Справа № 22а-422/2008
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А Іменем України

08.04.2008 р.

Справа №22а-422/08×

Київський апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого: Бєлової
Л.В.

суддів: Усенко
В.Г.,

Малиніна В.В.

при секретарі: Джуринській
Н.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Києві справу за апеляційною скаргою відповідача -
Шевченківської районної у м. Києві ради на постанову Шевченківського районного
суду м. Києва від 16 березня 2007 року по справі за позовом першого заступника
прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах ОСОБА_1до Шевченківської
районної у м. Києві ради про скасування підпункту 35 додатку № 1 до рішення №
91, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2007 року перший
заступник прокурора Шевченківського району м. Києва звернувся до суду в
інтересах ОСОБА_1. з позовом до Шевченківської
районної у м. Києві ради про скасування підпункту 35 додатку № 1 до рішення №
91, мотивуючи свої вимоги тим, що п/п 35 додатку 1 рішення Шевченківської
районної у м. Києві ради №91 від 31.10.06р. «Про приватизацію об'єктів
комунальної власності Шевченківського району м. Києва» суперечить вимогам
законодавства України, що призводить до протиправного позбавлення гарантованого
Конституцією права громадян на володіння, користування та розпорядження
власністю, та підлягає скасуванню.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16
березня 2007 року позовні вимоги першого заступника прокурора Шевченківського
району м. Києва в інтересах ОСОБА_1задоволено:

- визнано незаконним та скасовано
підпункт 35 додатку №1 до рішення Шевченківської районної у м. Києві ради «Про
приватизацію об'єктів комунальної власності Шевченківської районної у м. Києві
ради «Про приватизацію об'єктів комунальної власності Шевченківського району м.
Києва».

Не
погоджуючись із вказаною постановою суду, відповідачем - представником
Шевченківської районної у м. Києві ради було подано заяву про апеляційне
оскарження та апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції
було порушено норми процесуального права та просить скасувати постанову
Шевченківського районного суду м. Києва
від 06.10.2006 року по справі №2а-467/2007 повністю та залишити без розгляду
позовну заяву.

Заслухавши суддю-доповідача, зявившихся учасників
процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду першої інстанції -
без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції при прийнятті
рішення задовольнив позовні вимоги, виходив з того, що відповідний підпункт
рішення Шевченківської районної у м.
Києві ради був визнаний незаконним та таким, що підлягає скасуванню, виходячи з
наступного.

Так,
судом першої інстанції встановлено, що вирішуючи питання про приватизацію СПД
ОСОБА_2нежитлового приміщення площею 43,1 кв. м поАДРЕСА_1шляхом викупу, не було
отримано згоду співвласників будинку, що потягло порушення їх прав.

З
такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується,
виходячи з наступного.

В матеріалах справи є наявний висновок
спеціаліста КНДІСЕ №6638 від 07.08.2006 року, з якого вбачається, що підвальні
приміщення житлового будинкуАДРЕСА_1, рішення про продажу яких прийнято
відповідачем, за визначенням є допоміжними.

Відповідно до п. 2 ст. 10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового фонду» №2482-XII від 19 червня
1992 року, передбачено,
що власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками
допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього
благоустрою і зобов'язані братии участь у загальних витратах,
пов'язаних з утриманням
будинку і прибудинкової території
відповідно до своєї
частки у майні будинку. Допоміжні
приміщення передаються у власність
квартиронаймачів безоплатно і
окремо приватизації
не підлягають.

Правовий режим майна, яке перебуває
у спільній сумісній власності врегульований Цивільним кодексом України вiд
16.01.2003 № 435-IV.

Так, п. 2 ст. 355 ЦК України передбачає, що майно може
належати особам на праві спільної часткової або на праві сумісної власності.

Стаття
369 ЦКУ визначає порядок здійснення права спільної сумісної власності.

Відповідно
до п. 2 ст. 369 ЦК України розпорядження майном, яке є у спільній сумісній
власності здійснюється за згодою всіх співвласників. Уразі вчинення одним із
співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він
вчинений за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення
правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному
посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і
нотаріально посвідчена.

Отже,
дана стаття ЦК України встановлює презумпцію того, що у випадку вчинення одного
із співвласників правочину щодо розпорядження майном, яке перебуває у спільній
сумісній власності, він вважається таким, що вчинений за згодою всіх
співвласників. Проте такий правочин може бути визнаний недійсним у разі
встановлення факту незгоди інших співвласників на укладення такого правочину
одним із них. Правовою підставою для цього є п. 4 ст. 369 ЦКУ, який передбачає,
що правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із
співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого
співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин,
необхідних повноважень.

Крім
того, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 02.03.2004 року N 4-рп/2004 передбачено, що набуте громадянами право на
квартири державного житлового фонду та належні до них допоміжні приміщення є
непорушним, забезпечується державою і
захищається судом.

Відповідно до Конституції України всі суб'єкти
права власності рівні перед законом.
У багатоквартирних будинках, де
не всі квартири
приватизовані чи приватизовані повністю, власник
(власники) неприватизованих квартир
(їх правонаступники) і
власники приватизованих квартир багатоквартирного будинку
є рівноправними співвласниками допоміжних
приміщень. Вони є
рівними у праві
володіти, користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями. Ніхто
з власників квартир не має пріоритетного
права користуватися та розпоряджатися
цими приміщеннями, в
тому числі і
з питань улаштування
мансард, надбудови поверхів і т.ін.

Допоміжні приміщення передаються безоплатно
у спільну власність громадян одночасно
з приватизацією ними
квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків.
Підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не
потребує здійснення
додаткових дій, зокрема
створення об'єднання співвласників багатоквартирного
будинку, вступу до нього.

Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на
надбудову поверхів, улаштування
мансард у багатоквартирних будинках, на
вчинення інших дій
стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується
відповідно до законів
України, які визначають правовий
режим власності.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами України.

Щодо вимоги апелянта про залишення без
розгляду позовної заяви першого заступника прокурора Шевченківського району м.
Києва в інтересах ОСОБА_1 , колегія Київського апеляційного адміністративного
суду вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, апелянтом не були подані докази в
підтвердження того факту, що адміністративна справа за позовом ОСОБА_1до
Шевченківської районної у м. Києві ради про визнання незаконними дій, рішень та
розпоряджень знаходиться в провадженні іншого суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Київського апеляційного адміністративного суду вважає, що ухвала суду першої
інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального
права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої
інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв'язку з чим підстав її скасування не вбачається.

Керуючись
ст. ст. 160, 199, 200, 205, 206, КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача - Шевченківської районної у м. Києві ради на
постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 16 березня 2007 року -
залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 16
березня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення
та може бути оскаржена протягом одного
місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду.

Головуючий суддя

Судді