Справа № К-35081/06
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2008-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Ліпського Д.В. -
головуючий,

Амєліна С.Є. -
суддя-доповідач,

Гуріна М.І.,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду від 10 липня 2006 року та
ухвалу судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області
від 25 жовтня 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненського обласного
військового комісаріату про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а :

В касаційній скарзі, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права, позивач ставить питання про скасування
судових рішень, якими відмовлено в задоволенні позовних вимог про перерахунок
за минулий час пенсії військовослужбовця у бік збільшення і про стягнення її не
отриманої частини. Просить постановити нове рішення про задоволення позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 2001 року
позивачу призначено пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб», й він вимагав перерахувати пенсію з
урахуванням щомісячної премії, яку отримував під час проходження служби, та яка
не була врахована відповідачем при призначенні пенсії, та з урахуванням
надбавок, за рахунок яких збільшилося грошове утримання військовослужбовців
після звільнення позивача з військової служби.

Перевіривши правильність застосування судами норм
матеріального й процесуального права колегія суддів приходить до висновку про те,
що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб” та пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів
України від 17 липня 1992 року №393 “Про порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та членам їхніх сімей”, в редакції, які були чинними на час
призначення пенсії, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх
сімей обчислюються з таких видів грошового забезпечення:

- окладу за останньою штатною посадою, займаною перед
звільненням;

- окладу за військове або спеціальне звання;

- процентної надбавки за вислугу років;

- додаткових видів грошового забезпечення, що надаються
щомісячно (надбавки за вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови
служби).

Премія, яку позивач отримував під час проходження служби,
не відноситься до визначених пунктом 7 Постанови Кабінету Міністрів України від
17 липня 1992 року №393 “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та
виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам
їхніх сімей” додаткових видів грошового забезпечення, з яких обчислюється
пенсія, а надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, що вказані
позивачем, відносяться до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються
в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки
під час проходження служби.

Тому відповідно до вимог статті 63 Закону України “Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб”, в редакції, яка була
чинною на час вирішення справи, та пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України
від 17 липня 1992 року №393 “Про порядок обчислення вислуги років, призначення
та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та
членам їхніх сімей”, немає правових підстав для перерахунку пенсії у бік
збільшення на підставі зазначених позивачем нормативно-правових актів, які
встановлюють надбавки та премії до грошового забезпечення військовослужбовців.

При вирішенні спору суди попередніх інстанцій правильно
виходили з того, що зміни, які відбулися у законодавстві щодо пенсійного
забезпечення військовослужбовців не мали зворотної дії в часі і пенсія позивача
не підлягала перерахунку за попередній період.

Судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального
та матеріального права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного
судочинства України підстав для їх скасування і ухвалення нового судового
рішення не вбачається.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Рівненського міського суду від 10 липня 2006 року та ухвалу судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області від 25 жовтня
2006 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня їх відкриття.

Судді:

Д.В.
Ліпський С.Є. Амєлін М.І. Гурін М.Г. Кобилянський В.В. Юрченко