Справа № 2-а-1531/2008
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2008-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1531/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2008 року 14 год. 47
хв.
м. Рівне

Рівненський
окружний адміністративний суд під головуванням судді Шевчук С.М. за участю
секретаря судового засідання Василевич І.І. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: представник Миронець І.В. (копія
довіреності в матеріалах справи);

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до
Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне про визнання дій неправомірними,
зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії відповідно до Закону
України № 1222-ХІV від 17.11.1999 року та ч.3 ст. 53 Закону України “Про
пенсійне забезпечення” починаючи з моменту подання заяви до Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1звернувся
до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою до
Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне про визнання дій неправомірними,
зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії відповідно до Закону
України № 1222-ХІV від 17.11.1999 року та ч.3 ст. 53 Закону України “Про
пенсійне забезпечення” починаючи з моменту подання заяви до Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне.

Позивач
в судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення, які повністю співпадають
з позицією, що викладена в позовній заяві.

Представник
відповідача в судовому засіданні проти заявленого позову заперечив, а зокрема
вказав, що позивач не має права на перерахунок пенсії, оскільки при вирішенні
питання визначення права на пенсію за вислугу років згідно із законом “Про
пенсійне забезпечення”, до стажу роботи, який дає право на такий вид пенсії
слід зараховувати тільки періоди роботи в складі льотного екіпажу повітряного
судна цивільної авіації. Згідно із ст. 15 Повітряного кодексу України,
повітряне судно є цивільним, якщо воно зареєстроване у державному реєстрі цивільних
повітряних суден. Для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.3
ст.53 Закону України „Про пенсійне забезпечення” позивачу необхідний строк
вислуги на посадах пілота, штурмана, бортінженера, бортмеханіка, бортрадиста,
льотчика-наглядача або бортоператора, який виконує спеціальні роботи в польотах
25 років та працювати в складі льотного екіпажу повітряного судна цивільної
авіації. Позивач не має необхідної вислуги років на вищезазначених посадах та
льотний склад і літальні апарати Рівненського авіаційно-спортивного клубу не
належать до цивільної авіації в зв'язку з чим він не має права на призначення
пенсії відповідно до п.3 ст.53 Закону України „Про пенсійне забезпечення”.

Судом
оглянуті та досліджені письмові докази, наявні у матеріалах справи та надані
для огляду та дослідження в судовому засіданні.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення
позивача, представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази,
оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позов слід
задоволити повністю.

Суд виходив з такого.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_126.08.1970 року був
прийнятий на посаду старшого інструктора-прашутиста в Рівненський
авіаційно-спортивний клуб (а.с.22).

01.01.1972 року позивача було переведено на посаду
інструктора десантної підготовки. 04.04.1973 року позивача переведено на посаду
інструктора-льотчика парашутиста. В подальшому позивача було переведено на
посаду командира парашутної ланки, яку позивач займав до 16.08.1990 року.
16.08.1990 року позивача переведено на посаду заступника начальника АСК з
політико-виховної роботи, 20.08.1990 року переведено на посаду командира льотної
ланки.

А таким чином, до 01.12.1991 року позивач працював на
посадах льотно-інструкторського складу та командно-льотного складу, був
командиром екіпажу повітряного судна, командиром парашутної ланки Рівненського
авіаційно-спортивного клубу ДТСААФ (а.с.22-23).

Позивач 1990 року (з 21.08.1990 року) являється
пенсіонером за вислугою років як працівник льотного складу
авіаційно-спортивного клубу ДТСААФ. Пенсія позивачу призначена відповідно до
ст. 53 Закону України “Про пенсійне забезпечення”
(а.с.19).

Спеціальний стаж роботи позивача на посадах льотного
складу становить 34 роки, 10 місяців, 20 днів. Загальний стаж роботи становить
49 років 1 місяця 11 днів.

Частиною 3 статті 53 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII “Про
пенсійне забезпечення” (в редакції Закону № 1222-XIV) передбачено, що
працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних
суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам,
бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні
роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу,
що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65,
66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених
частинами першою - третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для
пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для
працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних
екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів,
бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які
виконують спеціальні роботи в польотах.

Відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України “Про внесення змін до деяких законів України” від
17 листопада 1999 року № 1222-XIV, дія статті 53 Закону поширюється на
працівників з числа осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації
(пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів,
льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконували спеціальні роботи в
польотах, які вийшли на пенсію до набрання чинності Закону України від 17.11.99
р. № 1222-XIV.

Перелік
окремих категорій працівників авіації та льотно-випробного складу, які мають
право на пенсію за вислугу років, установлений статтею 54 Закону “Про пенсійне
забезпечення”. Даною нормою, зокрема, передбачено, що право на таку пенсію
мають працівники льотного і льотно-випробного складу при вислузі років на цих
посадах не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок, незалежно
від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, у яких вони
зайняті, та що перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення
строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і
виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів України.

На
виконання положень статті 54 Закону “Про пенсійне забезпечення” Кабінет
Міністрів України прийняв постанову від 21 липня 1992 р. № 418 “Про
затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років
працівникам авіації і льотно-випробного складу”.

Згідно з
підпунктом “г” пункту 1 затвердженого цією постановою Порядку обчислення
строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, один
рік роботи на посадах льотного складу в навчальних і спортивних авіаційних
організаціях ДТСААФ рахується за півтора року вислуги за умови виконання плану
навчально-льотної підготовки, а при виконанні елементів складного або вищого
пілотажу - за два роки вислуги.

У
пунктах 1, 2, 4 затвердженого тією ж постановою Переліку посад працівників
льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, названо
членів екіпажів повітряних суден та інших літальних апаратів,
льотно-інструкторський склад, а також керівники парашутних підрозділів.

Таким
чином, посади, які обіймав позивач до виходу на пенсію за вислугою років,
підпадають під підстави для призначення йому такої пенсії відповідно до статті
54 Закону “Про пенсійне забезпечення” і перерахунку цієї пенсії у розмірі,
встановленому частиною 3 статті 53 названого Закону.

Листом від 27.03.2007 року Управління Пенсійного фонду
України в м.Рівне відмовило позивачу в
проведенні перерахунку пенсії з посиланням на те, що він не належить до осіб
льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації.

Заперечення Пенсійного фонду, що літальні апарати Рівненського АСК не
належать до цивільної авіації судом до уваги не приймаються, оскільки
розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.04.2004 року № 234-р "Про
затвердження Концепції розвитку системи регулювання авіаційної діяльності у
сфері створення та використання малих повітряних суден" переліком ряду
факторів у сфері безпеки польотів малих повітряних суден встановлено, що судно, яке використовувалися лише за спортивним
призначенням під керівництвом ДТСААФ, яке діяло під наглядом Міноборони,
вважаються цивільними повітряними суднами. Факт того, що працівники системи
ДТСААФ колишнього СРСР повинні бути включені до числа осіб, пенсія за вислугу
років яким призначається у відповідності до ст.53 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", опосередковано підтверджується також тим, що в
тексті пп. "г" п.1 Порядку обчислення строків вислуги років для
призначення пенсії працівникам льотного складу ця категорія осіб прямо
передбачена.

За роки роботи в Рівненському авіаційно-спортивному клубі
як пілот і льотчик-інструктор виконував польоти в складі льотного екіпажу
повітряного судна, що підтверджується копіями з льотної книжки (а.с.12-17),
копією свідоцтва льотчика авіації ДОСААФ (а.с.8-11), копією трудової книжки
(а.с.21-25).

З
урахуванням викладеного, зміст статті 53 Закону слід розуміти таким чином, що
до осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів,
бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і
бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, належать і члени
екіпажів повітряних суден та інших літальних апаратів, льотно-інструкторський
склад організацій ДТСААФ, Товариства сприяння обороні України.

Аналогічної
позиції притримується і Верховний Суд України в своїй постанові від 19.09.2007
року та Міністерство транспорту і зв'язку в листах від 28.03.2007 року №
1993/40/10-07 (а.с.29-30) та від 18.01.2007 року № 237/40/10-07 (а.с.26).

А відтак, позовні вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача-Управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне провести перерахунок його пенсії відповідно
до Закону України № 1222-ХІV від 17.11.1999 року та п.3 ст.53 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" починаючи з 12.03.2007 року є
правомірними.

Щодо посилання відповідача на пропуск позивачем
строку позовної давності, передбаченого ст. 99 КАС України, то слід зазначити
наступне. Позивач просить зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії з
12.03.2007 року, тобто, з наступного дня за датою направлення позивачем
відповідачу письмової заяви про перерахунок пенсії (а.с.18).

Відповідно до ст. 84 Закону України “Про пенсійне
забезпечення”, перерахунок призначеної пенсії провадиться при
виникненні права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після
15-го числа.

Оскільки позивач просить зобов'язати відповідача
провести перерахунок пенсії з 12.03.2007 року, то строк позовної давності в
даному випадку позивачем не пропущено.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, судові витрати
присуджуються з державного бюджету на користь позивача.

Керуючись ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1задоволити повністю.

Визнати дії відповідача - Управління Пенсійного фонду
України в м. Рівне - щодо відмови
ОСОБА_1в перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до
деяких законів України» № 1222 від 17.11.1999 р. та п. 3 ст. 53 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» неправомірними.

Зобов'язати відповідача - Управління Пенсійного фонду
України в м. Рівне - провести перерахунок пенсії ОСОБА_1(АДРЕСА_1) відповідно до Закону
України «Про внесення змін до деяких законів України» № 1222 від 17.11.1999 р.
та ч. 3 ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 12
березня 2007 року.

Присудити до стягнення з державного бюджету на користь
ОСОБА_1судові витрати в сумі 3,40 грн. (три гривні сорок копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного
адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову.
Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня складення
постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
С.М.Шевчук

Повний текст постанови складено 21.04.2008 року.

Постанова не набрала законної сили.

Суддя
С.М.Шевчук