Справа № 2-а-358/2008
Суддя: Білий В.М.
Дата ухвалення: 2008-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а-358/08
„20 ” березня 2008 року Деснянський районний суд м.Чернігова
головуючого - судді Білого В.М.
секретарі - Овдій О.М.
- представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернігові адміністративну справу за адміністративний
позовом ОСОБА_1 до військової частини
А0197 щодо оскарження дій
командування військової частини
А0197 та про зобов'язання
командування військової частини А0197 вчинити певні дії, -
лютому 2008 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовної заявою до військової частини А0197 щодо оскарження дій командування військової частини та про зобов'язання командування
військової частини А0197 вчинити певні дії, у якої вказав, що при нарахуванні і виплаті йому грошового
забезпечення з 01 січня 2008 року по відповідачем не були враховані відповідні
вимоги чинного законодавства України щодо зазначеного питання, внаслідок чого
позивачу не нараховується та не виплачується надбавка за виконання особливо
важливих завдань під час проходження служби у розмірі ста відсотків посадового
окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за
Позов, на задоволенні якого в
попередньому судовому засіданні наполягав позивач, обґрунтований тим, що він
проходить військову службу у військовій частині А0197 на посаді помічника
начальника управління з правової роботи - юрисконсульта територіального
управління “Північ” (в/частини А0197).
Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294 „Про упорядкування структури та умов
грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького
складу” було надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що
виділяються на їх утримання установлювати
надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження
служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової
служби), особам рядового і начальницького, що безпосередньо розробляють,
проводять експертизу проектів нормативно-правових актів, які передбачено
положеннями про відповідні структурні підрозділи, у розмірі до 100 відсотків
посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та
надбавки за вислугу років. Відповідач не нараховував та не виплачував
зазначеної надбавки позивачу, а тому останній просить визнати такі дії
відповідача неправомірними та зобов'язати відповідача установити та виплачувати позивачу з першого січня 2008 року постійно до
складу грошового забезпечення щомісячну додаткову надбавку за виконання
особливо важливих завдань під час проходження служби як військовослужбовцю, що безпосередньо розробляє, проводить
експертизу проектів нормативно-правових актів, які передбачено положеннями про
відповідні структурні підрозділи у
розмірі ста відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим
(спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.
відповідача у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що у відповідача
відсутні керівні документи, на підставі яких позивач міг би отримувати грошове
забезпечення в більшому розмірі. Доказів правомірності дій відповідача надати
позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та
дослідивши надані сторонами докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими.
Судом встановлені такі факти і відповідні їх правовідносини.
юстиції ОСОБА_1 наказом Командуючого Сухопутними Військами Збройних Сил України
№ 515 від 01 жовтня 2007 року призначений на посаду помічника начальника
управління з правової роботи - юрисконсульта територіального управління
“Північ” (військова частина А0197) і з цього ж числа по теперішній час дійсно проходить військову службу у
військовій частині А0197 міста Чернігів.
Постановою Кабінету Міністрів
України від 7 листопада 2007 р. № 1294
„Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу” було надано право
керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання
установлювати надбавку за виконання
особливо важливих завдань під час проходження служби військовослужбовцям (крім
військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і
начальницького, що безпосередньо розробляють, проводять експертизу проектів
нормативно-правових актів, які передбачено положеннями про відповідні
структурні підрозділи, у розмірі до 100 відсотків посадового окладу з
урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу
років. Відповідач не нараховував та не виплачував зазначеної надбавки позивачу,
а тому останній просить визнати такі дії відповідача неправомірними та зобов'язати
відповідача установити та
виплачувати позивачу з першого січня 2008 року постійно до складу грошового
забезпечення щомісячну додаткову надбавку за виконання особливо важливих
завдань під час проходження служби як
військовослужбовцю, що безпосередньо розробляє, проводить експертизу
проектів нормативно-правових актів, які передбачено положеннями про відповідні
структурні підрозділи у розмірі ста
відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним)
званням та надбавки за вислугу років.
Відповідно до статті 100
Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут
внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 5478-ХІV, функціональних
обов'язків Позивача згідно п.3 „Загального
положення помічника начальника
управління з правової роботи - юрисконсульта територіального управління
«ПІВНІЧ» (юридичного підрозділу територіального управління)” а також наданої
для ознайомлення в засідання суду телеграми № 241/10/257 від 31.01.2008
року, яку надіслано до Територіального управління „Північ” заступником Міністра
оборони України, - Позивач зобов'язан безпосередньо брати участь у
підготовці (розробці, проведенні
правової експертизи) проектів нормативно-правових актів та надавати пропозиції для усунення змін та
доповнень до нормативно-правових актів.
Згідно п. 2.8.1 наказу МО України від 11.11.1998 року № 400 «Наказ
командира (начальника) - основний
розпоряджувальний документ (нормативно - правовий акт) військового управління,
виданий на правах єдиноначальності командиром військової частини (начальником
установи), містить норми, обов'язкові для виконання підлеглими.»
Згідно п. 1 наказу МО України №400 з метою вдосконалення процедури
погодження документів в ЗС України документи що носять правовий характер,
візуються у юридичному підрозділі. Під час візування на документі робиться така
відмітка: «Зміст документа вимогам чинного законодавства відповідає. Негативних
правових наслідків реалізації положень документа, у тому числі порушень
законодавства, що можуть створити передумови для нанесення економічних збитків
державі не прогнозується.»
вимог ст. 9 Закону України „Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців і членів їх сімей” і
відповідно до пункту 1.1. Положення про порядок виплати грошового забезпечення
військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра
оборони України N 75 від 05.03.2001 року, грошове забезпечення
військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання,
кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання, тривалості та умов військової
служби. Воно складається з окладів грошового утримання та додаткових видів
грошового забезпечення. До окладів грошового утримання належать оклади за
військовим званням та посадові оклади. Грошове
забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів
України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування
Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових
формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом,
враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів
у службовій діяльності.
грошового забезпечення включають підвищення посадового окладу, надбавки,
доплати, одноразові й щомісячні винагороди, морське грошове забезпечення,
матеріальні та грошові допомоги і премію.
юридичний аналіз норм наказу Міністра оборони України № 76 від 05.03.2001 року,
свідчить про те, що фінансування додаткових видів грошового забезпечення
здійснюється з тих самих джерел, що і грошове забезпечення військовослужбовців.
вимог ст. 3 Конституції України, забезпечення прав і свобод громадянина є
головним обов'язком держави.
Конституції України визначено, що органи влади здійснюють свої повноваження
відповідно до Конституції та законів України, і діють на принципах верховенства
Конституції України визначено, що Держава забезпечує соціальний захист громадян
України, яки перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших
військових формуваннях, а також членів їх сімей.
соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей є гарантоване
грошове забезпечення у розмірах, що відповідає достатньому прожитковому рівню
цієї категорії громадян, виконанню покладених на них завдань військової служби.
загальне правило, яке виходить з змісту ст..22 Конституції України про те що
Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При
прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Конституцією України виключається можливість прийняття будь яких нормативних
актів звужуючи права і свободи громадян України.
Це також підтверджено п. 2 Постанови Верховної Ради
України від 28 листопаду 2002 року
№ 278-ІV „Про інформацію Кабінету Міністрів України про хід виконання вимог чинного законодавства та заходи, які вживаються
Кабінетом Міністрів України, щодо посилення соціального захисту військовослужбовців, пенсіонерів
Збройних Сил і ветеранів військової служби, членів їхніх сімей,
поліпшення їх пенсійного, медичного, житлового, транспортного забезпечення.”
визначено: „Верховна Рада України вважає неприпустимими,
такими, що порушують Конституцію України, будь-які спроби звузити зміст чи обсяги існуючих прав, обмежити або
скасувати встановлені чинним
законодавством соціальні та правові гарантії для військовослужбовців, ветеранів військової служби, пенсіонерів Збройних
Сил і вимагає від Кабінету Міністрів
України негайно скасувати ухвалені ним та підвідомчими йому органами виконавчої влади нормативно-правові акти,
які порушують вимоги Конституції України.”
Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей” зазначено, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та
членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Суд
вважає, що правовідносини, які пов'язані з виплатою військовослужбовцям
грошового забезпечення, є подібними з виплатою працівникам заробітної плати,
тому що в обох випадках - це є винагородою за працю, а тому вважається за
можливе в даному випадку, відповідно до ч 7 ст. 9 КАС України, виходячи із
загальних засад законодавства, застосувати аналогію права.
8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999року №13 „ Про
практику застосування судами законодавства про оплату праці ” зазначає, що при
вирішенні спорів зазначеного характеру, необхідно виходити з
нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат.
Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути
позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшеним) лише в випадках і за умови передбачених цими
актами. З мотивів відсутності коштів у
проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені
в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування.
до вимог статті 71 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.
що представник відповідача позов не визнав, йому було запропоновано надати суду
докази правомірності своїх дій, однак належних доказів надано не було. Також
суд вважає мотивацію відповідача, що позивачу не виплачується надбавка за
виконання особливо важливих завдань під час проходження служби
військовослужбовцям, що безпосередньо розробляють, проводять експертизу
проектів нормативно-правових актів, у розмірі 100 відсотків посадового окладу з
урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу
років, в зв'язку з відсутністю коштів, безпідставною, та не бере її до уваги.
Тому суд визнає, що діями відповідача було порушено право позивача на
отримання грошового забезпечення в підвищеному рівні відповідно до вимог
Постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294 „Про упорядкування структури та умов
грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького
складу”. Ця сто відсоткова щомісячна
додаткова надбавка від посадового окладу
з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу
років за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби для позивача
ОСОБА_1 носить індивідуально-персональний характер.
Беручи до уваги встановленні та дослідженні судом факти і відповідні їм
правовідносини, а також оцінюючи представлені сторонами докази, суд вважає
позов ОСОБА_1 законним і обґрунтованим, а тому таким, що підлягає задоволенню у
Вирішуючи питання про захист порушених прав позивача, виходячи з вимог
статті 11 КАС, суд вважає необхідним визнати неправомірним рішення відповідача
щодо відмови установити та виплачувати позивачу постійно з першого
січня 2008 року надбавку за виконання
особливо важливих завдань під час проходження служби як військовослужбовцю, що безпосередньо розробляє, проводить експертизу
проектів нормативно-правових актів, які передбачено положеннями про відповідні
структурні підрозділи - у розмірі ста відсотків посадового окладу з урахуванням
окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років
відповідно до норм Постанови Кабінету
Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294 „Про упорядкування структури та умов
грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького
На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.. ст.. 11, 71, 85 КАС України, суд-
П О С Т А Н О В И В:
Позов ОСОБА_1 до військової частини А0197 щодо
оскарження дій командування військової частини А0197 та
про зобов'язання командування військової частини А0197 вчинити
певні дії задовольнити повністю.
Визнати неправомірним рішення командування в/частини А0197 у відмові установити та виплачувати позивачу,
ОСОБА_1 постійно з першого січня 2008 року надбавку, яка носить індивідуально-персональний характер, за виконання особливо важливих завдань під час
проходження служби як
військовослужбовцю, що безпосередньо
розробляє, проводить експертизу проектів нормативно-правових актів, які
передбачено положеннями про відповідні структурні підрозділи - у розмірі
ста відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим
(спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.
Зобов'язати відповідача установити та виплачувати позивачу, ОСОБА_1 з першого
січня 2008 року постійно до складу грошового забезпечення щомісячну додаткову надбавку, яка носить
індивідуально-персональний характер, за
виконання особливо важливих завдань під час проходження служби як військовослужбовцю, що безпосередньо розробляє, проводить експертизу
проектів нормативно-правових актів, які передбачено положеннями про відповідні
структурні підрозділи - у розмірі ста
відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням
та надбавки за вислугу років.
Постанова Деснянського районного суду м. Чернігова може бути оскаржене шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови
протягом десяти днів з дня її проголошення,
а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову районного суду може бути подана протягом 20 днів з часу подачі заяви про
апеляційне оскарження через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя: В.М.Білий