Справа № 2а-2996/2008
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2008-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а - 2996 / 08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2008 року
м. Житомир

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Капустинського М.М.,

при секретарі Метельській С.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту
населення Овруцької райдержадміністрації
про стягнення невиплачених коштів,
передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (далі - Закон),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що в
період з 01.09.2006 по 31.10.2007 роки їй не було проведено у повному обсязі
виплати, передбачені ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у період з
01.01.2007 по 30.11.2007 року - ст. 37 Закону, що призвело до порушення її
прав.

Заборгованість по доплаті громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення (ст. 39) позивач визначила в
розмірі 12381, 85 грн., а заборгованість по грошовій допомозі у зв'язку з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства (ст. 37)
- в розмірі 4599, 30 грн., а разом -
16981, 15 грн.

Посилалась на те, що отримувала відповідні доплати та
допомоги у розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України № 836
від 26 липня 1996 року, тоді як Законом визначені інші, значно більші, їх
розміри, кратні мінімальній заробітній
платі у відповідні періоди.

Позивач у судове засідання не з"явилася. Просила
справу розглядати без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не
з"явився тоді, як про час і місце розгляду справи повідомлений вчасно і у
передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Письмове
заперечення на позовну заяву не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивач в спірний період часу проживала та працювала в с.
Левковичі Овруцького району Житомирської області, яке віднесено до зони
гарантованого добровільного відселення.

На вихованні позивача перебувають неповнолітні діти, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які також має статус потерпілих внаслідок Чорнобильської
катастрофи та проживають разом з позивачем.

Згідно ст. 37 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного забруднення, повинна виплачуватись щомісячна грошова
допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого
виробництва та особистого підсобного господарства, у зоні гарантованого
добровільного відселення - 40 процентів від мінімальної заробітної плати.

Згідно ст. 39 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата. У зоні
гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати
щомісяця.

Проте вказані допомога та доплата
виплачувались у розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України №
836 від 26.07.1996 року “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а не в кратному відношенні до мінімальної
зарплати, тобто в значно меншому розмірі.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип
верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою Кабінету
Міністрів України.

Виплатою допомоги та доплат в
твердих сумах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26
липня 1996 року, порушені права
позивача.

Однак позов підлягає частковому задоволенню, оскільки дію абзацу третього частини першої статті 37 та абзацу
третього частини першої статті 39 зупинено на 2006 рік в частині виплати
компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом N 3235-IV
(3235-15) від 20.12.2005. На 2007 рік дію цих норм зупинено згідно із Законом N
489-V (489-16) від 19.12.2006, і лише з 9 липня 2007 року їх дію відновлено
рішенням Конституційного Суду N 6-рп/2007 (v0a6p710-07) від 09.07.2007.

Заборгованість по
допомозі, передбаченій ст. 37 Закону підлягає
задоволенню за період з липня по листопад 2007 року включно.

Заборгованість по ст. 39 Закону підлягає стягненню відповідно до ч. 2 ст.
233, ст. 238 КЗпП України незалежно від
часу її виникнення, оскільки в даному випадку йдеться про виплати, які
відповідно до ст. 2 Закону України „Про оплату праці” є складовою структури заробітної плати, тобто
за період з 01.07.2007 по 31.10.2007 року.

З врахуванням
викладеного вище та розмірів мінімальної заробітної плати в Україні в спірний період часу розмір
заборгованості перед позивачем по виплатах, передбачених ст. 37 Закону
становить 2656, 50грн., по ст. 39 Закону - 3541, 45 грн., а всього -
6197, 95 грн.

Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період часу і тепер є
управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної
адміністрації, суд стягує заборгованість з нього.

Керуючись Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, ст. ст. 158 - 163, 167, 254
КАС України, Житомирський окружний адміністративний суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Овруцької
районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 2656, 50 грн. допомоги у зв»язку з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва (ст. 37) та 3541,
45 грн. доплати до заробітної
плати (ст. 39), всього - 6197, 95 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про
апеляційне оскарження та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження
подається через Житомирський окружний адміністративний суд до Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів
з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
М.М.
Капустинський