Справа № 2а-556/2008
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2008-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-556 /08
ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Іменем України
31 03 2008 року м. Харків
Харківський окружний
адміністративний суд у складі:
судді - Курило Л. В.,
представника позивача - Шапка С.П.,
відповідача - Борзило Т.В.,
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду
України в Куп'янському районі Харківської області до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Куп'янському районі Харківської області про визнання дій незаконними
та зобов'язання вчинити певні дії, -
Позивач - управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі
м. Харкова звернувся до
Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до
відповідача - відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у Куп'янському районі Харківської області про
визнання дій не законними щодо заниження суми відшкодування по особовій справі
потерпілої ОСОБА_1, якій виплачено пенсію по інвалідності з квітня 2001 року по
акти щомісячної звірки за особовими справами потерпілих: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання за січень, лютий, березень, квітень,
травень, червень, липень, серпень місяці 2007 року, ОСОБА_7 по сумі допомоги на
поховання, виплаченої сім'ї померлого, який отримав пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та
пенсію у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного
випадку на виробництві або професійного захворювання за серпень місяць 2007
В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що в період до
01.04.2001 року були призначені відділами соціального забезпечення пенсії по
інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання
пенсіонерам, з якими сталося трудове каліцтво та професійне захворювання в
період роботи на території СРСР, а саме: 1. ОСОБА_2.- нещасний випадок стався
20.08.1978 р. в період роботи будівельником в колгоспі "Восток"
Кустанайської області, внаслідок чого
йому встановлено з 14.02.1982 р. інвалідність третьої групи, пенсія по
інвалідності призначена Київським відділом соціального забезпечення Харківської
області з 07.06.1982 р. 2. ОСОБА_3. - нещасний випадок стався 01.03.1990 р. в
період роботи машиністом бульдозера в с/а "Горизонт" Магаданської
області, внаслідок чого йому з 06.07.1990 р. встановлено інвалідність другої
групи, а з 01.08.1992 р. було встановлено інвалідність третьої групи, пенсія по
інвалідності призначена Іультинським відділом соціального забезпечення
Магаданської області з 10.07.1990 р. Пенсійну справу ОСОБА_3. прийнято до
обліку відділом соціального забезпечення Куп'янського району Харківської
області з 21.10.1992 р. у зв'язку зі зміною постійного місця проживання. 3.
ОСОБА_4. - професійне захворювання отримав в період роботи столяром в артелі
"Тирканда" в м. Алдан, Республіка Саха (Якутія), профзахворювання
встановлено з 15.10.1997 року, пенсію по інвалідності за отримане професійне
захворювання було призначено відділом соціального забезпечення Шевченківського
району Харківської області з 20.10.1997 року. 4. ОСОБА_5. - нещасний випадок стався 12.05.1967
р. в період роботи в ливарній майстерні ПТУ № 30 м. Новочеркаська Ростовської
області , внаслідок чого йому з 24.12.1968 р.
встановлено третю групу інвалідності, пенсію по інвалідності за отримане
трудове каліцтво призначено відділом соціального забезпечення Новочеркаського
району Ростовської області з 24.12.1968 р. Пенсійну справу ОСОБА_5. прийнято до
обліку УПФУ в Куп'янському районі з 28.04.2003 року у зв'язку зі зміною
постійного місця проживання. 5. ОСОБА_6- нещасний випадок стався 04.01.1983 р.
в період роботи водієм в СУ-66 треста "Нефтеюганськспецгідромеханізація"
Тюменської області. Профзахворювання встановлено з 18.04.1983 р., пенсію по
інвалідності третьої групи за отримане каліцтво призначено відділом соціального забезпечення м. Ялти
Кримської області з 14.10.1983 р.
Листами від 07.09.2007 р. № 703-05, 06.08.2007 р. №589-05,
06.07.2007 р. №521-05, 12.06.2007 р. № 461-05, 15.05.2007 р. № 311-05,
07.03.2007 р. №137-05, 08.07.2007 р №68-05
відповідач повідомив, що при
звірці особових справ пенсіонерів, які мають право на отримання пенсії у
зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням було
виявлено, що п'ятеро пенсіонерів отримали трудове каліцтво не в Україні, а на
території інших держав, тому суми
виплачені зазначеним пенсіонерам не підлягають відшкодуванню Пенсійному фонду.
Згідно з Угодою "Про гарантії
прав у сфері пенсійного забезпечення" від 03.03.1992 р., підписаною
Україною, ст.1 Закону України № 1105 і ст. 85 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", страхові внески громадянам, які отримали інвалідність на
підприємствах країн Співдружності Незалежних Держав, підлягають виплаті по
місцю їх проживання, а витрати Пенсійного фонду по виплаті цих пенсій
підлягають відшкодуванню фондом соціального страхування. Відповідно до п. 3
Прикінцевих положень Закону № 1105 відшкодування шкоди проводиться Фондом
соціального страхування від нещасних випадків також зазначеним у ст. 8 цього
закону особам, які потерпіли до набрання ним чинності (тобто до 01.04.2001 р.)
та мали право на зазначені страхові виплати. Суми виплачених пенсій по
інвалідності за отримане трудове каліцтво або професійне захворювання, які були
призначені за часів СРСР підлягають відшкодуванню Пенсійному фонду України
відповідачем. Норми міжнародних угод щодо соціального страхування від нещасних
випадків можуть поширюватись лише на відносини по призначенню та відшкодуванню
пенсій по інвалідності за отримане трудове каліцтво або професійне
захворювання, що виникають після підписання відповідних угод.
Сума не прийнятих відділенням дирекції Фонду
витрат на виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на
виробництві громадянам, що одержали інвалідності на території СНД за серпень
2007 року складає 702,41 грн., за липень 2007 рік - 702,41 грн., за червень
2007 року - 702,41 грн., за травень 2007 року - 702,4 грн., за квітень 2007
року - 1002,41 грн., за лютий 2007 року - 702,41 грн., за січень 2007 року -
848,92 грн. Розмір допомоги на поховання в частині, що підлягає відшкодуванню
Фондом визначається згідно зі ст. 9 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" та Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. №
1753. Тобто, у разі смерті пенсіонера його сім'ї, або особі, що здійснила
поховання, виплачується допомога на поховання в розмірі двомісячної пенсії за
рахунок коштів, з яких виплачувалась пенсія.
Згідно із поясненнями Фонду
зменшення суми витрат за червень 2007 року сталося в зв'язку з тим, що
перевіркою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України в Куп'янському районі, проведеною в червні
2007 року, встановлено, що Фонд, починаючи з квітня 2001 року по травень 2007
року безпідставно відшкодовує ПФУ в Куп'янському районі Харківської області
витрати, пов'язані з виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку
на виробництві гр. ОСОБА_1, особова справа № 122332, оскільки нещасний випадок стався після
закінчення роботи, коли вона поверталася додому. Сума безпідставно
року, при відшкодуванні витрат по виплачених пенсіях внаслідок нещасного
випадку на виробництві або професійного захворювання. Керуючись Порядком №
5-4/4 від 04.03.2003 року Управління не погоджується з діями Фонду щодо
заниження ними суми витрат по особовій справі потерпілої, якій виплачено пенсію
грн. Позивач вважає дії відповідача незаконними, вчинені з перевищенням
повноважень, необґрунтованими нормами діючого законодавства та такими, що
завдають матеріальної шкоди Пенсійному фонду України.
Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав вимоги адміністративного
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у
повному обсязі та пояснив, що законодавство про страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання
складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, Законів України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.1999
р. № 1105, „ Про страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 22.02.2001 р. № 2272, Кодексу законів про працю
України, Закону України „Про охорону праці" та інших
нормативно-правових актів. Якщо міжнародним
договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми,
ніж ті, що передбачені законодавством про страхування від нещасного
випадку, то застосовуються норми міжнародного
пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а також пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання, що передбачено
підпунктом „г", „д" ст.21, абз. 3,4 ст.28 Закону № 1105, є складовою
частиною відшкодування страхових виплат застрахованій особі відповідно до цього
закону. Спеціальним законодавством встановлено певний
порядок відшкодування Пенсійному фонду України понесених витрат , пов'язаних з
виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання,
а також пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного
випадку на виробництві або професійного захворювання. Відповідно до п.2 ст.7 Закону № 2272 Фонд соціального страхування від нещасних випадків сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня
2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право
цих працівників ( членів їх сімей) на
такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право установлено в судовому порядку. Потерпілі, документи яких не передані до Фонду продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого
роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування
України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються
Фондом соціального страхування від нещасних випадків у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом
соціального страхування від нещасних випадків в подальшому відбуваються
відповідні розрахунки. Таким чином, зі
змісту ст. 7 Закону № 2272 вбачається, що обов'язок Фонду по сплаті
страхових виплат виникає в силу належного підтвердження права потерпілих на страхові виплати. До списку осіб, яким виплачено
пенсії внаслідок нещасного випадку на виробництві в січні - серпні 2007 року, включені пенсіонери -
інваліди, яким заподіяно ушкодження здоров'я
за межами України, а саме :
ОСОБА_2, трудове каліцтво отримав 20.08.1978 р. ( Кустанайська обл., Казахстан); ОСОБА_3,
трудове каліцтво настало 01.03.1990 р. ( Магаданська обл.., Росія); ОСОБА_4, трудове
каліцтво одержав 01.04.1997 р. ( Республіка Саха, Якутія);ОСОБА_5,
трудове каліцтво отримав 12.05.1967 р. (Ростовська обл., Росія); ОСОБА_6, одержав виробничу травму
04.01.1983 р. (Росія). Особові справи
зазначених осіб з документами, що підтверджували б право на відшкодування шкоди та надання соціальних послуг,
медичної допомоги, технічних засобів , позивачу не передані.
Правове регулювання питань відшкодування шкоди
потерпілим, які отримали каліцтво за межами
України і переїхали в Україну на постійне проживання, і не є застрахованими в Україні, здійснюється відповідно до міжнародних угод.
Зокрема, з цього питання діє Угода про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом,
професійним захворюванням, підписана 09.09.1994
року державами колишнього Союзу РСР( Азербайджан, Вірменія, Білорусія, Грузія, Казахстан, Киргизія, Молдова, Росія,
Таджикистан, Туркменія, Узбекистан, Україна) та Угода про
співробітництво у галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів ратифікована Верховною Радою
України 11.07.1995 року. Згідно із ст.2 цієї Угоди відшкодування шкоди ,
заподіяної працівникові внаслідок трудового каліцтва, іншого ушкодження
здоров'я( в тому числі при настанні втрати працездатності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, пов'язаного з виконанням працівником трудових обов'язків) після переїзду потерпілого на територію
іншої Сторони) смерті, проводиться
роботодавцем Сторони, законодавство якої поширювалося на працівника під
час отримання каліцтва, іншого ушкодження здоров'я, смерті. Роботодавець ,
відповідальний за заподіяну шкоду, здійснює її відшкодування відповідно до національного законодавства. Позивач дійшов висновку, що саме посилання на цю
Угоду дало право відповідачу не
відшкодовувати витрати на виплачені пенсії зазначеним вище особам.
У галузі пенсійного забезпечення діє Угода про
гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав , яка
підписана 13.03.1992 року, відповідно до
якої пенсійне забезпечення громадян-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави , на території
якої вони проживають. Усі витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного
забезпечення за цією Угодою несе держава, що надає
забезпечення. Проведення
взаєморозрахунків не передбачено, як і не передбачено обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійного захворювання
відшкодовувати понесені витрати з виплати пенсій Пенсійному фонду України - центральному органу виконавчої влади в Україні. З огляду на
викладене , згідно з чинним законодавством України та відповідними міжнародними угодами , підстави для відшкодування
Пенсійному фонду України Фондом
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України витрат по виплачених пенсіях
громадянам, які потерпіли на виробництві
під час виконання трудових обов'язків на підприємствах за межами України,
незалежно від дати нещасного випадку, відсутні. Позивач просить зобов'язати відповідача підписати акти щомісячної звірки
за січень - серпень 2007 року по справах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4. ОСОБА_5.
ОСОБА_6, але акти щомісячної звірки в указаний період уже підписані. Механізм відшкодування на централізованому рівні
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які є застрахованими особами згідно з Законом № 1105,
передбачено Порядком, затвердженим
постановами правління ПФУ та Фонду від 04.03.2003 року № 5-4/4. З урахуванням пунктів 5,6,7 Порядку вимоги позивача
щодо зобов'язання підписати акти,
безпідставні. Позивач, посилаючись на
Порядок від 04.03.2003 року № 5-4/4 не погоджується з діями відповідача щодо зменшення витрат по
виплачених пенсіях з урахуванням особової
справи пенсіонера-інваліда ОСОБА_1. за період з 01.04.2001 року по 30.06.2007 року та вважає їх незаконними. Під час проведення звірки за червень 2007 року
перевіркою пенсійної справи ОСОБА_1.,
яка у Фонді не перебуває на обліку та не одержує страхові виплати, позивачем та відповідачем встановлено відсутність
акту за ф. Н-1 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом. Справа містить
акт (побутова травма) від 10.02.1993
року, який свідчить, що нещасний випадок з ОСОБА_1. трапився за обставин, що не передбачені Переліком обставин, за
яких настає страховий випадок державного соціального страхування від
нещасного випадку на виробництві. Сторонами складено
двосторонній акт від 06.07.2007 року. В листі від 06.07.2007 року за № 521-05
відповідач повідомив про результат звірки за червень 2007 року та про виявлене безпідставне відшкодування
Пенсійному фонду України непередбачених чинним законодавством витрат. Позивач звернувся з листом-запереченням від
16.07.2007 року №4/4 4954-04/18, в
якому сповістив про згоду на припинення з липня 2007 року пред'явлення до
відшкодування витрат на виплату пенсії ОСОБА_1., а також погодився прийняти суму 5400 грн. до зменшення витрат по виплачених
пенсіях в наступних періодах, починаючи
з липня 2007 року. В списках осіб, яким виплачені пенсії по інвалідності від
нещасного випадку на виробництві за
липень 2007 року позивач по справі ОСОБА_1. витрати зазначив на суму 1933,28 грн. з мінусом. Таким чином, позивач визнав безпідставність
пред'явлення та відшкодування витрат
по виплаченій пенсії по справі ОСОБА_1. і навіть частково самостійно зменшив їх. За таких обставин матеріальна шкода завдана протягом певного періоду не Пенсійному
фонду України , а Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві. Обґрунтування незаконності дій
відповідача надумане , не відповідає фактичним
обставинам та свідчить про суперечливі дії самого позивача. Згідно з п.5 Порядку від 04.03.2003 року № 5-4/4
позивач та відповідач здійснюють
щомісячну звірку за особовими справами потерпілих. Головне управління ПФУ в Харківській області та
Управління виконавчої дирекції Фонду в Харківській області узагальнюють
та узгоджують (п.6 Порядку ) довідку про відшкодування
Фондом ПФУ понесених витрат, пов'язаних з виплатою пенсій, яка є підставою для відшкодування на централізованому
рівні Фондом Пенсійному фонду України
витрат. До повноважень відповідача дійсно не належить право щодо фактичного
прийняття рішення з питань
відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою пенсій Фондом Пенсійному фонду. В інформації, що додається до
актів щомісячної звірки для управління
виконавчої дирекції Фонду в
Харківській області, відповідач повідомив про розбіжності, які виникли у червні
- серпні 2007 року по справі ОСОБА_1. (не страховий випадок), в тому числі: червень - 3766,72 грн.,
липень - 1683,44 грн., серпень - 3616,72 грн., разом - 9066,88 грн.
Враховуючи наведене, відповідач не вбачає
неправомірності своїх дій щодо врахування
безпідставно відшкодованих сум у зв'язку з нещасним випадком, не пов'язаним з виробництвом та зменшення сум, що
підлягають відшкодуванню.

Суд,
вислухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали
справи, встановив наступне.

Із
матеріалів справи вбачається , що 20 08
1978 року з гр. ОСОБА_2. стався нещасний
випадок на виробництві в період роботи
будівельником в колгоспі „ Восток” в Кустанайській області, що
підтверджується відповідним актом форми Н-1. У зв'язку з цим ОСОБА_2. було встановлено з 14
02 1982 року інвалідність третьої групи
та призначена пенсія по інвалідності з
07 06 1982 року Київським відділом
соціального забезпечення м. Харкова.

З гр. ОСОБА_3. 01 03 1990 року стався нещасний випадок на виробництві в період
роботи машинистом бульдозера в с/а „ Горизонт”
Магаданській області, що підтверджується
відповідним актом форми Н-1, в
наслідок чого з 06 07 1990 року йому встановлена інвалідність другої групи, а з
01 08 1992 року встановлена інвалідність третьої групи та Іультинським
відділом соціального забезпечення
Магаданської області з 10 07 1990 року
призначена пенсія по інвалідності. Пенсійну
справу ОСОБА_3. прийнято до обліку відділом соціального забезпечення
Куп'янського району
Харківської області з 21 10 1992 року у зв'язку зі зміною постійного місця
проживання.

З гр.
ОСОБА_4. 19 06 1997 року стався нещасний
випадок на виробництві під час роботи
столяром в артелі „ Тирканда”
в м. Алдан, Республіки Саха ( Якутія), що підтверджується відповідним актом форми Н-1, профзахворювання встановлено 15 10
1997 року. Пенсію по інвалідності за отримане професійне захворювання було
призначено відділом соціального забезпечення Шевченківського району Харківської
області з 20 10 1997 року.

З гр.
ОСОБА_5. стався нещасний випадок на виробництві
12 09 1967 року під час роботи в ливарній майстерні ПТУ № 30 в м. Новочеркаську, Ростовської області, що
підтверджується відповідним актом форми Н-1, в наслідок чого ОСОБА_5. було
встановлено третю групу інвалідності з 24 12 1968 року та призначено пенсію по
інвалідності за отримане трудове каліцтво з 24 12 1968 року відділом соціального забезпечення Новочеркаського
району Ростовської області. Пенсійну справу ОСОБА_5. прийнято до обліку УПФУ в
Куп'янському районі з 28
04 2003 року у зв'язку зі зміною постійного місця проживання.

З гр.
ОСОБА_6. нещасний випадок на виробництві стався 04 01 1983 року під час роботи водієм в СУ - 66 треста „Нефтеюганськспецгідромеханізація” Тюменської
області, що підтверджується відповідним актом
форми Н-1, профзахворювання встановлено з 18 04 1983 року, в наслідок
чого встановлено третю групу інвалідності
з 18 04 1983 року. Пенсію по інвалідності третьої групи за отримане трудове
каліцтво призначено ОСОБА_6. відділом
соціального забезпечення м. Ялти Кримської області з 14 10 1983 року . До матеріалів пенсійної справи долучені копії
актів, завірені за місцем роботи.

На
теперішній час зазначені особи
перебувають на обліку в управління Пенсійного фонду України в
Куп'янському районі Харківської області та отримують пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Із матеріалів справи вбачається , що
потерпілий ОСОБА_7. отримував пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві. Позивач виплатив на
поховання ОСОБА_8 . в серпні 2007 року сім'і померлого
допомогу на поховання в сумі 300 грн.
Зазначені обставини сторонами не оспорюються.

Судом встановлено та не
оспорюється сторонами, що в період з 01
04 2001 року по 01 06 2007 року до
списків осіб, яким виплачені пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку
на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, були включені
витрати по виплаченій пенсії
ОСОБА_1., починаючи з 01 04 2001
року. Нещасний випадок з
ОСОБА_1. стався 09 02 1993 року після закінчення роботи, коли вона поверталася
додому, про що складено акт ТОВ “ Гарант”. За вказаний
період пред'явлено до відшкодування та прийнято до заліку
відділенням виконавчої дирекції ФСНВУ у Куп'янському районі Харківської області суми,
виплачені ОСОБА_1. у розмірі 10964 грн. 72 коп.

Відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у Куп'янському
районі Харківської області не прийняті
до взаємозаліку суми виплачених пенсій,
а саме :

-за січень 2007 року: ОСОБА_2. - 119 грн. 21 коп., ОСОБА_3. - 150
грн., ОСОБА_4. - 150 грн., ОСОБА_5. - 424 грн. 02 коп., ОСОБА_6. - 84 грн.,
цільова грошова допомога - 7 грн. 80 коп.
та витрати на доставку пенсій ОСОБА_6. -
1 грн. 43 коп., ОСОБА_3. 2 грн.
34 коп.¸ ОСОБА_5.
- 3 грн. 35 коп., Загальна сума,
не прийнята в січні 2007 року - 942 грн.
15 коп.

-за
лютий 2007 року: - ОСОБА_2. - 119 грн. 21 коп., ОСОБА_3. - 150
грн., ОСОБА_4. - 150 грн., ОСОБА_5. - 278 грн. 66 коп., ОСОБА_6. - 84 грн.,
цільова грошова допомога - 7 грн. 80 коп.
та витрати на доставку пенсій ОСОБА_6. -
1 грн. 43 коп., ОСОБА_3. 2 грн.
34 коп.¸ ОСОБА_5.
- 2 грн. 20 коп. Загальна сума,
не прийнята в лютому 2007 року - 795 грн. 64 коп.,

- за квітень
2007 року : ОСОБА_2. - 119 грн. 21 коп.,

ОСОБА_3.
- 150 грн., ОСОБА_4. - 150 грн., ОСОБА_5. - 1320 грн. 30 коп., ОСОБА_6. - 84
грн., цільова грошова допомога - 7 грн. 80 коп.
та витрати на доставку пенсій ОСОБА_6. -
1 грн. 43 коп., ОСОБА_3. 2 грн.
34 коп.¸ ОСОБА_5.
- 10 грн. 43 коп. Загальна сума,
не прийнята в квітень 2007 року - 1002
грн. 41 коп.,

- за
травень 2007 року: ОСОБА_2. - 119 грн. 21 коп., ОСОБА_3. - 150 грн.,
ОСОБА_4. - 150 грн., ОСОБА_5. - 280 грн. 85 коп., ОСОБА_6. - 84 грн., цільова
грошова допомога - 7 грн. 80 коп. та
витрати на доставку пенсій ОСОБА_3. - 2
грн. 34 коп.¸ ОСОБА_5.
- 2 грн. 20 коп., Загальна сума,
не прийнята в травні 2007 року - 794
грн. 20 коп.,

-за червень 2007 року: ОСОБА_2. - 119 грн. 21
коп., ОСОБА_3. - 150 грн., ОСОБА_4. - 150 грн., ОСОБА_5. - 280 грн. 86 коп.,
ОСОБА_6. - 84 грн., цільова грошова допомога - 7 грн. 80 коп. та витрати на доставку пенсій ОСОБА_3. - 2 грн. 34 коп.¸ ОСОБА_5. - 2
грн. 20 коп.

Крім того,
під час проведення звірки за червень 2007 року перевіркою пенсійної справи
ОСОБА_1., яка у Фонді не перебуває на
обліку та не одержує страхові виплати,
позивачем та відповідачем встановлено відсутність акту за ф. Н - 1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. Справа містить акт (
побутова травма) від 10 02 1993 року,
який свідчить, що нещасний випадок з ОСОБА_1 . трапився за обставин, що не
передбачені Переліком обставин, за яких
настає страховий випадок державного
соціального страхування від нещасного випадку на виробництві, про що сторонами складено двосторонній акт від 06 07 2007
року.

Листом від 06 07 2007 року за №
521 - 05 відповідач повідомив про результат звірки за червень 2007 року та про виявлене
безпідставне відшкодування Пенсійному фонду України не передбачених чинним
законодавством витрат.

Позивач
звернувся з листом - запереченням від 16 07 2007 року № 4/4 -4954-94/18, в
якому сповістив про згоду на припинення з липня 2007 року пред'явлення до відшкодування витрат на виплату пенсії
ОСОБА_1., а також погодився прийняти суму 5400 грн. до зменшення витрат по виплачених пенсіях в наступних
періодах, починаючи з липня 2007 року.Загальна сума, не прийнята в червні 2007 року - 944 грн. 21 коп.

Враховуючи, що за період з 01 04 2001 року по 01 06 2007 року відповідно до списків осіб¸ яким виплачені
пенсії по інвалідності управлінням
Пенсійного фонду України у Куп'янському районі
Харківської області було
пред'явлено до відшкодування та прийнято до заліку відділенням виконавчої
дирекції ФСНВУ у Куп'янському районі
Харківської області сума виплаченої пенсії ОСОБА_1. у розмірі 10850 грн. 16 коп., тому відповідач врахував безпідставно відшкодовані суми, а
саме: за червень 2007 року - 3766 грн., 72 коп.,

-за липень 2007 року: ОСОБА_2. - 119 грн. 21
коп., ОСОБА_3. - 150 грн., ОСОБА_4. - 150 грн., ОСОБА_5. - 280 грн. 86 коп.,
ОСОБА_6. - 84 грн., цільова грошова допомога - 7 грн. 80 коп. та витрати на доставку пенсій ОСОБА_3. - 2 грн. 34 коп.¸ ОСОБА_5. - 2
грн. 20 коп., Загальна сума, не
прийнята в липні 2007 року - 794 грн. 21
коп.

Не
прийнята до заліку за липень 2007 року також
різниця в заліку зайво пред'явлених
витрат минулих періодів по особовій справі
ОСОБА_1. - 1683 грн. 44 коп.

-за серпень 2007 року: ОСОБА_2. -
119 грн. 21 коп., ОСОБА_3. - 150 грн., ОСОБА_4. - 150 грн., ОСОБА_5. - 280 грн.
86 коп., ОСОБА_6. - 84 грн., цільова грошова допомога - 7 грн. 80 коп. та витрати на доставку пенсій ОСОБА_3. - 2 грн. 34 коп.¸ ОСОБА_5. - 2
грн. 20 коп. Крім того, не прийнята до заліку також допомога на поховання в сумі 300 грн., яка виплачена у зв'язку
з похованням ОСОБА_7. Загальна сума, не
прийнята в серпень 2007 року - 1094 грн.
21 коп.

Не прийнята до заліку за серпень 2007 року також різниця в заліку зайво пред'явлених витрат минулих періодів по особовій справі ОСОБА_1. - 3616 грн. 72 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею
1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування
- це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної,
часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття
з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках,
передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати
страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Відповідно
до ст. 4 Основ, в Україні залежно від страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування;
страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженнями та похованням; медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності; страхування на випадок безробіття.

Відносини, що виникають за зазначеними у
частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального
страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Ст. 12
Основ передбачено, що спори, які виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, вирішуються в судовому
порядку, якщо законом не встановлено досудовий порядок їх розгляду.

За
пенсійним страхуванням згідно із ст. 25 Основ надаються такі види соціальних
послуг та матеріального забезпечення: пенсії за віком, по інвалідності
внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства); пенсії у зв'язку з втратою годувальника,
крім передбачених п. 4 цієї статті; медичні профілактично - реабілітаційні
заходи; допомога на поховання пенсіонерів.

Відповідно
до п. 4 цієї статті за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг та
матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним
випадків на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування
збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я,
пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;
пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного
випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання.

У ч. 4
ст. 26 Основ встановлено, що якщо після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір
щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до
належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Враховуючи
те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, тим, хто має
надавати застрахованій особі матеріальну допомогу чи соціальні послуги,
відповідно до ст. 25 Основ, є Фонд соціального страхування від нещасних
випадків.

Пунктом
2 ст.7 (Прикінцеві положення) Закону України "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", який набрав чинності з 1квітня 2001 року, встановлено, що
Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх
сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати
та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду, продовжують
отримувати належні виплати та соціальні
послуги від свого роботодавця,
Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При
цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником,
зараховуються Фондом у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом
в подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності"
закріплене аналогічне правило - якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до
якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Сфера дії цього Закону
поширюється на таку категорію інвалідів, щодо відшкодування витрат на
виплату пенсій яким виник спір.

За змістом частини 2
статті 2 зазначеного Закону особи, право яких
на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України
про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок
травмування на виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно
до цього Закону.

При цьому, право на таке
забезпечення, яке встановлено в Україні, не залежить від
того, у якій з колишніх республік СРСР стався нещасний випадок
на виробництві з застрахованою особою або виникло
професійне захворювання, пов'язане з виконанням нею трудових обов'язків.

Підпунктом "а"
статті 27 Закону України "Про пенсійне забезпечення"
встановлено, що громадянам
України переселенцям з інших
держав, які не працювали в Україні, пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання
призначаються незалежно від стажу роботи.

Відповідно до пункту 3
розділу XI (Прикінцеві положення) Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" відшкодування шкоди,
медична, професійна та соціальна реабілітація провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків також
зазначеним у статті 8 цього Закону особам, які потерпіли до набрання ним чинності та мали право на зазначені
страхові виплати і соціальні
послуги.

Абзацом третім пункту 3
розділу XI встановлено, що вся заборгованість
потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим Законом підприємства, установи та організації
не відшкодували матеріальної і моральної (немайнової) шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, виплачується цими підприємствами, установами і організаціями, а в
разі їх ліквідації без правонаступника - Фондом соціального страхування
від нещасних випадків.

Таким чином, за змістом наведеної норми
обов'язок Фонду соціального страхування від
нещасних випадків відшкодувати потерпілим на виробництві та членам їх
сімей матеріальну і моральну (немайнову) шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я,
не залежить від того, чи сплачували Фонду страхові платежі підприємства, що
ліквідувалися та на яких було ушкоджено
здоров'я потерпілого.

Як вбачається з абзацу
7 наведеного вище пункту, Фонду соціального страхування від нещасних випадків є
правонаступником державного, галузевих та регіональних фондів охорони праці,
передбачених ст. 21 Закону України "Про охорону праці", які
ліквідуються. Доводи Відділення ФССНВ про поширення на спірні відносини
положень Угоди про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, завданої
працівникам каліцтва, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язані з виконанням ними
трудових обов'язків, підписаної 9 вересня 1994 року між частиною держав
колишнього СРСР, не є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 1
Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних
Держав у сфері пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян
держав-учасниць даної Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої
вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди
встановлено, що всі витрати, пов'язані зі
здійсненням пенсійного забезпечення за даною Угодою, несе держава, яка надає забезпечення.

За змістом цієї норми
взаємні розрахунки між державами можуть проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.

Суд дійшов висновку, що
страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі, яка стала інвалідом від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР, а в разі виплати такої органами Пенсійного фонду України -
відшкодувати останньому витрати, є Фонд соціального страхування від нещасних
випадків.

Відповідно до
ч. 9 ст. 34 Закону України № 1105-ХIV у разі смерті потерпілого, який
одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам,
зазначеним у статті 33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних
страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з
відповідним коригуванням щомісячних
страхових виплат згідно зі статтею 29 цього Закону. Причинний зв'язок смерті
потерпілого з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я має
підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів.

Згідно Порядку
проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 826 від 11
07 2001 року, із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету
Міністрів України від 25 08 2004 року № 1112, витрати на поховання провадяться
у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий
випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, перелік яких визначено Кабінетом
Міністрів України.

Таким чином, в разі
смерті потерпілого, який одержував пенсію
по інвалідності внаслідок трудового каліцтва чи професійного
захворювання та здійснення виплати допомоги на його поховання органами
Пенсійного фонду України за відсутності обставин, за яких настає страховий
випадок державного соціального
страхування громадян від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, відшкодування таких виплат
Пенсійному фонду України не передбачено.

Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника,
який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань від 4
березня 2003 р. № 5-4/4, не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків розраховано
на відсутність спору.

У разі незгоди на
підписання актів з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків вимоги про стягнення
мають вирішуватись у судовому
порядку в судах
адміністративної юрисдикції, а не шляхом
пред'явлення вимог про підписання актів звірки.

Згаданий
Порядок визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України Пенсійному
фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання та пенсій
у зв'язку із втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання,
які призначені особам, що застраховані
згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності" (крім осіб,
зазначених у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані,
та потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди,
заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням ними
трудових обов'язків.

Враховуючи
вищенаведене суд вважає, що відповідач не мав повноважень щодо заниження
суми відшкодування по пенсійній справі потерпілої ОСОБА_1., якій
виплачено пенсію по інвалідності з квітня 2001 року по червень 2007 року в
розмірі 10964 грн. 52 коп., тому позовні
вимоги про визнання незаконними дій відповідача щодо заниження суми відшкодування по особовій
справі потерпілої ОСОБА_1., якій виплачено пенсію по інвалідності з квітня 2001
року по червень 2007 року в розмірі 10964 грн. 52 коп. є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

В
іншій частині адміністративний позов
задоволенню не підлягає.

Судові витрати необхідно віднести за
рахунок Державного бюджету України.

На
підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст.
19 Конституції України, ст. ст.1, 4, 12, п. 4 ст.12, ст. 25, ч. 4 ст. 26 Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування, п.2 ст.7, п.3 р. ХІ, абз.3 п.3 р. ХІ, абз.7 п.3
(Прикінцеві положення) Закону України "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", ч. 2 ст.2, ч. 2 ст. 24, ч.9 ст. 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності",
ст.ст. 1, 3 Угоди про гарантії прав
громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, статтями 86, 94, 98, 99, 100,
160 - 163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України , суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Пенсійного
фонду України в Куп'янському районі
Харківської області до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у Куп'янському
районі Харківської області про визнання дій незаконними та зобов'язання
вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати дії відповідача -
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у Куп'янському
районі Харківської області щодо заниження суми відшкодування по особовій
справі потерпілої ОСОБА_1, якій виплачено пенсію по інвалідності з квітня 2001
року по червень 2007 року в розмірі 10964 грн. 52 коп. - незаконними.

3.
В іншій частині позовних вимог
управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області
відмовити.

4. Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний
суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження постанови суду в десятиденний строк з дня її проголошення
та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

5. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
встановлений строк, постанова набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови 04 04 2008 року.

Суддя Л.В. Курило