Справа № 22-а-3706/2008
Суддя: Бараненко І.І.
Дата ухвалення: 2008-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2008 року

місто Київ
Київський апеляційний а
дміністративний суд в складі
колегії суддів:
головуючого судді Ба
раненка І.І.,
суддів:
Глущенко Я
.Б.,

Межевича М.В.,
при секретарі судового зас
ідання Калініній Л.М.,
за участю: прокурора Лаш
ка І.І., представників позивач
а Мисливого І.Ю., Шторги
на П.А. та представника відпов
ідача Горобчишина І.О.
розглянувши у відкрит
ому судовому засіданні в при
міщенні суду апеляційну скар
гу Державної податкової інсп
екції у Дарницькому районі м
іста Києва на постанову Госп
одарського суду міста Києва
від 2 липня 2007 року в адміністра
тивній справі №21/666-25/8-11/152-А за позо
вом Державної податкової інс
пекції у Дарницькому районі
міста Києва до Товариства з о
бмеженою відповідальністю «
Юніон», Державного підприємс
тва «Київський ремонтно-меха
нічний завод», за участю війс
ькового прокурора Дарницько
го гарнізону про визнання уг
од недійсними,
встановив:
У серпні 2003 року Державна
податкова інспекція у Дарни
цькому районі міста Києва зв
ернулася до Господарського с
уду міста Києва суду з позовн
ою заявою, у якій позивач, поси
лаючись на порушення відпові
дачами Конституції України,
норм податкового законодавс
тва, положень Цивільного код
ексу України просив, з урахув
ання подальших уточнень, доп
овнень та змін, визнати недій
сними: договори №02/3/69 від 20.01.2001р. н
а суму 432840,00 грн.; №б/н від 25.06.2001р. на с
уму 4638851,50 грн.; №154 від 20.09.2001р. на суму
1444800,00 грн.; №4.12/2 від 25.12.2000р. на суму 675381,
62 грн., усні угоди на загальну с
уму 2436148,10 грн., а також зобовяз
ати ТОВ «Юніон» повернути КП
«Київський ремонтно-механі
чний завод» одержані за угод
ами грошові кошти в сумі 9628021,20 г
рн. і стягнути з КП «Київськи
й ремонтно-механічний завод»
в доход держави все одержане
за договорами на суму 9628021,20 грн
.
Справа розглядалася неодн
оразово.
Постановою Господарського
суду міста Києва від 2 липня 2007
року у задоволенні вказаног
о позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позив
ач, вказуючи на порушення суд
ом першої інстанції вимог ст
.86 КАС України, що на його думку
, призвело до невірної оцінки
доказів, а також на невикорис
тання при прийнятті рішення
постанови Пленуму Вищого гос
подарського суду України «Пр
о заходи щодо забезпечення о
днакового і правильного заст
осування законодавства про п
одатки» від 25.07.2002р. №1056, просить с
касувати постанову Господар
ського суду міста Києва від 2 л
ипня 2007 року та прийняти нову п
останову, якою задовольнити
позовні вимоги.
У запереченнях на апеляцій
ну скаргу відповідач ДП «К
иївський ремонтно-механічни
й завод» не погоджується з тв
ердженням апеляційної скарг
и про порушення судом першої
інстанції вимог ст.86 КАС Укра
їни і зазначає, що на час уклад
ення спірних угод установчі
документи ТОВ «Юніон» не бул
и визнані недійсними, при укл
аденні та виконанні цих угод
відсутнім був і умисел на їх у
кладення з метою, що суперечи
ть інтересам держави і суспі
льства, а тому просить апеляц
ійну скаргу залишити без зад
оволення, а постанову суду пе
ршої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповіда
ча про обставини справи, пояс
нення представників позивач
а в підтримку вимог апеляцій
ної скарги, заперечення пред
ставника відповідача і проку
рора та, перевіривши доводи а
пеляції і заперечень наявним
и в матеріалах справи письмо
вими доказами, колегія судді
в вважає, що апеляційна скарг
а задоволенню не підлягає з н
аступних підстав.
Судом першої інстанції вір
но встановлено, що на час укла
дення і виконання спірних до
говорів ТОВ «Юніон» та війсь
кова частина А1777 (правонаступ
ник - ДП «Київський ремонтно-м
еханічний завод») були зареє
стровані у ЄДРПОУ і на час роз
гляду справи не виключені з р
еєстру, що підтверджується н
аявними в матеріалах справи
письмовими доказами. Також п
ідтверджується дослідженим
и в судовому засіданні доказ
ами і факт реального виконан
ня укладених між ними угод.
Вказані угоди були укладен
і та виконані під час дії Циві
льного кодексу УРСР, за зміст
ом ст.49 якого визначалося, що н
едійсною є угода, яка укладен
а з метою, завідомо суперечно
ю інтересам держави і суспіл
ьства. Правові наслідки тако
ї угоди залежать від наявнос
ті умислу у обох сторін чи о
днієї, від виконання угоди
обома сторонами.
Згідно п.п.1, 2 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільн
ого кодексу України (надалі
ЦК України), цей Кодекс набрав
чинності з 1 січня 2004 року, а Цив
ільний кодекс УРСР (надалі
ЦК УРСР) від 18 липня 1963 року в
тратив чинність.
Цивільним кодексом Україн
и, який набрав чинності з 1 січ
ня 2004 року, не передбачені такі
публічно-правові санкції за
укладення недійсної угоди, я
кі були встановлені ст.49 ЦК УР
СР, а саме, стягнення в доход д
ержави одержаного однією чи
обома сторонами за угодою, ук
ладеною з метою, суперечною і
нтересам держави і суспільст
ва. Згідно ст.228 ЦК України, насл
ідком укладення угоди, яка по
рушує публічний порядок, є дв
остороння реституція.
За змістом ч.2 ст.5 ЦК України,
цей Кодекс має зворотну дію в
часі у випадках, коли він пом'
якшує або скасовує відповіда
льність особи.
Таким чином, застосування п
ублічно-правових санкцій, як
і були встановлені Законом, ч
инним на момент укладення і в
иконання угод, але не були пер
едбачені ЦК України на день у
хвалення рішення про притягн
ення до відповідальності, не
передбачено.
Водночас у цьому випадку, не
можуть застосовуватися й са
нкції за укладення угоди (вчи
нення господарського зобов'я
зання) з метою, яка завідомо су
перечить інтересам держави і
суспільства, встановлені Го
сподарським кодексом Україн
и (надалі ГК України).
Згідно вимог ч.1 ст.207 ГК Украї
ни, який також набрав чинност
і з 1 січня 2004 року, господарськ
е зобов'язання, що не відповід
ає вимогам закону, або вчинен
е з метою, яка завідомо супере
чить інтересам держави і сус
пільства, або укладене учасн
иками господарських відноси
н з порушенням хоча б одним із
них господарської компетенц
ії (спеціальної правосуб'єкт
ності), може бути на вимогу одн
ієї із сторін, чи відповідног
о органу державної влади виз
нано судом недійсним повніст
ю або в частині.
Положення ст.ст.207, 208 ГК Україн
и слід застосовувати з ураху
ванням того, що правочин, який
вчинено з метою, завідомо суп
еречною інтересам держави і
суспільства, водночас супере
чить моральним засадам суспі
льства, порушує публічний по
рядок, а тому згідно з ч.1 ст.203, ч.
2 ст.215, ч.2 ст.228 ЦК України є нікчем
ним, і визнання такого правоч
ину недійсним судом не вимаг
ається.
Органи державної податков
ої служби, вказані в абзаці пе
ршому ст.10 Закону Ук
раїни «Про державну податков
у службу в Україні» від 04.12.1990р. №
509-ХІІ, можуть на підставі п.11 ці
єї статті звертатись до суді
в з позовами про стягнення в д
оход держави коштів, одержан
их за правочинами, вчиненими
з метою, яка завідомо супереч
ить інтересам держави і сусп
ільства, посилаючись на їхню
нікчемність.
З аналізу наведених вище но
рм права, можна зробити висно
вок про те, що у разі задоволен
ня позову висновок суду про н
ікчемність правочину має бут
и викладений у мотивувальній
, а не в резолютивній частині с
удового рішення.
Отже, санкції застосовують
ся за лише за вчинення правоч
ину з метою, яка завідомо супе
речить інтересам держави і с
успільства. За змістом ч.1 ст.208
ГК України застосування пере
дбачених нею санкцій можливе
лише в разі виконання правоч
ину хоча б однією стороною.
Ці санкції не можуть застос
овуватися за сам факт неспла
ти податків (зборів, інших обо
в'язкових платежів) однією зі
сторін договору. За таких обс
тавин правопорушенням є несп
лата податків, а не вчинення п
равочину. Для застосування з
азначених санкцій необхідна
наявність умислу на укладен
ня угоди з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держав
и і суспільства, наприклад, уч
инення удаваного правочину з
метою приховати ухилення ві
д сплати податків.
Відповідно до ч.1 ст.208 ГК Укра
їни, передбачені нею санкції
застосовує лише суд. Це прави
ло відповідає нормі ст.41 Конст
итуції України, за змістом як
ої, конфіскація майна може бу
ти застосована виключно за р
ішенням суду у випадках, обся
зі та порядку, встановлених з
аконом.
Оскільки зазначені санкці
ї є конфіскаційними, стягнен
ня за порушення правил здійс
нення господарської діяльно
сті здійснюється виключно за
рішенням суду, то вони належа
ть не до цивільно-правових, а д
о адміністративно-господарс
ьких як такі, що відповідають
визначенню, наведеному в ч.1 с
т.238 ГК України. Тому вказані са
нкції можуть застосовуватис
ь лише протягом строків, вста
новлених ст.250 цього Кодексу.

Крім цього, як вірно було вс
тановлено судом першої інста
нції, спірні угоди мали реаль
ний товарний характер і умис
лу на їхнє укладення з метою у
хилитися від сплати податків
у сторін не було. Докази, які б
спростовували даний факт у м
атеріалах справи відсутні і
всі можливі засоби, спрямова
нні на їх здобуття, як судом, т
ак і позивачем вичерпані.
Посилання в апеляційній ск
арзі на рішення Господарсько
го суду міста Києва від 14.04.2003р., я
ким угоди між ТОВ «Юніон», ПП «
Злагода» та ТОВ «ПК-Сервісін
вест» визнані такими, що супе
речать інтересам держави і с
успільства, колегія суддів д
о уваги не приймає, оскільки у
мисел на їх укладення з такою
метою був з боку ПП «Злагода»
та ТОВ «ПК-Сервісінвест» і не
встановлено наявність умисл
у з боку ТОВ «Юніон». У звязк
у з цим визнання зазначених у
год недійсними не має значен
ня для вирішення даної справ
и і тому правила ч.1 ст.72 КАС Укр
аїни до спірних правовідноси
н застосуванню не підлягають
.
Також безпідставними є тве
рдження апеляційної скарги щ
одо невикористання судом пер
шої інстанції постанови Плен
уму Вищого господарського су
ду України «Про заходи щодо з
абезпечення однакового і пра
вильного застосування закон
одавства про податки» від 25.07.20
02р. №1056, оскільки дані розясн
ення не є нормативно-правови
м актом, вони мають рекоменда
ційний характер і тому не обо
вязкові для виконання суда
ми.
Отже, всупереч доводів апел
яційної скарги про порушення
судом першої інстанції вимо
г ст.86 КАС України, інших норм п
рава, Господарський суд міст
а Києва повно, всебічно і об
єктивно дослідив зібрані по
справі докази, дав їм належну
оцінку, а тому правильно заст
осував до спірних правовідно
син норми матеріального і пр
оцесуального права.
Відповідно до ч.1 ст.200 КАС Укр
аїни, суд апеляційної інстан
ції залишає апеляційну скарг
у без задоволення, а постанов
у або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інс
танції правильно встановив о
бставини справи та ухвалив с
удове рішення з додержанням
норм матеріального та процес
уального права.
Зважаючи на те, що Господарс
ький суд міста Києва правиль
но встановив обставини справ
и та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріальн
ого та процесуального права,
апеляційну скаргу належить
залишити без задоволення, а п
останову суду без змін.
На підставі викладеного та
, керуючись ст.ст.160, 198, 200, 205, 206 КАС Ук
раїни, Київський апеляційний
адміністративний суд,
ухвалив:
Апеляційну скаргу Держа
вної податкової інспекції у
Дарницькому районі м
іста Києва залишити без задо
волення, постанову Господарс
ького суду міста Києв
а від 2 липня 2007 року в адмініст
ративній справі №21/666-25/8-11/152-А бе
з змін.
Ухвала набирає законної си
ли з моменту її проголошення
, проте на неї може бути подана
касаційна скарга до Вищого а
дміністративного суду Украї
ни протягом одного місяця з д
ня складення цієїухвали у п
овному обсязі.

Головуючий
підпис І.Баране
нко

Судді:
підпис
Я.Глущенко

підпис
М.Межевич

ДАНУ УХВАЛУ СКЛАДЕНО У П
ОВНОМУ ОБСЯЗІ 15КВІТНЯ 2008 РОКУ