Справа № 2-а-1322/2008
Суддя: Федчук В.В.
Дата ухвалення: 2008-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2008 р. Справа № 2-а-1322/08

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Федчук Віталій Володимирович,

При секретарі судового засідання: Педорук Л.С.

За участю представників сторін:

позивача :

відповідача
:

розглянувши матеріали справи

за позовом: фізичної особи -підприємця ОСОБА_1

до: Хмільницької
об'єднаної державної податкової інспекції

про: визнання протиправним та скасування рішення
про застосування штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ :

Фізична особа -підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до Хмільницької об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування
рішення про застосування штрафних санкцій від 07.09.2007 року № на
суму 3530,00 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за наслідками
перевірки Державної податкової адміністрації у Вінницькій області контролю за
порядком проведення готівкових розрахунків за товари,було складено акт від
22.08.2007 року, на підставі якого Літинським відділенням Хмільницької
об'єднаної державної податкової інспекції прийнято рішення від 07.09.2007 року
№ про застосування штрафних санкцій на суму 3530,00 гривень.

Позивач вважає дане рішення протиправним та просить його
скасувати.

В судовому засіданні позивач та її представник позов
підтримали та просили задовольнити його у повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надав
письмове заперечення на позовну заяву вих. №5456 від 24.12.2007 року, в якому
зазначено, що відповідно до ч.2 ст.11-2 Закону України “Про державну податкову
службу в Україні”ненадання платнику податків направлення на перевірку, копії
наказу керівника податкового органу або їх надання з порушенням вимог,
встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових
осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової
виїзної перевірки, однак, такі обставини не є підставою для визнання перевірки
незаконною.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що
позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

За результатами планової перевірки господарської одиниці,
що належить відповідачу, було складено акт від 22.08.2007 року, згідно якого
виявлено порушення п.п. 1, 2 ст. 3
Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг”, ст.3 Закону України “Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності”, ст.15 Закону України
“Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами”.

На підставі даного акту Хмільницькою об'єднаною
державною податковою інспекцією до відповідача застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі, передбаченому чинним законодавством України. Рішенням про
застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 07.09.2007 року до ОСОБА_1 застосовано санкції в розмірі 3530
гривень.

Відповідно до ст.11 Закону України “Про державну
податкову службу в Україні”(далі - Закон) органам державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України,
надано право здійснювати планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності,
достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів
(обов'язкових платежів), додержання
валютного законодавства фізичними особами, які
мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого
статусу, на яких згідно із законами
України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори
(обов'язкові платежі).

Ст. 11-1 Закону регламентовано підстави та порядок
проведення планових та позапланових виїзних перевірок органами державної
податкової служби, у якій, зокрема передбачено, що плановою виїзною
перевіркою вважається перевірка платника
податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним
податків та зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу
державної податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого платника
податків чи за місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна
перевірка. Планова виїзна перевірка проводиться за сукупними показниками
фінансово-господарської діяльності платника податків за письмовим рішенням керівника відповідного
органу державної податкової служби не частіше одного разу на календарний рік.

Відповідно до ст. 11-2 Закону посадові особи органу
державної податкової служби вправі
приступити до проведення планової або
позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та
за умови надання платнику податків під розписку: направлення на перевірку, в
якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби,
мета, вид (планова або позапланова),
підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу
державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на
перевірку є дійсним за умови наявності
підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою
органу державної податкової служби; копії наказу керівника податкового органу
про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової
виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Судом встановлено, що під час проведення перевірки
22.08.2007 року працівниками податкової служби не було надано позивачу копію
наказу керівника податкового органу про проведення перевірки.

Крім того, необґрунтованим є застосування до позивача
штрафних санкцій в розмірі 3530 гривень, оскільки санкції згідно рішення від
07.09.2007 року прийняті за порушення ст.3 п.1, 2 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”, а саме: “при проведенні розрахункової операції за товар
на загальну суму 13,25 гривень розрахункову операцію проведено без використання
розрахункової книжки, розрахункову квитанцію не видано”. Однак, абз.1 ч.1 ст.17
даного Закону за вказане порушення передбачена відповідальність у п'ятикратному
розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що
Хмільницькою об'єднаною державною податковою інспекцією було порушено
процедурний порядок проведення планової перевірки та застосування штрафних
санкцій, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись
ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов
задовольнити.

Визнати
протиправним та скасувати рішення Хмільницької об'єднаної державної податкової
інспекції про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 07.09.2007 року
№ на суму 3530,00 гривень.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний
текст постанови виготовлений 26.03.2008 року.

Суддя/підпис/ Федчук
Віталій Володимирович

Станом
на 26.03.2008 року постанова не набрала законної сили

Копія
вірна:

Суддя:

Секретар: