Справа № 2-а-1772/2008
Суддя: Федчук В.В.
Дата ухвалення: 2008-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2008 р. Справа № 2-а-1772/08

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Федчук Віталій Володимирович,

При секретарі судового засідання: Педорук Л.С.

За участю
представників сторін:

позивача :
Баранова О.С.

відповідача
: Шевченко Н.В., Бевз І.А.

розглянувши матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: Відкритого
акціонерного товариства "Західенерго" Ладижинської Тепло Електро
Станції, Тростянецької ОДПІ

про: повернення незаконно утриманого податку

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького
окружного адміністративного суду надійшли
матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства
"Західенерго" Ладижинської Тепло Електро Станції про повернення
незаконного утриманого податку.

Позов мотивовано наступним. Позивачу Ладижинська ТЕС
надає щомісячну матеріальну допомогу, як
бувшому робітнику цього підприємства. З 2004 року податкова інспекція не
повертає Позивачу кошти по податку з доходів фізичних осіб посилаючись на Закон
України "Про податок з доходів фізичних осіб". Позивач з такими діями
не погоджується мотивуючи це тим, що у відповідності до Конституції України він
має право на соціальний захист у старості, і
на нього розповсюджуються пільги передбачені Законом України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Позивач є інвалідом 2 групи.

З таких підстав, позивач звернувся до суду з даним
позовом та просить стягнути Ладижинської
ТЕС незаконно утримані податки в
сумі 909,84 грн

При розгляді справи
судом було винесено Ухвалу про
залучення до участі у справі в
якості співвідповідача Тростянецьку об'єднану державну податкову інспекцію.

В судовому засіданні Позивач, в зв'язку із залучення
Тростянецької ОДПІ, змінив позовні
вимоги та просив визнати неправомірними дії Ладижинської ТЕС та Тростянецької ОДПІ про ненадання пільг щодо
прибуткового податку, просив стягнути з
Ладижинської ТЕС незаконно утримані
податки в сумі 909,84 грн.,
зобов'язати Ладижинську ТЕС та
Тростянецьку ОДПІ дотримуватись норм Закону України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”.

Представник відповідача Ладижинської ТЕС у судовому
засіданні заперечила проти задоволення позову вказавши, що утримання
прибуткового податку з матеріальної допомоги, яка надається непрацюючим пенсіонерам Ладижинської ТЕС,
проводиться у відповідності до діючого
законодавства, та просила відмовити позивачу
в задоволенні позову.

Представник Тростянецької ОДПІ у судовому засіданні
позов не визнала, заперечила проти
позову, повідомивши, що Закон України
"Про податок з доходів фізичних осіб"
від 22.05.2003 року не передбачає
звільнення будь-якої категорії платників податків від сплати податку, а лише
надає певні пільги з оподаткування. Також представник відповідача зазначив, що
вразі, якщо норми інших законів чи інших законодавчих актів, що містять правила
оподаткування доходів фізичних осіб, суперечать нормам Закон України
"Про податок з доходів фізичних осіб", пріоритет
мають норми вище згаданого
Закону. Крім того представник відповідача зазначила, що згідно ст.1 Закону
України "Про систему оподаткування" ставки, механізм
справляння податків і зборів (обов'язкових платежів),
і пільги щодо оподаткування
не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України,
крім законів про оподаткування.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача,
представників відповідачів, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав

Конституцією України, зокрема ст. 3, передбачено,
що людина, її життя і здоров'я, честь і
гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною
цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість
діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність.
Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Ст. 22 Конституції України передбачає, що права і
свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними. При
прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Ст. 92 Конституції України передбачає, що виключно
законами України встановлюються Державний бюджет України і бюджетна система
України; система оподаткування, податки і збори; засади створення і
функціонування фінансового, грошового, кредитного та інвестиційного ринків;
статус національної валюти, а також статус іноземних валют на території
України; порядок утворення і погашення державного внутрішнього і зовнішнього
боргу; порядок випуску та обігу державних цінних паперів, їх види і типи.

Преамбула Закону України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” визначає
правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх
життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до
них. Ст.1 згаданого Закону передбачає,
що даний Закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом створення належних умов для підтримання
здоров'я й активного довголіття.

В вище згаданому Законі зазначено, що права та пільги
для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством
України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх
рівноцінної заміни.Нормативні акти органів державної влади і органів місцевого
самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені
Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, є
недійсними.

Законодавство України про статус ветеранів війни та їх
соціальні гарантії складається з Закону України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та інших
актів законодавства України.

Ст.13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” передбачає, що
інвалідам війни та прирівняним до них особам
надаються зокрема пільги щодо звільнення від сплати податків, зборів і
мита всіх видів та земельного податку (крім сплати ввізного мита, митних та
акцизних зборів і податку на добавлену вартість з підакцизних товарів, що
імпортуються; ввізного мита, митних та
акцизних зборів і податку на добавлену вартість з товарів, що ввозяться
(пересилаються) на митну територію України).
Тобто даний Закон встановлює
пільги з оподаткування, шляхом звільнення від сплати, що відповідає
вимогам ст. 92 Конституції України

ст.17 Закону
України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту”
передбачає, що фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію Закону
України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту”, здійснюється за рахунок коштів державного та
місцевих бюджетів.

Ст.1 Закону
України “Про податок з доходів фізичних осіб”передбачено, що в даному
законі терміни вживаються у такому
значенні:

-додаткові блага - кошти, матеріальні чи
нематеріальні цінності,
послуги, інші види доходу, що
виплачуються (надаються) платнику
податку його працедавцем
(самозайнятою особою), якщо такий дохід не є заробітною платою чи
виплатою, відшкодуванням чи
компенсацією за цивільно-правовими угодами,
укладеними з таким платником
податку (далі - інші виплати і винагороди).

- виплата (надання)
платнику податку додаткових благ третьою особою від імені
та/або за дорученням працедавця (самозайнятої особи) за
її рахунок прирівнюється до надання таких додаткових благ таким працедавцем
(самозайнятою особою).

Для цілей
цього Закону під
терміном "заробітна плата"
розуміються також інші заохочувальні та компенсаційні виплати або інші виплати та винагороди, які виплачуються (надаються) платнику податку
у зв'язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Як встановлено
судом ОСОБА_1 в трудових відносинах з Ладижинською ТЕС не перебуває, в
цивільно-правових відносинах з даним підприємством не перебує.

Згідно ч.2 ст.71
КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти позову. Однак представники відповідачів пояснень та
обгрунтованих, вагомих доказів в спротування позовних вимог суду не надали.

Враховуючи вищен
викладене суд також бере до уваги те, що згідно ч.3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,
чи прийняті (вчинені) вони:

1) на
підставі, у межах
повноважень та у
спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;

2) з
використанням повноваження з
метою, з якою
це повноваження надано;

3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття
рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом,
запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів
особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з
урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства
України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності
відповідно до якого
органи державної влади,
органи місцевого самоврядування,
їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України

Ч .2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи,
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.
11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ст. 86 вище згаданого Кодексу передбачено те, що суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується
на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню,
шляхом повернення позивачу
коштів в сумі 909,84 грн.

Стосовно позовних вимог в частині зобов'язання
Ладижинсьої ТЕС та Тростянецької ОДПІ дотримуватись норм Закону України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”суд відмовляє та, як
Конституцією України передбачено що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України..

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з бюджету міста Ладижина Вінницької області на користь ОСОБА_1 податок з
доходів фізичних осіб в розмірі 909 (дев'ятсот дев'ять) гривень 84 копійок.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя Федчук
Віталій Володимирович

станом на 23.04.2008 року постанова
не набрала законної сили

Копія вірна

Суддя

Секретар