Справа № 2-а-102/2008
Суддя: Тітов М.Б.
Дата ухвалення: 2008-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Оригінал Справа № 2-а-102/08
Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Богуславський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Тітова М.Б.
при секретарі Давиденко М.В.
з участю представника позивача Голика Г.О.
представника відповідача Штефієнко Г.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Богуславі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Богуславської районної
державної адміністрації Київської області про стягнення недоотриманої
одноразової щорічної допомоги до Дня Перемоги за 2005-2007 роки, -
ОСОБА_1. звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути з Управління
праці та соціального захисту населення Богуславської районної державної
адміністрації на його користь недоотриману
суму грошової допомоги за 2005-
2007 роки до Дня Перемоги в розмірі 7788 гривень, посилаючись на те, що він
являється інвалідом війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1,
виданим ІНФОРМАЦІЯ_1 року управлінням праці і соціального захисту населення
Богуславської районної державної адміністрації Київської області. Відповідно до
частини 5 ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року йому повинна виплачуватися щорічно
до Дня Перемоги до 5 травня разова грошова допомога у розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком і ця допомога виплачується за місцем проживання
органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної пенсії за віком
визначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність. Він отримав грошову допомогу
в 2005-2007 роках значно меншу, ніж це передбачено частиною 5 ст. 13
вищевказаного Закону. По питанню виплати недоотриманої суми грошових
коштів він в лютому 2008 року звернувся
з відповідною заявою до відповідача, але
листом від 07.02.2008 року йому було відмовлено в задоволенні його
вимог, в зв'язку з чим він змушений
звернутися з відповідним позовом до суду.
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2. позов підтримав, посилаючись
на вищенаведені обставини і просив суд стягнути з відповідача на користь
позивача грошову суму недоотриманої
допомоги в розмірі 7788 гривень.
Представник відповідача Штефієнко Г.М. в судовому засіданні позов не
визнала і просила суд відмовити ОСОБА_1. в
задоволенні його вимог, посилаючись на те, що позивачу була виплачена
разова грошова допомога як інваліду
війни другої групи в розмірі 330 гривень в 2005 і 2006 роках та 360 гривень в
2007 році. Розміри допомоги
встановлювались Законами України «Про державний бюджет України». В послідуючому не приймались
нормативні акти, які б встановлювали інші суми виплат. Окрім того позивачем
пропущено річний строк звернення до адміністративного суду, який визначено ст.
Суд, заслухавши
пояснення представника позивача,
представника відповідача та дослідивши письмові матеріали справи, вважає
за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.
В судовому
засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1
являється інвалідом війни другої групи та має право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що
підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 року
управлінням праці і соціального захисту населення Богуславської районної
державної адміністрації Київської області.
наданої відповідачем вбачається, що ОСОБА_1. за 2005 рік виплачена допомога до
Дня Перемоги року в сумі 330 гривень, за 2006 рік - в сумі 330 гривень, за 2007
рік - в сумі 360 гривень.
частини 5 ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року в редакції закону, що діяв до
внесення змін Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» від
28.12.2007 року, щорічно до 5 травня інвалідам війни другої виплачується разова
грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.
мінімальної пенсії за віком визначається відповідно до частини першої ст. 28
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у
розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
«Про державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005 року та Законом
України «Про державний бюджет України» на 2007 рік від 19.12.2006 року дія
частини п'ятої статті 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» була зупинена в частині визначення розміру виплат
щорічної разової грошової допомоги.
Рішенням Конституційного Суду України
за справою № 1-29 /2007 року від 9 липня
2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними) положення Закону
України “Про державний бюджет України на 2007 рік”, яким зупинено на 2007 рік
дію ч. 5 ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги. В зазначеному рішенні
Конституційний Суд України визначив
преюдиційність цього рішення для судів загальної юрисдикції при розгляді ним
позовів з зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень
законів, визнаних неконституційними.

Таким чином суд приходить до
висновку, що відповідачем грошова
допомога ОСОБА_1. до дня Перемоги виплачена за 2005-2007 роки
неправильно, оскільки така допомога визначалась не із розміру мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про затвердження прожиткового
мінімуму на 2004 рік" прожитковий мінімум для осіб, які втратили
працездатність було встановлено в сумі 284,69 грн.

Розмір прожиткового мінімуму неодноразово збільшувався, у тому числі згідно
ст.1 Закону України "Про затвердження прожиткового мінімуму на 2005
рік" від 19.10.2004 р. №2085-ІУ та ст.63 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2005 рік" від 23.12.2004 р. №2285-ІУ розмір
мінімальної пенсії за віком був встановлений у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили працездатність, тобто 332 гривень в 2005
році. В 2006 році Законом України "Про Державний бюджет України на
2006 рік" від 20 грудня 2005 року №3235-ІУ із змінами та доповненнями
статтею 65 було затверджене поетапне підвищення розміру прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність: з
1 січня - 350 гривень, з 1 квітня - 359 гривень, з 1 жовтня - 366
гривень. На 2007 рік Законом України
"Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на
2007 рік" від 15.03.2007 року також
затверджене поетапне підвищення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність: з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1
жовтня - 411 гривень. Окрім того цим же Законом встановлено, що для
визначення мінімального розміру пенсії
за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 квітня та
з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили
працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті,
збільшений на один відсоток.

Відповідачем недоплачено позивачу щорічну допомогу на оздоровлення як
інваліду війни другої групи за 2005 рік
- 2326 гривень ( 332 грн. х 8 - 330 грн.), за 2006 рік - 2542 гривень ( 359
грн. х 8 - 330 грн.), за 2007 рік - 2920 гривень 48 коп. ( 410 грн. х 8 - 360
грн.), всього 7788 гривень.

Суд не
вбачає підстав для відмови в задоволені позову ОСОБА_1. з підстав пропущення
річного строку звернення до адміністративного суду, оскільки Законами України
«Про державний бюджет на 2006 рік» та «Про державний бюджет на 2007 рік»
зупинялась дія ч. 5 ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги, що позбавляло можливості позивача звертатись до суду з
посиланням на дані норми Закону, а також слід зазначити, що позивач об'єктивно
дізнався про порушення свого права на отримання допомоги на оздоровлення в
повному розмірі, коли на його звернення відповідач 07.02.2008 року відповів
відмовою в виплаті належних сум.

З урахуванням
вищевикладеного та керуючись ст.ст.17, 18, 159 - 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, ст.19 Конституції України, частиною 5 ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” (в редакції закону до внесення змін Законом
України «Про державний бюджет України на 2008 рік від 28.12.2007 року), ст. 28
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,
Рішенням Конституційного Суду України за справою №1-29/2007 від 9 липня 2007
року, суд -

П О
С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Стягнути
із Управління праці та соціального захисту населення Богуславської районної
державної адміністрації Київської області на користь ОСОБА_1 7788 ( сім тисяч
сімсот вісімдесят вісім) гривень недоотриманої одноразової щорічної допомоги до
Дня Перемоги за 2005-2007 роки.

Звільнити управління праці і соціального захисту населення Богуславської
районної державної адміністрації Київської області від сплати судового збору
(державного мита) на підставі рішення двадцять восьмої сесії п'ятого скликання
Богуславської міської ради від 29 січня 2008 року "Про надання пільг по
сплаті державного мита".

Постанова
суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Богуславський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня складання
постанови в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку визначеному ч. 5 ст.186
КАС України.

Головуючий : суддя
(підпис)