Справа № 22а-0773/2008
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-0773/08
суддя у 1-ій інстанції -
Категорія статобліку - 47 Калабухова О.А.(справа № 2а-20/07)
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06
травня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Поплавського В.Ю.(доповідача),

суддів -
Уханенка С.А., Сафронової С.А.,

при секретарі -
Яловому Д.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Веселівської районної державної адміністрації Запорізької області

на постанову Веселівського районного суду Запорізької області
від 14 лютого 2007 року у адміністративній справі № 2а-20/07 за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Веселівської районної державної адміністрації
Запорізької області про стягнення недоплаченої одноразової щорічної допомоги
ветерану війни - учаснику бойових дій, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2007 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення
Веселівської районної державної адміністрації Запорізької області та просив зобов'язати відповідача по справі виплатити на
його користь недоплачену разову грошову допомогу за 2004-2005 рік у розмірі 1
752,25 грн., за 2006 рік у розмірі 1 545 грн. В обґрунтування позову вказував
на те, що має статус учасника бойових дій і користується всіма правами та
пільгами, передбаченими діючим законодавством для цієї категорії осіб, а тому
відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» йому щорічно до 05 травня повинна виплачуватись
одноразова грошова допомога в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.
Фактично за 2004-2006 рік призначена грошова допомога нараховувалась не в
повному обсязі всупереч вимогам Конституції України, Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Постановою Веселівського районного суду Запорізької області від 14
лютого 2007 року адміністративний
позов було задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_11545
грн. несплаченої щорічної грошової допомоги, як учаснику бойових дій за 2006
рік. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення недоплаченої у 2004-2005 роках
одноразової щорічної грошової допомоги позивачу було відмовлено з підстав
пропуску строку позовної давності для звернення до суду.

В апеляційній
скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку,
що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права і прийняти
нове рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і
обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу
задовольнити, а постанову районного суду в частині задоволення позовних вимог
скасувати виходячи з наступного.

З матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_1. має статус учасника бойових дій на підставі
посвідчення серії НОМЕР_1 від 28.01.1999 року (а.с.7) і користується пільгами, встановленими Законом
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року N 3551-XII.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо стягнення
на користь позивача недоплаченої у 2004-2005 роках одноразової щорічної
грошової допомоги, як учаснику бойових дій, суд першої інстанції правильно
виходив з того, що позивачем був пропущений строк на звернення до суду та ці причини не є поважними.

Проте, задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача
недоплаченої у 2006 році одноразової щорічної грошової допомоги у розмірі 1 545
грн., суд першої інстанції не звернув уваги на те, що органи
праці та соціального захисту населення при здійсненні виплати щорічної разової грошової допомоги відповідно до ст.ст.12-16 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
від 22 жовтня 1993 року N 3551-XII (ст.17-1 цього Закону від 22.10.1993 року N 3551-XII) виступають відповідно до ст.21 Бюджетного
Кодексу України лише, як розпорядники бюджетних коштів, а порядок виплати
разової грошової допомоги учасникам
бойових дій визначається Кабінетом Міністрів України, який має щорічно у
проекті Державного бюджету України передбачати цільові кошти необхідні для
виплати разової грошової допомоги
учасникам бойових дій (ч.2 Закону
України від 25.12.1998 р. N 367-XIV)

Оскільки, Постановою Кабінету Міністрів України № 177 від
18.02.2004 р. «Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги,
передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» визначено, що
Міністерство фінансів України і Державне казначейство України забезпечують
щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики
для виплати разової грошової допомоги у розмірах, установлених законом про
державний бюджет на відповідний рік, а відповідно до вимог ч.2 ст.95
Конституції України, будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове спрямування цих видатків визначаються виключно Законом про
Державний бюджет України, суд при вирішенні спору повинен був застосувати у спірних відносинах
ст.30 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» N 3235-IV від 20.12.2005 р., якою встановлено, що у
2006 році виплата щорічної разової грошової допомоги відповідно до Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій здійснюється у розмірі
250,00 грн..

Посилання районного суду на рішення Конституційного Суду
України № 20-рп від 01.12.2004 р. щодо
невідповідності Конституції України ст.44 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2004 рік» не є підставою для задоволення позову, оскільки визнані
неконституційними положення втрачають чинність з дня ухвалення рішення, а саме
з 01.12.2004 року та не стосуються розмірів виплати разової грошової допомоги,
які були встановлені у 2006 році.

Не може бути визнане обґрунтованим і посилання суду на
пряму дію статей Конституції України при вирішенні спору, оскільки ЗУ «Про
державний бюджет України на 2006 рік» є спеціальним законом щодо визначення
розміру соціальних виплат гарантованих як Конституцією України так і ЗУ «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». В даному випадку не
порушується право громадянина на отримання соціальної допомоги.

Таким чином, застосування принципу верховенства права,
при наявності законів які не визнано неконституційними, не можна визнати
законним.

За таких обставин, судом першої інстанції невірно були
застосовані норми матеріального права, що призвело до невірних висновків та
прийняття неправильного рішення.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову суду.

Враховуючи, що ст.30 Закону
України «Про державний бюджет України на 2006 рік» встановлена виплата до 5
травня разової грошової допомоги як учаснику бойових дій в розмірі 250 грн., і
ця норма є чинною, колегія суддів вважає, що правові підстави для визнання дій
відповідача неправомірними та стягнення додаткової суми - відсутні, тому в
задоволені позову необхідно відмовити. В іншій частині постанова суду сторонами
по справі не оскаржувалася.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст.202 КАС України, колегія
суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Веселівської районної державної адміністрації Запорізької області - задовольнити.

Постанову Веселівського районного суду Запорізької
області від 14 лютого 2007 року в
частині стягнення на користь ОСОБА_1недоплаченої у 2006 році одноразової
щорічної грошової допомоги, як ветерану війни - учаснику бойових дій у розмірі
1 545 грн. - скасувати та в цій частині позовних вимог
відмовити. В іншій частині позовних вимог - постанову залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили
з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту
виготовлення повного тексту.

Судді: