Справа № 22-а-4337/2008
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2008-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22-а-4337/08
головуючий суддя у 1-ій
інстанції - Мазниця А.А.
(справа
№2а-267-07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
- судді Мартиненка О.В
(доповідач),

суддів
- Поплавського В.Ю., Уханенка
С.А.,

при секретарі судового засідання - Усевич Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від
07 серпня 2007 року по справі №2а-267/07 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом
до Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська, в
якому просила суд:

- визнати дії відповідача в частині розрахунку суми
податку на прибуток фізичних осіб, що підлягає поверненню позивачці з бюджету
неправомірними;

- зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок суми податку на прибуток фізичних осіб, що
підлягає поверненню позивачці з бюджету, відповідно до вимог чинного
законодавства;

- стягнути з відповідача на користь позивачки за
результатом перерахунку суму податку на прибуток фізичних осіб у повному
обсязі, а саме доплатити позивачці 54, 42 грн.;

- стягнути з відповідача на користь позивачки штраф за
несвоєчасне повернення суми надмірно сплаченого податку з доходів фізичних осіб
у розмірі 100% від такої суми, що складає 54, 42 грн.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська
від 07 серпня 2007 року адміністративний позов задоволено.

Відповідач, не
погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою,
в якій просить скасувати постанову Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 07 серпня 2007
року та постановити нову ухвалу з
направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Апеляційну скаргу мотивовано порушенням судом процесуального права.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю
Українсько-Ізраїльського підприємства з іноземними інвестиціями «ЕНЕКО» (а.с.
8) позивачці за період з 01 січня по
31 грудня 2006 року був нарахований
сукупний доход в сумі 11960,53 грн., з якого підприємством були утримані збір до Пенсійного фонду України та внески до фондів
загальнообов'язкового державного соціального страхування у загальній
сумі 418,63 грн.

Згідно з п. 3.5 Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» при нарахуванні доходів у вигляді
заробітної плати об'єкт оподаткування визначається як нарахована сума такої
заробітної плати, зменшена на суму збору до Пенсійного фонду України та внесків
до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, які
відповідно до закону справляються за рахунок доходу найманої особи.

З урахуванням вказаної норми закону сума сукупного
доходу, з якого справлявся податок з доходів фізичних осіб, згідно
довідки підприємства, склала 11541,90
гривень, а сума утриманого податку склала 1500,47 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі додатку
від 31.10.2006 року до договору страхування життя поліс № 100005697 від
16.01.2004 року (а.с. 12,13)
позивачка 23 листопада 2006 року сплатила на рахунок ЗАТ «Американська компанія
страхування життя АІГ Життя-Україна»
загальний річний страховий внесок у сумі 3.794 грн., що підтверджується
квитанцією № 26 (а.с. 10).

Згідно п.1.16. ст. 1 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» податковий кредит - сума (вартість) витрат, понесених
платником податку - резидентом у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у
резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року (крім витрат на
сплату податку на додану вартість та акцизного збору), на суму яких
дозволяється зменшення суми його загального річного оподатковуваного доходу,
одержаного за наслідками такого звітного року, у випадках, визначених цим
Законом.

У відповідності зі ст. 5 та ст. 6 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» до витрат, дозволених до включення до складу
податкового кредиту відносяться, зокрема, сума витрат платника податку на
сплату за власний рахунок страхових внесків
страховику-резиденту, недержавному пенсійному фонду, установі банку за
договорами довгострокового страхування життя у розмірі, що не перевищує суми,
яка дорівнює сумі місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної
особи на 1 січня звітного податкового року, помноженої на 1,4 та округленої до
найближчих 10 гривень.

Враховуючи, що статтею 65 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2006 рік» з 1 січня 2006 року місячний прожитковий мінімум
для працездатних осіб був встановлений у сумі 483 грн., то позивачка мала право
на зменшення суми загального річного оподатковуваного доходу на всю суму
сплаченого страхового внеску.

Таким чином, загальний річний оподатковуваний доход,
зменшений на суму сплаченого страхового внеску, складає 7.747,90 грн. (11541,90 грн. - 3.794 грн.),
сума податку, що підлягає сплаті з врахуванням права на податковий кредит
складає 1007,23 грн. (7747,90 грн. х 13%), а сума зайво сплаченого податку
складає 493,24 грн. (1500,47 грн. - 1007,23 грн.).

Згідно п. 5.1. ст. 5 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» платник податку має право на податковий кредит за
наслідками звітного податкового року.
Підстави для нарахування податкового кредиту із зазначенням конкретних
сум відображаються платником податку у річній податковій декларації.

09 лютого 2007 року позивачкою була подана відповідачу
річна податкова декларація, в якій вона зазначила підстави й розрахунок суми
зайво сплаченого податку, що належить поверненню (а.с. 6).

Проте, відповідач у листі від 21.03.2007 року повідомив
позивачку, що їй належить до повернення не 493,24 грн., а 438,82 грн., які
позивачка отримала 22 березня 2007 року (а.с. 7, 17).

Отже, суд першої
інстанції зробив правомірний висновок, що на користь позивачки підлягає
стягненню сума надмірно сплаченого податку в сумі 51,42 гривень, яка їй не
повернута у встановлений законом строк, та сума штрафу у розмірі 51, 42 грн.

Щодо доводів відповідача про порушення судом першої
інстанції норм процесуального права, то вони є необґрунтованими, оскільки
відповідач був належним чином повідомлений про час місце та дату слухання
справи, яка була призначена на 07 серпня 2007 року, що підтверджується наявним
у справі повідомленням, яке було отримано відповідачем 23 липня 2007 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду без
змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 196, ст. 198, ст. 200,
ст.205, ст. 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська
залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська
від 07 серпня 2007 року по справі № 2а-267/07 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення
але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця.

Повний текст ухвали виготовлено 14.05.2008 року.

Головуючий:

Судді: