Справа № 22-а-2623/2008
Суддя: Бадахова Т.П.
Дата ухвалення: 2008-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя
- доповідач Бадахова Т.П.
Суддя
І інстанції - Могильницький М.С.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13
березня 2008 року справа № 22-а-2623/08

у
приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді

Бадахової Т.П.

суддів: при секретарі

Ханової Р.Ф., Геращенка І.В. Чуріковій Я.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Головного управління МВС України в Донецькій
області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06.12.2007
року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в
Донецькій області, Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області, третя
особа Головне управління Державного казначейства України у Донецькій області
про визнання незаконним наказу № 315-о/с від 16.08.2007 року про звільнення,
зобов'язання видати наказ та поновити на посаді старшого оперуповноваженого
сектору боротьби із незаконним обігом зброї та вибухівки ВКР Жовтневого
районного відділу Маріупольського міського управління міліції, стягнення
грошового утримання за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до Головного управління МВС України в Донецькій
області, Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області, третя особа
Головне управління Державного казначейства України у Донецькій області про
визнання незаконним наказу № 315-о/с від 16.08.2007 року про звільнення,
зобов'язання видати наказ та поновити на посаді, стягнення грошового утримання
за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Позивач
пояснив, що 08.07.2007 року він з дружиною приїхав в с. Юріївна, де зустрівся з
двома колегами, і вони святкували день народження одного з них. Приблизно о 24
годині вони вирішили поїхати на море. На пляжі зупинилися біля гумової гірки,
яка на той момент не працювала. Запитавши у охоронця дозволу і отримавши його,
вони стали купатися в басейні. Невдовзі приїхав власник гірки, якого по
телефону викликав охоронець, і почав обурюватися з приводу того, що вони
користуються без дозволу його майном. Виникла невелика сварка, після чого усі
роз'їхались. Після проведення службового розслідування наказом начальника
Головного Управління МВС України в Донецькій області від 16.08.2007 року № 315
о/с його звільнено з ОВС за порушення дисципліни. Вважає, що ніяких дій,
вчинення яких несумісне зі званням працівника ОВС він не вчиняв, так як
охоронець дозволив користуватися гіркою та басейном. Просив суд визнати
незаконним наказ № 315-о/с від 16.08.2007 року про звільнення, зобов'язати
видати наказ та поновити на посаді, стягнути грошове утримання за час
вимушеного прогулу та стягнути моральну шкоду. Під час підготовки справи до
судового розгляду позивач відмовився від позову в частині стягнення моральної
шкоди і ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06.12.2007 року
провадження в цій частині закрито.

Постановою
Донецького окружного адміністративного суду від 06.12.2007 року позов ОСОБА_1
задоволено, визнано незаконним наказ ГУ МВС України в Донецькій області № 315
о/с від 16.08.2007 року про його звільнення та позивача поновлено на посаді,
стягнуто з ГУ МВС України в Донецькій області на користь позивача грошове
утримання за час вимушеного прогулу.

Не
погодившись з вказаним рішенням, ГУ МВС України в Донецькій області подало
апеляційну скаргу, вважаючи постанову суду необґрунтованою та такою, що
прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В
судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги,
просив їх задовольнити. Представник Маріупольського МУ ГУМВС України в
Донецькій області також підтримав апеляційну скаргу та просив постанову суду
скасувати, у позові ОСОБА_1 відмовити.

Позивач
заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив постанову суду залишити
без змін, оскільки вважає її законною та обґрунтованою.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова має бути скасована з
наступних підстав.

ОСОБА_1
проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді старшого
оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом зброї та вибухівки ВКР
Жовтневого районного відділу Маріупольського міського управління міліції.
Наказом начальника Головного Управління МВС України в Донецькій області від
16.08.2007 року № 315 о/с ОСОБА_1 звільнений з ОВС за порушення дисципліни.

Підставою
для звільнення стали результати службового розслідування, яким встановлено
наступне. ОСОБА_1 разом зі співробітниками 08.07.2007 року у вихідний день
відзначав день народження ОСОБА_2. В нічний час, після святкування, вони пішли
купатися на море до пансіонату “Машинобудівник”. На березі була розташована
гумова гірка з басейном, яку охороняв приватний охоронець. Не зважаючи на
заборону охоронця та його посилання на те, що атракціон в нічний час не працює
та насос для надання води вимкнений, вони почали купатися в басейні. Через
деякий час до гірки під'їхав її власник, викликаний охоронцем по телефону. Між
ним та вказаними співробітниками виникла сварка у неповажному та образливому
вигляді з обох сторін. В процесі сварки власнику гірки були спричинені легкі
тілесні ушкодження та пошкоджений одяг. Ця поведінка позивача та його колег на
думку керівництва УМВС України в Донецькій області несумісне з службою в ОВС,
тому ОСОБА_1 звільнено з за порушення
дисципліни.

Задовольняючи
позов та поновлюючи позивача на роботі, суд виходив з того, що ОСОБА_1 не
притягувався до дисциплінарної відповідальності, має заохочення за сумлінну
службу, за час роботи в ОВС зарекомендував себе з позитивної сторони. Наказом
про звільнення не надано оцінки та не враховано попередню службу, не доведено
вину ОСОБА_1 в інциденті, який мав місце 08.07.2007 року.

З
таким висновком суду І інстанції колегія суддів не може погодитись. Одним з
принципів адміністративного судочинства є офіційне з'ясування всіх обставин у
справі. Згідно частини 4 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства
України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх
обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з
власної ініціативи.

Як
вбачається з матеріалів справи, судовий розгляд був проведений без участі
представника ГУ МВС України в Донецькій області, який з поважних причин просив
відкласти розгляд справи. Таким чином суд не прийняв заходи до повного і
об'єктивного вивчення даних, що характеризують позивача.

Так,
при розгляді справи в апеляційній інстанції представники відповідачів надали
накази про ряд дисциплінарних стягнень, які запроваджувались відносно позивача,
в тому числі за недбале ставлення до виконання службових обов'язків, за
самоусунення від проведення профілактичної роботи з засудженими, за порушення
вимог наказу, за неналежне ведення оперативних справ, за недоліки по веденню
обліково-наглядних справ. Не зважаючи на те, що станом на 08.07.2007 року усі
ці стягнення були зняті, колегія суддів вважає, що дані факти свідчать про
відношення ОСОБА_1 до виконання службових обов'язків, характеризують його
попередню поведінку.

Статями
1, 2 Закону України “Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ
України” від 22.02.2006 року № 3460 (далі Дисциплінарний статут) встановлено,
що службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу
Конституції і законів України, актів Президента України і КМУ, наказів та інших
нормативно-правових актів МВС України, підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ. Невиконання чи
неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової
дисципліни є дисциплінарним проступком.

Згідно
статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій
свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу захищати
і охороняти від протиправних посягань, зокрема, права та свободи громадян,
власність, інтереси суспільства і держави; з гідністю і честю поводитися в
позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти
протиправні дії осіб, які їх учиняють. Статтею 14 Дисциплінарного статуту
визначено порядок накладення дисциплінарного стягнення.

Відповідно
до Кодексу честі працівника органів внутрішніх справ України, затвердженого
наказом МВС України від 04.01.1996 року № 18 громадянин України, який присвятив
своє життя службі в ОВС, добровільно бере на себе обов'язок служити Закону,
додержуватись високоморальних норм поведінки. Працівник ОВС повинен постійно
пам'ятати, що він є представником влади, своїми вчинками та поведінкою,
способом життя стверджувати високі принципи безкорисливості, чесності та
скромності у громадському та особистому житті, нетерпимо ставитись до будь-яких
аморальних проявів.

З
пояснень позивача, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді
вбачається, що він не визнав свою поведінку, як таку, що не відповідає вимогам
вищезазначених приписів. В поясненні ОСОБА_1 не було посилання на неналежну
поведінку свою та своїх колег, які будучи у нетверезому стані у нічний час
протиправно посягали на приватну власність громадян, тоді як навіть в неробочий
час вони повинні її захищати в силу службового становища від протиправних
посягань. Натомість він послався на те, що власником гумової гірки є син
начальника Головного управління МВС України в Київській області, і саме цим
викликана суворість дисциплінарного стягнення.

Також колегія суддів вважає, що
позивач, вказуючи на те, що він з колегами використовували приватне майно з
дозволу охоронця, намагається ввести суд в оману. Якби охоронець дозволив це,
йому ні до чого було б телефонувати та викликати господаря гірки. До того ж
згідно пояснень охоронця він не давав згоди на користування гіркою і ці
свідчення відображені в постанові про відмову в порушені кримінальної справи
від 26.07.2007 року.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла
висновку, що судом першої інстанції неповністю з'ясовані обставини, що мають
значення для справи, в зв'язку з чим висновки суду не відповідають обставинам
справи. За таких обставин постанова суду
першої інстанції має бути скасована з ухваленням нового рішення.

П О С Т
А Н О В И Л А :

Апеляційну
скаргу Головного управління МВС України в Донецькій області - задовольнити.

Постанову
Донецького окружного адміністративного суду від 06.12.2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Донецькій області,
Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області, третя особа Головне
управління Державного казначейства України у Донецькій області про визнання
незаконним наказу № 315-о/с від 16.08.2007 року про звільнення, зобов'язання
видати наказ та поновити на посаді старшого оперуповноваженого сектору боротьби
із незаконним обігом зброї та вибухівки ВКР Жовтневого районного відділу
Маріупольського міського управління міліції, стягнення грошового утримання за
час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди - скасувати.

В
позові ОСОБА_1 відмовити.

Постанова
у повному обсязі виготовлена 14 березня 2008 року.

Постанова
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може
бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуюча:

Судді: