Справа № 22а-2634/2008
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2008-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМ
ІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-2634/08
Головуючий у І ін
станції Хрипун О.О.

С
уддя-доповідач: Саприкіна І.В
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2008 року

м. Київ

Колегія суддів Київсько
го апеляційного адміністрат
ивного суду у складі:

головуючого судді:
Сап
рикіної І.В.,
суддів:
Мас
лія В.І. та Бараненка І.І.,
при секретарі:
Тр
ибой І.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Києві
справу за апеляційною скарг
ою Державної податкової ін
спекції у Солом»янському рай
оні м. Києва на постанову Госп
одарського суду м. Києва від 18
.05.2007 року по справі за позовом А
кціонерного банку «АвтоЗАЗБ
анк» до Державної податкової
інспекції у Солом»янському
районі м. Києва про визнання н
ечинним податкового повідом
лення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

АБ «АвтоЗАЗБанк» з
вернувся до Господарського с
уду м. Києва з адмінпозовом до
Державної податкової інспек
ції у Солом»янському районі
м. Києва про визнання нечинни
м податкового повідомлення-р
ішення.
Постановою Господарс
ького суду м. Києва від 18.05.2007 рок
у позовні вимоги задоволено
в повному обсязі.
Не погоджуючись з вище
зазначеною постановою, від
повідач подав апеляційну с
каргу, в якій просить апеляці
йну інстанцію скасувати неза
конну постанову суду першої
інстанції та постановити нов
у, якою в задоволенні позову в
ідмовити повністю. В своїй ап
еляційній скарзі апелянт п
осилається порушення Господ
арським судом м. Києва норм ма
теріального та процесуально
го права, що відповідно до п. 4 с
т. 202 КАС України є підставою дл
я скасування судового рішенн
я.
Заслухавши суддю-до
повідача, пояснення учасникі
в процесу, що зявилися в суд
ове засідання, перевіривши м
атеріали справи, доводи апел
яційної скарги, колегія судд
ів вважає, що апеляційна скар
га задоволенню не підлягає, в
иходячи з наступного.
Як вбачається з мате
ріалів справи, з 16.05.2006 року по 27.06.2
006 року ДПІ у Солом»янському р
айоні м. Києва було проведено
виїзну планову перевірку АБ
«АвтоЗАЗБанк». За її результ
атами складено відповідний а
кт № 2658-3133/22-01-19358784 від 12 липня 2007 року
. На підставі даного акту та р
ішення ДПА України від 02.03.2007 рок
у № 2067/6/25-0115 про результати розгля
ду повторних скарг, відповід
ачем прийнято податкове пові
домлення-рішення № /3 від 06.03.2
007 року. Даним рішенням позива
чу було визначено суму подат
кового зобов»язання по подат
ку на додану вартість в сумі 39
440,00 грн., в тому числі, 26293,00 грн. о
сновний платіж, 13147,00 грн. штра
фні санкції.
Господарський суд м
. Києва в своєму рішенні прийш
ов до висновку про правомірн
ість, законність та обгрунто
ваність позовних вимог, а том
у, дане податкове повідомлен
ня-рішення є незаконним та пі
длягає скасуванню.
Апеляційна інстанція
повністю погоджується з вис
новком суду першої інстанції
, що позивачем не занижено под
аткових зобов»язань за липен
ь 2004 року в розмірі 11315,00 грн. Та жо
втень 2004 року в розмірі 14978,00 грн.,
виходячи з наступного.
Правомірним є висново
к Господарського суду м. Києв
а, що згідно податкової накла
дної від 03.11.2007 року № 6002 позивач д
ля використання у власній го
сподарській діяльності прид
бав у СП «Вінер Форд Запоріжж
я» автомобіль «Тойота Кемрі»
, вартістю 178750,00 грн., в тому числі
ПДВ 29791,67 грн. Сума ПДВ, сплаче
на при придбанні автомобіля,
була включена позивачем до в
артості основних фондів та а
мортизувалась згідно встано
влених норм. Змінивши намір в
икористання даних основних ф
ондів АБ «АвтоЗАЗБанк» виріш
ив продати автомобіль. Варті
сть його реалізації склала 9050
0 грн., в тому числі 15083,33 грн., що пі
дтверджується податковою на
кладною № 3 від 23.07.2004 року. До скла
ду податкового кредиту позив
ач включив суму податку в роз
мірі 11315,25 грн. неамортизован
а частка ПДВ.
Виходячи з положень п.п
.7.4.1. п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість»
(далі Закон), податковий креди
т звітного періоду визначаєт
ься виходячи із договірної (к
онтрактної) вартості товарів
(послуг), але не вище рівня зви
чайних цін, у разі якщо догові
рна ціна на такі товари (послу
ги) відрізняється більше ніж
на 20 відсотків від звичайної
ціни на такі товари (послуги),
та складається із сум податк
ів, нарахованих (сплачених) пл
атником податку за ставкою, в
становленою пунктом 6.1 статті
6 та статтею 81 цього Закону, про
тягом такого звітного період
у у зв'язку з: придбанням або в
иготовленням товарів (у тому
числі при їх імпорті) та послу
г з метою їх подальшого викор
истання в оподатковуваних оп
ераціях у межах господарсько
ї діяльності платника податк
у; придбанням (будівництвом, с
порудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числ
і інших необоротних матеріал
ьних активів та незавершених
капітальних інвестицій в не
оборотні капітальні активи),
у тому числі при їх імпорті, з
метою подальшого використан
ня у виробництві та/або поста
вці товарів (послуг) для опода
тковуваних операцій у межах
господарської діяльності пл
атника податку.
Право на нарахування
податкового кредиту виникає
незалежно від того, чи такі то
вари (послуги) та основні фонд
и почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у
межах господарської діяльно
сті платника податку протяго
м звітного податкового періо
ду, а також від того, чи здійсн
ював платник податку оподатк
овувані операції протягом та
кого звітного податкового пе
ріоду.
Якщо у подальшому так
і товари (послуги) починають в
икористовуватися в операція
х, які не є об'єктом оподаткува
ння згідно зі статтею 3 цього З
акону або звільняються від о
податкування згідно зі статт
ею 5 цього Закону, чи основні ф
онди переводяться до складу
невиробничих фондів, то з мет
ою оподаткування такі товари
(послуги), основні фонди вважа
ються проданими за їх звичай
ною ціною у податковому пері
оді, на який припадає початок
такого використання або пер
еведення, але не нижче ціни їх
придбання (виготовлення, буд
івництва, спорудження)
Якщо платник податку прид
баває (виготовляє) товари (пос
луги) та основні фонди, які при
значаються для їх використан
ня в операціях, які не є об'єкт
ом оподаткування згідно зі с
таттею 3 цього Закону або звіл
ьняються від оподаткування з
гідно зі статтею 5 та пункту 11.44
статті 11 цього Закону, то суми
податку, сплачені у зв'язку з
таким придбанням (виготовлен
ням), не включаються до складу
податкового кредиту такого
платника ( ч 1 п.п. 7.4.2 п. 7.4 ст. 7 Закон
у).
Не включається до складу по
даткового кредиту та відноси
ться до складу валових витра
т сума податку, сплачена плат
ником податку при придбанні
легкового автомобіля (крім т
аксомоторів), що включається
до складу основних фондів( ч.
2 п.п. 7.4.2 п. 7.4 ст. 7 Закону).
Керуючись положеннями Зак
ону України «Про оподаткуван
ня прибутку підприємств» (п.п
. 8.2.1 п. 8.2 ст. 8), під терміном "основн
і фонди" слід розуміти матері
альні цінності, що призначаю
ться платником податку для в
икористання у господарській
діяльності платника податку
протягом періоду, який перев
ищує 365 календарних днів з дат
и введення в експлуатацію та
ких матеріальних цінностей,
та вартість яких перевищує 1000
гривень і поступово зменшує
ться у зв'язку з фізичним або м
оральним зносом.
Витрати на придбання
будь-яких матеріальних цінн
остей, вартість яких не перев
ищує 1000 гривень, що призначені
для використання у господар
ській діяльності платника по
датку, включаються до складу
валових витрат платника под
атку в загальному порядку та
враховуються для цілей заст
осування пункту 5.9 статті 5 цьо
го Закону.
Основні фонди підляга
ють розподілу за групами, до т
аких груп належить автомобіл
ьний транспорт та вузли (запа
сні частини) до нього (п.п. 8.2.2 п. 8.2
ст. 8 Закону України «Про опод
аткування прибутку підприєм
ств».
Згідно п.п. 7.5.1. п. 7.5 ст. 7 За
кону, датою виникнення права
платника податку на податко
вий кредит вважається дата з
дійснення першої з подій:
- або дата спи
сання коштів з банківського
рахунку платника податку в о
плату товарів (робіт, послуг),
дата виписки відповідного ра
хунку (товарного чека) - в разі
розрахунків з використанням
кредитних дебетових карток
або комерційних чеків;
- або дата отриман
ня податкової накладної, що з
асвідчує факт придбання плат
ником податку товарів (робіт
, послуг).
Закон України «Про поря
док погашення зобов»язань пл
атників податків перед бюдже
тами та державними цільовими
фондами» встановлює граничн
і строки для подання заяв на п
овернення надміру сплачених
або невідшкодованих податкі
в і зборів (обов'язкових плате
жів)
Заяви на повернення
надміру сплачених податків,
зборів (обов'язкових платежі
в) або на їх відшкодування у ви
падках, передбачених податко
вими законами, можуть бути по
дані не пізніше 1095 дня, наступн
ого за днем здійснення такої
переплати або отримання пра
ва на таке відшкодування (п.п.
15.3.1 п. 15.3 ст. 15).
Підсумовуючи вище ска
зана, можна зробити висновок
, що автомобіль «Тойота Кемрі
» належить до основних фонді
в, а позивач відніс суму ПДВ не
до податкового кредиту, а на з
більшення вартості вартості
основних фондів та здійснюв
ав нарахування амортизації.
Крім того, позивач дійсно був
позбавлений можливості реал
ізувати право на отримання п
одаткового кредиту з ПДВ, спл
аченого при придбанні автомо
біля, в момент отримання пода
ткової накладної. Право на по
датковий кредит використане
позивачем вже при продажу вк
азаного автомобіля як товару
, а до складу податкового кре
диту віднесена сума ПДВ у роз
мірі неамортизованої частки
податку, що повністю відпові
дає вимогам чинного податков
ого законодавства. В аналогі
чному порядку позивач формув
ав податковий кредит по опер
ації з продажу автомобіля «Н
іссан Прем»єра» в жовтні 2004 ро
ку.
АБ «АвтоЗАЗБанк» прид
бав у ТОВ «Фірма «Кий Авто» ав
томобіль «Ніссан Прем»єра»,
вартістю 118476 грн., в тому числі П
ДВ 19476 грн., що підтверджується
податковою накладною від 01.08.2
003 року № 5306. Сума ПДВ, сплачена п
ри придбанні автомобіля, вкл
ючена позивачем до вартості
основних фондів з нарахуванн
ям амортизації. Податковий к
редит по згаданій накладній
використаний ним у жовтні 2004 р
оку при продажу автомобіля в
розмірі неамортизованої час
тки ПДВ в розмірі 14541,13 грн.
Відповідно до п.п.п. «д»
п.п 4.4.2. п. 4.2 ст. 4 Закону України «
Про порядок погашення зобов»
язань платників податків пер
ед бюджетами та державними ц
ільовими фондами», не може бу
ти притягнутим до відповідал
ьності платник податків, яки
й діяв відповідно до наданог
о йому податкового роз'яснен
ня (за відсутності податкови
х роз'яснень з цього питання, щ
о мають пріоритет) або узагал
ьнюючого податкового роз'ясн
ення, тільки на підставі того
, що у подальшому таке податко
ве роз'яснення чи узагальнюю
че податкове роз'яснення бул
о змінено або скасовано, чи на
дано нове податкове роз'ясне
ння такому платнику податків
або узагальнююче податкове
роз'яснення, що суперечить по
передньому, яке не було скасо
вано (відкликано). При цьому пр
и оцінці доказів судом, надан
их органом стягнення, податк
ові роз'яснення не мають пріо
ритету над іншими доказами а
бо іншими експертними оцінка
ми.
Згідно п.п. 7.4.3. п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на дода
ну вартість», у разі коли тов
ари (роботи, послуги), виготовл
ені та/або придбані, частково
використовуються в оподатко
вуваних операціях, а частков
о ні, до суми податкового кред
иту включається та частка сп
лаченого (нарахованого) пода
тку при їх виготовленні або п
ридбанні, яка відповідає час
тці використання таких товар
ів (робіт, послуг) в оподаткову
ваних операціях звітного пер
іоду.
Враховуючи викладені обст
авини, судом першої інстанці
ї ж зроблено правильний висн
овок, що позивач діяв згідно н
аданого йому податкового роз
»яснення, а тому не може бути п
ритягнутий до відповідально
сті.
Також, відповідно д
о положень ч. 2 ст. 71 КАС України
, в адміністративних справах
про протиправність рішень, д
ій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень обов'яз
ок щодо доказування правомір
ності свого рішення, дії чи бе
здіяльності покладається на
відповідача, якщо він запере
чує проти адміністративного
позову.
Відповідно до ст. 200 КА
С України, суд апеляційної ін
станції залишає скаргу без з
адоволення, а постанову суду
без змін, якщо визнає, що су
д першої інстанції правильно
встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з д
одержанням норм матеріально
го і процесуального права.
Проаналізувавши ма
теріали справи, доводи апеля
ційної скарги, колегія судді
в дійшла висновку, що судом пе
ршої інстанції правильно вст
ановлені обставини справи, с
удове рішення ухвалено з дод
ержанням норм матеріальног
о та процесуального права, ві
дповідач не довів правомірно
сті податкового рішення-пові
домлення, а тому підстав для с
касування оскаржуваного ріш
ення не вбачається. Тому, апел
яційну скаргу Державної по
даткової інспекції у Солом»я
нському районі м. Києва на пос
танову Господарського суду м
. Києва від 18.05.2007 року по справі з
а позовом Акціонерного банку
«АвтоЗАЗБанк» до Державної
податкової інспекції у Солом
»янському районі м. Києва про
визнання нечинним податково
го повідомлення-рішення, не
обхідно залишити без задовол
ення, а постанову суду першої
інстанції без змін.
Керуючись ЗУ «Про податок
на додану вартість», ЗУ «Про о
податкування прибутку підпр
иємств», ЗУ «Про порядок пога
шення зобов»язань платників
податків перед бюджетами та
державними цільовими фондам
и», ст.ст. 2, 198, 200, 205, 206 КАС України, су
дова колегія

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляцій
ної скарги Державній подат
ковій інспекції у Солом»янсь
кому районі м. Києва відм
овити.
Постанову Господарськог
о суду м. Києва від 18.05.2007 року
залишити без змін.
Ухвала набирає законної с
или з моменту проголошення т
а може бути оскаржена протяг
ом одного місяця шляхом пода
чі касаційної скарги безпосе
редньо до Вищого адміністрат
ивного суду України.

Головуючий суддя:

Судді: