щорічну виплату
разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16
цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 55, 150 Конституції України, ст.ст.
2, 4, 14, 17-1 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» № 3551-ХІІ від 22.10.1993 року, рішенням Конституційного
Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року, ст. 28 Закону України „Про
загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” № 1058-IV від 09.07.2003
року, ст. 62 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” № 489-V
від 19.12.2006 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996
року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», ст.ст.
6, 8-11, 70, 71, 86, 99 - 100, 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1та ОСОБА_2до
Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської
обласної державної адміністрації щодо стягнення недоплаченої разової щорічної
грошової допомоги учаснику війни -
задовольнити частково.

Стягнути з Головного
управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної
державної адміністрації на користь ОСОБА_1недоплачену частину разової грошової
допомоги, як учаснику війни за 2007 рік в розмірі 1175, 18 грн..

У задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1щодо стягнення на її користь з Головного управління праці та
соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації
недоплаченої частини разової грошової допомоги, як учаснику війни за 2005-2006
роки - відмовити.

Стягнути з Головного
управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної
державної адміністрації на користь ОСОБА_2недоплачену частину разової грошової
допомоги, як учаснику війни за 2007 рік в розмірі 1175, 18 грн..

У задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2щодо стягнення на її користь з Головного управління праці та
соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації
недоплаченої частини разової грошової допомоги, як учаснику війни за 2005-2006
роки - відмовити.

Постанова може бути
оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного
суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення постанови заяви про оскарження і поданням після цього протягом 20
днів скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст.
186 КАС України.

Суддя : О.Д.Березовський