Справа № 12/215
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2008-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

(ВСТУПНА
ТА РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА)

м.
Київ

24.04.2008 р. №
12/215

Окружний
адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого
- судді Цвіркуна Ю.І.,

суддів
-Винокурова К.С., Кротюка О.В.,

при
секретарі Рудик Т.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до
Міністерства оборони України про стягнення надбавки за безперервну службу,

встановив:

Позивач звернувся в Окружний адміністративний суд
міста Києва з позовом до Міністерства оборони України про стягнення надбавки за
безперервну службу.

В
судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив стягнути з відповідача на його користь невиплачені
щомісячні надбавки за безперервну службу
в період з травня 2003 року по березень 2005 рік у розмірі 90% за кожний
місяць.

Представник
Міністерства оборони України позов не визнав, аргументуючи тим, що згідно із
положеннями законодавства України підстав для виплати позивачу щомісячних
надбавок за вислугу років у розмірі 90% у даний період немає.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в
задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно
з наказом заступника Міністра оборони України від 30.03.2005 року №5 ОСОБА_1.
було звільнено з військової служби у запас за станом здоров'я.

Згідно
довідки Міністерства оборони України від 12.12.2007 року №185 -1 ОСОБА_1.
нараховувались щомісячні надбавки за безперервну службу у різних розмірах від
15% до 90%.

Отже,
позивач отримував під час проходження служби дану надбавку, але не у розмірі
90% за кожний місяць.

Указом
Президента України N 389 від 5 травня 2003 року "Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ
України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління
Державної охорони України за безперервну службу" запроваджена щомісячна
надбавка, що відноситься до додаткових видів грошового забезпечення. Він же
визначає порядок і умови її виплати. Мінімальні та максимальні розміри в межах
вислуги років Указом не визначені.

Зазначеним
Указом Президент України постановив надати Міністрові оборони України,
Міністрові внутрішніх справ України, Голові Державної прикордонної служби
України та Начальнику Управління державної охорони України право встановлювати
військовослужбовцям відповідно Збройних Сил України, внутрішніх військ
Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної
служби України та Управління державної охорони України щомісячні надбавки за
безперервну військову службу в Збройних Силах України, внутрішніх військах, у
Державній прикордонній службі та Управлінні державної охорони України у
відсотках до грошового забезпечення, які мають високі результати у службовій
діяльності, залежно від стажу служби в таких розмірах: понад 5 років - до 10;
понад 10 років - до 30; понад 15 років - до 50; понад 20 років - до 70; понад
25 років - до 90 відсотків.

У п.
2 вище зазначеного Указу встановлено, що виплату надбавок відповідно до цього
Указу здійснювати з 1 травня 2003 року за рахунок коштів, передбачених у
Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України, Міністерства
внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України
та Управління державної охорони України.

Отже,
ця норма приписувала Міністру оборони України дотримуватись бюджетного
законодавства, зокрема Закону України «Про Державний бюджет України»на
відповідний рік.

Згідно
п.2.4 ст.2 Інструкції про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за
безперервну військову службу в Збройних Силах України, що затверджена наказом
Міністра оборони України від 26 травня 2003 р. N 149, виплата надбавки
здійснюється в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисах
військових частин, військових навчальних закладів, організацій, установ.

Відповідно
до п. 1.2. зазначеної Інструкції особам офіцерського складу, прапорщикам
(мічманам), а також особам рядового, сержантського (старшинського) складу, які
проходять військову службу за контрактом і які мають високі результати в
службовій діяльності, виплачується щомісячна надбавка за безперервну військову
службу у відсотках до грошового забезпечення залежно від стажу служби у таких
розмірах: понад 5 років - до 10; понад 10 років - до 30; понад 15 років - до
50; понад 20 років - до 70; понад 25 років - до 90.

Як
зазначив представник відповідача, в залежності від виділених коштів
Міністерству оборони України відповідна надбавка в дані роки виплачувалась
військовослужбовцям в різних відсотках, а саме від 5% до 90%. Рішення про розмір
надбавки приймалось керівництвом Міністерства оборони з урахуванням наявних
коштів. Рішення Міністра оборони про це доводилось до військ телеграмами від
16.01.2004 року №146/1/11/26, від 07.10.2004 року №220/2098, від 05.01.2005
року №146/1/11/1.

Тож при
нарахуванні ОСОБА_1. доплати за безперервну службу відповідний суб'єкт владних
повноважень сам визначав її розмір, враховуючи відповідний фонд грошового
забезпечення.

У ч.2
ст.19 Конституції України закріплено, що органи державної влади, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

За
таких обставин, суд вважає, що відповідач, діючи в межах наданих йому
повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, що
діяли на час проходження позивачем служби в Збройних Силах України, не мав
достатніх підстав для виплати позивачу доплати за безперервну службу у розмірі
90%. Крім того, як встановлено, немає таких підстав і на даний час.

Таким
чином, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов
висновку про відмову у задоволенні позову.

На
основі встановленого, керуючись ст.ст.86, 159-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

постановив:

В
задоволенні позову ОСОБА_1відмовити.

Строк
і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254
Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до статті 160 КАС України -з дня складення в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява і скарга
подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції у порядку, що
передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя:
Ю.І. Цвіркун

Суддя:
К.С. Винокуров

Суддя: О.В.
Кротюк