Справа № 22-а-3410/2008
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2008-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

27 березня 2008 року справ № 22-а-3410/08

зал судового засідання у приміщенні
суду за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Василенко Л.А.

Дяченко
С.П.

при секретарі судового засідання

Чуріковій Я.О.

за участю представників:

від позивача:

Барабанщиков О.Н.- за дов. від 05.11.2007р. Стиценко
Л.А. - за дов. від 19.03.2008р.

від відповідача: від третіх осіб:

не з'явився ОСОБА_1 - особисто ОСОБА_2.- за дов від
30.08.2008р. представники інших третіх осіб не з'явились

п

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

ОСОБА_1

на постанову Стахановського міського суду Луганської
області

від

18 січня 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-89/08 (суддя Гончаров О.М.)

за позовом

Спільного підприємства „БПФ”

до

Стахановської
міської ради

про за участю
третіх осіб

скасування рішення
1) ОСОБА_12) Регіонального відділення Фонду державного майна України
по Луганській області 3) Головного управління земельних ресурсів у Луганській
області

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Стахановського міського суду
Луганської області (арк. справи 192-200)
від 18 січня 2008 року задоволені позовні вимоги спільного підприємства
„БПФ” до Стахановської міської ради, внаслідок чого:

- скасоване
рішення сесії ради від 22 вересня 2006 року № 146/27 в частині надання дозволу
ПП ОСОБА_1 розробки проекту землеустрою для будівництва та обслуговування
торгівельно-виставочного бізнес-ландшафтного центру декоративних рослин та
квітів по вул. К. Лібкнехта, район ринку «Північний»;

- зобов'язано
Стахановську міську раду надати дозвіл на розробку проекту землеустрою
спільному підприємству „БПФ” для обладнання дитячого майданчика на земельній
ділянці, розташованої під об'єктом «Дитяче містечко».

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що спірне рішення було ухвалено відповідачем з
порушенням реалізації своїх повноважень згідно статті 123 Земельного кодексу
України та пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 (арк.
справи 212-215) просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти
нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, з
посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а саме відсутність у позивача права користування
земельною ділянкою, прийняття рішення відповідачем скерованого на отримання
права користування земельною ділянкою у майбутньому, відсутність будівель чи
споруд на земельній ділянці, стосовно якої отримано дозвіл на підготовку
проекту землевідведення, безпідставне посилання суду першої інстанції на
підстави відмови від землекористування частиною землі позивачем та наявність
протесту прокурора м. Стаханова.

Позивач під час апеляційного розгляду
справи проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що постанова суду
першої інстанції є законною та обґрунтованою, ухвалена судом відповідно до норм
матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного
з'ясування обставин в адміністративній справі. Представники відповідача у
судове засідання не з'явились, про місце та час судового розгляду були
повідомленні належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, заперечення на скаргу, встановила наступне.

Восьма сесія п'ятого скликання
Стахановської міської ради прийняла 22 вересня 2006 року рішення за № 146/27,
яким відповідно до вимог статті 118, пункту 5 статті 123 та статті 124
Земельного кодексу України дозволила виконання проекту землеустрою по відводу
земельної ділянки при виконанні умов визначених власником землі (міською радою),
державним інспектором по використанню і охороні земель міста і іншими
виконавчими органами приватному підприємцю ОСОБА_1, що мешкає за адресою
АДРЕСА_1 в районі ринку «Северний», в оренду за рахунок земель міської ради,
для будівництва та обслуговування торгівельно-виставочного бізнес-ландшафтного
центру декоративних рослин та квітів (арк. справи 27, 63), (надалі - спірне
рішення).

Проблемою даного спору колегія суддів
визначає питання щодо порушення права (або інтересу) позивача внаслідок
прийняття спірного рішення.

Завданням адміністративного судочинства
відповідно до частини 1 статті 2 КАС України є, зокрема захист прав та
інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень, у
тому числі з боку органів місцевого самоврядування.

Під час апеляційного провадження позивач
зазначив, що вважає порушеним право користування будівлями та порушення права
землекористування земельною ділянкою, дозвіл на розробку якого отримала третя
особа (скаржник у справі).

Статтею 70 КАС України визначені принципи
належності та допустимості доказів, частиною 4 якої зазначено, що обставини,
які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Відповідно до
частини 2 статті 125 Земельного кодексу України право на оренду земельної
ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.
Договору оренди земельної ділянки на всю землю в районі ринка «Северний»
(надалі - спірна земельна ділянка) позивач не має. Таким чином, права
землекористування на всю земельну ділянку окреслену спірним рішенням позивач не
має, відтак колегія суддів зазначає відсутність у позивача об'єкту судового
захисту, як з точки зору земельних відносин, так і стосовно відносин власності
на будівлі.

В порушення зазначеного процесуального
принципу належності суд першої інстанції помилково поклав договір
купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва (арк. справи 15-16) та
договір на право користування тимчасового користування землі (арк. справи
17-19,45), оскільки договором оренди на підставі рішення ради від 12 листопада
2004 року загальна площа земельної ділянки складає 1,9399 га (арк. справи
52-61). Зміна розміру користування земельною ділянкою, зменшення її на 2728 м.
кв., здійснена на підставі самостійної відмови (арк. справи 49).

Відповідно до пункту 12 Перехідних
положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і
комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених
пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні
сільські, селищні, міські ради. Зазначені норми кореспондують з приписами
розділу 3 «Перехідні положення» Закону України «Про розмежування земель
державної та комунальної власності» від 5 лютого 2004 року № 1457-4.

До виключної компетенції, зокрема
міських рад відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР належить
вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до наведеного, колегія суддів
вважає, що спірне рішення прийняте у межах компетенції та у спосіб,
передбачений вищенаведеним Законом. Предметом його регулювання є питання
землеустрою, які регулюються статтею 50 Закону України «Про землеустрій».
Розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок врегульовано Порядком, який затверджено
постановою Кабінету Міністрів від 26 травня 2004 року № 677. Спірне рішення є
підставою розроблення проекту відведення земельної ділянки, не встановлює, не
змінює та не припиняє право землекористування скаржника, його розроблення
дозволяє врегулювати всі спірні питання, у тому числі з суміжними
землекористувачами. Аналіз норм, покладених в основу прийняття спірного
рішення, доводить правомірність застосування їх відповідачем.

На підставі вищенаведеного, колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права, має місце невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись
статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1на постанову
Стахановського міського суду Луганської області від 18 січня 2008 року у
справі № 2-а-89/08 -
задовольнити.

Скасувати постанову Стахановського
районного суду Луганської області від 18 січня 2008 року у справі № 2-а-89/08.

У задоволенні позову Спільного
підприємства „БПФ” до Стахановської міської ради про скасування рішення сесії
від 22 вересня 2006 року № 146/27 та зобов'язання вчинити певні дії відмовити
повністю.

Вступна та резолютивна частини постанови
прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 27 березня 2008
року. Постанова у повному обсязі
складена у нарадчій кімнаті 28 березня 2008 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді:
Л.А.
Василенко

С.П. Дяченко

З
оригіналом згідно:

Суддя Р.Ф. Ханова