Справа № 22-а-1477/2008
Суддя: Сухарьок М.Г.
Дата ухвалення: 2008-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя 1-ї інстанції
Попова О.М. справа
№ 22-а - 1477/08
Суддя - доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2008 року м.
Донецьк

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Сухарька М.Г., суддів Білак С.В.,
Гаврищук Т.Г.,

при секретарі Білоус К.І.,

за участю : позивача
ОСОБА_1., представника відповідача Грабко В.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного
адміністративного суду апеляційну скаргу Управління міністерства внутрішніх
справ України в Луганській області на постанову Ленінського районного суду м.
Луганська від 8 листопада 2007 року по
справі № 2-а-186/07 за позовом ОСОБА_1 до управління МВС України в Луганській області про
поновленні на роботі, стягнення зарплати за час вимушеного прогулу , -

В С Т А Н
О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в
якому просив скасувати наказ № 15 о/с
від 17 січня 2006 року про його звільнення з органів внутрішніх справ і
поновити його на роботі на посаді оперуповноваженого відділення Державної
служби боротьби з економічною злочинністю Антрацитівського міського відділу
УМВС України в Луганській області. Стягнути середній заробіток за термін
відсутності на роботі з 17 січня по 16 червня 2006 року.

Постановою Ленінського районного суду м. Луганська від 8 листопада 2007 року позовні вимоги
задоволені. Позивач поновлений на роботі, стягнуто грошове забезпечення з
17.01.2006 року по дату поновлення на роботі.

Відповідач не погодився з рішенням суду і подав
апеляційну скаргу в якій просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення
яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за необхідне вимоги викладені в апеляційній скарзі
задовольнити частково, постанову суду змінити, виходячи з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно
встановив фактичні обставини і відповідні ним правовідносини.

Позивач працював в ОВС України,
займав посаду оперуповноваженого ВДСБЕЗ Антрацитівського МВ УМВС України.

16.01.06р. відповідачем було видано наказ № 30 “Про
звільнення з ОВС співробітників ВДСБЕЗ Антрацитівського МВ УМВСУ”, згідно
якого, наказано звільнити позивача зі служби в ОВС на підставі п. 64 “є” за
порушення дисципліни. Наказ № 30 від 16.01.06р. був реалізований шляхом видання
наказу № 15 о/с від 17.01.06р.

Відповідно до висновків
службового розслідування, ОСОБА_1. вдався до проступку не сумісного зі службою
в органах внутрішніх справ, який виразився в побитті співробітником
міліціїОСОБА_2. громадянина ОСОБА_3. під час проведення дослідчої перевірки.

Суд обґрунтовано визнав висновки службового розслідування поспішними та передчасними,
виходячи з того, що винність позивача у вчиненні вищезазначених дій не встановлена вироком суду по кримінальній справі. Згідно
п. 67 Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженим Постановою КМ УРСР № 114 від 29.07.1991 р., особи рядового і начальницького складу, засуджені
за вчинення злочину (в тому числі і без позбавлення спеціального
звання), підлягають звільненню зі служби в органах внутрішніх справ після вступу в законну силу вироку суду. В ході
проведення досудового слідства, було встановлено, що в діях ОСОБА_2
склад злочину, що передбачений ч. 2 ст. 365 КК України відсутній, у зв'язку з чим, постановою старшого слідчого прокуратури від
17.06.07р. кримінальну справу було закрито.

Враховуючи вказане та приймаючи до уваги те, що
матеріалами досудового слідства по кримінальній справі № 9005/06 були повністю
спростовані висновки службового розслідування
від 26.12.05р. за результатами розгляду інформації прокуратури м. Антрацит про
дії окремих працівників міліції Антрацитівського МВ УМВСУ, суд вірно визнав висновки службового розслідування не об'єктивними
та такими, що не відповідають дійсним
обставинам справи.

Згідно п. 26 Дисциплінарним Статуту ОВС Української РСР
від 29.07.1991р., затвердженим Указом президії Верховної ради УРСР від
29.07.91., дисциплінарне стягнення застосовується
лише за вчинення проступку, тому суд
правильно дійшов висновку про безпідставність спірного наказу відповідача
та незаконність звільнення позивача зі служби в ОВС України.

Розглядаючи питання щодо стягнення
коштів за час вимушеного прогулу, судова колегія вважає необхідним ці вимоги
апеляційної скарги задовольнити.

Згідно ст. 24 ПОЛОЖЕННЯ про
проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ
Української РСР, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня
1991 р. № 114, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу роботу
особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають
поновленню на попередній роботі (посаді). У разі поновлення на роботі (посаді)
орган, який розглядає трудовий спір, одночасно вирішує питання про виплату
особі рядового і начальницького складу середнього заробітку за час вимушеного прогулу
або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш
як за один рік.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції про нарахування грошового забезпечення по дату поновлення на роботі є
помилковим.

В своїх позовних вимогах позивач ОСОБА_1. просив суд зобов'язати відповідача
зробити перерахунок заробітної плати за термін відсутності на роботі з 17 січня
по 16 червня 2006 року. За час слухання справи позивачем позовні вимоги не
змінювались і не доповнювались, тому колегія не находить підстав виходити за
рамки позовних вимог.

Судова колегія вважає, що рішення першої інстанції
відповідає вимогам матеріального та процесуального права в частині поновленні
на роботі. Постанова суду повинна бути змінена щодо стягнення коштів за час вимушеного
прогулу, в решті залишена без змін.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196,
198 - 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія судів, -

П О С Т А
Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління міністерства внутрішніх
справ України в Луганській області на постанову Ленінського районного суду м.
Луганська від 8 листопада 2007 року по
справі № 2-а-186/07 за позовом ОСОБА_1 до управління МВС України в Луганській області про
поновленні на роботі, стягнення зарплати за час вимушеного прогулу -
задовольнити частково.

Постанову Ленінського
районного суду м. Луганська від 8
листопада 2007 року по справі № 2-а-186/07 - змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління МВС України в Луганській області про
поновленні на роботі, стягнення зарплати за час вимушеного прогулу -
задовольнити частково.

Абзац четвертий резолютивної частини постанови Ленінського районного суду м.
Луганська від 8 листопада 2007 року по
справі № 2-а-186/07 викласти в наступній редакції :

“Зобов'язати УМВС
України в Луганській області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період з 17 січня по 16 червня 2006 року” , в іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова ухвалена у нарадчій кімнаті та проголошені її
вступна та резолютивна частини - 14 травня 2008 року. Постанова в повному
обсязі буде виготовлена - 19 травня 2008 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками
перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням
суду апеляційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному
обсязі.

Головуючий: Сухарьок
М.Г.

Судді: Білак
С.В.

Гаврищук
Т.Г.