Справа № 2-а-1304/2008
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2008-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1304/08
РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» березня 2008 року 12 год. 37 хв.
м. Рівне

Рівненський
окружний адміністративний суд під головуванням судді Чалого І.С. при секретарі судового засідання Минько Н.З.
та за участю сторін і інших осіб, які беруть участь у справі від:

позивача:

ОСОБА_1.;

відповідача:

Савчук В.О.
(дов. № 293 від 31.05.2007 р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом

ОСОБА_1

до відповідача

Рівненського обласного військового комісаріату

про

стягнення грошової різниці між фактично виплаченою
надбавкою за безперервну службу, щомісячною премією та надбавкою за
безперервну службу в розмірі 6112,91 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
- ОСОБА_1 - звернувся до суду позовною
заявою до Рівненського обласного військового комісаріату про стягнення грошової
різниці між фактично виплаченою надбавкою за безперервну службу, щомісячною
премією та надбавкою за безперервну службу в розмірі 6112,91 грн.

В
судовому засіданні позивач повністю
підтримав позовні вимоги, в обґрунтування яких
зазначив, що порушено його законне, гарантоване державою право на
отримання повного грошового забезпечення за рахунок держави, внаслідок чого у
Відповідача утворилась заборгованість по виплаті йому різниці між фактично
виплаченою надбавкою за безперервну службу, щомісячною премією та надбавкою за
безперервну службу, що підтверджується виданими йому довідками.

В
судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, пояснив суду, що
міністр оборони України в межах своїх повноважень встановлює
військовослужбовцям надбавки, виплачує матеріальну допомогу лише в межах
наявного фонду оплати праці (грошового забезпечення), затвердженого для
бюджетних установ у кошторисах на відповідний бюджетний період. Крім того,
відповідач наполягає на відмові у задоволенні адміністративного позову з
підстав пропущення позивачем строків звернення до адміністративного суду без
поважних причин.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд, дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог.

При
цьому суд врахував таке:

Відповідно до Указу Президента України
від 05.05.03 № 389 "Про надбавки військовослужбовцям
Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби
України та Управління державної охорони
України за безперервну службу" право встановлювати військовослужбовцям Збройних Сил України щомісячні надбавки за
безперервну військову службу в Збройних
Силах України залежно від стажу служби (далі - надбавки) надано тільки Міністру оборони України. Пунктом 2 зазначеного Указу встановлено
здійснювати виплату надбавок з 1 травня
2003 року за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України.

Згідно з пунктом 2 наказу Міністра оборони України
"Про затвердження Інструкції про порядок і умови
виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України" від
26.05.03 № 149, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 28.05.03 за № 411/7732, розміри надбавки встановлюються виходячи з наявного фонду грошового
забезпечення за рішенням Міністра оборони України.

Зазначена надбавка виплачується за місцем штатної служби
за минулий місяць одночасно з виплатою грошового
забезпечення за поточний місяць (пункт 2.3
Інструкції). Тому виплата цієї надбавки за листопад 2003 року була здійснена у грудні, за грудень - у січні і т.д.

Виділені Міністерству оборони України на 2004 і на 2005 роки кошти дозволяли виплачувати військовослужбовцям лише
82 % від потреби.

Разом з цим, у Законі України "Про Державний бюджет
України на 2003 рік". Законі України
"Про Державний бюджет України на 2004 рік" Законі України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" видатки для Міністерства
оборони України на фінансування основної
заробітної плати передбачені в повному обсязі оскільки такі виплати є
обов'язковими. Поряд з цим, згідно з частиною 2
статті 2 Закону України "Про оплату праці" винагорода за працю понад установлені норми, за трудові
успіхи та винахідливість і за особливі умови
праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з
виконанням виробничих завдань функцій є
додатковою заробітною платою і носить необов'язковий характер, оскільки встановлювати її
розмір являється пріоритетом
керівників бюджетних установ у
межах фонду заробітної плати, затвердженого для бюджетних установ, кошторисах на
відповідний бюджетний період.

Крім того, статтею 59 Закону України "Про Державний
бюджет України на 200? рік", статтею 78 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2004 рік" статтею " Закону України "Про Державний бюджет України на 2005
рік" встановлено, що керівники бюджетних
установ (військових формувань) утримують чисельність працівників (військовослужбовців) та здійснюють фактичні видатки на
заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на
премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати
(грошового забезпечення), затверджених для
бюджетних установ (військових формувань) у кошторисах.

Таким чином, Міністр оборони України, повинен
встановлювати-військовослужбовцям надбавки, виплачувати матеріальну
допомогу лише в межах наявного фонду оплати
праці (грошового забезпечення) без утворення заборгованості.

Керуючись зазначеним, Міністр оборони України, починаючи з травня 2003 року
встановлював військовослужбовцям Збройних
Сил України розміри надбавки. Рішення Міністра
оборони України доводилося до військ телеграмами. Зазначені телеграми носили розпорядчий характер, оскільки ними
вимагалося виплачувати надбавку відповідної
дати у відповідних розмірах. Телеграма
Міністра оборони України - це узагальнена назва різних за змістом документів, виділених в особливу групу за
способом передачі тексту, тобто с службовим
документом для термінового повідомлення про прийняте Міністром оборони України рішення (на виконання
нормативно-правових актів України), що не містить нових правових норм, тому не подається на державну реєстрацію
встановленим порядком (пункт 5 "д" Положення про державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств,
інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, що зачіпають права, свободи й законні
інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, затверджене постановою
Кабінету Міністрів України від 28.12.92 №
731).

Крім того, позивач з моменту звільнення з Дубенського
ОМВК (З грудня 2005 року) по даний час в Рівненський обласний військовий комісаріат
за виплатою даних коштів не звертався, і в
судовому порядку невиплату цих коштів не оскаржував, тому у відповідності до
пункту 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України безпідставно пропустив строк позовної давності
встановлений в один рік.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. В
задоволенні позову відмовити повністю.

2. Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне
оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного розгляду справи.

3. Постанова може
бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі - з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя І.С.Чалий