Справа № 22-а-839/2008
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2008-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
суддя Тимошенко К.В.
суддя Подобайло З.Г.
Постанова

Іменем України

12 березня 2008 року

№ 22-а-839/08

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Сіренко О.І.

Суддів - Подобайло З.Г., Григоров А.М.

при секретарі: Косян В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Кременчуцької ОДПІ на постанову господарського суду Полтавської
області від 20 вересня 2007 року по справі № 9/12

за позовом СПДФО ОСОБА_1

до Кременчуцької ОДПІ

про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення

встановила:

Позивач , суб'єкт підприємницької діяльності
- фізичної особи ОСОБА_1, до Кременчуцької об'єднаної державної податкової
інспекції, м. Полтава про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення
№/0/1767 від 29.12.2006р. про визначення суми податкового
зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі - 153509,0 грн. та суми
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 76754,50грн.

Постановою господарського суду Полтавської
області від 20 вересня 2007 року по
справі № 9/12 за позовом СПДФО ОСОБА_1 до Кременчуцької ОДПІ про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення, позовні вимоги задоволені.

Кременчуцька ОДПІ не погоджується з вказаною
постановою, подала апеляційну скаргу, вважає, що постанова прийнята з
порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме : ст. 159 КАС
України - не забезпечено "повного і всебічного з'ясування обставин в
адміністративній справі", тобто винесене рішення є необґрунтованим, крім
того скаржник зазначає, що за результатами перевірки правильності формування
податкового кредиту п/п ОСОБА_1 встановлено, що позивачем віднесено до складу
податкового кредиту за 2005 р. суми ПДВ, які документально не підтверджуються в
сумі 153509 грн., що судом не враховано при винесенні рішення.

Враховуючи вищевикладене, скаржник просить
суд апеляційної інстанції скасувати постанову господарського суду Полтавської
області від 20.09.07р. по справі №9/12. Прийняти нове судове рішення, яким
позивачу в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні
заперечує проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вважає постанову суду
першої інстанції законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши матеріали справи, постанову суду першої
інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої
інстанції виходив з того, що прийняте
податковим органом оскаржуване податкове повідомлення-рішення
№/0/1767 від 29.12.2006р. про визначення суми податкового
зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі - 153509,0 грн. та суми
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 76754,50грн. за результатами
висновків акту планової документальної
перевірки дотримання вимог податкового законодавства фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 за
період з 01.07.2004р. по 30.06.2006р. від 15.12.2006р. №183/17-200/,
в якому констатовано порушення позивачем пп.7.2.3 п.7.2, пп.7.4.5 п.7.4. ст.7
ЗУ „Про податок на додану вартість" в результаті чого занижено податок на
додану вартість за 2005р. у сумі 153509,0 грн., в т.ч. за лютий - 17814,0 грн.,
за березень - 27520,0 грн., за квітень - 14665,0 грн.. за травень - 15789,0
грн., за червень -18795,0 грн., за липень - 29098,0 грн., за серпень 29828,0
грн. підлягає скасуванню, оскільки суми ПДВ, віднесені позивачем до складу
податкового кредиту по господарській
операції з ПП „Укрресурспром", м.Київ згідно договору купівлі-продажу від
18.01.2004р. №4П/0, укладеного між Позивачем та ПП „Укрресурспром",
м.Київ, підтверджені податковими накладними, сума ПДВ в складі вартості товару
була сплачена позивачем постачальнику - ПП „Укрресурспром", м.Київ згідно
копій виписок з банківського рахунку.

Такий висновок суд першої інстанції зробив
з посиланням на п. 1.7 ст. 1,
пп. 7.4.1 п. 7.4, пп. 7.4.5 п.7.4,
пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» ,
не прийнявши посилання податкового органу в обґрунтування своїх заперечень
проти позову на рішення Святошинського
районного суду м.Києва" від 29.12.2005р. про визнання недійсними
установчих документів ПП „Укрресурспром", яке не може підтверджувати відсутність у позивача права
на відшкодування з бюджету ПДВ, оскільки апеляційний суд
м.Києва ухвалою від 16.02.2007р. скасував рішення
Святошинського районного суду м.Києва від 29.12.2005р. Крім того,
судом враховано, що рішення Святошинського районного суду від
30.03.2005р. по справі №2-1414-1 про визнання недійсними Статуту та Свідоцтва
про реєстрацію платника податку на додану вартість ПП „Укрресурспром", яке
скасоване ухвалою Апеляційного суду м.Києва 19.01.2006р.

Однак, колегія суддів не може погодитися з
таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлені
обставини справи про те, що за результатом планової документальної перевірки
дотримання вимог податкового законодавства
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 за період з 01.07.2004р. по
30.06.2006р. Кременчуцькою ОДПІ складено акт від 15.12.2006р.
№183/17-200/, в якому констатовано порушення позивачем пп.7.2.3
п.7.2, пп.7.4.5 п.7.4. ст.7 ЗУ „Про податок на додану вартість" в результаті
чого занижено податок на додану вартість за 2005р. у сумі 153509,0 грн., в т.ч.
за лютий - 17814,0 грн., за березень - 27520,0 грн., за квітень - 14665,0 грн..
за травень - 15789,0 грн., за червень -18795,0 грн., за липень - 29098,0 грн.,
за серпень 29828,0 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки
Кременчуцькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення №/0/1767
від 29.12.2006р. про визначення суми податкового зобов'язання по податку на
додану вартість у розмірі - 153509,0 грн. та суми штрафних (фінансових) санкцій
у розмірі 76754,50грн.

Перевіркою правильності визначення
податкового кредиту за 2005р. встановлено порушення п/п ОСОБА_1 п.п.7.2.3 п.7.2
ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від
03.04.97р. до складу податкового кредиту по ПДВ за лютий, березень, квітень,
травень, червень, липень 2005 року включено податкові накладні, отримані від ПП
"Укрресурспром" (і.п.н. 77, м. Київ) та включені по
податкових декларацій з податку на додану вартість.

З матеріалів справи вбачається, що між ФОП ОСОБА_1 та ПП „Укрресурспром" в
особі директора ОСОБА_2 м.Київ був
укладений договір купівлі-продажу від 18.01.2004р. №4П/0, контрагентом позивача
були виписані податкові накладні, які віднесені позивачем до складу податкового
кредиту, сума ПДВ в складі вартості товару була сплачена позивачем своєму
постачальнику - ПП „Укрресурспром", м.Київ ( том 1 а.с.17).

Податкові накладні , які віднесені позивачем
до складу податкового кредиту підписані
від імені ПП„Укрресурспром" ОСОБА_2
( том 1 а.с.18- 124).

Рішенням Святошинського районного суду м.
Києва від 30 березня 2005 року за
позовом ОСОБА_3 (ОСОБА_2) до ПП„Укрресурспром" , третя особа податковий орган, визнано недійсними
установчі документи ПП "Укрресурспром». Ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 19 січня 2006 року за
апеляційною скаргою ТОВ «Постулат» вказане рішення скасоване та закрито
провадження у справі ( том 1 а.с. 126-127,178-180) .

Рішенням Святошинського районного суду м.
Києва від 29.12.2005 року за позовом ОСОБА_3
до ПП„Укрресурспром" ,
треті особи податковий орган, визнано
недійсними статут підприємства та свідоцтво платника ПДВ з моменту реєстрації
ПП "Укрресурспром». Підставою прийняття такого рішення були встановлені судом фактичні обставини справи,
що фактично ОСОБА_3 ( раніше ОСОБА_2 змінив прізвище 27.06.03 р. після
реєстрації шлюбу) ніякого відношення до створення та діяльності
ПП„Укрресурспром" не має,
фінансово-господарську діяльність не проводив та не призначав нікого на посаду
директора підприємства, невстановлена особа скористалась документами
підприємства та здійснювала фінансово-господарську діяльність не маючи на це
законних підстав ( том 1 а.с. 194).

Вказане рішення Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 16 лютого 2007 року за апеляційною
скаргою ТОВ «Постулат» скасоване та закрито провадження у справі з тих підстав,
що позовна заява від імені ОСОБА_3 подана на підставі доручення від
11.08.2005р. ОСОБА_4 Ухвалою
Апеляційного суду м.Києва
від 19.01.2006р. встановлено, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і цей
факт, відповідно до ст.61 ЦПК не підлягає доказуванню. Окрім того, в
матеріалах справи є повідомлення Відділу
РАЦС Житомирського міського
управління юстиції від 25.01.07р. з
якого вбачається, що в архіві зберігається
актовий запис про смерть №2491 від 13.09.2005р. на гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 .
справу розглянуто 29.12.2005р. за участю представника позивача ОСОБА_4, який на той час не мав повноважень, оскільки відповідно до ст.248 ЦК зі смертю особи, яка видала довіреність, припиняється представництво ( том 2,
а.с.18).

Згідно із п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 З У
"Про податок на додану вартість» не підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними.

Відповідно до ч. 3 пп. 7.2.3. п. 7.2 ст. 7
Закону України „Про податок на додану вартість" податкова накладна є
звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Частиною 2 статті 9 Закону України „Про
бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено
обов'язкову наявність такого реквізиту первинного облікового документу як
особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала
участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 1.1 Положення про
документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. №88 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.95 р. N 168/704, до первинних документів
бухгалтерського обліку встановлені обов'язкові вимоги, тобто необхідні
реквізити: назва підприємства, установи, назва документа, код форми, дата,
місце складання, зміст господарської операції та її вимірники, посади, прізвища
і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і
складання первинного документа.

Згідно положень п.18 Порядку заповнення
податкової накладної, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації
України від 30 травня 1997 р. № 165 всі
складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою
платником податку здійснювати поставку товарів (послуг), та скріплюються
печаткою такого платника податку - продавця .

Таким чином, одним з обов'язкових реквізитів
податкової накладної є

особистий підпис та інші дані, що дають змогу
ідентифікувати уповноважену

особу, яка брала участь у здійсненні
господарської операції.

Згідно реєстраційних документів керівником і
головним бухгалтером ПП „Укрресурспром" повинен бути гр. ОСОБА_2, який у
2004 році змінив прізвище на ОСОБА_3 та одержав паспорт НОМЕР_1, виданий
ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується заявою про видачу паспорта, форма №1.

Колегією суддів встановлено, що на дату
підписання податкових накладних за період з 01.07.2004р., відповідно яких
проведено нарахування, гр. ОСОБА_2 змінив прізвище на ОСОБА_3, але підписував
дані накладні іншим прізвищем , тому
дані накладні не можуть бути прийняті судом як доказ.

Стосовно податкових накладних за період з
01.08.2005р. , відповідно яких проведено нарахування, колегією суддів
встановлено, що гр. ОСОБА_2 (після зміни прізвища - ОСОБА_3 ) був померлим, тому дані накладні не могли
бути ним підписані в зазначені дати.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку,
що дані накладні , підписані гр. ОСОБА_2 (після зміни прізвища - ОСОБА_3 ) не відповідають фактичним даним та не
можуть бути такими, що підтверджують податковий кредит.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права та процесуального права , що призвело до неправильного вирішення справи
та є підставою для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення нового
рішення відповідно положень ч.1 ст. 202
КАС України, яким слід у позові відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, ст. 202, 205,
207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу Кременчуцької ОДПІ
задовольнити.

Постанову господарського суду Полтавської
області від 20 вересня 2007 року по справі № 9/12 скасувати.

В позові СПДФО ОСОБА_1 відмовити

Постанова набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця,
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Повний
текст виготовлено та підписано 17 березня 2008 року.

Головуючий
Сіренко О.І.

Судді
Подобайло З.Г.

Григоров А.М.