Справа № 2а-21/2008
Суддя: Толстой О.О.
Дата ухвалення: 2008-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-21/08
ПОСТАНОВА

Іменем України

26
березня 2008 року
Путивльський районний суд
Сумської області

у складі: головуючого -
судді Толстого О.О.

при секретарі -
Готенко Т.Є.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Путивльської районної державної адміністрації Сумської області (далі -
Управління), третя особа - Управління державного казначейства України в
Путивльському районі, про визнання дій неправомірними та стягнення
недоплачених сум на оздоровлення,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2008 року позивачка звернулася до
суду з позовом на неправомірні дії Управління у зв'язку з відмовою у
перерахунку та виплаті недоплачених сум щорічної допомоги на оздоровлення за
2001-2007 рр. у розмірах, передбачених ст. 48 Закону України “Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи“( далі - Закон № 798-ХІІ).

Свої
вимоги мотивувала тим, що є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи
першої категорії, інвалідом 2 групи, і згідно зі ст. 48 Закону № 798-ХІІ
відповідач повинен був виплачувати їй щорічну допомогу на оздоровлення в
розмірі 5 мінімальних заробітних плат на рік.

Однак всупереч вимогам Закону № 798-ХІІ ці
виплати здійснювалися відповідачем в розмірах, передбачених постановою КМУ “Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи“ від 26 липня 1996
року № 836(далі - постанова КМУ № 836), постановою КМУ “Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи“
від 12 липня 2005 року № 562(далі - постанова КМУ № 562).

У
2007 року вона звернулася до Управління з письмовою заявою про
перерахунок та виплату недоплачених сум щорічної допомоги на оздоровлення за
2001-2007 рр., однак в цьому їй було
відмовлено.

Посилаючись на вказане просить стягнути
11332 грн. 53 коп. недоплаченої суми щорічної допомоги на оздоровлення за
2001-2007 рр. з урахуванням інфляції і виплачених сум, визнавши протиправними
дії відповідача про відмову у такій виплаті.

В судовому засіданні представник позивачки
позовні вимоги підтримав, відповідач в судове засідання не з'явився, направив
суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

В своїх письмових запереченнях на позов(а.с
20-21) посилався на те, що вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки виплати
щорічної допомоги на оздоровлення йому здійснювалися в порядку і розмірах,
встановлених постановою КМУ від 12.07.2005р. № 562, і згідно до ст.ст. 23,30,87
Бюджетного кодексу України, в межах бюджетних асигнувань, які виділялися
головним розпорядником бюджетних коштів
- міністерством праці та соціальної політики України, яке і вважав
у справі належним
відповідачем. Також наголошував
про застосування наслідків
пропущення строків звернення до адміністративного суду,
встановлених ч.1 ст. 100 КАС України.

Третя особа - направила
на адресу суду свій письмовий відгук на
позов( а.с 27), в якому

вказувала на те, що відповідач здійснює
нарахування і виплату компенсаційних
виплат особам постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи шляхом переказу на особисті рахунки цих осіб в
банківських установах через свої реєстраційні рахунки в УДК, які відкриті за
кожним видом компенсаційних виплат. Такі виплати здійснюються в межах кошторису
та помісячного плану асигнувань, затвердженого розпорядником бюджетних коштів вищого рівня. У разі відсутності асигнувань
на рахунку, Управління реєструє свою кредиторську заборгованість з
компенсаційних виплат, яка відображається в звітності та передається до
Головного управління Державного казначейства в Сумській області, а яке надає
зведений звіт до Держказначейства України. Вказувала на те, що примусове
списання коштів з реєстраційного рахунку Управління на користь однієї особи
може мати наслідком невиплату такої допомоги іншим пільговикам.

У вирішенні справи покладається на розсуд
суду, просить справу слухати за відсутністю її представника.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи та
інші зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Установлено судом, підтверджується
матеріалами справи та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1є постраждалою від
Чорнобильської катастрофи першої категорії, інвалідом 2 групи, і згідно ст. 48
Закону № 798-ХІІ вона має право на щорічну
допомогу на оздоровлення, яку отримала за
2001 р. в сумі 26 грн. 70 коп. В
цьому ж розмірі допомога на оздоровлення була
нарахована та виплачена їй за
2002-2004 рр., а в 2005-2007 рр.
вона отримала по 120 грн.(а.с 23, 28-52).

В 2007 році вона звернулася до Управління із
заявою про перерахунок і виплату
недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2001-2007 рр., виходячи із
розміру 5 мінімальних заробітних плат на рік, як це передбачено ст. 48 Законом
№ 798-ХІІ, а 10.09.2007р. відповідачем відмовлено їй у такому перерахунку та
виплаті цих сум з посиланням на розміри допомоги, передбачені постановою КМУ №
562 та на ст.ст. 62,63 зазначеного закону, ст. 4 Бюджетного кодексу України(а.с
4,5).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадови особи
зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 4 ст. 48 Закону №
798-ХІІ щорічна допомога на оздоровлення
інвалідам ІІ групи виплачується в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.
Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати (ч. 7).

Частиною 1 ст. 67 Закону № 798-ХІІ було
визначено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій( передбачених
цим Законом) підвищується Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни
індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Встановлений постановою КМУ № 836 та
постановою КМУ № 562, розмір щорічної допомоги на оздоровлення
протягом багатьох років
не змінювався, незважаючи на
постійне збільшення мінімальної заробітної плати, і не відповідав її
розміру, встановленому Законами України.

У перерахунку та виплаті недоплаченої
щорічної допомоги на оздоровлення за 2006 р. суб'єктом владних повноважень
ОСОБА_1відмовлено правомірно, оскільки на момент здійснення такої виплати у
2006 році діяли обмеження щодо застосування
розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми ст.
48 Закон № 798-ХІІ, які були встановлені
Законом України “Про державний бюджет на 2006 рік”, і підлягали застосуванню
розміри визначені постановою КМУ № 562,
а тому з цих підстав їй слід відмовити у задоволенні позову в цій
частині.

Щодо
таких обмежень,
встановлених Законом України “Про
державний бюджет на 2007

рік.” від 19.12.2006 р., то суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції
України, при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи особливий статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та обумовлену необхідність їх
адекватного соціального захисту, Верховна Рада України 5.10.2006 року доповнила Закон № 798-ХІІ статтею 71, в якій
встановлено, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими
законами, крім законів про внесення змін до цього Закону, і зазначена норма,
виходячи з пріоритету життя та здоров'я людей, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи, їх соціального захисту, повної відповідальності
держави( ст. 1 вказаного закону), на думку суду, має пріоритетне
застосування.

На час виплати ОСОБА_1щорічної допомоги на
оздоровлення за 2007 р. такі закони
Верховною Радою України не приймалися і положення ч. 4 ст. 48 Закон № 798-ХІІ
не змінювалися.

Виходячи з вищенаведеного, загальних засад
пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами та з урахуванням
вимог ст. 48 Закону № 798-ХІІ, Управління повинно було виплачувати позивачці
щорічну допомогу на оздоровлення
виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виплати, а тому
відмова суб'єкта владних повноважень у перерахунку та виплаті їй недоплачених
сум щорічної допомоги на оздоровлення за 2001-2005, 2007 рр. є протиправною.

Посилання Управління на те, що належним відповідачем
у справі є Міністерство праці та соціальної політики України, як головний орган
у системі центральних органів виконавчої влади у сфері соціального захисту
населення та головний розпорядник бюджетних коштів, є безпідставними, оскільки
судом установлено, що відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у
державному бюджеті для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ № 931 від 16.09.2005р.,
Положення(а.с 24-26), Управління є юридичною особою, що здійснює нарахування та
виплату позивачці, яка перебуває на обліку як постраждала від Чорнобильської
катастрофи, інвалід ІІ групи, сум щорічної допомоги на оздоровлення, які є
предметом судового розгляду.

Між тим,
у частині 2 статті 99 КАС України зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав,
свобод та інтересів особи встановлюється річний
строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється
з дня коли особа
дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

В силу ч.1 ст. 100 КАС України пропущення
строку звернення до адміністративного
суду є підставою для відмови в
задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає одна з сторін.

Як
встановлено судом, упродовж
2001 - 2007 рр. ОСОБА_1отримувала суми
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірах, які її
не задовольняли, проте
відповідно до норм діючого
законодавства до суду за
захистом своїх прав звернувся
лише у лютому
2008 року. Відповідну заяву про
поновлення пропущеного процесуального строку не
подавала.

З цих підстав суд приходить до висновку про
необхідність відмови їй у задоволенні позовних вимог щодо стягнення
недоплачених сум щорічної допомоги на оздоровлення за 2001-2005 роки.

Визначаючи спосіб у який підлягає поновленню
порушене право ОСОБА_1на отримання щорічної допомоги на оздоровлення за 2007
рік, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 162 КАС України зобов'язати
суб'єкта владних повноважень здійснити перерахунок та виплатити їй
недоплачену суму щорічної
допомоги на оздоровлення, враховуючи положення

ч. 4 ст. 48 Закону № 798-ХІІ.

З урахуванням отриманої ОСОБА_1суми та
розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на момент виплати(березень
2007р.), на користь позивачки підлягає виплаті 1880 грн.(400 грн. х 5 - 120
грн.).

Однак не ґрунтуються на законі її вимоги про
застосування індексу інфляції, позаяк положення Закону України ”Про індексацію
грошових доходів населення“ не можуть застосовуватися до правовідносин, які
виникли між сторонами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8,
19, 22, 46 Конституції України, ст.ст. 1, 48, 71 Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, ст.ст. 8-11, 71, 94,
99-100,160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову управління
праці та соціального захисту населення Путивльської районної державної
адміністрації Сумської області у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 недоплаченої суму щорічної допомоги
на оздоровлення відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України “Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи“ за 2007 рік.

3. Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення Путивльської районної державної
адміністрації Сумської області
зробити перерахунок та виплатити
ОСОБА_1 недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до ч. 4 ст. 48
Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи“ за 2007 рік в розмірі 1880 грн.( однієї тисячі вісімсот вісімдесят
гривень).

4. В іншій частині вимог відмовити.

Постанова
суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду
через Путивльський районний суд Сумської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення постанови у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.5
ст.186 КАС України.

Постанова є оригіналом, виготовлена в повному обсязі 28.03.2008 р.

Суддя