Справа № 2А-99/2008
Суддя: Бобровський І. М.
Дата ухвалення: 2008-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2А-99/2008р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
квітня 2008 року Южноукраїнський міський
суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді
БОБРОВСЬКОГО І.М.

при секретарі ПЕТРЕНКО О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську
справу в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення у м. Южноукраїнську про стягнення
недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення

ВСТАНОВИВ:

25
лютого 2008 року ОСОБА_1. звернувся до
суду з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення у
м. Южноукраїнську про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на
оздоровлення. Мотивує свої вимоги тим, що в 2007 році звернувся з заявою до
відповідача про виплату йому як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 3
категорії щорічну грошову допомогу на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат. Управління праці та
соціального захисту населення у м. Южноукраїнську відмовило в у виплаті
належної суми. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по
щорічній допомозі на оздоровлення за 2003-2006 роки в сумі 6500 гривень.

Позивач
в судове засідання не з'явився.
В справі достатньо доказів для її розгляду по суті і немає необхідності в
особистих поясненнях позивача, тому суд вважає можливим розглянути справу за
відсутності позивача.

Представник
відповідача проти позову заперечує. Пояснила, що при нарахуванні щорічної допомоги на оздоровлення
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Управління праці
та соціального захисту населення у м. Южноукраїнську керувалось постановами
Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні
виплати особам які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та від 12
липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно до вказаних постанов
виплати було здійснено в повному обсязі. Крім того Законами України «Про
Державний бюджет України на 2006 рік», «Про Державний бюджет України на 2007
рік» було зупинено дію ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Просить
також застосувати позовну давність.

Вислухавши
представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідач
не заперечує проти того, що ОСОБА_1. є ліквідатором наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС третьої категорії.

Таким
чином, згідно до ч. 3 ст. 72 КАС України, ця обставина може не доказуватись
перед судом.

Згідно
до пояснень представника з 2000 року по
2005 рік відповідачем було виплачено
позивачу по 26 гривень 70 копійок компенсації, в 2006 та 2007 роках виплачено
по 100 гривень компенсації. При цьому Управління праці та соціального захисту
населення у м. Южноукраїнську посилається на постанови Кабінету Міністрів
України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та від 12 липня 2005 року №
562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Проте
погодитись з подібним розрахунком щорічної допомоги на оздоровлення неможна.

Згідно
до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» «Щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в таких розмірах:
учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії
- п'ять мінімальних заробітних плат». Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що
щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх
проживання органами соціального захисту населення.

Посилання
відповідача на постанови Кабінету Міністрів України не можуть братись до уваги
оскільки Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» не уповноважено Кабінет Міністрів
зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір допомоги на
оздоровлення, встановлений Законом.

Частиною
1 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було встановлено, що конкретні
розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій (передбачених цим Законом)
підвищуються Кабінетом Міністрів відповідно до зміни індексу вартості життя і
зростання мінімальної заробітної плати.

Згідно
до ст. 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що дія положень
цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення
змін до цього Закону.

Таким
чином судом встановлено, що позивач, як
учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії,
має право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі трьох мінімальних
заробітних плат.

Визначаючи
суму заборгованості відповідача, суд виходить з положень ч. 3 ст. 99 КАС
України, яка передбачає, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим
Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли
особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Таким
чином судовому захисту, на підставі ст. 257 ЦК України, згідно до заявлених
позовних вимог, підлягають права позивачки на отримання щорічної допомоги на
оздоровлення за 2005 та 2006 роки.

Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати
на початок 2005 та 2006 року, суд застосовує наступний розрахунок.

З
1 січня 2005 року розмір мінімальної заробітної плати становив 262 гривні на
місяць. Щорічна допомога становить за 2005 рік 262 гривні х на 3 = 786 гривень
за мінусом отриманих 26 гривень 70 копійок, остаточно 759 гривень 30 копійок.

З
1 січня 2006 року розмір мінімальної заробітної плати становив 350 гривень на місяць.

Щорічна допомога становить за 2006
рік 350 гривень х на 3 = 1050 гривень за мінусом отриманих 100 гривень,
остаточно 950 гривень.

Таким
чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягає не отримана допомога
на оздоровлення за 2005, 2006 роки в сумі 759 гривень 30 копійок + 950 гривень,
а разом 1709 гривень 30 копійок.

Згідно
до ст. 94 КАС України стягненню з відповідача на користь держави підлягає
судовий збір в сумі 51 гривні.

Керуючись
ст.ст. 159, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення у м. Южноукраїнську про
стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення задовольнити
частково.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення у м. Южноукраїнську на
користь ОСОБА_1 1709 гривень 30 копійок.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення у м. Южноукраїнську на
користь держави 51 гривню судового збору.

Заява
про апеляційне оскарження постанови може бути подана до Одеського апеляційного
адміністративного суду, шляхом подачі до Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області протягом 10 днів з дня проголошення. Апеляційна скарга на
постанову подається протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя: І.М.
Бобровський