Справа № 22а-508/2008
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2008-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий
у 1-й інст. Агеєва
Є.О. Рядок
статзвіту № 48

Ковельський
міськрайонний суд волинської області Справа
№ 22-а-508/08 (22-а-3295/07)

Справа
№ 2-а-53/07

19 лютого 2008 року колегія суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду в складі: головуючого - судді Довгополова О.М.

суддів:
Любашевського В.П., Яворського І.О.

при секретарі Федуніву Б.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Львові адміністративну справу за апеляційними
скаргами
ОСОБА_1, Виконавчого комітету Ковельської міської ради
Волинської області
на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 липня
2007 року, -

встановила:

Оскаржуваною постановою задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до
Виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області про визнання
неправомірними дій виконавчого комітету щодо відмови у наданні дозволу на
проведення добудови до запроектованого офісного приміщення та визнано нечинним
рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради № 154 від 12.04.2007 року
«Про відмову в наданні дозволу на проведення добудови до запроектованого
приміщення офісу».

Постанову суду оскаржили Виконавчий комітет Ковельської міської ради
Волинської області та ОСОБА_1 - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні відповідача, з підстав порушення норм матеріального
права, апелянт Виконком - у тому числі з підстав порушення норм процесуального
права, так як відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про місцеве
самоврядування» при наданні дозволу позивачеві на переведення квартири в
нежитловий фонд та проведенні реконструкції з метою облаштування офісного
приміщення потрібна згода власників квартир із суміжних квартир, однак вона
такої згоди не давала, а проведення добудови позивачем порушить нормальне
освітлення кімнат в її квартирі. Тому оскаржуване рішення виконавчого комітету
№ 154 від 12.04.2007 року про відмову у наданні дозволу на добудову є законним.
Просять постанову скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта та представника
позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія
суддів приходить до висновку, що скарги не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням відповідача № 64 від
08.02.2007 року «Про переведення квартир з житлового фонду в нежитловий та
надання дозволу на реконструкцію» позивачу дозволено переведення квартири
АДРЕСА_1 загальною площею 38,80 м кв. (24,90 м. кв. - житлової площі) з
житлового фонду в нежитловий; зобов»язано останнього провести реконструкцію
квартири з метою влаштування офісного приміщення та окремого входу.

Оспорюваним рішенням відповідача № 154 від 12.04.2007 року, керуючись
статтею 5 Закону України «Про основи містобудування», позивачу відмовлено в
наданні дозволу на проведення добудови до запроектованого приміщення офісу у
зв»язку з відсутністю згоди власника суміжної квартири на проведення добудови.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем виконані усі зобов»язання,
покладені на нього рішенням відповідача № 64 від 08.02.2007 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо
дотримання позивачем вимог ст. 5 Закону України «Про основи містобудування» в
частині врахування законних інтересів та вимог
власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце
будівництва. При цьому судом апеляційної інстанції береться до уваги
«Розрахунок інсоляції у зв»язку з реконструкцією з розширенням квартири
АДРЕСА_1, на підставі якого архітектором зроблений висновок про те, що
спорудження приміщень по АДРЕСА_2 при дотриманні будівництвом розмірів згідно
проекту не призведе до порушень нормативів, які стосуються безперервної інсоляції.

Таким
чином, покликання апелянта ОСОБА_1 на те, що проведення добудови призведе до
порушення нормального освітлення кімнат у належній їй квартирі не відповідає
дійсності та спростовується висновком, наданим архітектором.

Покликання,
викладені в скарзі Виконавчого комітету Ковельської міської ради, щодо
відсутності письмової згоди власників суміжних квартир на переобладнання (п.
7.4 розділу 7 Правил Забудови міста Ковеля, затверджених рішенням Ковельської
міської ради від 23.04.2003 року № 10/23) є безпідставними, оскільки такі
містяться в матеріалах справи (а.с.7-9), серед яких є й письмова згода апелянта
ОСОБА_1

Враховуючи
вищенаведене, відмова відповідача щодо надання Холодкову В.С. дозволу на
проведення добудови не ґрунтується на вимогах закону і тому є неправомірною, а
рішення щодо такої відмови № 154 від 12.04.2007 року - нечинним.

Порушень норм процесуального права при розгляді справи в суді першої
інстанції не виявлено.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду
першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального
права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, а тому
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Виконавчого комітету Ковельської міської ради
Волинської області залишити без задоволення, постанову Ковельського
міськрайонного суду Волинської області від 09 липня 2007 року - без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом місяця з часу проголошення шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної
інстанції.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
В.П. Любашевський

І.О.
Яворський