Справа № 2а-35/2007
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2007-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2а-35/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2007р. м.Донецьк

Калінінський районний суд м. Донецька Донецької області у складі

Головуючої судді Карпушової
О.В.

суддів Арабей
Т.Г.

Сватіков А.В.

при секретарі Дмитрусенко
К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Донецьку справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Управління Державної судової
адміністрації в Донецькій області, Міністерства фінансів України, Державної
судової адміністрації України, Державного казначейства України про стягнення
грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, -

ВСТАНОВИВ:

25.01.2007 р. позивачі звернулися до суду з позовною
заявою до Управління Державної судової адміністрації в Донецькій області,
Міністерства фінансів України, Державної судової адміністрації України,
Державного казначейства України про стягнення грошової компенсації сум податку
з доходів фізичних осіб, зазначивши, що вони працюють суддями Ворошиловського
районного суду м.Донецька Донецької області і відповідно до ст.1 Указу
Президента України „Про додаткові заходи, щодо соціального захисту" від 10
липня 1995 року, вони звільнені від сплати прибуткового податку, але в
порушення вказаної норми з їх заробітної плати проводилися утримання. Статтями
126,130 Конституції України та ст.ст. З, 11 Закону України „Про статус
суддів" встановлені гарантії незалежності суддів, згідно яких держава
забезпечує фінансування та належні умови функціонування судів та діяльності
суддів як складову конституційних гарантій їх незалежності і недоторканості.
Всі державні органи, установи та організації, органи місцевого самоврядування,
громадяни та їх об'єднання зобов'язані поважати незалежність судових органів і
не посягати на неї. Гарантії незалежності суддів, включаючи заходи їх правового
захисту, матеріального і соціального забезпечення, передбачені законом,
поширюються на всіх суддів України і не можуть бути скасовані чи знижені іншими
нормативними актами України. З прийняттям Закону України від 22 травня 2003 р.
„Про податок з доходів фізичних осіб", передбачено оподаткування
прибутковим податком доходів фізичних осіб і вказаний податок стягується з
позивачів з 1 січня 2004 року. Позивачі вважають, що законодавчі норми про
матеріальне та побутове забезпечення суддів, їх соціальний захист, встановлені
ст.ст. 44,45 Закону України „Про статус суддів" не можуть бути скасовані
чи знижені без відповідної компенсації. В зв'язку з цим, позивачі просять
стягнути з відповідачів утримані суми податку, а саме на користь
ОСОБА_1.-17169грн.40коп., ОСОБА_2- 14600грн. 15коп., ОСОБА_3. -13301грн.20коп.,
ОСОБА_4. - 14320грн.44коп., ОСОБА_5. - 13161грн.98коп., ОСОБА_6-
11705грн.42коп., ОСОБА_7. - 12457грн.98коп., ОСОБА_8- 14132грн. 15коп.,
ОСОБА_9. - 5829грн.30коп., ОСОБА_10. - 11737грн.37коп.

В судове засідання позивачі не з'явилися, про час, дату
та місце слухання справи були повідомлені належним чином, суду подані заяви
щодо розгляду справи за їх відсутності, щодо підтримання позовних вимог.

Алтухова
О.С. - представник відповідачів Управління Державної судової адміністрації в
Донецькій області та Державної судової адміністрації України, в судове
засідання не з'явилася, про час, дату та місце слухання справи була належним
чином повідомлена, що підтверджено судовим повідомленням, суду подано заяву про
розгляд справи за відсутності їх представника. Подано письмове заперечення щодо
позовних вимог, зазначено, що відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен
зобов'язаний сплачувати податки і збори. Згідно Указу Президента України від
25.12.2003р. № 1497, абзац четвертий статті 1 Указу Президента України від
10.07.1995р. № 584

2

„Про додаткові заходи
щодо соціального захисту суддів", на який посилаються позивачі,
визнано таким, що втратив чинності в зв'язку з набранням чинності Закону
України від 22.05.2003р. № 889-IV „Про податок з доходів фізичних осіб", тому позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

Представник відповідача - Міністерства фінансів України,
Олійник Н.Л., будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце
слухання справи, в судове засідання не з'явився, що підтверджено судовою
повісткою, причину неявки суду не повідомив, подано заяву про розгляд справи у
відсутність їх представника. У письмовому запереченні представник відповідача
позовні вимоги не визнав, зазначив, що Міністерство фінансів України у
правовідносинах з позивачами не знаходиться і не знаходилося, тому вимоги до
міністерства є безпідставними.

Представник відповідача, Державного казначейства України,
Зіневич О.Л., в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання
справи, належним чином був повідомлений, що підтверджено поштовим
повідомленням, причину неявки суду не повідомив, подано заяву про розгляд
справи за відсутності представника Держказначейства. У поданому заперечені
зазначено, що розподіл коштів за напрямками видатків, Державна судова
адміністрація здійснює самостійно, що Державне Казначейство України у
правовідносинах з позивачами не знаходиться і не знаходилося, тому вимоги є
безпідставними.

Суд, дослідивши матеріали справи, письмові заперечення
відповідачів, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Стаття 130 Конституції України закріплює обов'язок
держави забезпечувати фінансування та належні умови для функціонування судів і
діяльності суддів.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6.,
ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9. і ОСОБА_10. є суддями Ворошиловського району
м.Донецька Донецької області, що підтверджено відповідними посвідченнями.

Відповідно до ст. 1 Указу Президента України „Про
додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" від 10.07.1995 року №
584/95, судді звільнені від сплати прибуткового податку.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 1 грудня
2004 року №1-рп/2004р., яке є обов'язковим до виконання на території України,
норми про матеріальне і побутове забезпечення суддів, їх соціальний захист не
можуть бути скасовані чи знижені без відповідної компенсації. Надання суддям
пільг, компенсацій і гарантій не може становитися в залежність від бюджетного
фінансування, зниження рівня гарантій незалежності суддів у разі прийняття
нових законів чи внесення змін до чинних законів, є неприпустимим.

У зв'язку з набранням чинності з 1 січня 2004 року Закону
України „ Про податок з фізичних осіб", який передбачає лише соціальні
пільги по сплаті вказаного податку, протягом 2004-2006 років з нарахованої
позивачам заробітної плати було утримано податок з доходів фізичних осіб, а
саме з ОСОБА_1.-17169грн.40коп., ОСОБА_2- 14600грн. 15коп., ОСОБА_3. -
13301грн.20коп., ОСОБА_4. - 14320грн.44коп., ОСОБА_5. - 13161грн.98коп.,
ОСОБА_6- 11705грн.42коп., ОСОБА_7. - 12457грн.98коп., ОСОБА_8- 14132грн.
15коп., ОСОБА_9. - 5829грн.30коп., ОСОБА_10. - 11737грн.37коп., розмір
справленого податку підтверджується довідками, виданими управлінням судової
адміністрації в Донецькій області.

Відповідно до п.п. 22.2 і 22.7 статті 22 Закону України „
Про податок з доходів фізичних осіб", статті 48, п. 44 статті 80 Закону
України „ Про державний бюджет України на 2004 рік " (які застосовуються
по аналогії щодо механізму виплати компенсацій) та розпорядження Кабінету
Міністрів України „ Про деякі питання оплати праці суддів" від 20 січня
2004 року № 22-р, дозволено головам судів загальної юрисдикції здійснювати у
2004 році компенсаційні виплати суддям, пов'язані зі справлянням податку по
Закону України „ Про податок з доходів фізичних осіб". Виплата грошової
компенсації повинна здійснюватися за рахунок бюджетних призначень на оплату
праці, передбачених у Державному бюджеті України на утримання органів судової
влади. Податок з доходів фізичних осіб, утриманий з заробітної плати суддів, не
повинен перераховуватися на єдиний казначейський рахунок державного бюджету.
Джерелом виплати грошової компенсації суддям
є нарахована сума податку з доходів фізичних осіб, утриманого з

3

заробітної плати суддів, яка
повинна залишитися в розпорядженні відповідної судової установи для здійснення
рівноцінної та повної компенсації сум податку з доходів фізичних осіб.

Однак, як було
встановлено судом, вказана грошова компенсація сум, стягнутого податку з
доходів фізичних осіб, позивачам виплачена не була. Суду не надаці докази щодо
спростування зазначеного.

За таких
обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 126,130 Конституції України, ст.3 пп.2,3 та ст.
11 Закону України „ Про статус суддів", ст. 48 та п.44 ст. 80 Закону
України „ Про державний бюджет України на 2004 рік", пп.22.2,22.7 ст. 22
Закону України „ Про податок з доходів фізичних осіб", п.1 розпорядження
Кабінету Міністрів України „ Про деякі питання оплати праці суддів" від
20.01.2004 року № 22-р, ст.ст. 2, 4, 6, 7, 10, 17, 19, 49, 50, 70, 71, 76, 104,
158, 159, 160, 161, 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Управління Державної
судової адміністрації в Донецькій області, Міністерства фінансів України,
Державної судової адміністрації України, Державного казначейства України про
стягнення грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб -
задовольнити.

Стягнути з
Державної судової адміністрації України і зобов'язати Державне казначейство
України провести видатки з державного бюджету, передбачені Державній судовій
адміністрації України на користь: ОСОБА_1 - 17169грн.40коп., ОСОБА_2 -
14600грн. 15коп., ОСОБА_3 - 13301грн.20коп, ОСОБА_4 - 14320грн.44коп, ОСОБА_5
-13161 грн.98коп, ОСОБА_6 - 11705грн.42коп, ОСОБА_7 -12457грн.98коп, ОСОБА_8-
14132грн. 15коп, ОСОБА_9 -5829грн.30коп, ОСОБА_10 - 11737грн.37коп.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути
подана протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на
постанову суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви на
апеляційне оскарження.