Справа № 22-а-432/2008
Суддя: Любашевський В.П.
Дата ухвалення: 2008-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2008 року м.Львів справа №
22а-432/08

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого у справі судді Любашевського В.П.

суддів Шавель
Р.М.

Яворського І.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за

апеляційною скаргою Державної судової адміністрації України

на постанову Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області від 22 червня 2007 року у справі № 2-а-28/2007

за позовом ОСОБА_1

до
Державного казначейства України, Міністерства фінансів України, Міністерства
юстиції України, Головного управління юстиції у Хмельницькій області, Державної
судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової
адміністрації в Хмельницькій області

про стягнення
заборгованості по заробітній платі з врахуванням компенсації за втрату
її частини у зв′язку з затримкою термінів виплати, -

В С Т А Н О В И
Л А:

Постановою
Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2007 року
у справі № 2-а-28/2007 (суддя Березова І.О.) адміністративний позов ОСОБА_1 до
Державного казначейства України, Міністерства фінансів України, Міністерства
юстиції України, Головного управління юстиції у Хмельницькій області, Державної
судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової
адміністрації в Хмельницькій області про
стягнення заборгованості по заробітній
платі з врахуванням компенсації за втрату її частини у зв′язку з
затримкою термінів виплати задоволено частково.

Постанова суду
першої інстанції з посиланням на Конституцію України, Закон України «Про статус
суддів», Закон України «Про судоустрій», Закон України «Про оплату праці»,
Закон України «Про відпустки», постанову Кабінету Міністрів України №39 від
21.01.1993р. «Про умови оплати працівників суду», постанову Кабінету Міністрів
України №488 від 04.07.1995р. «Про деякі зміни щодо матеріального забезпечення
працівників прокуратури, суду, податкової служби, органів державної виконавчої
влади та інших органів», постанову Кабінету Міністрів України №2288 від
13.12.1999р. «Про впорядкування умов праці працівників апарату органів
виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх

________________________________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інст.суддя Березова І.О.
ряд. ст. зв. № 28

Шепетівський
міськрайонний суд Хмельницької області, справа № 2а-28/2007

Доповідач у 2-й
інст.суддя Любашевський В.П.

виконавчих органів, органів
прокуратури, судів та інших органів», Указ Президента України №584/95 від
10.07.1995р. «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», Указ Президента
України №856 від 19.09.1996р. «Про додаткові заходи щодо матеріального
забезпечення суддів», Указ Президента України №1048 від 21.08.1999р. «Про
розміри надбавок до посадових окладів суддів за кваліфікаційні класи»
мотивована тим, що заробітна плата судді складається з посадового окладу,
премій, доплат за кваліфікаційні класи,
надбавок за вислугу років та інших виплат. Таким чином, премії та інші виплати
є складовою частиною заробітної плати судді. Судом першої інстанції
встановлено, що за період з 05 січня 1993р. по
01.03.2003р. роботи позивача на посаді судді їй в повному обсязі не було
виплачено: посадовий оклад - 99,75 грн., доплату за кваліфікаційний клас - 86,68 грн., надбавку
за інтенсивність праці праці - 341,21 грн., надбавку за вислугу років - 3
011,88 грн., щомісячні премії - 6 787,69 грн., відпускні - 2 906,72 грн.,
матеріальну допомогу - 2 458,88 грн., перерахунок - 492,30 грн. Всього не
включено до заробітної плати і не виплачено за вказаний період належних
позивачці коштів на суму 24 298 грн., що підтверджується аудиторським висновком
та іншими обставинами справи.

Не
погоджуючись із вказаною постановою Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області, та вважаючи її незаконною та необґрунтованою, оскільки
прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним
з'ясуванням обставин справи та недоведеністю обставин справи, що мають значення
для справи, які суд вважає встановленими, відповідач Державна
судова адміністрація України у апеляційній скарзі просить суд апеляційної
інстанції скасувати її та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовити. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт посилаючись
на постанову Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001р. «Про затвердження
порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у
зв'язку з порушенням термінів їх виплати» зазначає, що компенсація втрати
частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати за період
1995р. по 2003р. має визначатися з 1 січня 2001 року. Також апелянт вказує на
те, що аудиторський висновок по розрахунку заробітної плати позивача під час
роботи на посаді судді Полонського районного суду Хмельницької області, який
взятий судом першої інстанції до уваги на підтвердження позовних вимог, не
відповідає вимогам Закону України «Про аудиторську діяльність», Бюджетному
кодексу України, нормативам Аудиторської палати України, законам і підзаконним
нормативним актам України, які регулюють порядок нарахування заробітної плати
суддям.

За даних
обставин справи, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав:

Як встановлено
судом першої інстанції, ОСОБА_1 працювала на посаді судді Полонського районного
суду Хмельницької області з 5 січня 1993 року по 3 березня 2003 року. Вказаний
факт не ставиться під сумнів та не оспорюється у поданій ним апеляційній
скарзі.

Відповідно до ч. 7 ст. 43
Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю
захищається законом.

Згідно ч. 1 ст. 44 Закону України «Про статус суддів», заробітна плата
суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи,
надбавок за вислугу років та інших надбавок.

Із матеріалів справи вбачається, що
за період з 01.01.1995 року по 03.03.2003 року судді ОСОБА_1 було недоплачено:
посадовий оклад - 99,75 грн., доплата за кваліфікаційний клас - 86.68 грн.,
надбавка за інтенсивність праці - 341,21 грн., надбавка за досягнення у праці -
9097,59 грн., надбавки за вислугу років - 3011,88 грн., щомісячних премій -
6787,69 грн., відпускні - 2906, 72 грн., матеріальна допомога - 2458,88 грн.,
перерахунок - 492,30 грн. Всього не включено до заробітної плати і не виплачено за період з січня 1995 року по
березень 2003 року належних грошових коштів
на суму 24298,09 грн.

Сума втрат частини доходу у зв»язку з
порушенням термінів виплати частини заробітної плати позивачу складає 11532,72
грн., що становить разом із невиплаченим заробітком суму 35830,81 грн.

Рішенням кваліфікаційної комісії
суддів місцевих та апеляційних судів
Хмельницької області від 13 вересня 2002 року позивача у справі притягнуто до
дисциплінарної відповідальності та оголошено догану. Тому колегія суддів
погоджується із висновком суду першої інстанції в частині виключення із
грошового забезпечення таких сум: 747 грн. 64 коп. - надбавка за досягнення в
праці, премії в сумі 937 грн. 93 коп. а всього 1685 грн. 57 коп.

На підставі наведенного, стягненню на
користь позивача підлягає сума заборгованості по заробітній платі та
компенсація частини доходу у розмірі 32624 грн. 50 коп.

Державна судова
адміністрація у апеляційній скарзі також зазначає, що з питань організації
забезпечення діяльності судів загальної
юрисдикції, а також інших органів та установ судової системи не є
правонаступником Міністерства юстиції України чи будь-якого іншого органу
державної влади, до неї не переходили матеріальні права і обов`язки по вказаних
у позові правовідносинах, а тому ДСА України, на думку апелянта, не може нести
відповідальність за зобов`язаннями,
які виникли до 1 січня 2003 року щодо заборгованості по заробітній платі.

З такими доводами апелянта, колегія суддів не
погоджується із наступних міркувань:

Підпунктами 13-14 пункту 4 Положення про Державну судову адміністрацію
України, затвердженого Указом Президента України від 3 березня 2003 року
передбачено, що ДСА України відповідно
до покладених на неї завдань виконує функції головного розпорядника бюджетних
коштів, передбачених на фінансове забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції
та діяльності кваліфікаційних комісій суддів усіх рівнів, органів суддівського
самоврядування, інших органів і установ судової системи та ДСА України та здійснює матеріальне і соціальне забезпечення
суддів, у тому числі суддів у відставці, а також працівників апаратів судів.

Із набранням чинності вказані норми Указу позбавили Міністерство юстиції
України функцій головного розпорядника бюджетних коштів передбачених на
матеріальне забезпечення суддів, що свідчить про неможливість виконання
Міністерством вказаних функцій після набрання Указом чинності. Таким чином у
спірному правовідношенні має місце сингулярне правонаступництво, тобто
делегування державою Державній судовій адміністрації України обов`язку у конкретному правовідношенні пов`язаному із виплатою грошового забезпечення суддям,
який належав Міністерству юстиції України, що спростовує доводи апелянта у цій
частині.

На підставі
наведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, при винесені
оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам у справі та
ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

З огляду на викладене,
керуючись ст.ст.160, 198, 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної судової
адміністрації України на постанову Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області від 22 червня 2007 року у справі № 2-а-28/2007 - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена, шляхом подання касаційної
скарги, безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції
протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

Судді
В.П. Любашевський

Р.М.
Шавель

І.О.
Яворський