Справа № 2-а-1330/2008
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2008-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2008 р. Справа № 2-а-1330/08

м.
Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Мельник-Томенко Жанна Миколаївна,

При секретарі судового засідання: Пивовар Інні Михайлівні

За участю представників
сторін:

позивача :
ОСОБА_1, ОСОБА_2 -представник за довіреністю;

відповідача
: Супрун М.І. - представник за
довіреністю;

відповідача 2 -Мануілової Ж.І., Чернятинської Л.С.,
представники за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом: суб'єкта підприємницької діяльності
- фізичної особи ОСОБА_3

до: Державної
податкової адміністрації у Вінницькій області, Ямпільського відділення
Крижопільської міжрайонної державної податкової інспекції

про: визнання протиправними дій, визнання недійсним акта
перевірки та скасування рішення про застосування фінансових санкцій

ВСТАНОВИВ :

Заявлено позов
про визнання протиправними дій по проведенню планової перевірки щодо контролю
за порядком проведення позивачем готівкових розрахунків за товари (послуги) проведену 18.10.2007 р.
посадовими особами Державної податкової адміністрації у Вінницькій області в
магазині “Конвалія”, а також визнання протиправними та скасування акта
перевірки № 03 від 18.10.2007 року та рішення начальника Ямпільського
відділення Крижопільської міжрайонної податкової інспекції Вінницької області
про застосування штрафних санкцій №/0/7794 від 29.10.2007.

Ухвалою суду від 26.02.2008 року адміністративні справи
за позовом суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 № 2-а-1330/08 та №
2-а-2600/08 до відповідачів 1 , 2 , - об'єднано в одне провадження.

Позов мотивовано наступним.

18.10.2007 року старшим та головним державними
податковими ревізорами інспекторами Державної податкової адміністрації у
Вінницькій області Прокопюком В.С. і Корнійчуком В.М., на підставі п. 2 ст. 11
Закону України “Про державну податкову службу в України”, згідно направлень №
703286, № 703296 від 15.10.2007 року
проведено перевірку в магазині
“Конвалія”, де здійснює підприємницьку діяльність СПД ОСОБА_3. За результатами
перевірки складено акт перевірки № 03 від 18.10.2007 року щодо
контролю за порядком проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), в
якому вказано про виявлені порушення вимог п.п. 5,13 ст. 13 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”, а саме встановлено не заповнення дати розпочатку
розрахункової книжки, незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на
місці проведення розрахунків загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями виданими з початку робочого дня - в розмірі 309 грн. На підставі вказаного акта начальником Ямпільського
відділення Крижопільської МДПІ було прийнято рішення № /0/7794 про
застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1885 грн. Позивач вважає
що дії посадових осіб відповідачів суперечать вимогам п. 2 ст. 11, ч. 4 ст.
11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”, ст. 15, ч. 4 ст.
16 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг”,
Указу Президента України “Про деякі заходи з регулювання підприємницької
діяльності”від 23.07.1998 року №871/98, оскільки право на проведення планової
перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше
ніж за десять днів до дня проведення перевірки надіслано письмове повідомлення
із зазначенням дати початку та закінчення перевірки. Вказані дії відповідачами
не були проведені. Крім того, всупереч вимог ст. 17 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”, відповідач 2 при
прийнятті рішення № /0/7794 не
вказав за яке саме порушення і у якому розмірі до позивача застосовані штрафні
санкції. Крім того, у оскаржуваному рішення відсутнє посилання на ст. 22 даного
Закону, яка передбачає розмір штрафу за порушення п. 13 ст. 3 Закону.

За таких підстав, позивач просить суд задоволити позовні
вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні позивач, представник позивача
підтримали позовні вимоги та посилаючись на обставини викладені в позовній
заяві, просили суд задоволити позов.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні позов не
визнав, враховуючи наступне. Позивач просить суд визнати протиправним та
скасувати акт перевірки, який не має
нормативного характеру та являється індивідуальним. Враховуючи викладене, акти
документальних перевірок, дії службових осіб, вчинені у процесі чи за
результатами перевірок не можуть оспорюватись в суді, оскільки ці акти не мають
обов'язкового характеру. Також зазначив, що позивачем при здійснення виду
діяльності допущені порушення Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”та п.9.7 розділу 9 Порядку
реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових
книжок, затвердженого наказом ДПА України від 01.12.2000 року № 614. За таких підстав, просив суд відмовити в
задоволенні позову.

Представники відповідача 2 у судовому засіданні
заперечили проти задоволення позову, оскільки перевірка була проведена
правомірно, виявлені порушення відображені в акті від 18.10.2007 року, що
складений належним чином. Також вказали, що на підставі акта перевірки
правомірно прийняте рішення №/0/7794, яке підлягає виконанню. Крім
того, акт перевірки від 18.10.2007 року підписано матеріально-відповідальною
особою позивача -ОСОБА_4 на яку, за матеріалами перевірки, було складено
протокол про адміністративне правопорушення КМ № 772888 від 25.10.2007 року.
Постановою Ямпільського районного суду від 06.11.2007 року по справі №
3-2870/2007 року ОСОБА_4 притягнута до адміністративної відповідальності та
визнана винною по ч. 1 ст. 155 КУпАП, накладений постановою штраф у вигляді 34
грн. вже добровільно сплачено ОСОБА_4

Суд вислухавши
пояснення позивача, представника позивача, представників відповідача 1,
відповідача 2, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності,
дійшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з
наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва НОМЕР_1 ОСОБА_3 зареєстрований
як фізична особа-підприємець, ідентифікаційний НОМЕР_2.

Згідно акта № 03 від 18.10.2007 року перевірки
щодо контролю за порядком проведення готівкових розрахунків за товари (послуги)
посадовими особами ДПА у Вінницькій області проведена перевірка господарської
одиниці магазину “Конвалія”, розташованого в с. Цекинівка, Ямпільський район,
Вінницька область, та належить СПД ОСОБА_3, де виявлено порушення останнім п.
п. 5, 13 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, а саме
розрахункові операції здійснюються з порушенням встановленого порядку
використання розрахункової книжки, а саме не заповнена дата розпочатку
розрахункової книжки, також не забезпечено відповідність сум готівкових коштів
на місці проведення розрахунків суми коштів, яка зазначена -загальні суми
продажу за розрахунковими квитанціями виданими з початку робочого дня,
невідповідність складає 309 грн.

На підставі вказаного акта перевірки, рішенням
Ямпільського відділення Крижопільської МДПІ № /0/7794 від 29.10.2007
року до ПП ОСОБА_3 застосовано штрафні санкції у розмірі 1885 грн.

Як встановлено судом, відповідач 1 18.10.2007 року
провів планову виїзну документальну перевірку ПП ОСОБА_3 щодо контролю за
порядком проведення готівкових розрахунків за товари (послуги).

Згідно п.1.ч. 1 ст.11 Закону України “Про державну
податкову службу в Україні”(далі Закон) органи державної податкової
служби у випадках,
в межах компетенції та у
порядку, встановлених законами
України, мають право, зокрема,
здійснювати документальні невиїзні
перевірки (на підставі поданих
податкових декларацій, звітів
та інших документів, пов'язаних з
нарахуванням і сплатою
податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від
способу їх подачі), а також планові та
позапланові виїзні перевірки
своєчасності, достовірності,
повноти нарахування і сплати
податків та зборів (обов'язкових платежів),
додержання валютного законодавства юридичними особами,
їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також
фізичними особами, які
мають статус суб'єктів підприємницької діяльності
чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено
обов'язок утримувати та/або сплачувати податки
і збори (обов'язкові платежі).

У відповідності до ч. 1, ч. 4 ст. 11-1 Закону, плановою
виїзною перевіркою вважається перевірка
платника податків щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та сплати ним
податків та зборів
(обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу
державної податкової служби
і проводиться за місцезнаходженням такого платника податків чи за місцем розташування
об'єкта права власності,
стосовно якого проводиться така
планова виїзна перевірка. Право на
проведення планової виїзної
перевірки платника податків
надається лише у тому випадку, коли йому
не пізніше ніж за десять
днів до дня проведення зазначеної
перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та
закінчення її проведення.

ч. 1 ст. 11-2 Закону визначено, що посадові особи органу
державної податкової служби
вправі приступити до проведення
планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами
України, та за умови надання платнику
податків під розписку: 1) направлення на перевірку,
в якому зазначаються дата його видачі,
назва органу державної
податкової служби, мета,
вид (планова або позапланова), підстави,
дата початку та
дата закінчення перевірки,
посади, звання та прізвища
посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на
перевірку є дійсним за
умови наявності підпису керівника органу державної податкової
служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби; 2) копії
наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної
перевірки, в якому
зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її
початку та дата закінчення.

Як видно з матеріалів справи, направленням № 703286 від
15.10.2007 року старшому державному податковому ревізору -інспектору ІІ рангу
ДПА у Вінницькій області Прокопюку Віталію Сергійовичу, направленням № 703296
головному державному податковому ревізору-інспектору ДПА у Вінницькій області
Корнійчуку Валерію Миколайовичу, доручено провести планову перевірку ПП ОСОБА_3
з 15.10.2007 року по 25.10.2007 року.

Згідно ч. 2
ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти позову.

Відповідачі у
справі заперечують проти позову, проте не надали суду доказів того, що позивач,
а саме ПП ОСОБА_3, як платник податків, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 11-1
або ч. 1 ст. 11-2 вказаного вище Закону був повідомлений про перевірку.

У
відповідності до ч. 2 ст. 11-2 Закону,
ненадання платнику податків документів визначених ч. 1 даної статті або
їх надання з порушенням
вимог, встановлених частиною
першою цієї статті, є підставою для
недопущення посадових осіб
органу державної податкової служби до проведення планової або
позапланової виїзної перевірки.

Враховуючи
викладене, планову перевірку ПП ОСОБА_3 18.10.2007 року, посадовими особами ДПА
України Вінницької області проведено із порушеннями вимог ст.ст. 11, 11-1
Закону України “Про державну податкову службу в Україні”. Таким чином, дії посадових осіб щодо проведення вказаної
перевірки є протиправними, перевірку здійснено не у спосіб, що передбачений
Конституцією України та законами України.

Таким чином,
рішення № /0/7794 від 29.10.2007 року, прийняте на підставі акта
перевірки № 03 від 18.10.2007 року, є
протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, як
видно з рішення № /0/7794 від 29.10.2007 року Ямпільського відділення
Крижопільської МДПІ, до ПП ОСОБА_3 застосовуються штрафні (фінансові) санкцій у
розмірі 1885 грн., за порушення п. 5, п. 13 ст. 3 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”(Закон №1776). При
цьому, розмір штрафних санкцій визначено відповідно до ст. 17 даного Закону,
без зазначення конкретного пункту даної статті, що визначає цей розмір.

Проте, ст. 17
Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг”визначено, що за порушення вимог
цього Закону до
суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції за товари (послуги),
за рішенням відповідних органів
державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у
розмірах визначених у 8 пунктах даної статті.

Однак, в
рішенні № /0/7794 від 29.10.2007 року відсутнє посилання на норму
закону, яка визначає розмір штрафних (фінансових) санкцій за порушення п. 13
ст. 3 Закону № 1776. Такий розмір визначений ст. 22 Закону №1776, якою
передбачено, що у разі невідповідності
суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у
випадку використання розрахункової книжки -загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими
з початку робочого дня,
до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція
у п'ятикратному розмірі суми, на яку
виявлено невідповідність.

Враховуючи
протиправність дій посадових осіб відповідачів, виявлені порушення при
проведенні перевірки позивача, а також при прийнятті рішення /0/7794
від 29.10.2007 про застосування штрафних (фінансових) санкцій відносно
позивача, вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Проте, однак
позовна вимога про визнання недійсним та скасування акта перевірки
№03 від 18.10.2007 року задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч.
1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Згідно п. 1.3.
Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації № 327
від 10.08.2007 року, за
результатами проведення невиїзних
документальних, виїзних планових та позапланових перевірок
фінансово-господарської діяльності суб'єктів господарювання оформляється акт,
а в разі відсутності порушень
податкового, валютного та
іншого законодавства - довідка.

Акт - службовий
документ, який стверджує
факт проведення невиїзної документальної
або виїзної планової
чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і
є носієм доказової
інформації про виявлені порушення вимог
податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами
господарювання.

Таким чином,
акт № 03 від 18.10.2007 року не може бути предметом оскарження,
оскільки не має обов'язкового характеру і
містить обставини, що можуть бути лише підставою для вжиття керівником
податкового органу чи його заступником відповідних заходів.

Суд не приймає
до уваги доводи відповідача 2, який зазначає, що особу, яка підписувала акт
перевірки від 18.10.2007 року -ОСОБА_4, за матеріалами перевірки, притягнуто до
адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 155-1 КпАП України, а саме
за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг, та накладено на неї
адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 грн. А також те, що ОСОБА_4
визнала себе винною у скоєнні даного правопорушення та добровільно сплатила
штраф. Оскільки, згідно ч. 4 ст. 72 КАС
України, постанова суду у справі про адміністративний проступок, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для адміністративного суду, що розглядає справу
про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалена постанова
суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією
особою.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної
влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Відповідно до
ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,
чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі,
у межах повноважень
та у спосіб,
що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням
повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4)
безсторонньо (неупереджено);

5)
добросовісно;

6) розсудливо;

7) з
дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації;

8)
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням
права особи на участь у процесі
прийняття рішення;

10)
своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд при
вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб'єкти
владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких підстав, суд прийшов до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до заявлених вимог. Оскільки
квитанцією № 176 від 08.11.2007 року підтверджено розмір судового збору сплаченого
позивачем, що складає 3,40 грн., дана сума має бути стягнута з Державного
бюджету України частково.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70, 71,
86, 94, 158, 159, 162, 163, 167, 186,
255, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

1.Позов задовольнити частково.

2.Визнати дії Державної податкової адміністрації у
Вінницькій області щодо проведення 18.10.2007 року планової перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 щодо контролю за
порядком проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), -
протиправними.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення
Ямпільського відділення Крижопільської міжрайонної державної податкової
інспекції про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № /0/7794
від 29.10.2007.

4. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5.Стягнути з Державного бюджету України на користь
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
документально підтверджені судові витрати в розмірі 1,70 грн.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова
в повному обсязі виготовлена 04.04.2008 року

Суддя/підпис/ Мельник-Томенко
Жанна Миколаївна