Справа № 2а-118/2008
Суддя: Іванова Н.Ю.
Дата ухвалення: 2008-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2а-118/08
Кіровський районний суд м.Кіровограда
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2008
року
Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

Головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Федотової Т.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кіровського
райвиконкому м. Кіровограда про оскарження неправомірних дій відповідача,
стягнення заборгованості по щорічній допомозі на оздоровлення та моральної
шкоди, -

В С Т А
Н О В И В :

Позивач
звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просив стягнути з Управління
праці та соціального захисту населення Кіровського райвиконкому м. Кіровограда
на його користь грошову допомогу на оздоровлення з 2003 р. по 2007 р. 12630
грн. 50 коп., моральну шкоду в сумі 2000 грн. та понесені судові витрати.

На обґрунтування позовних вимог
зазначив, що йому встановлена 3 група інвалідності з захворювання пов'язаного з
виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
і відповідно до ст.48 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” повинен отримувати щорічну
допомогу на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. В той
час, як відповідач керуючись постановою КМУ „Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” № 836 від 26.07.1996 р.,
виплатив йому з 2003 р. по 2007 р. - 244 грн. 50 коп.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі. Посилається на обставини викладені в
позовній заяві.

Представник
відповідача позов не визнав. Зазначав, що при нарахуванні щорічної допомоги
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, управління
праці та соціального захисту населення виконкому Кіровської районної у м.
Кіровограді ради керувалось постановами КМУ від 26.07.1996 р. № 836 та від
12.07.2005 р. № 562, тому вважає, що допомога на оздоровлення позивачу
виплачена в повному обсязі. Також, в якості заперечення на позов посилався на
ст.99 КАС України щодо пропуску позивачем строку на звернення до суду за
захистом своїх прав.

Суд заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно
ч.4 ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” № 796-ХІІ (станом до
27.12.2007 р.) щорічна допомога інвалідам 3-ї групи виплачується у розмірі
чотирьох мінімальних заробітних плат. При цьому, розмір мінімальної заробітної
плати визначається на момент виплати (абзац 7 частини 4 статті 48 Закону №
796-ХІІ).

Із
змісту ст.1 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ,
не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру
мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми статті 48 Закону №
796-ХІІ, а навпаки, ст.2 Закону № 372-ІV
передбачено обов'язок Кабінету Міністрів України здійснювати застосування цих
норм.

Встановлено,
що ОСОБА_1 встановлена 3-тя група інвалідності з захворювання пов'язаного з
виконанням обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно
листа від 16.01.2008 р. позивачу було виплачено щорічну допомогу на
оздоровлення за період з 2003 р. по 2007 р. включно в розмірі 244 грн. 50 коп.
(а.с.5).

Розмір мінімальної заробітної плати,
відповідно до Закону України від 26.12.2002 р. № 372-ІV розмір мінімальної
заробітної плати встановлений з 1 січня 2003 р. у розмірі 185 грн. на місяць, а
з грудня 2003 р. встановлений у розмірі 205 грн. Законом України № 1344- ІV від
27.11.2004 р. розмір мінімальної заробітної плати з 1 вересня 2004 р.
встановлений у розмірі 237 грн. на місяць, а з 1 січня 2005 р. Законом України
№ 2285-ІV від 23.12.2004 р. розмір мінімальної заробітної плати був
встановлений у розмірі 262 грн., з 01 квітня 2005 р. - в розмірі 290 грн.,
з 1 липня 2005 р. - 310 грн., з 1 вересня 2005 р. - 332 грн. Законом
України № 3235- ІV від 20.12.2005 р. розмір мінімальної заробітної плати з 1
січня 2006 р. встановлений у розмірі 350 грн. на місяць, а з 1 липня 2006 р. -
375 грн. Законом України від 15.04.2007
р. розмір мінімальної заробітної плати був встановлений у розмірі з січня 2007
р. - 400 грн. на місяць, з квітня 2007 р. - 420 грн., з липня 2007 р. - 440 грн. та
з жовтня 2007 р. - 460 грн.

Зазначені
нормативні акти свідчать про те, що розмір мінімальної заробітної плати зростав
кожен наступний рік. При цьому, вказані закони не містили обмежень щодо
застосування статті 48 Закону № 796-ХІІ.

За таких
обставин та з урахуванням вимог
статті 48 Закону № 796-ХІІ, Управління праці та соціального захисту
населення Кіровського райвиконкому м. Кіровограда повинно виплатити позивачу
щорічну допомогу на оздоровлення за 2003 р., 2004 р., 2005 р. та 2007 р. включно,
виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виникнення права на виплату.

Що стосується вимоги позивача в
частині виплати коштів на оздоровлення за 2006 р., оскільки
дію абзацу другого частини четвертої статті 48 було зупинено на 2006 р. в
частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати згідно із Законом України від 20.12.2005 р. № 3235-IV.
Цей закон не визнано неконституційним,
він є чинним, тому при вирішенні
питання необхідно враховувати його положення і таким чином нема правових
підстав для стягнення матеріальної допомоги за цей рік з урахуванням розміру
мінімальної зарплати.

В судовому засіданні представник відповідача вказував на порушення
позивачем строків звернення до суду за захистом своїх прав, вважав, що до даних
правовідносин застосовується річний строк, як вказано у ст.99 КАС України.

Судом
ставилось на обговорення питання щодо поновлення позивачу строку на звернення з
вимогами за період з 2003 р. по 2006 р., однак позивач відмовився, зазначивши,
що про свої порушені права дізнався тільки в лютому 2008 р.

Частиною
2 ст.99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна
була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тому суд
вважає необхідним відмовити позивачу в частині позову, а саме щодо стягнення з
відповідача на його користь недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за
період з 2003 р. по 2006 р. включно, так як позивачем пропущено строк звернення
до адміністративного суду за захистом своїх прав.

Згідно до статті 62 ЗУ „Про
Державний бюджет України на 2007 рік” від 19.12.2006 р. N 489-V, з 1 січня 2007
р. розмір мінімальної заробітної плати 400 гривень на місяць, з 1 квітня 2007
р. - 420 гривень, з 1 липня 2007 р. - 440 гривень та з 1 жовтня 2007 р. - 460
гривень.

Рішенням Конституційного Суду
України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 визнано неконституційним п.30 ст.71
Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо
зупинення на 2007 рік дію абзацу другого частини четвертої статті 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зазначенням, що втрачає чинність з
дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Враховуючи
рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. N 6-рп/2007 про визнання
не конституційними деяких положень ЗУ «Про державний бюджет України на 2007
р.», задоволенню підлягають вимоги позивача щодо стягнення такої допомоги за
2007 р. Для розрахунку необхідно прийняти розмір мінімальної заробітної плати,
який діяв на день виплати у 2007 р., тобто: 400 грн. (розмір мінімальної
заробітної плати з січня 2007 р.) х 4 - 90 грн. (сплачено позивачу в 2007 р.,
відповідно до поданої довідки) = 1510 грн.

Щодо
вимог позивача про стягнення із відповідача 2000 грн. на відшкодування
моральної шкоди, суд вважає необхідним відмовити, так як дане відшкодування не
передбачено нормою закону по даним вимогам.

Керуючись ст. ст.
161-164 Кодексу адміністративного судочинства, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому
Кіровської районної у м. Кіровограді задовольнити частково.

Визнати
дії Управління праці та соціального захисту населення Кіровського райвиконкому
м.Кіровограда щодо невиплати ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення -
протиправними.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення Кіровського райвиконкому
м.Кіровограда на користь ОСОБА_1 1510 грн. в рахунок недоплаченої щорічної
допомоги на оздоровлення за 2007 р.

В іншій
частині позовних вимог - відмовити.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.
Апеляційна скарга подається на постанову
суду першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя
підпис
Н.Ю.Іванова

З оригіналом
звірено:

Суддя
Кіровського районного суду

м.
Кіровограда
Н.Ю.Іванова