Справа № 22-а-386/2008
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Сидоренко С.М. Справа № 22-а-386/08
районний суд Рівненської області ряд. стат. звіту № 48
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при секретарі - Гідеї
К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 05 червня 2007
року у справі № 2-а-24/07 за її позовом до Корнинської сільської ради
Рівненського району Рівненської області, треті особи комунальне підприємство
“Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації”, ОСОБА_2 про визнання
нечинним рішення виконавчого комітету Корнинської сільської ради Рівненського
району Рівненської області, визнання недійсним свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, скасування реєстрації права власності на нерухоме майно,
визнання недійсним технічного паспорта на житловий будинок, скасування права
власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у
якому просила визнати недійсним технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1
від 12.12.2005 року на ім'я ОСОБА_3, визнати нечинним рішення виконавчого
комітету Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області
(далі - Корнинської сільради) № 377 від 28.12.2005 року про оформлення права
власності ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1, визнати недійсним свідоцтво про
право власності на нерухоме майно від 10.01.2006 року серії ЯЯЯ № 846380,
видане виконавчим комітетом Корнинської сільради на ім'я ОСОБА_3, а також
скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно - будинковолодіння
АДРЕСА_1- за реєстраційним номером 13498642, номер запису 137-605 у книзі 3 від
31.01.2006 року у комунальному підприємстві “Рівненське обласне бюро технічної
інвентаризації” на ім'я ОСОБА_3, проведену на підставі вказаного свідоцтва про
право власності від 10.01.2006 року.

Постановою Рівненського районного суду Рівненської
області від 05 червня 2007 року у справі № 2-а-24/07 у задоволенні вказаного
позову було відмовлено за безпідставністю вимог.

У поданій апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить
зазначену постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою її
позовні вимоги задовольнити. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що
суд без наведення мотивів не прийняв заяву представника Корнинської сільради
про визнання позову, не навівши у мотивувальній частині постанови мотивів
відмови у задоволенні позову. Крім того, у обґрунтування правомірності своїх
вимог покликається на те, що вона була дружиною покійного ОСОБА_3 на час його
смерті і набула право власності, принаймні, на половину спірного
будинковолодіння, яке було побудоване під час їхнього подружнього життя. Тому
оформлення правовстановлюючих документів із зазначенням власником лише ОСОБА_3
порушує її права власника, передбачені ст. 48 Закону України “Про власність”.
Положення ст. 393 ЦК України передбачають, що правовий акт органу місцевого
самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за
позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Апелянт ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_4 у ході
апеляційного розгляду вимоги апеляційної скарги підтримали повністю, давши
пояснення відповідно до її змісту. Просять апеляційну скаргу задовольнити.

Представник третьої особи ОСОБА_2 у ході судового
розгляду апеляційної скарги її вимоги заперечила, просить залишити постанову
суду першої інстанції без змін, не заперечуючи при цьому право власності
позивачки на половину спірного будинковолодіння.

Представники Корнинської сільради та комунального
підприємства “Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації” на виклик
апеляційного суду не прибули, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України
не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників судового
розгляду, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає
частковому задоволенню з таких міркувань.

Оцінюючи доводи апелянта у
частині відмови суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог про визнання
нечинним рішення виконавчого комітету Корнинської сільради № 377 від 28.12.2005 року про
оформлення права власності ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1, колегія суддів
виходить з таких міркувань.

Як безспірно встановлено у
ході судового розгляду, житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 було
збудовано під час перебування позивачки ОСОБА_1 у шлюбі із покійним ОСОБА_3.

Відповідно до вимог ст. 16
Закону України “Про власність”, чинного на час прийняття оспорюваного рішення
виконавчого комітету Корнинської сільради № 377 від 28.12.2005 року, майно,
нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної
власності.

Положеннями ст. 60 СК України встановлено, що
майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу,
крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Статтею
63 цього ж Кодексу встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У ході
судового розгляду суду першої інстанції представником Корнинської сільради не заперечувався той факт, що
відповідачу було відомо про перебування позивачки у шлюбі із покійним ОСОБА_3.
на час придбання спірного будинковолодіння. При цьому вона та не змогла
пояснити чому дана обставина не була врахована при прийнятті оскаржуваного
рішення виконавчого комітету Корнинської
сільради № 377 від 28.12.2005 року, яким власником цього нерухомого
майна було визнано лише покійного ОСОБА_3

У ході апеляційного розгляду представник третьої особи
ОСОБА_2 також не заперечувала право власності позивачки ОСОБА_1 на половину
спірного будинковолодіння АДРЕСА_1.

Згідно
із ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу
місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права
власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та
скасовується.

З
огляду на наведене колегія суддів приходить до переконання, що рішення виконавчого
комітету Корнинської сільради № 377 від
28.12.2005 року, відповідно до якого право приватної власності на житловий
будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 вцілому було оформлено лише на ім'я
ОСОБА_3 слід визнати нечинним, як таке, що не відповідає законові і порушує
права власника.

Даючи правову оцінку іншим позовним вимогам ОСОБА_1,
колегія суддів виходить із таких міркувань.

Згідно із п.1 ст. 3 КАС України справою адміністративної
юрисдикції є публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган
виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова
особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 17 КАС України компетенція
адміністративних судів України поширюється на спори фізичних або юридичних осіб
із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дії чи бездіяльності.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що вимоги
позивачки щодо визнання недійсним
технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 від 12.12.2005 року на
ім'я ОСОБА_3; визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме
майно від 10.01.2006 року серії ЯЯЯ № 846380, видане виконавчим комітетом
Корнинської сільради на ім'я ОСОБА_3; скасування реєстрації права власності на
спірне будинковолодіння АДРЕСА_1у комунальному підприємстві “Рівненське обласне
бюро технічної інвентаризації” на ім'я ОСОБА_3, проведене на підставі вказаного
свідоцтва про право власності від 10.01.2006 року, слід розглядати у порядку
цивільного судочинства, а відтак у цій частині оскаржувана постанова підлягає
скасуванню із закриттям провадження у справі.

З огляду на наведене колегія суддів приходить до
висновку, що при вирішенні даного
публічно-правового спору було допущено порушення норм процесуального та
матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, що є
підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 202 п.4, 203, 205, 207 КАС України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову Рівненського районного суду
Рівненської області від 05 червня 2007 року у справі № 2-а-24/07 та ухвалити
нову, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у частині визнання нечинним
рішення виконавчого комітету Корнинської
сільської ради Рівненського району Рівненської області № 377 від
28.12.2005 року.

Щодо решти позовних вимог ОСОБА_1 провадження у справі
закрити.

Стягнути з місцевого бюджету Корнинської сільської ради
Рівненського району Рівненської області на користь позивачки ОСОБА_1 3,40 грн.
судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення
та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Улицький

В.М.Багрій