Справа № 2а-16/2008
Суддя: Стародуб Г.А.
Дата ухвалення: 2008-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 а - 16/08
ПОСТАНОВА

Іменем України

3 квітня 2008
р. Красноперекопський
міськрайонний суд АР
Крим

У складі: судді Стародуб Г.А.

при секретарі
Івановій Ю.А.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Красноперекопську справу
за

позовом
ОСОБА_1 до Красноперекопської об'єднаної
Державної податкової інспекції
в АР Крим ,
Третя особа - Головне Управління
Державного казначейства України
в АР Крим про
повернення зайво сплаченого податку з
доходів фізичних осіб,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до
суду до Красноперекопської об'єднаної
Державної податкової інспекції
в АР Крим ,
Третя особа - Красноперекопське управління
Державного казначейства Головного
управління Державного казначейства
України в АР
Крим про повернення
зайво сплаченого податку
з доходів фізичних осіб.

Свої позовні
вимоги позивачка мотивує
тим, що її донька -
ОСОБА_2, в 2006
році навчалась на
економічно - правовому
факультеті Одеської національної юридичної
академії в м. Сімферополі,
навчання якої вона
повністю оплачувала. Так, за
навчання в 2006 р.
нею було оплачено
3200 гр., що підтверджується квитанціями
№ 033 Н 001012 від 17.03.2006 р.
на суму
1600 гр. і № 038У001004 від 31.08.2006 р. на суму
1600 гр., в зв'язку
з чим, згідно
Закону України “
Про податок з доходів
фізичних осіб” вона
має право на
отримання податкового кредиту.

Працюючи гол. бухгалтером
колективного підприємства “Брокер”
і в ТОВ “Балтік
Пак” вона своєчасно
задекларувала одержану нею
заробітну платню, яка
склала - 15620,47 гр. , розмір
утриманого в бюджет податку
склав - 1803,12 гр., але перераховано
в бюджет було на
51,10 гр. менше, чим
утримано в 2006 р.,
в зв'язку з
зайво утриманим і
перерахованим в бюджет
податку в 2005 р.

Надавши декларацію про
її дохід 7.02.2007 р.,
згідно п.4.5 ст.4
Інструкції про порядок
нарахування платником податку
податкового кредиту по
податку з доходів
фізичних осіб, згідно якої
“ Сума коштів, що
підлягають поверненню платнику
податку, зараховуються на його
банківський рахунок ,
відкритий в любому
комерційному банку, чи
надсилається поштовим переказом
за адресою, вказаною
в декларації, протягом 60
календарних днів з дня отримання
такої декларації”, тобто
в строк 60 днів, а саме 9.04.2007 р.
їй, повинен був
повернутий податок з
дохідів фізичних осіб -
податковий кредит в
розмірі 418,78 гр.

15.05.2007
р. на
її рахунок № НОМЕР_1
в Красноперекопському відділені
Ощадбанку поступив нарахований
повернутий податок в
розмірі 135,99 гр., тобто на
282,79 гр. менше, чим
це передбачено Законом, в зв'язку
з тим, що відповідач
добровільно не повертає
їй недорахований податковий
кредит в розмірі
282, 79 гр., вона змушена
звернутись до суду з вищезазначеним позовом.

Повернутий їй податковий
кредит в розмірі
135,99 гр. відповідач мотивує
листами ДПА України № 878/7/17-3117 від 18.01.2005 р.
“ Про декларування фізичними
особами доходів, отриманих на
протязі 2004 р.” і №
25941/7/17-2117 від 28.12.2005 р.”
Про організацію роботи
по декларуванню доходів,
отриманих фізичними особами
в 2005 р.” , згідно яким сума
сукупного річного доходу
не зменшується на суму обов'язкових платежів
соціальних внесків і суму
податкової соціальної пільги, а одразу оподатковується податком
за ставкою 13%.

З
такими аргументами відповідача
вона не згідна , оскільки згідно
проведеної правової експертизи
Міністерства юстиції України
від 15.04.2005 р. № 4-7620-20
“Про розрахунок суми
податку з доходів
фізичних осіб в
зв'язку з нарахуванням
податкового кредиту” і від 09.06.2006 р. № 24-34-550 “ Про перелік
витрат і розрахунку
податку з доходів
громадян” вищезазначені листи
визнані такими, що не
відповідають чинному законодавству.

Оскільки відповідачем було
затримано повернення їй
податку на 37
днів , то згідно підпункту
20.4.2 п.20.4 ст.20
ЗУ “ Про податок
з доходів фізичних
осіб” № 889-1У на
користь платника податку
при затримці від 31 до 90
календарних днів повинен
бути сплачений штраф
в розмірі 50 %
цієї суми, а при
затримці 91 календарного
дня - 100 % такої
суми, тобто з відповідача
підлягає стягненню на її
користь штраф в
розмірі 68 гр. ( 135.99 гр.х 50%) .

Сума штрафу
за перевищення строку
перерахування податку в розмірі
100 % більше, чим на 91
день, становить 282, 79 гр., яка підлягає
також стягненню з
відповідача на її
користь.

На підставі
п.п 16.4.1 ЗУ “ Про порядок
погашення зобов'язань платників податку перед
бюджетами і державними
цільовими фондами” від 21.12.2000 р. № 2181 - 111,
пеня на суму податкової
заборгованості ( включаючи
суму штрафних санкцій) , виходячи з
розрахунку 120% річних
облікової ставки НБУ,
складає 63, 31 гр., яку позивачка
просить стягнути з
відповідача на її
користь.

Виходячи
з того, що відповідач
порушив її законні права
на отримання податкового
кредиту в розмірі передбаченому чинним
законодавством і , що своїми
листами, згідно яких відповідач
на перших порах
відмовляв їй в отриманні
банківського кредиту, запевнюючи
її, що право на
такий кредит має
її донька, порушуючи
при цьому п.1.15.1 ст.1
“ Загальних положень Інструкції
про порядок нарахування платником
податку податкового кредиту
по податку з доходів фізичних
осіб” , згідно якої визнано, що
членами сім'ї фізичної
особи першого ступеню
споріднення вважаються його
батьки, після чого, взнавши,
що донька продала
старий автомобіль, відмовив
їй, в отриманні
податкового кредиту, а в
подальшому нарахував їй
податковий кредит, який не
відповідає чинному законодавству, в зв'язку
з чим їй
заподіяна моральна шкода.

Незаконні дії відповідача
визвали в неї і
у доньки нервове збудження
і потрясіння, що негативно
відобразилось на стані
її здоров'я і
на стані здоров'я
її доньки, яка була на
останньому місяці вагітності, що в подальшому призвело
до того, що при
пологах у доньки
виникли ускладнення, в зв'язку
з чим вона змушена була
залучити для лікування
її і доньки висококваліфікованих лікарів і
приймати на протязі
тривалого часу медичні
препарати на значну
суму, в зв'язку з чим
заподіяну їй моральну
шкоду оцінює в 10
000 гр., яку просить стягнути
з відповідача на
її користь, а також стягнути
з відповідача понесені нею
судові витрати.

В
судовому засіданні позивачка
підтримала заявлені нею
вимоги і наполягає
на їх задоволенні, а саме, просить
суд стягнути з відповідача
на її користь:

- неповернутий їй
зайво сплачений податок
у розмірі 282,79 гр.;

- штраф за
перевищення строку перерахування
податку в розмірі 50%
більше, чим на 31 день - 68 гр.;

- штраф за
перевищення строку
перерахування податку в розмірі
100% більше, чим на 91
день - 282, 79 гр.;

- заподіяну
моральну шкоду в
розмірі 10 000 гр.;

- пеню
в розмірі 63,31 гр.;

- судові
витрати в розмірі 3,40 гр.

Представники
Красноперекопської ОДПІ в АР Крим Літовченко І.В. і
Іващенко А.Г. заявлені
вимоги позивачки не
визнали і вважають
такими, що не
підлягають задоволенню, пояснивши суду,
що згідно ф.1 ДФ за
2006 рік позивачці по
КП “Брокер” був
нарахований дохід в
розмірі 9300,90 гр. , виплачено - 10084,64 гр., нарахований податок
склав - 958, 17 гр. , перераховано
до бюджету - 958, 17 гр.

Згідно даних
ф.1 ДФ по ТОВ
“Балтік Пак” за
2006 рік позивачці нарахований
дохід 6319,57 гр., виплачено 5311,70 гр., нарахований податок
склав 793, 85 гр. ,
перераховано до бюджету
793,85 гр.

Взагалі, вищевказаними підприємствами, згідно ф.1 ДФ ,
нарахований дохід позивачці
за 2006 рік дійсно склав
15620, 47 гр., що відповідає
доходу відображеному позивачкою
в декларації за
2006 рік, що була надана
нею в ОДПІ 01.04.2007 р.

Згідно ф.1 ДФ
, що стосується перерахованого вищезазначеними підприємствами до бюджету
податку з доходів позивачки, то його розмір
становить 1752,02 гр., в той час, як в декларації
позивачка вказує суму
утриманого податку в розмірі
1803,12 гр.

Посилання позивачки на
те, що перераховано
до бюджету було
на 51,10 гр. менше
податку , чим утримано в 2006 р.,
в зв'язку з
зайво утриманим і
перерахованим до бюджету податку
в 2005 р. не відповідає
вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 50
Бюджетного кодексу України
та спільним наказом
ДПАУ, МФУ, Держказначенйства України
від 03.02.2005 р. № 58/78/22
поверненню з бюджету підлягають
надміру сплачені податки, збори ( обов'язкові платежі)
або помилково сплачені
податки , збори ( обов'язкові
платежі), повернення яких
здійснюються з того бюджету , до
якого зарахувався платіж
у поточному бюджетному
році, та в
межах таких надходжень.

Для розрахунку
сум ПДФО , який підлягає
поверненню платнику податку
з бюджету, у зв'язку
з реалізацією ним
права на податковий кредит,
застосовується сума сплаченого, а
саме зарахованого до відповідного
бюджету податку, а не
нарахованого ( утриманого) податку
працедавцем.

В даному
випадку, посадовими особами
Красноперекопської ОДПІ в
розрахунок повернення позивачці
податку з доходів фізичних
осіб, було взято суму
нарахованого доходу , що вказаний
у декларації позивачки
від 01.04.2007 р., в розмірі
15620,47 гр. , зменшену на суму сплачену
за навчання доньки
в розмірі 3200 гр., оподаткований дохід
склав 12420,47 гр., який був
помножений на ставку
ПДФО у розмірі 13%, що діяла
на той період, таким
чином, сума ПДФО за
2006 р. склала 1614,66 гр. Згідно
ф.1 ДФ перерахований ПДФО
склав 1752,02 гр. Відповідно
до

наданого розрахунку
позивачці був повернутий
податковий кредит у
розмірі 137,36 гр.( 1752,02 гр. -
1614,66 гр.), який відповідає вимогам
чинного законодавства.

Згідно до ЗУ “
Про податок з доходів
фізичних осіб” до
розрахунку податкового кредиту
включається сума нарахованої
протягом звітного
податкового року заробітної
плати та сума
здійснених витрат, дозволених
Законом до включення до
податкового кредиту.

Законом України про ПДФО
встановленні обмеження щодо
не перевищення сум
нарахованого платником податку
податкового кредиту понад
суми загального оподаткованого доходу, одержаного платником
податку протягом року
в якості заробітної
плати.

Оскільки
ЗУ про ПДФО
надає право на
податковий кредит всім
платникам податку, незалежно від
розміру їх доходу
( зар.плати), то підхід
у прийнятті за
основу при розрахунку
нарахованої заробітної плати
відповідає принципу рівності
всіх платників податку
незалежно від того, користувалися вони
протягом року податковою
соціальною пільгою чи ні,
та які
розміри внесків до соціальних
фондів були відраховані
з їх заробітної плати.

Що ж
стосується стягнення штрафів
у розмірі 68 гр. і
282,79 гр., то відповідно до
підпункту 20.4.2 п. 20.4
ст. 20 ЗУ про ПДФО
нарахування таких штрафів,
є прерогативою тільки
органу Державного казначейства
України.

Відносно стягнення пені
у розмірі 63,31 гр., то
відповідно п.п.16.4.1 п.16.4 ст.
16 ЗУ
“ Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими
фондами” від 21.12.2000 р. , пеня
застосовується до платників
податку контролюючими органами.

Що
ж стосується відшкодування заподіяної
позивачці моральної шкоди, то
з цією вимогою вони
також не згодні, оскільки відшкодування моральної
шкоди, згідно ст. 1167 ЦК
України, можливо
тільки за наявності
вини особи, яка її
завдала.

Повернутий позивачці податковий
кредит у розмірі
137,36 гр. відповідає вимогам
чинного законодавства, а тому
спричинення моральної шкоди
позивачці вони не
вбачають.

В
ході судового засідання
19.12.2007 р. в якості належної
3-ї особи на
стороні відповідача притягнуте
Головне управління Державного
казначейства України в АР
Крим , представник якого Чернова
О.І. з заявленими вимогами
позивачки не згодна, пояснивши суду, що
відповідно до ст.50 Бюджетного
кодексу України Державне
казначейство України веде
бухгалтерський облік всіх
надходжень , що належать Державному
бюджету України, та
за поданням органів
стягнення здійснює повернення
коштів, що були помилково
або надмірно зараховані
до бюджету.

Відповідно до абзацу
першого підпункту 20.4.3 п.20.4 ст.20
ЗУ “ Про податок
з доходів фізичних
осіб” повернення суми
надміру сплаченого податку , у т.ч. внаслідок
застосування права на
податковий кредит, та
штрафів здійснюється органом
Державного казначейства з
рахунку, на який
зараховується цей податок
до його розподілу
між рівнями відповідних
місцевих бюджетів.

Порядок повернення платникам
помилково та/ або надмірно
сплачених податків, зборів (
обов'язкових платежів) затверджено
наказом Державного казначейства
України від 10.12.2002
р. № 226. Повернення вказаних
податків здійснюється
органами Державного казначейства
України на підставі
подання відповідних документів, у т.ч. виконавчих,
податкових та інших
органів, яким відповідно до
закону надано право
стягнення до бюджету
податків, зборів (
обов'язкових платежів) та
інших надходжень.

Висновок Красноперекопської ОДПІ
про повернення зайво
сплаченого податку з доходів
позивачки в розмірі 137,36 гр.
був наданий в
Красноперекопське Управління Держказначейства 08.05.2007 р. В реєстрі
був вказаний строк
здачі податкової Декларації
ОСОБА_1 в Красноперекопську ОДПІ
01.04.2007 р. Враховуючи,
що 09.05.2007 р. був
вихідний день , то 10.05.2007 р.
зайво сплачений податок
у розмірі 137,36 гр.
був перерахований Красноперекопським управлінням
Держказначейством в
Ощадбанк на рахунок
позивачки НОМЕР_1, який надійшов
11.05.2007 р. до його виплати.

Покладанні в цій частині
обов'язки на Красноперекопське управління
Держказначейства були виконанні
своєчасно.

Вислухавши сторони, представника
3-ї особи на
стороні відповідача, суд приходить
до висновку , що
позовні вимоги позивачки
не підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що, що маючи
доньку - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є студенткою економічно - правового факультету
Одеської національної юридичної
академії в м. Сімферополі,
навчання проходить згідно
укладеного контракту, позивачка
сплачувала її навчання. ( а.с. 15-19).

Так, за
навчання в 2006 р.
було оплачено 3200 гр., що
підтверджується квитанціями № 033 Н 001012 від 17.03.2006 р. на суму
1600 гр. і № 038У001004 від 31.08.2006 р. на суму
1600 гр., в зв'язку
з чим, згідно
Закону України “
Про податок з доходів
фізичних осіб” вона
має право на
отримання податкового кредиту.( а.с. 22).

Працюючи гол. бухгалтером
колективного підприємства “Брокер”
і в ТОВ “Балтік
Пак” позивачка своєчасно
задекларувала одержану нею
заробітну платню, яка
склала - 15620,47 гр. , розмір
утриманого в бюджет податку
склав - 1803,12 гр,

Декларацію про її
дохід за 2006 р. по обох
підприємствах , який склав 15620,47 гр.,
позивачка надала в
Красноперекопську ОДПІ 01. 04.2007 р.

Згідно ф.1 ДФ , що
стосується перерахованого вищезазначеними підприємствами податку
до бюджету з доходів
позивачки, то його розмір склав
1752,02 гр., в той час, як в декларації
позивачкою була вказана
сума утриманого податку в
розмірі 1803,12 гр. Згідно
пояснень позивачки встановлено,
що дійсно в бюджет було
перераховано на 51,10 гр. менше, чим утримано в 2006
р., в
зв'язку з зайво
утриманим і перерахованим
в бюджет податку
в 2005 р., що суперечить чинному
законодавству.

Згідно до ЗУ “
Про податок з доходів
фізичних осіб” до
розрахунку податкового кредиту
включається сума нарахованої
протягом звітного податкового року
заробітної плати та
сума здійснених витрат,
дозволених Законом до
включення до податкового кредиту.

Для розрахунку
сум ПДФО , який підлягає
поверненню платнику податку
з бюджету, у зв'язку
з реалізацією ним
права на податковий кредит,
застосовується сума сплаченого, а
саме зарахованого до відповідного
бюджету податку, а не
нарахованого ( утриманого) податку
працедавцем.

Згідно ЗУ
про ПДФО посадові
особи Красноперекопської ОДПІ ,
в розрахунок повернення
позивачці податку з доходів
фізичних осіб, виходили
з суми нарахованого
її доходу , що був
вказаний у декларації
позивачки від 01.04.2007 р., в розмірі
15620,47 гр., після чого
зменшили на суму сплачену
за навчання доньки
в розмірі 3200 гр.,
в зв'язку з чим
оподаткований дохід склав
12420,47 гр., який був помножений
на ставку ПДФО
у розмірі 13%, що
діяла на той період,
внаслідок чого сума
ПДФО за 2006 р. склала 1614,66 гр.
Згідно ф.1 ДФ перерахований ПДФО
склав 1752,02 гр.

Відповідно до наданого
розрахунку Красноперекопською ОДПІ
позивачці був повернутий
податок у розмірі 137,36 гр.( 1752,02 гр. - 1614,66 гр.), з розрахунком
якого суд повністю
згоден, оскільки він
дійсно відповідає вимогам
чинного законодавства, а тому
в повернені зайво
сплаченого податку з доходів
фізичних осіб за
2006 рік у розмірі
282,79 гр. позивачці
слід відмовити.

Законом України про
ПДФО встановленні обмеження
щодо не перевищення
сум нарахованого платником
податку податкового кредиту
понад суми загального оподаткованого доходу, одержаного платником податку протягом року
в якості заробітної
плати.

Що ж стосується
зменшення суми нарахованої
заробітної плати на
суми відрахувань в соціальні
фонди, передбаченого п. 3.5 ст.3 ЗУ про ПДФО , то зазначена норма
Закону застосовується виключно при
визначені об'єкта оподаткування
з доходів фізичних
осіб при нарахуванні
заробітної плати, а тому вищезазначеним Законом встановлені
окремі не пов'язані
між собою порядки відносно
визначення об'єкта оподаткування
при нарахуванні заробітної
плати та відносно нарахування
податкового кредиту.

В зв'язку
з незадоволенням позовних вимог
в основній частині,
не підлягають задоволенню
позовні вимоги позивачки
про стягнення з відповідача штрафних
санкцій в розмірі
68 гр., 282, 79 гр. Окрім
того, нарахування яких,
згідно до підпункту
20.4.2 п. 20.4 ст. 20
ЗУ про ПДФО, здійснюється самостійно
органом Державного казначейства
України.

Що
ж стосується пені
у розмірі 63,31 гр., то
відповідно до п.п.16.4.1
п.16.4 ст. 16 ЗУ “ Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами
та державними цільовими
фондами” від 21.12.2000 р. , пеня
застосовується саме до
платників податку контролюючими органами.

Оскільки судом не
встановлено вини відповідача
в повернені зайво
сплаченого податку з
доходів фізичних осіб
за 2006 рік в
розмірі 282,79 гр.,
згідно ст.1167 ЦК
України, заявлені вимоги
позивачки в частині
відшкодування моральної шкоди
в розмірі 10 000 гр.
задоволенню також не
підлягають.

На підставі
викладеного і керуючись
ст.ст. 11, 13, 17, 19, 71, 76, 94, 161- 163, 185- 186
КАС України, Законом України “ Про
податок з доходів
фізичних осіб”, ст.50
Бюджетного кодексу України,
Законом України “ Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами” , ст. 1167 ЦК
України, суд

ПОСТАНОВИВ :

В
задоволені позовних вимог
ОСОБА_1 до Красноперекопської об'єднаної
Державної податкової інспекції
в АР Крим ,
Третя особа - Головне
Управління Державного казначейства
України в АР Крим
про повернення зайво
сплаченого податку з
доходів фізичних осіб в
розмірі 282,79 гр.,
стягнення штрафних санкцій
та моральної шкоди,
відмовити.

Постанова може бути
оскаржена в апеляційному
порядку до Апеляційного
суду АР Крим
через Красноперекопський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний
термін заяви про
апеляційне оскарження і подачею
після цього протягом
20 днів апеляції
або в порядку
ч.5 ст.186 КАС України.

Суддя