Справа № 22-а-4209/2008
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Яманко В.Г. Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

15.04.2008 р. справа № 22-а-4209/08

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Сіваченка І.В.

суддів

Василенко Л.А., Дяченко С.П.

при секретарі

Чуріковій Я.О.

за участі

представників позивача представників відповідача

Шугалєєвої І.Г., ОСОБА_2. Приходько Т.В., Стукало С.Ю.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

Ясинуватської об'єднаної державної
податкової інспекції

на постанову

господарського суду Донецької області

від

11 лютого 2008 року

по справі

№ 37/262а

за позовом

Закритого акціонерного товариства
«Ясинуватський комбінат хлібопродуктів»

до

Ясинуватської об'єднаної державної
податкової інспекції

про

скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А
Н О В И Л А:

В вересні 2006 року Закрите акціонерне товариство «Ясинуватський комбінат
хлібопродуктів» (далі - ЗАТ
«Ясинуватський комбінат хлібопродуктів») звернулось
до суду з позовом (Т.1 а.с.5-11) до Ясинуватської об'єднаної державної податкової інспекції (далі -
Ясинуватська ОДПІ) про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень.

В ході розгляду справи судом першої інстанції
позивач уточнив позовні вимоги (Т.11 а.с.55) та просив суд скасувати в повному
обсязі податкове повідомлення-рішення
№ /2 від 7 вересня 2006 року про визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток на
загальну суму 64049 грн. 25 коп., з якої 49959 грн. 25 коп. - основний платіж, 14090 грн. - штрафні (фінансові) санкції
та податкове повідомлення-рішення №
/2 від 7 вересня 2006 року про визначення податкового зобов'язання з
податку на додану вартість на загальну суму 89227 грн., з якої 0 грн. -
основний платіж, 89227 грн. - штрафні
(фінансові) санкції, стягнути з Державного бюджету України вартість судової економічної експертизи на суму
10000 грн.

Постановою господарського суду Донецької
області від 11 лютого 2008 року позовні вимоги було задоволено в повному
обсязі.

Суд першої інстанції встановив, що позивачем
правомірно було віднесено до складу валових витрат витрати по сплаті відсотків
за користування банківським кредитом. Нарахування штрафних (фінансових) санкцій
без донарахування податкових зобов'язань також було визнано місцевим судом
таким, що не відповідає податковому законодавству.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Ясинуватська ОДПІ подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального права, якою просить постанову скасувати та
прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

В
обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскільки спірні господарські
операції виявилися збитковими, відношення витрат по сплаті відсотків за
користування банківським кредитом до складу валових витрат суперечить нормам
податкового законодавства. Нарахування штрафних (фінансових) санкцій, на думку
апелянта, не пов'язано законодавством з донарахуванням податкових зобов'язань.
Інші доводи апеляційної скарги, за переконанням судової колегії, не впливають
на сутність правовідносин, що виникли між сторонами, та їх правове вирішення.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали
доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, проти чого заперечували
представники позивача.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а
судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено
наступне.

ЗАТ „Ясинуватський
комбінат хлібопродуктів” зареєстроване 1 квітня
1999 року виконавчим комітетом Ясинуватської міської ради, як юридична особа, про що було видане
відповідне свідоцтво (Т.2 а.с.22). Відповідно до статуту (Т.1 а.с.243-246, Т.2 а.с.7-17) зі змінами
та доповненнями (Т.2 а.с.18-20) позивач зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_1, та включений до
Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за № 00957643,
про що свідчить довідка
Донецького обласного управління статистики № 7-25-439 від 15 травня 2002 року (Т.1 а.с.247, Т.2 а.с.21). Позивач
перебуває на податковому обліку в Ясинуватській
ОДПІ з 8 лютого 1995 року, що підтверджується
довідкою форми № 4-ОПП № 80/28-013 від 22 січня 2003 року (Т.2 а.с.23) та є платником податку на додану вартість, про що
свідчить свідоцтво (Т.2 а.с.23).

В обґрунтування
позовних вимог (Т.1 а.с.5-11, Т.2 а.с.2-6) позивач зазначив, що не згоден з донарахуванням
податковим органом за результатами перевірки податку на прибуток, оскільки позивачем правомірно віднесено до складу валових витрат
проценти, сплачені за кредитними договорами,
оскільки використання кредитних коштів було направлене на отримання
доходу в організації господарської діяльності підприємства, а цільове
використання кредитних коштів відбувалося у
кожному випадку реалізації кредитних відносин. Крім того, позивач
оскаржує нараховані фінансові санкції з податку на додану вартість з огляду
відсутності підстав для їх нарахування.

Відповідач - Ясинуватська ОДПІ є суб'єктом владних повноважень, створена та діє на підставі
Закону України "Про державну податкову службу в Україні" № 509-XII від 4 грудня 1990 року в редакції
Закону України № 3813-ХП від 24 грудня
1993 року (далі - Закон № 509).

Пунктом 1 частини 1
статті 11 Закону № 509 передбачено, що органи
державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право
здійснювати документальні планові виїзні перевірки
своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного
законодавства юридичними особами.

Посадовими особами Ясинуватської ОДПІ на підставі направлення № 64 від 1 березня 2006 року (Т.2
а.с.211) у відповідності до плану-графіку перевірок на 1 квартал 2006 року (Т.3
а.с.24) з 1 березня 2006 року по 5 квітня
2006 року була проведена планова виїзна документальна перевірка ЗАТ „Ясинуватський комбінат хлібопродуктів" з питань
дотримання податкового та валютного законодавства за період з 1 жовтня 2004
року по 31 грудня 2005 року. Відповідно до
наказу № 74 від 23 березня 2006 року Ясинуватської ОДПІ (Т.2 а.с.212) строк проведення планової документальної
виїзної перевірки ЗАТ „Ясинуватський комбінат хлібопродуктів" був
продовжений на 5 робочих днів - з 30 березня 2006 року по 5 квітня 2006 року.
Перевірка з 30 березня 2006 року по 5 квітня 2006 року посадовими особами Ясинуватської ОДПІ здійснювалася на
підставі направлення № 94 від 30 березня 2006 року (Т.2 а.с.214). До початку перевірки товариству було надіслано
відповідне повідомлення. Перевірку
було проведено з відома голови правління ОСОБА_1 та в присутності головного бухгалтера ОСОБА_2. Перед
початком перевірки посадові особи відповідача зареєструвалися в журналі
реєстрації перевірок позивача (Т.3 а.с.18-19).

За результатами виїзної
планової документальної перевірки був складений акт № 25/23-414/00957643 від 12
квітня 2006 року (Т.1 а.с.14-68, Т.2 а.с.116-204), який був підписаний головою правління позивача та головним
бухгалтером із запереченнями.

17 квітня 2006 року ЗАТ
„Ясинуватський комбінат хлібопродуктів" до Ясинуватської ОДПІ були направлені заперечення № 223 від
17 квітня 2006 року (Т.1 а.с.76-80) до акту перевірки, які згідно листа № 4777/10/23-413 від 21
квітня 2006 року (Т.1 а.с.81- 93) Ясинуватською ОДПІ були
задоволені частково.

На підставі акту
перевірки № 25/23-414/00957643 від 12 квітня 2006 року Ясинуватською ОДПІ 21 квітня 2006 року були
прийняті наступні податкові повідомлення
рішення: № /0 (Т.1 а.с.74, Т.2 а.с.111) про визначення податкового зобов'язання з податку на
прибуток на загальну суму 64253 грн., з якої 49993 грн. - основний платіж,
14260 грн. - штрафні (фінансові) санкції, № /0 про визначення
зобов'язання по збору за забруднення навколишнього середовища на загальну суму 3404 грн. 11 коп., з якої 1501 грн.
40 коп. - штрафні (фінансові) санкції; № /0 від (Т.1 а.с.75) про визначення податкового
зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 13384 грн.10 коп., з якої 8922 грн.75
коп. - основний платіж, 4461 грн. 35 коп. - штрафні (фінансові) санкції.

Зазначені податкові
повідомлення-рішення ЗАТ „Ясинуватський комбінат хлібопродуктів" в порядку апеляційного узгодження
податкових зобов'язань відповідно до пункту 5.2 статті 5 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" 4 травня 2006 року були оскаржені до
Ясинуватської ОДПІ (Т.1 а.с.90-93). Рішенням
№ 5694/10/25-013-2 від 19 травня 2006 року Ясинуватської ОДПІ (Т.1
а.с.94-95) строк розгляду первинної скарги позивача був продовжений.

Рішенням Ясинуватської
ОДПІ № 7242/10/25-013-5 від 30 червня 2006 року (Т.1 а.с.97-101) скарга ЗАТ „Ясинуватський комбінат
хлібопродуктів" була задоволена частково
шляхом скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 21 квітня
2006 року, податкові повідомлення-рішення №
/0, № /0 були залишені без змін.

Ясинуватською ОДПІ в
порядку апеляційного узгодження податкових зобов'язань, у зв'язку з частковим задоволенням скарги ЗАТ „Ясинуватський
комбінат хлібопродуктів" 4 липня 2006 року були прийняті нові податкові
повідомлення-рішення: № /1 (Т.1 а.с.103)
про визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 64253
грн., з якої 49993 грн. - основний платіж, 14260 грн. - штрафні (фінансові)
санкції та № /1 (Т.1 а.с.104) про визначення податкового зобов'язання
з податку на додану вартість на загальну суму
13384 грн.10 коп., з якої 8922 грн.75 коп. - основний платіж, 4461 грн. 35
коп. - штрафні (фінансові) санкції. Ці податкові повідомлення-рішення були оскаржені
ЗАТ „Ясинуватський комбінат
хлібопродуктів" 7 лютого 2006 року до Державної податкової адміністрації
у Донецькій області (Т.1 а.с.105-109).

Рішенням ДПА у Донецькій області №
12245/10/25-013-5 від 4 вересня 2006 року (Т.1 а.с.110-115) скарга ЗАТ „Ясинуватський комбінат хлібопродуктів" була задоволена частково шляхом скасування податкового
повідомлення-рішення № /0 від 21 квітня 2006 року (№
/1 від 4 липня 2006 року), податкового повідомлення-рішення № /0 від 21 квітня 2006 року (№
/1 від 4 липня 2006 року) в частині донарахованих податкових зобов'язань з податку на прибуток у сумі 203
грн. 75 коп., в іншій частині рішення
Ясинуватської ОДПІ № 7242/10/25-013-5 від 30 червня 2006 року було залишене без
змін, крім того, було збільшено суми податкових зобов'язань з податку на
прибуток в частині штрафних санкцій на 33
грн. 75 коп. та з податку на додану вартість у частині штрафних санкцій на 89227 грн.

Ясинуватською ОДПІ в
порядку апеляційного узгодження податкових зобов'язань, у зв'язку з частковим
задоволенням скарг ЗАТ „Ясинуватський комбінат хлібопродуктів" 7 вересня
2006 року були прийняті нові
податкові повідомлення-рішення: № /2 (Т.1 а.с.117) про визначення
податкового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 64049 грн. 25 коп., з якої 49959 грн. 25
коп. - основний платіж, 14090 грн. - штрафні (фінансові) санкції; № /2 від 7
вересня 2006 року (Т.1 а.с.118) про визначення податкового зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 89227 грн., з якої 0 грн. - основний платіж, 89227 грн. - штрафні
(фінансові) санкції; № /2 від 7 вересня 2006 року (Т.1 а.с.119) про визначення податкового
зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 33 грн. 75 коп., з якої 0 грн. - основний
платіж, 33 грн. 75 коп. - штрафні (фінансові) санкції. Перелічені податкові повідомлення-рішення є предметом спору
у даній справі.

Згідно акту перевірки №
25/23-414/00957643 від 12 квітня 2006 року (Т.1 а.с.14-63) позивачем були порушені приписи підпункту 5.5.1 пункту
5.5 статті 5 Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" в частині неправомірного включення до складу валових
витрат відсотків за користування кредитами, не пов'язаних з господарською
діяльністю у зв'язку з відсутністю
доходу у загальній сумі 199700 грн., з якої за 1 квартал 2005 року - 3100 грн.,
за 3 квартал 2005 року - 154600 грн., за 4 квартал 2005 року - 42000
грн. За висновками Ясинуватської ОДПІ вказане порушення призвело до заниження
податку на прибуток за 2005 рік на 49900 грн., у тому числі за: 1 квартал 2005
року - 700 грн., 9 місяців 2005 року - 39400 грн., за 2005 рік - 49900 грн.

Як стверджує відповідач,
під час здійснення позивачем господарських
операцій по залученню та використанню кредитних грошових коштів збільшення економічних вигод у
вигляді надходження активів або зменшення зобов'язань позивача не відбулося, тобто позивачем не було
отримано доходу, та відповідно нараховані (оплачені) позивачем проценти за користування
кредитними коштами неможливо віднести до витрат, пов'язаних з виплатою або
нарахуванням процентів по борговим зобов'язанням, які здійснюються у зв'язку зі здійсненням господарської діяльності.

Місцевий суд, на
переконання судової колегії, правильно не погодився з висновками Ясинуватської
ОДПІ про те, що внаслідок повернення кредитних грошових коштів відсутній
зв'язок отриманого цільового кредиту з господарською діяльністю позивача по причині відсутності доходу і що підстави віднесення
ЗАТ "Ясинуватський комбінат
хлібопродуктів" відсотків за користування кредитом до складу валових
витрат у зв'язку з цим відсутні.

Предметом доказування у
даній справі є обставини, які б свідчили про зв'язок витрат позивача по виплаті процентів за
отриманими кредитами з веденням господарської діяльності, що є необхідною
ознакою валових витрат згідно підпункту 5.5.1 пункту 5.5 статті 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку підприємств", за яким до складу
валових витрат відносяться будь-які
витрати, пов'язані з виплатою або нарахуванням процентів за борговими
зобов'язаннями (у тому числі за будь-якими
кредитами, депозитами) протягом звітного періоду, якщо такі виплати або нарахування здійснюються у зв'язку з веденням
господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 5.1
статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" - валові витрати виробництва та обігу це сума
будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх
подальшого використання у власній
господарській діяльності. Тобто, основним фактором, що надає право платнику
податку формувати валові витрати є наявність реально понесених витрат та
відсутність законодавчих обмежень щодо їх формування. Позивачем
за кредитними договорами проценти за користування
грошовими коштами банку були сплачені та податковий орган проти цього не заперечував.

Пунктом 1.32 статті 1
Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" передбачено, що господарська
діяльність це будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Ясинуватська ОДПІ помилково не визнала право
платника податку на віднесення витрат по сплаті
процентів за користування кредитами до валових витрат, пославшись на те, що
операції з отримання кредитних коштів та сплати процентів за їх користування не
відповідають ознакам "господарської діяльності", визначених
пунктом 1.32 статті 1 Закону України "Про оподаткування прибутку
підприємств", і не відносяться до господарської діяльності ЗАТ
"Ясинуватський комбінат
хлібопродуктів", оскільки відповідно до наданої довідки з Єдиного
державного реєстру підприємств та організацій України (Т.1 а.с.247) основними
видами діяльності ЗАТ "Ясинуватський
комбінат хлібопродуктів" є виробництво борошна і круп, а сировиною для і вказаного виробництва є пшениця.

Укладені договори №
05-02/301 від 25 лютого 2005 року та № 05-06/395 від 23 червня
2005 року з ЗАТ "Мідо-Інтернешнл", № 05-11/508 від 25 листопада 2005 року з СТОВ
"Імпульс", № 05-09/481 від 30 вересня 2005 року з ТОВ "Лама", № 05-09/482 від 30 вересня 2005
року з ТОВ "Міла", а також проведені ЗАТ "Ясинуватський комбінат хлібопродуктів"
у рамках вказаних договорів перерахування коштів постачальникам були
здійсненні для закупівлі пшениці та повернення вказаних сум позивачу від постачальників не змінює мети використання цих коштів. Умовами договорів була передбачена 100 відсоткова передплата.

Податковим органом були
досліджені розрахункові операції між позивачем та банками щодо отримання кредиту, між
постачальником та позивачем щодо перерахування передплати за пшениці, щодо повернення постачальником
позивачу передплати за господарськими договорами та відповідно повернення
позивачем кредитних коштів банку. За результатами дослідження цих операцій
судовими експертами порушень не
встановлено (Т.3 а.с.46-62, Т.11 а.с.2-13).

Відповідач
донарахування податку на прибуток пов'язав з проведенням вищевказаних господарських операцій в короткі
терміни без фактичного отримання позивачем пшениці та відповідно без отримання доходу.

Позивач в поясненнях
щодо повернення передплати за договорами постачання пшениці зазначає наступне:

за договором № 05-02/301 від 25 лютого 2005
року з ЗАТ "Мідо-Інтернешнл" завдяки неможливості ЗАТ "Мідо-Інтернешнл" здійснити поставку пшениці
в зазначені договором терміни, про що
свідчить лист № 29 від 1 березня 2005 року (Т.1 а.с.123), нові строки між
сторонами за договором узгоджені не були, оскільки їх перенесення призвело б до
збитків підприємства завдяки порушенню умов
кредитного договору та відповідно несвоєчасному поверненню кредиту;

за договором № 05-06/395
від 23 червня 2005 року з ЗАТ "Мідо-Інтернешнл" часткове повернення
передплати сталося за листом ЗАТ „Ясинуватський комбінат хлібопродуктів" №
511 від 4 липня 2005 року
(Т.1 а.с.56), оскільки наявних грошових коштів позивача не вистачало для погашення отриманих в
банку цільових кредитів, крім того, залишок грошових коштів був повернутий 25 липня 2005 року у зв'язку з невиконанням термінів
поставки пшениці зі сторони ЗАТ
"Мідо-Інтернешнл" (термін поставки був зазначений у договорі - 8
липня 2005 року), за договором №
05-09/481 від 30 вересня 2005 року з ТОВ "Лама" термін поставки
пшениці був зазначений сторонами - 2
листопада 2005 року, згідно листа № 62 від 3 жовтня 2005 року (Т.11 а.с.57) з причини відсутності порожніх вагонів
постачальник звернувся до позивача з проханням
змінити термін поставки до 30 листопада 2005 року, проте сторонами завдяки наявності заборгованості за кредитним договором
термін продовжений не був, тому ТОВ "Лама" передплата була
повернута ЗАТ „Ясинуватський комбінат хлібопродуктів";

за договором № 05-09/482
від 30 вересня 2005 року з ТОВ "Міла" зазначене товариство звернулося до ЗАТ „Ясинуватський
комбінат хлібопродуктів" з пропозицією (лист від 3 жовтня 2005 року - Т.11 а.с.58) щодо
збільшення обсягів поставки пшениці до 1800 т,
підписання додаткової
угоди та доплати грошових коштів у розмірі 330 000 грн., домовленість між сторонами за договором з цього
питання досягнута не була, тому ТОВ "Міла" повернуло попередню оплату;

за умовами договору №
05-11/508 від 25 листопада 2005 року з СТОВ "Імпульс" (Т.1 а.с.142)
термін постачання пшениці був зазначений - серпень 2006 року з нового врожаю,
що не було враховано
податковим органом, який висновки щодо неправильного віднесення позивачем сплачених процентів за кредитним
договором до складу витрат 4 кварталу 2005 року пов'язав з відсутністю виконання договору у 4
кварталі 2005 року незважаючи на те, що виконання господарських зобов'язань передбачалося сторонами
лише у серпні 2006 року.

Згідно приписів статей
42, 43, 44 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна,
систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання
(підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.
Підприємництво здійснюється на основі
вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності. Відповідно
до статті 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх
сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів, що в силу статті 174 цього ж Кодексу є однією з
підстав виникнення господарських
зобов'язань. З врахуванням наведеного слід зазначити, що діяльність підприємства
щодо укладання, виконання чи розірвання господарських договорів, направлена на отримання доходу, зокрема, в матеріальній формі, є
звичайною господарською діяльністю підприємства
та безпосереднє не отримання доходу за кожним господарським зобов'язанням протягом звітного періоду не означає, що це
зобов'язання не пов'язане з господарською діяльністю підприємства. Окрема
господарська операція, направлена на отримання доходу, за результатами її здійснення, не завжди може мати
економічний ефект у вигляді доходу, що є нормальним процесом здійснення господарської діяльності, для якої
притаманно отримання не тільки
прибутку але й збитків.

Згідно пунктів 5, 7
Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 31 грудня 1999 року N 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19
січня 2000 року за N 27/4248, витрати відображаються в
бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням
зобов'язань, при цьому витрати, які неможливо прямо пов'язати з доходом певного
періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони
були здійснені. Пунктом 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15
"Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року N 290, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 14
грудня 1999 року за N 860/4153, передбачено, що дохід визнається під
час збільшення активу або зменшення
зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання
капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу
може бути достовірно визначена.

В статті 1 Закону
України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" наведене поняття "активи", якими є ресурси,
контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання
економічних вигод у майбутньому. Як вказує судовий експерт у висновку
(Т.11 а.с.62) придбання товару, з точки зору бухгалтерського обліку, не визнається доходами, так як на етапі придбання товару відбувається
заміна виду активу: з грошового на
матеріальний. Вартість придбаних товарів - це активи, які маються в наявності та від використання яких очікується отримання
економічних вигод у майбутньому. Отже,
використання кредитних коштів для придбання товару, як встановлено експертизою,
не призвело до збільшення активу або зменшення зобов'язань ЗАТ „Ясинуватський
комбінат хлібопродуктів", тому
дохід за спірними операціями у 1-4 кварталах 2005 року позивач не отримав та
не міг отримати, оскільки кредитні кошти використовувались для придбання
продукції за вищенаведеними договорами, що
відповідно до пункту 5.1 статті 5
Закону України “Про оподаткування
прибутку підприємств" та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" є витратами позивача.

Крім того, як вбачається
з експертних висновків та акту перевірки, відповідач вибірково здійснив донарахування за окремими
господарськими операціями з кредитними коштами
без врахування звітного квартального періоду для податку на прибуток та інших подібних операцій проведених у цьому періоді, що
також, в свою чергу, вплинуло на висновки
перевірки.

Укладення та виконання
кредитних договорів з АППБ "Аваль" № 010808-1/0188 від 25 лютого 2005 року, № 010/08-1/0758
від 12 вересня 2005 року та АБ "Факторіал-Банк" № 42-г від 29 листопада 2005 року (Т.1
а.с.222-226, Т.2 а.с.32-40) з метою поповнення оборотних коштів для розрахунків з постачальниками здійснювалось позивачем в
межах ведення власної господарської
діяльності та відповідає вимогам законодавства, що підтверджено, як висновками експертів (Т.3 а.с.46-62, Т.11
а.с.2-13), так і листами ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" №
17-1/13-9767 від 29 жовтня 2007 року (Т.9 а.с.2), АБ "Факторіал-Банк"(Т.9 а.с.3) та актами перевірок банків
цільового використання виданих позивачу кредитів (акт перевірки АППБ
"Аваль" від 29 березня 2006 року - Т.8 а.с.30-43, акт перевірки та
підтверджуючі документи АБ "Факторіал-Банк" - Т.9 а.с.4-87, Т.10 а.с.2-86). Зі змісту укладених позивачем договорів №
05-02/301 від 25 лютого 2005 року (Т.1 а.с.121-122) та № 05-06/395 від
23 червня 2005 року (Т.1 а.с.130-132) з ЗАТ "Мідо-Інтернешнл",
№ 05-11/508 від 25 листопада 2005 року (Т.1 а.с.142) з СТОВ "Імпульс", № 05-09/481 від 30 вересня
2005 року (Т.1 а.с.144) з ТОВ "Лама", № 05-09/482 від 30
вересня 2005 року (Т.1 а.с.146) з ТОВ "Міла" вбачається, що їх метою
є підвищення доходів (доходності
господарської діяльності) сторін (в грошовій та матеріальній формах) від здійснення основних напрямків їх
господарської діяльності, у зв'язку з чим виплата позивачем за час дії цих
договорів процентів за банківськими кредитами, кошти за якими були перераховані
позивачем контрагентам на виконання зобов'язань за цими договорами пов'язана з веденням
позивачем господарської діяльності та обумовлена останньою.

Висновок податкового органу про те, що
кредитні грошові кошти не були використані за призначенням та не призвели до
отримання доходу у зв'язку з їх поверненням постачальниками є необґрунтованим, оскільки неможливість виконання
стороною, у даному випадку постачальником, умов договору щодо постачання пшениці не спростовує факту виникнення на
підставі укладених договорів господарських зобов'язань. Сам факт
здійснення позивачем господарських операцій по придбанню пшениці та порядок їх відображення у бухгалтерському обліку
податковим органом не оспорювався.

Відповідно до підпункту
5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не належать до складу валових
витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення податкового обліку. Наявність всіх
належних первинних документів бухгалтерського та податкового обліку за
господарськими операціями по постачанню пшениці та за кредитними договорами
відповідач не оспорював, а згідно висновків судових
експертів порушень вимог діючого законодавства позивачем щодо повноти та достовірності
бухгалтерського та податкового обліку за вказаними операціями не встановлено.

Ясинуватська ОДПІ не
посилалась на нікчемність (вчинення з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства) укладених
позивачем правочинів щодо придбання пшениці та кредитних договорів, удаваність
правочинів. Відповідачем не доведено, що наведені в документах, які відповідно
до закону необхідні для віднесення певних сум до валових витрат, відомості не
відповідають дійсності. Разом з тим, позивачем з достатньою повнотою (див. вище
в цій постанові) обґрунтовано наявність розумних економічних та інших причин
(ділової мети) укладення з контрагентами спірних договорів, отримання
банківського кредиту, що свідчить про те, що платник податків мав намір
одержати економічний ефект у результаті підприємницької або іншої економічної
діяльності.

Така ж правова позиція викладена і в постанові Вищого адміністративного суду України в аналогічній за суттю справі (Т.1 а.с.227-232).

З загальної суми
донарахованого на підставі підпункту 5.5.1 пункту 5.5 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку
підприємств" податку на прибуток у розмірі 49959 грн. 25 коп., визначеного в оспорюваному податковому
повідомленні-рішенні, сума 49900 грн. з описанням відповідних порушень була вказана в акті перевірки, підстави
донарахування податку на прибуток у розмірі 59 грн. 25 коп. відповідач не
пояснив та не довів, у зв'язку з відсутністю визначення в акті перевірки
порушення підпункту 5.5.1 пункту 5.5 статті 5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств" на цю суму.

З огляду на викладене,
місцевий суд вірно вважав, що
підстави для донарахування податку на прибуток та відповідне застосування штрафних (фінансових) санкцій на підставі підпункту
17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України
"Про погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" відсутні, тому податкове
повідомлення-рішення № /2 від 7 вересня 2006 року про
визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 64049 грн. 25 коп., з якої 49959 грн. 25 коп. -
основний платіж, 14090 грн. - штрафні
(фінансові) санкції підлягає скасуванню.

Ясинуватською ОДПІ, як зазначено в рішенні
ДПА у Донецькій області (Т.1 а.с.112) за
актом перевірки № 25/23-414/00957643 від 12 квітня 2006 року, було встановлено
порушення вимог підпункту 7.4.1
пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" в
частині невірного формування податкового кредиту з податку на додану
вартість за податковими накладними,
виписаними приватним підприємством "Колір", що призвело до завищення податкового кредиту у листопаді, грудні 2004 року,
березні, червні, серпні 2005 року на суму 502119 грн. та заниження
податкового кредиту у січні, квітні, травні, липні, вересні, жовтні 2005 року
на 502119 грн., внаслідок чого Ясинуватською ОДПІ було донараховано 8922 грн.
75 коп. податку на додану вартість та застосована фінансова (штрафна) санкція у
розмірі 4461 грн. 35 коп. (Т.1 а.с.104).

За результатами розгляду
скарги ЗАТ „Ясинуватський комбінат хлібопродуктів" ДПА у Донецькій області своїм рішенням № 12245/10/25-013-5 від 4 вересня
2006 року (Т.1 а.с.110-115) скасувала
податкове повідомлення-рішення № /0 від 21 квітня 2006 року та № /1 від 4 липня
2006 року про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 13384 грн.10 коп., з якої 8922
грн.75 коп. - основний платіж, 4461 грн. 35 коп. - штрафні (фінансові) санкції
та збільшила податкові зобов'язання з штрафних (фінансових) санкцій у
розмірі 89227 грн. на підставі підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України "Про погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" без обґрунтування розрахунку визначення основного платежу
та господарських операцій, за якими були застосовані лише санкції.

Аналіз норм викладених у
пункті 1.7 статті 1, підпункті 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану
вартість", пункті 5.1 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" свідчить
про те, що право на включення сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість до податкового кредиту виникає за умови
встановлення тієї обставини, що вартість придбаних товарів (робіт, послуг)
підлягає віднесенню до складу валових витрат виробництва (обігу), і виникнення
права на податковий кредит не залежить від часу виникнення таких витрат. Згідно вимог підпункту 7.4.5 пункту
7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість"
не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття
робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в
оплату вартості таких робіт (послуг). Податкові накладні, які наявні в матеріалах справи за господарською операцією з
приватним підприємством "Колір", виписані позивачу на підставі
договорів позики пшениці № 04-12/254 від 29 листопада 2004 року, № 04-12/267
від 28 грудня 2004 року, № 04-12/268 від 29 грудня 2004 року, № 05-04/346 від
31 березня 2005 року, № 05-04/372 від 28 квітня 2005 року, № 05-05/388 від 27
травня 2005 року, № 05-06/396 від 24 червня
2005 року, № 05-08/459 від 31 серпня 2005 року, № 05-09/482 від 29 вересня 2005
року (Т.1 а.с.158-210) відповідають
вимогам підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 вказаного Закону та
відповідач доказів протилежного не надав, тобто неправомірне формування
податкового кредиту ЗАТ „Ясинуватський комбінат хлібопродуктів" відповідач
не довів.

Щодо застосування
штрафних (фінансових) санкцій на підставі підпункту "б" підпункту
4.2.2 пункту 4.2 статті 4,
підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України "Про погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-III від 21 грудня 2000
року (зі змінами та доповненнями станом на час прийняття рішення) без
встановлення факту недоплати податку на додану вартість до бюджету та без
відповідного донарахування податку суд зазначає, що ці дії податкового органу
не відповідають вимогам застосованої ними статті, оскільки згідно підпункту
17.1.3 пункту 17.1 статті 17 вказаного Закону у разі коли контролюючий орган самостійно
донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті
"б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний
сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання)
за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового
платежу), починаючи з податкового періоду, на який
припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового
повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових
періодів, що минули. Тому, як з
огляду на відсутність наданих податковим органом доказів наявності порушень щодо визначення позивачем податку на
додану вартість, так і у зв'язку з відсутністю встановленого факту
недоплати податку до бюджету податкове повідомлення-рішення № І/2 від 7 вересня 2006 року про
визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 89227 грн., з якої 0 грн. - основний
платіж, 89227 грн. - штрафні (фінансові) санкції підлягає скасуванню в
повному обсязі.

Тобто суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Таким
чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду
не вбачається.

В повному обсязі ухвала складена 16.04.2008 року.

Керуючись ст.ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.
206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У
Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Ясинуватської об'єднаної
державної податкової інспекції - залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Донецької області
від 11 лютого 2008 року у справі № 37/262а за позовом Закритого акціонерного
товариства «Ясинуватський комбінат хлібопродуктів» до Ясинуватської об'єднаної
державної податкової інспекції «про скасування податкового
повідомлення-рішення», - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту складення її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: