Справа № 2-а-2741/2008
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2008-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2008 р. Справа № 2-а-2741/08

Вінницький
окружний адміністративний суд

у
складі:
головуючого
-судді Сапальової Т.В.,

при
секретарі Скалій Л.В.,

за
участю:

представника
позивача -ОСОБА_1;

представника
відповідача - Безносюк Н.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницькій області
про визнання незаконною бездіяльності відповідача, зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії у зв'язку з її підвищенням та стягнення суми недоплаченого
підвищення пенсії в розмірі 34957,33 грн.,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеними позовними
вимогами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є інвалідом
війни і має право на пільги, передбачені Законом України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Статтею 13 цього Закону
передбачено, що інваліду війни 2 групи пенсії або щомісячне довічне утримання
чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується у
розмірі 350% мінімальної пенсії за віком, що також передбачено ст. 15 Закону
України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб" та наказом МО України №205
від 08.08.1994р. “Положення про призначення та виплату в міністерстві оборони
України державних пенсії і допомог
військовослужбовцям та членам їх сімей”. Розмір мінімальної пенсії за
віком визначається Законом України "Про пенсійне забезпечення" де
зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі
мінімального споживчого бюджету, яким є прожитковий мінімум. Позивачем
зазначено, що з 2004 р. підвищення до пенсії нараховувалось всупереч
передбаченому Законом розміру, виходячи з встановленого постановою Кабінету
Міністрів України № 1 від 3 січня 2002 року "Про підвищення розміру пенсій
та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" розміру 19,91 грн.

Не погоджуючись з такими виплатами підвищення до пенсії,
вважає бездіяльність відповідача неправомірною та просить стягнути суму
недоплачених підвищень до пенсії.

Представник позивача підтримала позов, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення
№223/06-26/09 від 03.04.2008 року, відповідно до яких виплата підвищення до
пенсії, передбаченого Законом України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" проводилась відповідно до положень
постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення розмірів пенсій та
інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" від 03 січня 2002 року
№1. Розрахунок доплат до пенсій ветеранам війни згідно із Законом України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
здійснювався, виходячи із розміру 19 грн. 91 коп., встановленого вищезазначеною
постановою Кабінету Міністрів України.

Крім того, відповідач надав до суду заяву про
застосування ст. 100 КАС України у зв'язку з пропуском терміну звернення та
просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення
сторін, вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом війни 2 групи,
що підтверджується відповідним посвідченням в матеріалах справи, та має право
на пільги, передбачені Законом України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту".

Згідно зі ст. 15 Закону України "Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб" від 09.04.1992р. особам
офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за контрактом, іншим особам на які мають право на
пенсію за цим Законом і які є ветеранами війни, та особам на яких поширюється
чинність Закону України " Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", пенсії за вислугу років підвищуються в порядку і на
умовах, передбачених зазначеним Законом.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" непрацездатні громадяни
крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати
доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в
порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захист" (в ред. з останніми
змінами від 08.09.2005 року) інвалідам війни 2 групи пенсії або щомісячне
грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість
пенсії, підвищується в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком.

Стосовно розміру мінімальної пенсії, яка служить базою
для обчислення надбавок та підвищень до пенсій особам, які мають статус
ветерана війни, Кабінет Міністрів України постановою № 1 від 3 січня 2002 року
"Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету" встановив, що підвищення до пенсії, передбачені
Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту", здійснюються виходячи з розміру 19,91 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір
пенсії за віком, передбачений ч. 1 ст. 28 цього Закону, застосовується виключно
для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи, оглянутої в
судовому засіданні, доплати до пенсії за 2004-2007 роки нараховувались і
виплачувались позивачу у встановленому законодавством розмірі.

Згідно із Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" №2939-ГУ від 5 жовтня 2005 року до частини четвертої статті 13
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" були внесені зміни, а саме: інвалідам війни 2 групи пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії, підвищуються на 40% прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до прикінцевих положень Закону України
"Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" №2939-ІУ від 5 жовтня 2005 року пункт 3
цього Закону набрав чинності з 1 січня 2006 року.

З урахуванням внесених змін з 1 січня 2006 року позивачу
виплачується щомісячно підвищення до пенсії як інваліду війни, обчислюване з
встановленого законами України прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що відповідач,
здійснюючи нарахування та виплату доплат до пенсії за 2004-2007 роки, діяв на
підставі, у межах повноважень передбачених нормативно-правовими актами, чинними
на час проведення виплат.

Також суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних
вимог слід відмовити з підстав пропущення строку звернення до адміністративного
суду.

Частиною 2 статті 99 КАС України встановлено, що для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Постанова КМУ від 03.02.2002 р. № 1 була оприлюднена в
засобах масової інформації. Крім того позивач щомісячно отримував пенсію і не
міг не знати про розміри пенсії, що були йому нараховані. А тому, не
погоджуючись з розмірами виплат, він міг звернутися до суду за захистом своїх
порушених прав ще з 2004 року, дізнавшись про це при отриманні пенсії.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у повному
обсязі щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсії згідно із Законом
України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту".

Судові витрати компенсуються за рахунок держави,
оскільки позивач від сплати судового збору звільнений відповідно до ст. 22
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" та п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про
державне мито".

Керуючись
ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 94, 100, 158-163, 186, 254 КАС України,

постановив:

ОСОБА_2 у
задоволенні позову до управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі
Вінницькій області про визнання незаконною бездіяльності відповідача,
зобов'язання здійснити перерахунок пенсії у зв'язку з її підвищенням та
стягнення суми недоплаченого підвищення пенсії в розмірі 34957,33 грн відмовити
повністю.

Відшкодування
судових витрат віднести за рахунок держави.

Постанова
суду першої інстанції може бути оскарженою.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з
дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або у термін, встановлений для подачі заяви про апеляційне
оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, то
постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Згідно
вимог ч.3 ст.160 КАС України повний текст рішення оформлено і підписано
07.04.2008 року.

Суддя (підпис) Сапальова
Тетяна Валентинівна

З оригіналом згідно

Суддя Секретар