Справа № 2-а-388/2007
Суддя: Пилипчук О.В.
Дата ухвалення: 2007-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-388
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 квітня 2007 року Томашпільський районний суд
Вінницької області

в складі: головуючого судді Пилипчука О.В.

при секретарі Трибіді
Т.В.

з участю адвоката ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.
Томашпіль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Управління праці та
соціального захисту населення Томашпільської районної державної адміністрації
Вінницької області про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом до управління праці та соціального захисту
населення Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області
про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги до 5 травня,
посилаючись на те, що вона є учасником війни, і згідно ст. 12 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на
отримання щорічно до 5-го
травня відповідного року разової грошової допомоги за 1999-2006 p.p. у
розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Але, всупереч
вимогам ст. 2 вказаного
Закону та п. З ст. 22 Конституції
України, грошова допомога, за період 1999-2006
років виплачувалась не в повному обсязі.

Відповідач
повинен був проводити виплату щорічної разової грошової допомоги як учаснику
війни виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як передбачено ЗУ "Про статус ветеранів
війни....", їй мало б бути виплачено щорічної грошової допомоги у 1999 році - 15,90 х 3 = 47,70 грн., у 2000 році - 24,90 х З = 74,700 грн., у 2001 році - 34 х 3 = 102 грн., у 2002 році - 47,30 х 3 = 141,9 грн., у 2003 році - 47,30 х 3 = 141,9 грн., у 2004 році - 92,45 грн. х 3 = 277,35 грн., у 2005 році - 332 грн. х 3 = 996 грн., у 2006 році - 359 грн. х 3 = 1077 грн.., а з
врахуванням виплаченої у 2005
та 2006 роках - 50 грн., всього за
період з 1999 року по 2006 рік недоплачено 2758,05 грн. Попросила
поновити строк звернення до суду, оскільки дізналалася про порушення своїх прав
лише в січні 2007 року.

В судовому
засіданні представник позивачки ОСОБА_2позовні вимоги підтримав, посилаючись на
обставини, зазначені в позовній заяві, попросив їх задовольнити.

Представник
відповідача управління праці та соціального захисту населення Томашпільської
райдержадміністрації Вінницької області Урянський Олександр Сергійович позов не
визнав, просить відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що при
обчисленні разової грошової допомоги до 5
травня враховані вимоги ЗУ
«Про державний бюджет України» на відповідні роки, якими встановлено розміри
разової грошової допомоги окремим категоріям громадян. Коштів на виплату цим
особам разової допомоги, яка б відповілала вимогам ЗУ "Про статус
ветеранів..." виділено
небуло. Разом з цим представник відповідача вважає, що позивачем пропущено
строк позовної давності, який ст. 99
КАС України встановлений в 1
рік, коли особа дізналася про порушення своїх прав.

Суд, заслухавши
пояснення представника позивачки ОСОБА_2., представника управління праці та
соціального захисту населення Урянського О.С, дослідивши та оцінивши матеріали
справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

У відповідності
до вимог ст.ст. 11,71 КАС
України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і
не може виходити за межі позовних вимог. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Між сторонами
виникли правовідносини, що регулюються Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про державний бюджет
України" на відповідні роки.

Так, позивачка
ОСОБА_1. являється учасником війни, що підтверджується посвідченням серії В-НОМЕР_1від 26.01.1999 року і має право
на пільги, встановлені законодавством України для учасників війни, учасників
бойових дій, ветеранів війни, інвалідів війни.

Позивачу була
виплачена щорічна разова грошова допомога у 2005 та 2006
роках по 50 грн., і
даний факт учасники процесу не оспорюють.

Рішенням
Конституційного Суду України №20-рп/2004 від 01.12.2004 р. у справі за конституційним поданням 54 народних
депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності)

2

положень статей 44,
47, 78, 80 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» та
конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції
України (конституційності) положень частин другої, третьої, четвертої статті 78 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2004
рік» (справа про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій)
визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Разом з цим,
відповідно до ч. З ст. 2
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту», нормативні акти органів державної влади та органів місцевого
самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим
Законом, є недійсними, а виплата, яку здійснювало управління праці та
соціального захисту населення до 5
травня, посилаючись на положення державного бюджету України обмежують права
і пільги ветеранів, учасників та інвалідів війни, оскільки виплачувались у
меншому розмірі, ніж передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

Рішення
Конституційного Суду про визнання неконституційними деяких положень Закону
України "Про державний бюджет України" винесено в 2004 році, тому
період за який необхідно нарахувати щорічну допомогу обмежується 2004-2006 роками.

Розмір
мінімальної пенсії за віком становить у 2004
році - 92 грн. 45 коп., у 2005 році - 332 грн., у 2006 році (до
01.04.2006р.)-350 грн., а
з 01.04.2006 р. -359 грн., а тому
суми виплат повинні складати:

у 2004
році - 92,45 х 3 = 277,35 грн.;

у 2005
році - 332,00 х 3 = 996 грн.-50 грн. фактично
виплачених, всього 946 грн.;

у 2006
році - 359,00 х 3 = 1077 грн.-50 грн. фактично виплачених,
всього 1027 грн.

Всього за 2004-2006
роки необхідно виплатити 2250,35
грн.

Враховуючи
вищевикладене, суд вважає невірним посилання відповідача лише на норми ЗУ "Про Державний бюджет
України" на відповідні роки, яким встановлена сума виплат разової щорічної
допомоги до 5 травня
та відсутність коштів для виплати такої допомоги у розмірах встановлених
Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і
вважає, що управління праці та соціального захисту населення повинно було і
мало всі законні підстави для виплати позивачу разової щорічної грошової
допомоги до 5 травня в
повному обсязі, строк звернення до суду позивачці необхідно поновити, тому
позовні вимоги в частині стягнення недоплаченої разової щорічної допомоги підлягають
задоволенню за 2004-2006
роки, стягнувши з відповідача на користь ОСОБА_1. недоплачену разову
щорічну грошову допомогу як учаснику війни за 2004-2006 роки в розмірі 2250,35
грн., в частині стягнення такої допомоги за період з 1999 по 2003 роки - відмовити.

Керуючись ст.ст.
11, 71, 86, 159, 163 КАС
України, ст. 12, 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом
України «Про державний бюджет України на 2004-2006
роки», Рішенням Конституційного Суду України N 20-рп/2004 від 01.12.2004р., суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Строк звернення до суду поновити.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з
управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної
державної адміністрації Вінницької області на користь ОСОБА_1недоплачену
щорічну разову грошову допомогу до 5
травня за 2004-2006 роки в
розмірі 2250 грн. 35 коп.

В частині стягнення такої допомоги за 1999-2003 роки - відмовити.

Держмито в розмірі 51
грн. віднести за рахунок держави.

Заява про
апеляційне оскарження постанови суду може бути подана протягом десяти днів з
дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до
апеляційного адміністративного суду Вінницької області через Томашпільський
районний суд.