Справа № 22а-990/2008
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2008-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-ій інст
Сенькова 0.1 . Старокостянтинівський районний суд
№2-а-271/07
Доповідач : Багрій В..М
Справа 22а-990 Рядок статзвіту 31
УХВАЛА Іменем України

24 березня 2008 року

м.
Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду
в складі:

головуючого-Багрія В.М.,

суддів: Обрізка І.М.,
Онишкевича Т.В.,

при секретарі Троїцькому Є.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові справу за апеляційною скаргою військової частини А 2502 на постанову Старокостянтинівського районного
суду Хмельницької області від 8 серпня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1до військової частини А 2502 про
стягнення грошової компенсації за речове майно,

встановила:

В травні 2007 року ОСОБА_1 пред'явив
позов до військової частини А
2502 про стягнення грошової компенсації за невидане йому речове майно,
посилаючись на те, що він до 21 грудня 2006 року проходив військову службу у
відповідача.

Після звільнення з військової служби
відповідач не виплатив всі належні йому суми, зокрема, грошову компенсацію за неотримане речове майно в сумі 6394 грн. 73 коп.

Просив стягнути суму
заборгованості примусово.

Постановою Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 8 серпня 2007 року
позов задоволено.

Стягнуто з військової частини А 2502
на користь ОСОБА_1грошову
компенсацію за неотримане речове майно в сумі 6394 грн. 73 коп. та судові витрати в сумі 63
грн.95 коп.

На вказану постанову військова
частина А 2502 подала апеляційну

скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що речове
забезпечення -військовослужбовців ЗС
України регламентується постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004
року № 1444 „Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України
та інших військових формувань у мирний час" та наказом Міністра оборони України від З1.01.06 № 45
„Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 року№ 1444"

Для доведення військовослужбовцям ЗС
України встановлених норм видачі
речового майна, або замість нього грошової компенсації у розмірі їхвартості, щорічно розраховується потреба у
коштах та складається бюджетний запит за бюджетною програмою 2101020
„Утримання особового складу ЗС України"
і відповідно передбачаються пидатки у державному бюджеті України на зазначені цілі.

Законом України „Про соціальний та
правовий захист військовослужбовців і
членів їх сімей" наголошує, що військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове
забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

Дію частини другої статті 9
зазначеного Закону, призупинено в частині
одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та
замість речового майна (за винятком
військовослужбовців Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби
України, Управління державної
охорони та Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, що використовують
цивільний одяг, який зашифровує
особу та відомчу належність військовослужбовців) на підставі Законів № 1459-Ш
від 17.02.2000 року, № 1577-111 від 23.03.2000 року, № 2463-Ш від 29.05.2001 року, № 3111-Ш від
07.03.2002 року.

Дія зазначених Законів по теперішній
час не зупинена, також на протязі їх дії їх не було визнано такими, одо суперечать Конституції
України, тобто на даний момент
вони діють і мають юридичну силу нарівні з іншими Законами України. Наряду з цим
посилання позивача, що військовою частиною А2502 не видавала йому належне речове майно, адже ним не було представлено суду належних доказів
його звернення до військової частини та про відмову військовою частиною вида ги йому зазначене майно.

Таким чином, зазначеній категорії
військовослужбовців з 11.03.2000 року
законих підстав для нарахування та здійснення грошової компенсації замість речового майна немає.

Просять постанову
Старокоетянтинівського районного суду від 8 серпня 2007 року
скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові ОСОБА_1.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1, Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області встановив, що позивач проходив військову службу в Збройних Силах
України, 21 грудня 2006р. був звільнений в запас з правом носіння військової
форми одягу та виключений зі всіх видів забезпечення.

Після звільнення позивача з
військової служби відповідач не виплатив йому грошову компенсацію за нсотриманс речове майно в
сумі 6394,73 гри.5585, 17 грн., що стверджується довідкою
військової частини.

Суд першої Інстанції правильно
керувався п.27-28 Положення про порядок грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. №1444, відповідно до якого
військовослужбовці, звільнені з військової
служби в запас чи відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно,
яке вони не отримали під час
звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення.

Оскільки військова частина, де
проходив службу ОСОБА_1, своєчасно
речовим майном позивача не забезпечила, позивач має право на грошову компенсацію за меотримане речове майно
відповідно до довідки військової
частини.

Суд першої інстанції повно
встановив обставини справи, правильно застосував норми матеріального права та обгрунтовано
задоволив позовні вимоги
позивача, прийнявши законну постанову, підстав для скасування якої колегія суддів не знаходить.

Доводи апеляційної скарги в тій
частині, що дія ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і
членів їх сімей» зупинена, не може бути
прийнята до уваги, оскільки позивач звільнений з військової служби і має право на
компенсацію за неотримане речове майно, а положення П.2 ст.9-1 Закону України
«Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», дія якого зупинена, торкаються військовослужбовців, які проходять
службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі.

Доводи відповідача в тій частині, що
позивач не звертався за одержанням речового майна в натурі, не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги,
оскільки це не впливає на право позивача на одержання грошової компенсації за
неотримане з вини відповідача речове майно.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 200,
205, 206 КАС України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу
військової частини А
2502 залишити без задоволення.

Постанову
Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області від 8 серпня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом одного місяця і дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді :

В.М.Багрій

Т.В. Онишкевич

І.М.Обрізко