Справа № 22а-1913/2008
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2008-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький апеляційний
адміністративний суд
У Х В А Л А

Іменем України

« 11 » квітня 2008 року
справа № 22а-1913/08

м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Геращенка
І.В.

суддів Міронової Г.М., Сіваченко І.В.

при секретарі судового засідання
Скопинській А.О.

за участю представників сторін:

від позивача
- ОСОБА_1

від
відповідача
- ОСОБА_2 - довір. від 08.01.2008
року № 02-18-0006

від третьої
особи:

1. Відділ земельних ресурсів у м.
Торезі - ОСОБА_3 - довір. від 11.04.2008 року № 163

2. КП “Житлокомунсервіс” - не
з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1

на постанову Торезького
міського суду Донецької області

від 03.12.2007 року

по справі № 2а-108/07

за позовом Суб”єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1

до відповідача Торезької міської ради Донецької області

третя особа:

1. Відділу земельних ресурсів у м. Торезі Донецької області

2. Комунальне підприємство “Житлокомунсервіс”

про визнання незаконною бездіяльність, визнання незаконнми та скасування
рішення, зобов”язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Суб”єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1
звернулась до Торезького міського суду Донецької області з позовною заявою до
Торезької міської ради про визнання незаконним рішення від 11.08.2004 року №
684 про відмову у підготовці проекту землеустрою по відводу земельної ділянки
площею 225 кв.м літнього майданчика,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1; зобов”язання надати дозвіл на підготовку
проекту землеустрою по відводу земельної ділянки площею 225 кв.м літнього
майданчика, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (з урахуванням змін - а.с.86,
94).

Ухвалою від 06.09.2007 року до участі у справі в якості
третіх осіб долучені Комунальне підприємство “Житлокомунсервіс” та Відділ
земельних ресурсів у м. Торезі Донецької області.

Постановою Торезького міського суду від 03.12.2007 року у
справі № 2а-108/07 (суддя Сенчишин Ф.М.) в задоволенні позовної заяви
відмовлено.

Позивачем подана апеляційна скарга, в якій вона просить
скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким визнати незаконною
бездіяльність відповідача щодо ненадання дозволу на виготовлення проекту
землеустрою, зобов”язати відповідача надати дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує невірним
застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права.

Вказує на те, що відповідачем обгрунтованної відповіді на
її звернення щодо підготовки проекту землеустрою не надано, цільове призначення
спірної земельної ділянки нею не змінювалось, первісний вибір й обстеження
земельної ділянки здійснювався комісією, ділянка призначалась для
обслуговування кафе з прилеглим майданчиком, відповідач прийняв рішення про
погодження місця розташування земельної ділянки, їй наданий кадастровий номер,
встановлений розмір земельної ділянки - 440 кв.м.

Враховуючи наведене, позивач дійшов висновку про
неправомірність відмови в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

Дослідивши
матеріали справи, колегія суддів встановила.

Суб”єкт підприємницької діяльності - фізична
особа ОСОБА_1 на праві приватної власності володіє нежилою
будівлею кафе “Елізабет”, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

З метою оформлення права на користування земельною
ділянкою для обслуговування кафе з прилеглим майданчиком, ОСОБА_1 у 2003 році
звернулась до Торезької міської ради.

Комісією міської ради здійснений відбір та обстеження
земельної ділянки та прийняте рішення, що обстежена земельна ділянка площею 440
кв. метрів, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, придатна для обслуговування
кафе з прилеглим майданчиком, ділянка надана в користування на умовах оренди
(а.с. 6).

Місце розташування земельної ділянки погоджено з
відповідними інженерними службами міста, та управління водоканалу в графі
висновки (зауваження, умови у тому числі у виді додатків) зазначило: “В районі
забудови знаходиться охоронна зона водоводу діаметром 200 міліметрів” (а.с. 7)
.

27 січня 2004 року на сесії Торезької міської ради
прийняте рішення попередньо погодити ОСОБА_1 місце розташування земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 440 кв. метрів (кадастровий
номер НОМЕР_1, код цільового використання по КВЕД -50.30.2 - кафе), із земель
Торезької міської ради, з урахуванням висновків міських органів та служб, для
розміщення та обслуговування кафе з прилеглим майданчиком (а.с. 8).

11 серпня 2004 року ОСОБА_1 звернулася до Торезької
міської ради із заявою (вх. № 684) з проханням дати дозвіл на підготовку
проекту землеустрою з відводу земельної ділянки площею 440 кв. м для
обслуговування кафе з прилеглим майданчиком, розташованої за адресою: АДРЕСА_1
(а.с. 9).

Листом від 17.01.2004 року № 02-13/1вих-79 позивачу
повідомили, що:

- відвести в користування на умовах короткострокової
оренди земельну ділянку під кафе площею 215 кв. метрів можливо за умови
використання її за цільовим призначенням;

- земельна ділянка, що прилягає до території кафе з
південно - західної сторони, розміром 23,2 х 9,7 м (площею 225 кв.м), що є
внутрішньодворовою зеленою зоною, може бути надана в користування на умовах
короткострокової оренди за умови збереження її цільового призначення
(озеленення) без права здійснення будь яких земляних, будівельних робіт та
дотримання вимог ПУВКХ та Торезького РЕМ у відповідності до вимог п.п. 8.11,
8.17 ДБН-92 "Містобудування. Планування та забудова міських та сільських
поселень" (оскільки на вказаній території пролягає водовід діаметром 200
мм та електричні мережі) (а.с. 8а).

14 жовтня 2004 року ОСОБА_1 звернулась до міської ради з
заявою про надання дозволу на підготовку технічної документації із землеустрою
для переоформлення права користування земельною ділянкою, площею 215 кв.м,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, для обслуговування кафе у зв'язку з
переходом права власності на нежилу будівлю кафе, у зв'язку з чим рішенням
сесії міської ради ділянка надана ОСОБА_1 в оренду строком на 49 років в межах
попередньо погодженої земельної ділянки.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи,
встановлених судом першої інстанції та апеляційним судом, заявник скарги вказує
на порушення норм матеріального права, та просить визнати незаконною бездіяльність
щодо ненадання їй дозволу на підготовку проекту землеустрою та зобов'язати
надати їй такий дозвіл.

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не
підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті
вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією
та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий
порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Відповідно до Конституції України систему та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і
відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України “Про місцеве
самоврядування”, відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 та ст. 33 якого до повноважень міських рад у галузі земельних відносин
на території міст належить розпорядження землями територіальної громади.

Аналогічне право закріплено п. “а” ст. 12 Земельного
кодексу України.

Відповідно до ст. 116 та 125 Земельного кодексу України
громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування
земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Тобто, відповідач спірних правовідносинах є суб¢єктом владних повноважень, на якого Конституцією та Законами України
покладені обов¢язки щодо передання у власність, надання в
постійне користування та оренду, продаж, викуп земельних ділянок, припинення
права користування та права власності на ці земельні ділянки, а також
узгодження місць розташування об'єктів на земельних ділянках.

Згідно ст. 123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок юридичним
особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів
виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення
цих ділянок.

Юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне
користування із земель державної або комунальної власності, звертається з
відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради.

До клопотання про відведення земельної ділянки додаються
матеріали, передбачені частиною п'ятнадцятою статті 151 цього Кодексу, а саме,
документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце розташування.

Відповідна районна державна адміністрація або сільська,
селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на
розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Проект відведення земельної ділянки погоджується із
землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної
спадщини і після одержання висновку державної

землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають,
подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної,
міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх
повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної
ділянки.

На виконання наданих повноважень та положень Земельного
Кодексу України рішенням Торезької міської ради від 27.02.2002р. № ІІІ/30-13
затверджений Тимчасовий порядок передачі земельних ділянок в оренду і надання у
постійне користування фізичним і юридичним особам в населених пунктах на
території Торезької міської ради, пунктом 2.1 якого встановлено, що фізична або
юридична особа, зацікавлена у набутті права оренди або постійного користування
земельною ділянкою, звертається у відповідну раду з клопотанням про надання
дозволу на підготовку матеріалів погодження місця розташування об'єкту. У
клопотанні вказується площа, цільове використання та бажане місце розташування
об'єкта на території міста.

Згідно п. 2.11 зазначеного Тимчасового порядку, на
підставі поданих документів (після погодження міською радою місця розташування
об'єкта), міський, селищний голова або його заступник в місячний строк надають
замовнику дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки, який
направляється до Торезького міського відділу земельних ресурсів для
опрацювання.

Як свідчать матеріали справи, відділ містобудування та
архітектури не погоджував відвід земельної ділянки для розташування літнього
майданчика, оскільки ця територія у відповідності до містобудівної документації
міста відноситься до зеленої зони, на підставі чого листом від 17.01.2004 року
№ 02-13/1вих-79 позивачу повідомили про можливість відвести в користування на
умовах короткострокової оренди спірну земельну ділянку за умови використання її
за цільовим призначенням.

Таким чином, відповідач, відмовляючи ОСОБА_1 в наданні
дозволу на підготовку проекту землеустрою, діяв в межах повноважень, наданих
йому чинним законодавством України.

Колегія суддів вважає, також, обґрунтованим висновок суду
першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовної заяви в частині визнання
недійсним рішення від 11.08.2004р. № 684, враховуючи наступне.

Як встановлено в ході апеляційного розгляду, наведене
рішення органу місцевого самоврядування не існує в природі, оскільки № 684 від
11.08.2004 року - вхідний номер, за яким зареєстрована заява ОСОБА_1

Як що б таке рішення існувало, то дійсно, за вимогами
Земельного Кодексу України відмову органів місцевого самоврядування або органів
виконавчої влади у наданні земельної ділянки в користування або залишення
клопотання без розгляду в установлений строк може бути оскаржено в судовому
порядку.

Строки
звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав встановлені
Главою 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України
для звернення
до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про
порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст.
100 Кодексу адміністративного судочинства України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому
наполягає одна із сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 100
КАС України якщо суд визнає причину пропущення
строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Позивач під час судового розгляду
позову в суді першої інстанції не скористався своїм правом і відповідну заяву
до суду не подав, тому суд не мав підстав для поновлення строку та відмовив у
задоволенні позову.

Колегія суддів вважає необгрунтованною вимогу заявника
скарги щодо визнання бездіяльності відповідача незаконною, оскільки ця вимога у
суді першої інстанції, враховуючи уточнення, не заявлялась, тому апеляційний
суд, в розумінні ст. 11 та ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства
України, не має підстав вийти за межі позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України,
Земельним кодексом України, Законом України “Про місцеве самоврядування”, ст.2,
ст. 9, ст. 11, ст. 160, ст. 167, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п. 1
ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Торезького міського суду Донецької області від
03.12.2007 року у справі № 2а-108/07 -
залишити без задоволення.

Постанову Торезького міського суду Донецької області від 03.12.2007 року у
справі № 2а-108/07 за позовом ОСОБА_1 до
Торезької міської ради, треті особи Комунальне
підприємство “Житлокомунсервіс” та Торезький міський відділ земельних ресурсів
про визнання незаконним рішення від 11.08.2004 року № 684 про відмову у
підготовці проекту землеустрою по відводу земельної ділянки площею 225
кв.м літнього майданчика, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1; зобов”язання надати дозвіл на підготовку проекту
землеустрою по відводу земельної ділянки площею 225 кв.м літнього майданчика,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - залишити без змін.

Ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду за
наслідками апеляційного провадження вступає в законну силу з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням
суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до
статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

У судовому засіданні 11.04.2008 року проголошений повний
текст ухвали.

Головуючий суддя І.В.Геращенко

Судді Г.М.Міронова

І.В.Сіваченко

З оригіналом згідно

головуючий І.В.Геращенко