Справа № 22-а-1526/2008
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2008-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
Головуючий у 1 інстанції - Садовський М.К
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28
березня 2008 року справа
№ 22-а-1526/08

зал судового засідання № 2 у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді
Міронової Г.М.

суддів
Василенко Л.А., Сухарька М.Г.

при секретарі судового засідання
за участю :

Агейченковій К.О.

Позивача

ОСОБА_1 - особисто;

від відповідача

не з'явився;

розглянув у відкритому апеляційну скаргу на постанову від

судовому засіданні Управління
праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської ради Донецької
області Докучаєвського міського суду Донецької області 06 грудня 2007 року

У адміністративній справі

№ 2-а-108/07 (суддя Садовський
М.К.)

за позовом до
про

Прокурора м. Докучаєвська в
інтересах ОСОБА_1; Управління праці та
соціального захисту населення Докучаєвської міської ради Донецької області
стягнення одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю,

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні позивач звернувся з вказаним позовом до Докучаєвського міського
суду Донецької області.

Постановою Докучаєвського міського суду Донецької області
від 06 грудня 2007 року позов Прокурора м. Докучаєвська в інтересах ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Докучаєвської міської ради Донецької області про стягнення
одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю задоволено у повному
обсязі.

Не
погодившись з прийнятим судовим рішенням, Управління звернулось до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить вищезазначену постанову суду скасувати,
оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального
права, а саме: без урахування постанови Кабінету Міністрів України № 836 від
26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», зокрема, згідно п. 3.1 Положення про порядок
надходження і використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту, яке затверджено
наказом Мінчорнобиля України і Мінфіну України від 02.12.1994 року за №
184/121, яке діяло в 1995 році, виплата допомоги і компенсацій, передбачених
Законом України від 28.02.1991 року № 796-ХII, передбачено, що працюючим
громадянам (у тому числі і працюючим пенсіонерам за умови подання ними довідки
про неодержання пільг і компенсацій в органах, які виплачують пенсію) виплати
провадяться підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами,
де громадяни працюють, навчаються або несуть службу.

При розгляді справи судом першої інстанції було
встановлено, що позивач є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської
катастрофи, інвалідом 3 групи (інвалідність встановлена з 04 вересня 2006
року), у зв'язку з чим користується правами та пільгами, передбаченими Законом
України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”.

За висновками суду першої інстанції відповідачу належить
виплатити ОСОБА_1 суму у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, при цьому
розмір заробітної плати визначається на момент виплати, тому з урахуванням вже
виплаченої суми одноразової компенсації і розміру мінімальної заробітної плати
на час такої виплати, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню
заборгованість у розмірі 12300,00 грн., виходячи з такого розрахунку:

420 гривень (мінімальна заробітна плата на час виплати) х
30 - 300 гривень = 12300,00 грн.

Відповідач та прокурор в судове засідання апеляційної інстанції не
з'явилися, були повідомлені належним чином, від відповідача надійшла заява з
проханням розглянути справу у відсутність їх представника.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу
задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Відповідно до статті 48
Закону № 796 одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС,
які стали інвалідами
внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до
учасників ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та
смерть яких пов'язана
з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах: інвалідам
III групи - 30 мінімальних заробітних плат.

Виплата здійснюється з мінімальної
заробітної плати, яка
склалася на момент встановлення
інвалідності чи втрати годувальника.

З матеріалів справи вбачається, що третя група
інвалідності позивачеві встановлена
05.09.1995 року, а також зв'язок захворювання з участю у ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 19).

Згідно до Постанови Верховної Ради України від 25.11.1993 року № 3653-ХП на період з
01.12.1993 року по 29.02.1996 року мінімальна заробітна плата складала 60000
крб.

Тобто, на час встановлення інвалідності позивачеві він
повинен був отримати суму, яка складала би
вказану заробітну платню у 30 кратному розмірі.

Той факт, що Бурназлі
В.В. з 04.09.2006 року інвалідність 3 групи встановлена
безстроково, до суті спору ніякого
відношення не має і посилання суду на цю обставину є безпідставне.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції порушив норми матеріального права і процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 184, 195, 196, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Докучаєвської міської ради Донецької області - задовольнити.

Постанову Докучаєвського міського суду Донецької області від 06 грудня 2007
року у справі за № 2-а-108/2007 за позовом Прокурора м. Докучаєвська в
інтересах ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Докучаєвської міської ради Донецької області про
стягнення одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоров'ю - скасувати.

В задоволенні позовних вимог Прокурора м. Докучаєвська в інтересах ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками
перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця після набрання
законної сили до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді колегії Л.А.
Василенко

М.Г.
Сухарьок