Справа № 22а-388/2008
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Чоловського 2 тел.
1-й інстанції суддя Скрипничук І.В.
суд Чернівецької області, справа № 2/65
Доповідач у 2-й інстанції суддя Яворський І.О.
рядок статзвіту № 35
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2008 року Справа № 22а-388/08(3082/07)
м. Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого
судді-доповідача: Яворського І.О.

суддів: Любашевського
В.П.

Довгополов О.М.

при
секретарі:
Каблак Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Малого підприємства «Кодри» на постанову господарського суду
Чернівецької області від 21 червня 2007 року в справі за позовом малого
підприємства «Кодри» до Новоселицької міжрайонної державної податкової інспекції
про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 14 лютого 2007 року
№ 00000932/0 та № /1,-

В С Т А Н О В И Л А :

12 квітня 2007 року мале
підприємство «Кодри» звернулось до господарського суду Чернівецької області з
позовом до Новоселицької міжрайонної
державної податкової інспекції Чернівецької області про визнання недійсними
податкових повідомлень-рішень від 17 січня та 14 лютого 2007 року. З
адміністративного позову вбачається, що в грудні 2006 року Новоселицькою
МДПІ на підставі направлення №62 від 11
грудня 2006 року проведена перевірка МП
«Кодри», метою якої було встановлення дотримання вимог податкового, валютного
та іншого законодавства за період з
01.07.2005 року по 30.09.2006 року. За результатами перевірки Новоселицькою
МДПІ був складений акт №667/23/22834415 від 22 грудня 2006 року. Позивач
вказує, що кошти в сумі 16750,80 гривень - це заборгованість підприємства перед
ОСОБА_1, яка була повернута йому 11.04.2006 року, що підтверджується видатковим
касовим ордером №2 від 11.04.2006 року. Кошти, які були видані згідно видаткових касових ордерів:№2 від 11.04.2006
року на суму 18000 гривень;№3 від 13.04.2006 року на суму 2000 гривень;№4 від
18.04. 2006 року на суму 9500 гривень були вчасно повернуті в касу ОСОБА_1, що
підтверджується прибутковими касовими ордерами:№2 від 11.04.2006 року на суму
18000 гривень;№3 від 13.04.2006 року на суму 2000 гривень;№4 від 18.04.2006
року на суму 9500 гривень. Рух цих коштів так само можна прослідкувати і в
касовій книзі за березень 2006 року. Тому твердження Новоселицької МДПІ про те,
що ОСОБА_1 був порушений встановлений законодавством термін - два робочих дні є
невірним.

Постановою господарського суду
Чернівецької області від 21 червня 2007
року в задоволенні адміністративного позову відмовлено. В обґрунтування постанови суд першої інстанції вказав на те,
що перевіркою ДПІ встановлено порушення приватним підприємством п.п.9.10.2
п.9.10 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» в частині
повернення у строк надміру витрачених коштів одержаних під звіт у сумі 17749,20
гривень.

Згадана постанова суду першої
інстанції оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного
суду директором МП «Кодри». Апелянт вказує в апеляційній скарзі на те, що
станом на 01.06.2006 року за Зваричем не існувало заборгованості перед
підприємством, оскільки відповідно до прибуткового касового ордеру №13 від 31
травня 2006 року ним були повернуті кошти в сумі 10298,20 гривень. Відповідно
до п.п.9.10.2 п.9.10 ст.9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»
звіт про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт, надається за
формою, встановленою центральним податковим органом, до закінчення третього
банківського дня, наступного за днем, у якому платник податку, зокрема,
завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок особи, яка надала кошти під звіт.

Перевіривши у відкритому судовому
засіданні повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної
оцінки в судовому рішенні, заслухавши осіб, що приймають участь у розгляді
справи,суддю доповідача, колегія суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду дійшла висновку про безпідставність апеляційної
скарги та законність рішення суду першої
інстанції.

При цьому колегія суддів враховує
наступне.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції
України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, згідно яких ніхто не може бути примушений робити
те, що не передбачено законодавством. Частиною 2 ст.19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень. До адміністративного суду можуть бути оскаржені
будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім
випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи Законами
України встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі ст.69 КАС України
доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги
і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі
пояснень, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і
речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати
додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної
ініціативи.

У відповідності до ст.159 КАС
України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні
норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених
тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції враховано
наступне.

Функції, права, обов'язки органів
державної податкової служби визначені
ст.ст.9-11 Закону України від 04.12.1990 року №509-ХІІ «Про державну податкову
службу в Україні» із змінами і доповненнями.

Підстави та порядок проведення
органами ДПС планових та позапланових виїзних перевірок своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів) регламентовано ст.11-1 Закону.

Згідно ст.86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх
безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази
не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв”язок доказів у їх сукупності.

Суд першої інстанції правильно
вказав на відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Перевіркою ДПІ було встановлено
порушення приватним підприємством пп.9.10.2 п.9.10 ст.10 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» у частині повернення в строк надміру
витрачених коштів одержаних під звіт в сумі 17749,20 гривень. Згідно
журналу-ордеру №7»Відомость обліку підзвітних осіб» станом на 01.04.2006 року
рахується кредиторська заборгованість за ОСОБА_1 у сумі 16750,80 гривень.
Протягом квітня 2006 року з каси підприємства ОСОБА_1 видано 29500 гривень для
здійснення господарських потреб, відповідно до видаткових касових ордерів:№2
від 11.04.2006 року в сумі 18000 гривень;№3 від 13.04.2006 року в сумі 2000 гривень;
№4 від 18 04.2006 року в сумі 9500 гривень. Жодних товарно-матеріальних
цінностей протягом квітня 2006 року придбано особою не було, що підтверджується
записами в реєстрах бухгалтерського обліку. Станом на 01.05.2006 року залишок
невідзвітованих коштів, який рахується за ОСОБА_1 становить 12749,20 гривень.
Залишок виданих під звіт коштів ОСОБА_1 після погашення кредиторської
заборгованості в сумі 12749,20 гривень не був у встановлений законодавством
термін-два робочих дні повернутий до каси підприємства. Станом на 01.07.2006
року залишок невідзвітованих коштів, який рахується за ОСОБА_1 становить
12189,40 гривень. Видані в підзвіт кошти ОСОБА_1 в сумі 5000,00 гривень не були
у встановлений законодавством термін - два робочих дні повернуто до каси підприємства.

З врахуванням викладеного
вище,судом першої інстанції прийнято законне рішення, ухвалене з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Рішення ухвалене на підставі повно
і всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених тими доказами, які
були наявні у матеріалах справи та
перевірені і оцінені належним чином під
час розгляду справи.

Керуючись
ст.ст.195,196.198ч.1п.1,200,205ч.1;206 КАС України, колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Малого підприємства «Кодри» залишити без
задоволення.

Постанову господарського суду
Чернівецької області від 21 червня 2007 року залишити без змін.

Дана ухвала Львівського апеляційного адміністративного
суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції -
Вищого адміністративного Суду України протягом одного місяця з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя-доповідач
І.О.Яворський

Суддя
В.П.Любашевський

Суддя
О.М.Довгополов