Справа № 2а-38/2008
Суддя: Мазай Н.В.
Дата ухвалення: 2008-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
року м.
районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Мазай
при секретарі: Возній В.В.
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного
управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної
адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Черкаської
обласної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту
населення Монастирищенської районної державної адміністрації про стягнення
недоплаченої одноразової щорічної допомоги учаснику війни,
Позивач 04.06.2007 року звернувся в суд з позовом до відповідачів про
стягнення недоплаченої одноразової щорічної допомоги учаснику війни посилаючись
на те, що він являється учасником війни, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1
видане 31.03.2003 року
управлінням праці та соціального захисту населення
Монастирищенської райдержадміністрації. Відповідно
до ч.5 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» йому щорічно до 5 травня повинна надаватись грошова допомога в розмірі 3
мінімальних пенсій за віком. Але всупереч вимог ст.2 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та п. З ст.22
Конституції України, грошова допомога, призначена
йому за 2004, 2005, 2006 роки, виплачена
не в повному обсязі. У 2004 році відповідно до Закону України «Про
державний бюджет України на 2004 рік» йому допомога не виплачувалась, а
в 2005 році відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2005
рік» виплачено 50 грн., в 2006 році
відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік»
виплачено 50 грн., як учаснику війни. Мінімальна пенсія за віком в 2004 році відповідно до Закону України «
Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
від 09.07.2003 року №1058-ІУ складала 92 грн. 45 коп., мінімальна
пенсія за віком у 2005 році, відповідно до Закону України «Про внесення змін до
Закону України про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
від 23.12.2004 року № 2291- IV та «Про внесення змін до
Закону України «Про державний бюджет на 2005 рік» складає 332 грн., та Закону України
«Про державний бюджет України на 2006 рік» на
1 квітня 2006 року склала 359 грн. Таким
чином, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» суми виплат мала
складати: 2004 рік - 92,45 грн. х 3 =
277,35 грн., 2005 рік - 332 грн. х 3 = 996 грн., 2006 рік - 359 грн. х 3 = 1077
грн. Тому за три роки недоплата
склала: 2004 рік-277,35 грн., 2005 рік - 946 грн., 2006 рік - 1027 грн., всього:
2250,35 гривень. Постановами Кабінету
Міністрів України від 11.04.2002 року № 486 «Про забезпечення виплати у 2002 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та від 31.03.2003 року № 425 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» встановлено, що виплата разової грошової допомоги здійснюється органами праці та
соціального захисту населення, які є відповідачем за даним позовом. Просить суд стягнути з відповідачів на
його користь суму недоданої щорічної
разової грошової допомоги, як учаснику війни, в розмірі 2250,35 коп.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав
повністю, просить їх задоволити.
Представник відповідача Головного
управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної
адміністрації та представник відповідача управління праці та соціального
захисту населення Монастирищенської райдержадміністрації Тімченко В.А. ( діє
на підставі доручень № 302/11 від 27.02.2008 року та № 01-150 від 05.01.2008
року) в судовому засіданні підтримала подані заперечення згідно яких : заперечення на позовну заяву № 221/11 від
14.02.2008 року Головного управління праці та соціального захисту населення
Черкаської облдержадміністрації згідно якого вважають, що позовні вимоги позивача є безпідставними та не
можуть бути задоволеними з наступних підстав: позивачем у позові сума необхідної виплати розраховувалась відповідно до
ст. 14 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993р. №3551-XII. Дійсно,
відповідно до ст. 14 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі 3 мінімальних пенсій за віком.
Однак, відповідно до ст. 17 Закону фінансування
витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів. Тобто,
застосування пільг, компенсацій та гарантій для певних категорій громадян, у
т.ч. виплата грошової допомоги для ветеранів війни потребує фінансування
за рахунок коштів Державного бюджету України. Статтею
34 Закону України „Про державний бюджет України на 2005 рік" установлено, що у 2005 році виплата щорічної
разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам війни здійснюється в розмірі 50 гривень, які і
були нараховані (виплачені) позивачу у встановленому
законом порядку. Пунктом 18 статті 77 Закону України „Про державний
бюджет України на 2006 рік" №3235-ГУ
від 20.12.2005р., положення дій частини п'ятої статті 14 Закону України
"Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги
призупинено на 2006 рік. Крім того, статтею установлено, що у 2006 році
виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" учасникам війни здійснюється в розмірі 50 гривень, які
і були нараховані (виплачені) позивачу у встановленому
законом порядку. Також, пунктом 13 статті 71 Закону України „Про державний
бюджет України на 2007 рік" №489-У від 19.12.2006р., положення дій частини
п'ятої статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині
визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги взагалі
призупинено на 2007 рік. Крім того, статтею
29 Закону установлено, що у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно
до законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" учасникам війни здійснюється в
розмірі 55 гривень, які і були нараховані (виплачені) позивачу у встановленому законом порядку. Частиною 2 ст. 95 Конституції України зазначено,
що виключно законом про Державний
бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Крім того, при розподілі державних коштів повинні враховуватись
вимоги частин 1 та 3 статті 95 Конституції
України щодо справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між
громадянами та територіальними громадами, а також збалансованості бюджету
України. Єдиним Законом України, який Конституція України відокремлює
серед інших - це Закон України „Про
Державний бюджет". Зокрема, суттєві його відмінності полягають у тому,
що згідно з Конституцією України цей закон приймається щорічно та має
визначений термін дії, суб'єктом права
законодавчої ініціативи щодо цього закону є тільки Кабінет Міністрів України. Відповідно до цих
конституційних норм, у разі якщо застосування пільг, компенсацій та гарантій для певних категорій громадян, у тому
числі виплата грошової допомоги ветеранам
війни, потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України, його обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим
законом, крім Закону про Державний бюджет України на відвідний рік. Відповідно до ст.ст. 116, 117 Конституції України
забезпечення проведення фінансової політики, політики у сфері
соціального захисту та розробка проекту закону про Державний бюджет України покладено на Кабінет Міністрів України,
постанови і розпорядження якого в межах його компетенції є обов'язковими
до виконання. Статтею 51 Бюджетного кодексу
України визначено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язанні та проводять видатки тільки в межах
бюджетних асигнувань, встановлених
кошторисами. У 2005-2006 роках Конституційним Судом України не
розглядалось питання щодо відповідності
Конституції України (конституційності) положень статей 34 та 30 Законів України про бюджет на 2005 та 2006 роки, а тому
виплати щорічної разової грошової допомоги
як учаснику війни проводились відповідно до положень Законів України про бюджет на відповідні роки. Відповідно до
рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення статті 29 Закону України „Про
державний бюджет на 2007 рік", за якою у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
учасникам війни здійснюється в розмірі 55 гривень,
визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Крім того, пункт 13 статті 71 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію частини п'ятої
статей 12, 13, 14 та 15 Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" в частині визначення розміру виплат
щорічної разової грошової допомоги визнано також не конституційним. Вказані положення Закону відповідно до ст. 152
Конституції України втрачають чинність
з дня ухвалення рішення про їх неконституційність, тобто з 09.07.2007р. - дати прийняття рішення,
однак позивачу як учаснику
війни щорічна виплата допомоги здійснювалася у травні 2007 року. Постановою Кабінету Міністрів України „Про
забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої
Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №177 від 18.02.2004р.
установлено, що Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів
Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової
допомоги, передбаченої Законом України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у
розмірах, установлених законом про Державний бюджет на відповідний рік,
і для подальшого перерахування їх
місцевим органам праці та соціального захисту населення. Тобто, місцевими
та районними управліннями праці та соціального захисту населення відповідних
райдержадміністрацій та міст обласного значення учасникам війни виплачуються
кошти в тому обсязі, які були виділені Головному управлінню для даної виплати. Слід зазначити, що відповідно до ст. 58 Конституції
України закони та інші нормативно-правові
акти, зокрема рішення Конституційного Суду України не мають зворотної
дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. Ніхто не може
відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Позивач у
пред'явленому позові вважає, що Головне управління праці та соціального захисту населення неправильно здійснювало
нарахування щорічної разової грошової допомоги
до 5 травня, тобто з порушенням норм Закону, однак вказані нарахування та визначення їх розміру здійснювались у чіткій
відповідності до Законів України про державний бюджет на відповідні роки
та іншими нормативними актами. Крім того,
Головне управління як розпорядник коштів II рівня не є в даному
випадку суб'єктом владних
повноважень відповідно до пункту 7 частини 1 статті З КАС України,
так як при здійсненні (виконанні) владних управлінських функцій на основі законодавства до його повноважень
(компетенції) не входить прийняття рішень по визначенню конкретних розмірів
допомоги. Допомога здійснювалась в тому обсязі, яка була виділена Міністерством
фінансів України і Державним казначейством України у розмірах, установлених законом про Державний бюджет на
відповідний рік, зокрема позивач невірно визначив відповідача по справі адміністративної юрисдикції (п. 1 ч. 1
ст. З КАС України), який здійснює
(повинен здійснювати) владні управлінські функції (Мінпраці та/або
Кабмін України), а не виконувати їх, як Головне управління. У зв'язку з тим, що
позивачем не надано відповідних доказів про поважні причини пропущення річного строку звернення до
адміністративного суду, встановленого ст. 99 КАС України, наполягають на відмові у задоволенні адміністративного позову в частині виплати щорічної
допомоги протягом 2004-2006 років.

заперечення на позовну заяву № 01/175 від 15.02.2008 року управління
праці та соціального захисту населення Монастирищенської райдержадміністрації згідно
з яким : управління праці та
соціального захисту населення повідомляє, що не може виступати відповідачем щодо позову жителя м.
Монастирище , учасника бойових дій ОСОБА_1 , оскільки Головним розпорядником коштів по призначенню і виплаті разової грошевої допомоги ,
відповідно до ч.2 Закону України «Про внесення змін до Закону України від 25.12.1998 № 367
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» , є Кабінет Міністрів
України, який визначає порядок виплати допомоги ветеранам війни і щорічно у Законі України «Про
державний бюджет України » передбачає цільові кошти , необхідні для виплати допомоги ветеранам війни. В Монастирищенському районі нарахування цих коштів
проводиться централізовано центром по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат за дорученням Головного управління
праці та соціального захисту населення Черкаської ОДА , якому Кабінетом Міністрів України делеговані повноваження по
нарахуванню та виплаті допомоги. Кошти поступають
безпосередньо на пенсійні рахунки ветеранів війни . Функція районного управління праці та соціального захисту населення
зводиться лише до перевірки анкетних даних
осіб, які мають право на даний вид виплати за списками, які формуються Центром по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Згідно бюджетної класифікації
видатків та кодів функціональної класифікації 14 , на підставі яких
сформовано кошторис управління, виплата
одноразової допомоги до 5 травня не передбачена. Оскільки претензій з боку
позивача щодо несвоєчасного повернення списків на виплату чи помилки в його анкетних даних немає, дії управління не вплинули (і не могли вплинути через відсутність повноважень) на
розмір допомоги Просить відмовити позивачу
в його позовних вимогах до районного управління праці та соціального захисту населення .

Представник відповідача Центру
по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Черкаського головного управління
праці та соціального захисту населення у судове засідання не з»явився подав
заяву про розгляд справи у його відсутність ( № 373/07 від 13.02.2008 року). Надав
заперечення № 372 від 13.02.2008 року, згідно якого Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
(надалі - Центр) не має
(і ніколи не мав) розпорядчих повноважень щодо призначення будь-яких грошових допомог, встановлених
законодавством для тієї чи іншої категорії громадян. Відповідно Центр не
призначав, і тим більше не визначав розмір щорічних
допомог до Дня Перемоги ОСОБА_1 як учаснику війни. Призначення соціальних допомог здійснювалося (і здійснюється управліннями праці та соціального захисту
населення районної, районної у міста Києві
та Севастополі державної адміністрації згідно з п. З Типового положення про управління праці та соціального захисту населення
районної, районної у місті Києві та Севастополі державної адміністрації,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.2000р. №1498. Згідно з п.4 Типового положення про головне
управління праці та соціального захисту
населення обласної, Київської міської державної адміністрації і управлінь праці та соціального захисту населення
Севастопольської міської державно; адміністрації,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України ви 29.09.2000р.
№1498, у 2004 - 2006 роках управління проводило роботу з надання адресної соціальної допомоги і підтримки
малозабезпечених громадян, у тому числі інвалідів; здійснювало контроль за правильністю і своєчасністю
призначення та виплати соціальних
виплат і допомоги, проведенням інших заходів соціального захисту
населення; здійснювало керівництво і контроль за роботою відповідних
підрозділів з нарахування та виплати соціальних виплат і допомоги. Вищезазначені функції закріплені за відповідними
управліннями і сьогодні - постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2007
№ 790. Щороку Головне управління своїм
наказом доручає Центру здійснити виплату
допомог ветеранам війни, перераховуючи для цього на спеціально відкриті рахунки
Центру в казначействі відповідну суму коштів із розрахунку на одну особу. а
також передаючи Центру списки отримувачів допомоги, у яких проти кожного отримувача зазначена сума до виплати. На виконання
доручення Головного управління Центр нараховує відповідні суми отримувачам, оформлює виплатні документи
і перераховує кошти уповноваженим банківським установам. Просять застосувати
при розгляді справи
за позовом ОСОБА_1
про стягнення недоотриманих сум
грошової допомоги строк давності, встановлений Кодексу адміністративного судочинства України, із
наслідками, передбаченими ст.
100 зазначеного нормативно-правового акта.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що
адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що позивач є учасником війни,
що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_1 видане 31.03.2003 року ( а.с. 6).

Дані
правовідносини регулюються ч. 5 ст. 14 Закону України “ Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту” щорічно до 5 травня
учасникам війни виплачується разова
грошова допомога у розмірі 3 мінімальних пенсій за віком.

Суд вважає, що позов в частині
стягнення недоотриманої суми одноразової допомоги за 2004 рік не підлягає
задоволенню, оскільки, позивач суду доказів поважності причин строку звернення
до суду із позовом за 2004 рік не надав та представники відповідачів
наполягають на застосуванні строку позовної давності, про що надали письмові
заяви;

- суд вважає, що позов в частині стягнення недоплаченої суми
одноразової грошової допомоги за 2005-2006 роки підлягає задоволенню
виходячи із наступного:

- Рішенням Конституційного Суду
України від 01.12.2004 р. № 20-рп/2004 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними),
положення статті 44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004
рік», якими встановлено, що у 2004 році виплата щорічної разової допомоги відповідно
до Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-ХІІ від 22.10.1993 року із
змінами і доповненнями здійснюється в меншому розмірі, чим передбачено цим
законом;

-
частиною 3 статті 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і
свобод;

- проаналізувавши рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 р.
№ 20-рп/2004, яким
визнано неконституційними положення статті 44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік», частину 3
статті 22 Конституції України, та враховуючи
те, що право на отримання разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» не залежить від розміру доходів отримувача чи наявності
фінансування з бюджету, а має безумовний характер, суд прийшов до
висновку, що необхідно задовольнити вимоги стосовно виплати недоплаченої щорічної грошової допомоги за
2005-2007 роки, оскільки, Верховна Рада України,
приймаючи Закон України «Про Державний бюджет України 2005 рік», Закон України «Про Державний бюджет України 2006 рік» та Закон України «Про
Державний бюджет України 2007 рік», знову обмежила соціальне право громадян, закріплене Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на отримання
разової грошової допомоги до 5
травня при наявності рішення Конституційного Суду України з аналогічного
питання, застосувавши до спірних правовідносин у даній частині ч.7 ст.9 КАС України, згідно якої: у разі відсутності
закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює
подібні правовідносини ( аналогія закону);

- мінімальна
пенсія за віком на 2005 рік встановлена в розмірі прожиткового мінімуму на одну особу,
яка втратила працездатність, що передбачено Законом України «Про затвердження
прожиткового мінімуму на 2005 рік», у розмірі 332,00 грн., тому недоплата за
2005 рік, яка підлягає стягненню на користь позивача, складає 946,00 грн. (332,00 х 3=
996,00 - 50 = 946 грн.);

- мінімальна
пенсія за віком на 2006 рік встановлена в розмірі прожиткового мінімуму на одну особу,
яка втратила працездатність, що передбачено Законом України «Про затвердження
прожиткового мінімуму на 2006 рік» у розмірі 350 грн. з 1 січня 2006 року та у розмірі 359
грн. з 1 квітня 2006 року, тому недоплата за 2006 рік, яка підлягає стягненню становить 1027 грн. ( 359 х 3
= - 50 = 1 027 грн.),

- в частині стягнення недоплаченої одноразової допомоги із відповідача Головного
управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної
адміністрації, підлягає задоволенню виходячи із наступного:

- постановами Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 рік № 486 „Про
забезпечення виплати у 2002 році разової грошової допомоги, передбаченої
Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” та від 31.03.2003 р. №
425 „Про забезпечення виплати у 2003 р. разової грошової допомоги, передбаченої
Законом України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”, а також ст. 17-1 Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що виплата разової грошової допомоги
здійснюється органами праці та соціального захисту населення, яке є
відповідачем за даним позовом;

- даний
обов'язок вказаних відповідачів також підтверджується п. 4 Типового положення про головне
управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської
державної адміністрації і управління праці та соціального захисту населення Севастопольської
міської державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету міністрів
України від 29.09.2000 року № 1498,
згідно якого у 2004 - 2006 роках управління проводило роботу з надання адресної
соціальної допомоги і підтримки малозабезпеченим громадян, у тому числі
інвалідів; здійснювало контроль за правильністю і своєчасністю призначення
та виплати соціальних виплат і допомоги, проведення інших заходів
соціального захисту населення; здійснювало керівництво і контроль за роботою
відповідних підрозділів з нарахування та виплати соціальних виплат і допомоги. Вищезазначені функції закріплені за
головним управлінням парці та соціального захисту населення і сьогодні - постановою Кабінету Міністрів України від
30.05.2007 року № 790;

- крім цього,
обов»язок відповідача Головного управління праці та соціального захисту
населення Черкаської обласної державної адміністрації здійснити нарахування та провести виплату
вказаних сум підтверджується
їх запереченням та запереченнями інших відповідачів;

- в частині
стягнення недоплаченої одноразової допомоги із відповідачів - Центру
по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної
державної адміністрації та
Управління праці та соціального захисту населення Монастирищенської районної
державної адміністрації не підлягає задоволенню, так як
нарахування вказаних виплат не входить до їх обов»язків у відповідності до наданих
заперечень та норм
діючого законодавства,

- разом з тим, оскільки, вказані
виплати перераховуються Центром, суд вважає за необхідне зобов»язати Центр
по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Черкаської обласної державної
адміністрації здійснити їх перерахування позивачу;

-
оскільки, підготовка документів на виплату одноразової допомоги покладена на управління
праці та соціального захисту населення Монастирищенської районної державної
адміністрації, а виплата проводиться через Центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної
державної адміністрації, що корегує
безпосередньо Головне управління праці
та соціального захисту населення
Черкаської обласної державної
адміністрації то вони є належними відповідачами у справі. Тому суд
вважає, що підстави для притягнення до розгляду справи інших органів виконавчої
влади, відсутні;

- суд вважає
твердження відповідачів про пропуск позивачем строку звернення до суду за
2005-2006 роки є безпідставними, так як ст. 99 КАС України передбачає не лише
річний термін звернення із адміністративним позовом, але і в строки,
встановлені іншими законами, яким є ст.257 ЦК України, яка підлягає
застосуванню при вирішенні майнових спорів.

Сторони
звільнені від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 55, 64 Конституції України, Законом України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ із змінами і доповненнями, Рішенням Конституційного Суду України від
01.12.2004 р. № 20-рп/2004, Рішенням Конституційного Суду
України від 9.07.2007 року № 6 - рп/2007,
ст.ст. 7, 8,
9,10, 11, п.1) ч.1
ст.17, 72, ст.99,
ст.100, 104-106, ч.4 ст. 128,
158-163, 185-186 КАС України, Постановою Кабінету Міністрів України
від 29.09.2000 року № 1498 “Про
затвердження типових положень про головне управління праці та соціального
захисту населення обласної, Київської міської державної адміністрації і
управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської
державної адміністрації і про управління праці та соціального захисту населення
районної, районної у містах Києві та Севастаполі державної адміністрації”, Постановою
Кабінету Міністрів України № 790 від 30.05.2007 року “Про затвердження
типових положень про Головне управління праці та соціального захисту населення
обласної, Київської міської, управління праці та соціального захисту населення
Севастопольської міської і про управління праці та соціального захисту
населення районної, районної у м. Києві та Севастаполі державної
адміністрації”, суд

п о с т а н о в
и в:

Позов задоволити
частково.

Стягнути
із Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської
обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 недоплачену разову грошову
допомогу за 2005-2006 роки в сумі 1 973 гривні 00 коп., зобов»язавши Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Черкаської обласної державної адміністрації здійснити їх перерахування.

В задоволенні
позову в іншій частині відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії повного
тексту постанови через Монастирищенський районний суд до Київського апеляційного адміністративного суду .

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Київського апеляційного адміністративного суду через
Монастирищенський районний суд.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Суддя: Н.В. Мазай