Справа № 22-а-67/2008
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Машкаринець І.М. Справа № 22-а-67/08
міськрайонний суд Закарпатської області
ряд. стат. звіту № 31
№2-а-98/07
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
березня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Багрія
М.В., Улицького В.З.,

при секретарі - Гідеї
К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу головного
управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на постанову
Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 березня 2007
року у справі № 2-а-98/07 за адміністративним позовом ОСОБА_1 від імені та в
інтересах ОСОБА_2 до Закарпатського обласного військового комісаріату та
головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про
перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом до головного управління Пенсійного фонду
України в Закарпатській області (далі -
ГУ ПФУ в Закарпатській області), Закарпатського обласного військового
комісаріату (далі - Закарпатський облвійськомат) про зобов'язання здійснити
перерахування раніше призначеної пенсії військовослужбовця з врахуванням
щомісячної 100 % надбавки грошового забезпечення починаючи з 01 січня 2003 року
відповідно до Указу Президента України № 173 від 22.02.2002 року “Про посилення
соціального захисту військовослужбовців та осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ”; щомісячної надбавки за безперервну військову
службу у розмірі 70%, введеної Указом Президента України № 389 від 05.05.2003
року “Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства
внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України
та Управління державної охорони України за безперервну службу”, починаючи з 01
травня 2003 року; щомісячної премії в розмірі 33,3 % від всіх видів грошового забезпечення,
введеної згідно із Указами Президента України № 615 від 14.07.1995 року “Про
надбавки до грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України” та
№ 923 від 04.10.1996 року “Про грошове забезпечення військовослужбовців” і
щомісячної надбавки у розмірі 40 % відповідно до Указу Президента України від
01.01.2003 року “Про додаткові заходи що впорядкування грошового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил України”, починаючи з 20 серпня 2000 року.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 01
березня 2007 року вказаний позов задоволено частково, зобов'язано ГУ ПФУ в
Закарпатській області починаючи з 25 серпня 2000 року провести ОСОБА_2
перерахунок пенсії військовослужбовця за вислугу років з урахуванням
встановленої Указом Президента України № 615 від 14.07.1995 року премії в
розмірі 33,3 % грошового забезпечення. У задоволенні інших позовних вимог було
відмовлено за безпідставністю.

У поданій апеляційній скарзі відповідач ГУ ПФУ в
Закарпатській області просить зазначену постанову в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 скасувати і ухвалити нову, якою відмовити у їх
задоволенні у повному обсязі, покликаючись на порушення і невірне застосування
судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує
тим, що пенсія ОСОБА_2 призначена відповідно до Закону України “Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб” і підстав для її перерахунку немає.
Стверджує, що спірна премія не відноситься до щомісячних видів грошового
забезпечення та не підлягає врахуванню при визначенні суми, з якої проводиться
нарахування пенсії військовослужбовця.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на
виклик суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності
відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає задоволенню з таких міркувань.

Встановлено, що ОСОБА_2 звільнений з військової служби за
власним бажанням у 2000 році і з цього ж часу йому призначено пенсію
військовослужбовця Збройних Сил України.

Відповідно до ч.3 ст. 43 Закону України від 09.04.1992
року “Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб”, який діяв на час
призначення пенсії позивачу, пенсії військовослужбовцям обчислювалися з їх
грошового забезпечення, а саме з відповідних окладів за посадою і військовим
званням, процентної надбавки за вислугу років, надбавок за вчене звання і
науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби у порядку і розмірах, що
визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п.7 постанови Кабінету Міністрів України № 393
від 17.07.1992 року “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та
виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та
членам їхніх сімей” пенсії військовослужбовців обчислюються з таких видів
грошового забезпечення як окладу за останньою штатною посадою, займаною перед
звільненням; окладу за військове звання; процентної надбавки за вислугу років;
додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісячно (надбавки за
вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби). Пенсії
обчислюються із суми грошового забезпечення, що виплачується військовослужбовцю
на день звільнення зі служби.

З матеріалів справи вбачається, що пенсія ОСОБА_2 була
призначена відповідно до чинних на час її призначення нормативно-правових актів
та виходячи з тих видів грошового забезпечення, що ними передбачалися. Тому
підстав для врахуванням позивачу станом на серпень 2000 року встановленої
Указом Президента України № 615 від 14.07.1995 року премії в розмірі 33,3% до
видів грошового забезпечення, з яких обчислювалася пенсія військовослужбовця,
колегія суддів не вбачає.

Законом України від 15 червня 2004 року “Про внесення
змін до статті 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб”, який набув чинності з 01 січня 2005 року, ч. 3 ст.
43 викладена у редакції, яка визначає, що пенсії військовослужбовцям
обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою
перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові
види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в
розмірах, встановлених законодавством.

Однак, відповідно до ст. 58 Конституції України, закони
та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Законодавством з питань пенсійного забезпечення, яке
діяло до 1 січня 2005 року, не було передбачено можливості перерахунку раніше
призначених пенсій у зв'язку із запровадженням після звільнення
військовослужбовців та осіб, котрі мають право на пенсію згідно із Законом
України “Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб”, нових
щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, яких вони не отримували під
час служби, а також премій.

Закон України від 15.06.2004 року “Про внесення змін до
статті 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб”, який набув чинності 01.01.2005 року, не має зворотної дії у часі, тому
вимоги позивача ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням
запроваджених після його звільнення зі служби нових щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення та премій за минулий час задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку
про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи. Відтак, оскаржувана постанова в частині
задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 підлягає
скасуванню з прийняттям нової, якою у задоволенні позовних вимог у цій частині
слід відмовити.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 202 п.п. 3, 4, 205, 207 КАС України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу головного управління Пенсійного фонду
України в Закарпатській області задовольнити.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської
області від 01 березня 2007 року у справі №2-а-98/07 в частині задоволення
адміністративного позову ОСОБА_1від імені та в інтересах ОСОБА_2 до
Закарпатського обласного військового комісаріату, головного управління
Пенсійного фонду України в Закарпатській області про перерахунок пенсії
скасувати і прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог у цій частині
відмовити за безпідставністю.

У іншій частині постанову Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 01 березня 2007 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення
та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Улицький

В.М.Багрій