Справа № 2а-139/2007
Суддя: Чернецька В.В.
Дата ухвалення: 2007-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-139/07
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2007 року колегія суддів Нижньогірського районного суду
Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого -
судді Чернецької В.В.

суддів -
Кустової І.В.

-
Петрова М.О.

при секретарі - Яновій
Г.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в с Нижньогірський справу за адміністративним позовом ОСОБА_1
до Нижньогірської райдержадміністрації про оскарження дій по відмові в прийнятті на роботу після
закінчення строку повноважень та стягнення збитку, спричиненого
протиправними діями посадових осіб,

установила:

Позивач
звернувся до суду з адміністративним позовом до Нижньогірської райдержадміністрації про оскарження дій по
відмові в прийнятті на роботу після закінчення строку повноважень та стягнення збитку, спричиненого протиправними
діями посадових осіб, в якому
просить суд визнати незаконною відмову Нижньогірської райдержадміністрації від 10.01.2007
року у поновленні позивача на
посаді першого заступника голови Нижньогірської райдержадміністрації, зобов'язати
голову Нижньогірської райдержадміністрації прийняти його на посаду першого
заступника голови Нижньогірської райдержадміністрації, стягнути з відповідача 3136,36
грн. матеріальної та 3136
грн. моральної шкоди. Свої вимоги
позивач мотивував тим, що він працював на посаді першого заступника голови
Нижньогірської райдержадміністрації, а 29 травня 2002 року був обраний головою Нижньогірської районної
ради. У зв'язку з закінченням строку
його повноважень як голови Нижньогірської районної ради він був звільнений з
посади, а призначений новий голова звернувся до Нижньогірської
райдержадміністрації з поданням про зворотний прийом позивача на роботу на
посаду першого заступника голови Нижньогірської райдержадміністрації. Але йому було відмовлено у зв'язку
з відсутністю вакансій, тому він звернувся
до Нижньогірського районного центра зайнятості, де був поставлений на облік як безробітний і отримував допомогу по безробіттю. На
початку грудня 2006 року
головою Нижньогірської райдержадміністрації
був призначений ОСОБА_2., який до цього займав посаду першого заступника голови райдержадміністрації. Після
цього, на підставі п.2 ст. 33 Закону України „Про статус депутатів місцевих рад" ОСОБА_1. звернувся до
відповідача з заявою про прийняття
його на посаду першого заступника голови райдержадміністрації, але отримав відповідь, що на вказану посаду вже узгоджена інша
кандидатура. Позивач вважає відмову у прийнятті його на роботу незаконною, оскільки у відповідності до п.2 ст. 33
Закону України „Про статус
депутатів місцевих рад" він має першочергове право займати посаду першого
заступника голови Нижньогірської
райдержадміністрації, посилання Нижньогірської райдержадміністрації на ст. 10 Закону України „Про місцеві державні
адміністрації" необгрунтоване, оскільки його кандидатуру на узгодження в Раду міністрів АР Крим не
подавали. Більше того, на дату подання позивачем заяви до райдержадміністрації кандидатура першого заступника
голови райдержадміністрації ще не була
узгоджена, посада була вакантною. Відмову у прийнятті його на роботу на вказану
посаду вважає переслідуванням за політичні переконання. Крім того, позивач вважає, що незаконними діями посадових осіб органу
державної влади йому спричинено матеріальну
та моральну шкоду. Матеріальну шкоду він оцінює 3136,36 грн., оскільки допомога по безробіттю, яку він отримував, на три тисячі гривень
менше ніж його зарплата. Моральну шкоду,
спричинену відмовою у прийнятті його на роботу він оцінює також у 3136
грн.

У судовому засіданні позивач свої вимоги частково змінив,
просив суд визнати незаконною відмову
у прийнятті його на роботу на посаду першого заступника голови Нижньогірської
райдержадміністрації, скасувати розпорядження голови Нижньогірської
райдержадміністрації №

8-к від 29.01.2007 року,
зарахувати йому період з 20.12.2006 року
по дату поновлення на роботі на вказаній
посаді в загальний трудовий стаж та в стаж державної служби, стягнути з
Нижньогірської райдержадміністрації матеріальну шкоду у сумі 12024
грн., моральну шкоду у сумі 12024
грн.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні
вимоги не визнав, суду пояснив, що 20.04.2006 року Нижньогірська районна рада на підставі ст. 33
Закону України „Про статус депутатів місцевих рад" звернувся до
Нижньогірської райдержадміністрації з клопотанням про працевлаштування ОСОБА_1.
на посаду першого заступника голови Нижньогірської райдержадміністрації у зв'язку з тим, що закінчилися його
повноваження як депутата та голови районної
ради. За відсутністю вакансій позивачу було відмовлено у працевлаштуванні. У відповідності до ст. 33 Закону України „Про статус депутатів місцевих
рад" у період з 15.04.2006 року
по 13.10.2006 року
йому була виплачена середня заробітна плата, яку він отримував на виборній посаді. З 26.04.2006 року позивач був зареєстрований у Нижньогірському
районному центрі зайнятості як безробітний. Вважає, що позивач своє право на
зворотній прийом на роботу на
посаду першого заступника голови Нижньогірської райдержадміністрації втратив,
оскільки протягом шести місяців йому
сплачувалася середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді, тому діями Нижньогірської
райдержадміністрації матеріальної та моральної шкоди позивачу спричинено не було.

Судовим розглядом встановлено, що позивач з 25.09.2000
року по 29.05.2002
року працював на посаді першого заступника голови Нижньогірської
райдержадміністрації, звільнений був у зв'язку з обранням на виборну посаду. 29
травня 2002
року рішенням №
1 3-ої позачергової сесії 24
скликання Нижньогірської районної
ради АР Крим ОСОБА_1. був обраний головою Нижньогірської районної ради (а.с.9).
Звільнений він був з цієї посади 14.04.2006 року на підставі п.2 ст. 55 Закону України „Про місцеве самоврядування" у
зв'язку з закінченням повноважень (а.с.9).
У відповідності до п.2 ст. 33 Закону України „Про статус депутатів місцевих рад"
депутату місцевої ради, якій працював у раді
на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності -
інша рівноцінна робота (посада) на
тому самому або, за згодою депутата, на
іншому підприємстві, в установі, організації, тому 20
квітня 2006
року новий обраний голова
Нижньогірської районної ради звернувся до голови Нижньогірської райдержадміністрації про надання ОСОБА_1.
посади, яку він займав до обрання
на посаду голови Нижньогірської районної ради - першого заступника голови Нижньогірської районної держадміністрації, однак йому
було відмовлено за відсутністю вакансій (а.с.6). У відповідності до п.2 ст. 33 Закону України „Про статус депутатів місцевих
рад" у разі неможливості надання відповідної
роботи на період працевлаштування за колишнім депутатом зберігається, але не
більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній
посаді у раді, у період з 15.04.2006 року по 13 жовтня 2006 року ОСОБА_1. була виплачена середня заробітна плата, яку він отримував на виборній
посаді. З 03 травня
2006 року
ОСОБА_1. зареєстрований у Нижньогірському
районному центрі зайнятості як безробітний, та йому була призначена допомога по безробіттю, яку він отримував
з 03.05.2006 року
по 27.04.2007 року
(а.с.33). 15 грудня 2006 року ОСОБА_1. знов звернувся до Нижньогірської райдержадміністрації з заявою про прийом його на роботу на посаду
заступника голови Нижньогірської
райдержадміністрації, але йому було відмовлено, оскільки на цю посаду була узгоджена інша кандидатура. Так згідно з кадровим
резервом на 2006 та
2007 роки
та поданням на призначення на посаду першого
заступника голови Нижньогірської райдержадміністрації на вказану посаду була узгоджена кандидатура ОСОБА_3., а 29
січня 2007
року розпорядженням Нижньогірської
райдержадміністрації № 8-к
він був призначений на посаду першого заступника голови Нижньогірської райдержадміністрації (а.с.20).

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1.
слід відмовити, оскільки у відповідача на час первинного звернення позивача з заявою про прийняття на посаду першого заступника
голови Нижньогірської райдержадміністрації не було вакансій на цю посаду, тому у відповідності до
п.2 ст. 33 Закону
України „Про статус депутатів місцевих рад" у період з 15.04.2006
року по 13.10.2006
року позивачу була сплачена середня заробітна плата, яку він одержував на
посаді голови Нижньогірської районної ради, таким чином позивач скористався гарантією охорони його трудових
прав, як депутата. Також суд вважає, що для визнання незаконною відмови у прийнятті позивача на роботу на посаду
першого заступника голови Нижньогірської
райдержадміністрації та скасування розпорядження голови

Нижньогірської райдержадміністрації № 8-к від 29.01.2007 року немає підстав, оскільки узгодження та прийняття кандидатури на посаду першого
заступника голови Нижньогірської райдержадміністрації
було проведено у відповідності до ст.ст. 10,46 Закону України „Про місцеві державні адміністрації". Тому у вимогах позивача про
зарахування періоду з 20.12.2006 року
по дату поновлення на роботі на
вказаній посаді в загальний трудовий стаж та в стаж державної служби, та у стягненні з Нижньогірської
райдержадміністрації матеріальної шкоди у сумі 12024 грн., моральної шкоди у сумі 12024
грн. також слід відмовити, оскільки
вони не обгрунтовані та не засновані на законі,
крім того, трудові права позивача не були порушені.

Керуючись ст. 33 п.2 Закону України „Про статус депутатів місцевих
рад", ст.ст. 8-11, 17-19,24-25,158-163 КАС України, колегія суддів

постановила:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Нижньогірської райдержадміністрації про оскарження
дій по відмові в прийнятті на роботу після закінчення строку повноважень та стягнення збитку, спричиненого
протиправними діями посадових осіб відмовити.

Постанова
може бути оскаржена
шляхом подання заяви
про оскарження до Нижньогірського районного суду протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим м. Феодосія протягом двадцяти днів
після подання заяви про оскарження через Нижньогірський
районний суд, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
на її оскарження.