Справа № 22-а-4175/2008
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

в 1 інстанції - Могильницький М.С.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 квітня 2008 року справа
№ 22-а-4175/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді

Сіваченка І.В.

суддів при секретарі за участі представника відповідача

ОСОБА_2, ОСОБА_3. ОСОБА_4. ОСОБА_5.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

21 лютого 2008 року

по справі

№ 2-а-2117/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Генерального прокурора України

про

визнання бездіяльності незаконною,
спонукання до вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним
позовом до Генерального прокурора України про визнання бездіяльності незаконною
при проведенні дослідчої перевірки за заявою
від 21.06.2007 року, про спонукання провести дослідчу перевірку за фактом неналежної перевірки за заявою
від 08.05.2007 року, про спонукання направити позивачці належним чином завірену
копію постанови про прийняте рішення в порядку ст. 97
Кримінально-процесуального кодексу України, провести дослідчу перевірку в порядку ст. 97 Кримінально-процесуального кодексу
України за фактом фальсифікації відповіді
за підписом заступника Генерального прокурора України ОСОБА_6, датованої 13.06.2007 року, яка містить неправдиві
відомості, що стосуються відповіді Генеральної
прокуратури України за підписом ОСОБА_7., датованої 27.04.2007 року, та
прийняти відповідне процесуальне рішення, про спонукання відповідача надати
належним чином завірену копію постанови про прийняте рішення в порядку ст. 97
Кримінально-процесуального кодексу України.

В обґрунтування позовних
вимог позивач вказує на те, що відповідач, отримавши офіційну заяву про скоєння злочину від 21.06.2007
року, був зобов'язаний не пізніше 06.07.2007 року
направити позивачу належним
чином завірену копію
постанови про результати проведеної перевірки в
порядку ст. 97 Кримінально-процесуального кодексу України. Станом на 03.08.2007 року позивачем
вказаний документ отриманий не був.

Таким чином, не
отримавши, починаючи з 06.07.2007 року, постанову про прийняте рішення по заяві про скоєний злочин від 21.06.2007 року,
позивач вважає, що таке рішення з боку
відповідача взагалі не приймалося. Своїми діями відповідач вчинив бездіяльність
стосовно позивача шляхом неприйняття
рішення за заявою про скоєння злочину в порядку ст. 97 Кримінально-процесуального кодексу України.

Тому просить задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 21 лютого 2008 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 було відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з
постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись
на порушення норм матеріального та процесуального права, якою просить
оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою її позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні
представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги,
зазначивши наступне.

Органами прокуратури та
внутрішніх справ України проводилися відповідні перевірки за заявами позивача, за результатами проведення яких
прийняті відповідні процесуальні рішення
відносно посадових осіб санітарно-епідеміологічної станції м. Харцизька, інспекції
Державного
архітектурно-будівельного контролю, Харцизького міського управління земельних ресурсів та ін.

На звернення позивача
від 08.05.2007 року та від 21.06.2007 року Генеральною прокуратурою України надавалися відповіді у
відповідності з вимогами Закону України „Про
звернення громадян", оскільки проводити перевірки в порядку ст. 97
Кримінально-процесуального кодексу України не було законних підстав.

Позивачка до
апеляційного суду не прибула, письмово просила розглянути справу за її
відсутності.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити її частково.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи встановив
наступне.

Позивач у своїй заяві вказує на факти
бездіяльності з боку Генерального прокурора України,
які полягали у неприйнятті рішення про порушення кримінальної справи або відмову в її порушенні за наступними фактами:
фальсифікації відповіді за підписом заступника
Генерального прокурора України ОСОБА_6, датованої 13.06.2007 року, але фактично відправленої 15.06.2007 року, яка містить
завідомо неправдиві відомості, що стосуються дійсного часу реєстрації та
відправки позивачу відповіді за підписом Оніщенка О., яка датована 27.04.2007 року. У зазначеній
заяві позивачем вимагалося провести дослідчу
перевірку в порядку ст. 97 Кримінально-процесуального кодексу України за фактом неналежної перевірки заяви позивача від
08.05.2007 року, невидачі копії постанови про прийняте процесуальне рішення. Отже, позивач просить суд визнати
бездіяльність Генерального прокурора України з приводу неприйняття
процесуального рішення в порядку ст. 97 Кримінально-процесуального кодексу
України за заявою від 21.06.2007 року, в якій викладалися факти фальсифікації відповіді
від 13.06.2007 року на ім'я позивача.

Судом встановлено, що предметом заяв від
08.05.2007 року, а також від 21.06.2007 року є
внесення завідомо неправдивих відомостей з боку службових осіб Генеральної прокуратури України, які стосуються дат направлення
відповідей позивачу. В одному випадку
позивачем зазначено, що службові особи Генеральної прокуратури України скоїли злочин шляхом фальсифікації дати відправки
відповіді - на листі зазначено 27.04.2007 року, а на поштовому штемпелі вказано 03.05.2007 року. В іншому випадку, як
зазначено позивачем, службові особи
Генеральної прокуратури України скоїли злочин, відправивши відповідь не 13.06.2007 року, як зазначено не
листі, а 15.06.2007 року. Крім того, у цій відповіді містяться завідомо
неправдиві відомості стосовно дійсної дати відправки відповіді від 27.04.2007
року (а.с.70-72).

Крім того, судом
встановлено, що Генеральною прокуратурою України надано відповідь позивачу на заяву від 21.06.2007 року в
порядку вимог Закону України „Про звернення
громадян", яке надійшло до Генеральної прокуратури України 05.07.2007
року. Відповідь на вказану
заяву надано 06.08.2007 року - наступного дня після останнього законодавчо визначеного дня на
надання відповіді у відповідності з вимогами зазначеного вище Закону, на який припадає неробочий день. Відповідне процесуальне
рішення в порядку ст. 97 Кримінально-процесуального кодексу України Генеральною
прокуратурою України не приймалося, оскільки, як було зазначено у відповіді,
підстави для цього відсутні (а.с.73-75).

Відповідно до ст. 12 Закону України
"Про звернення громадян" його дія не поширюється на порядок розгляду
заяв і скарг громадян, встановлений кримінально-процесуальним,
цивільно-процесуальним, трудовим законодавством і законодавством про захист економічної
конкуренції.

Згідно ч.1 ст. 97
Кримінально-процесуального кодексу України, прокурор, слідчий, орган дізнання
зобов'язані приймати заяви і повідомлення про вчинені або підготовлювані
злочини, в тому числі і в справах, які не підлягають їх віданню.

Позивач звернулася до відповідача
саме із заявами про вчинення злочину і просила порушити кримінальну справу.
Тобто порядок розгляду цієї заяви встановлений кримінально-процесуальним
законодавством.

Відповідно до ч.2 ст. 97 КПК
України, по заяві або повідомленню про злочин прокурор, слідчий, орган дізнання
зобов'язані не пізніше триденного строку прийняти одне з таких рішень:

- порушити кримінальну справу;

- відмовити у порушенні кримінальної
справи;

- направити заяву або повідомлення
за належністю.

Враховуючи вказані фактичні
обставини, колегія суддів вважає, що відповідач повинен був, як це передбачено
діючим законодавством України, прийняти до розгляду заяву ОСОБА_1, після чого
організувати прийняття одного із перелічених вище рішень у встановленому
кримінально-процесуальним законом порядку.

Відсутність достатніх даних для
порушення кримінальної справи є підставою для відмови у її порушенні, але ж
ніяк не у розгляді в порядку, передбаченому законодавством.

Відповідач передбачені ст. 97 КПК
України дії не вчинив, а тому бездіяльність прокурора слід визнати
неправомірною.

Враховуючи неправомірну
бездіяльність відповідача, необхідно зобов'язати Генерального прокурора України
організувати проведення дослідчої перевірки в порядку ст. 97 КПК України за фактом неналежної перевірки заяви позивача від 08.05.2007
року, невидачі копії постанови про прийняте процесуальне рішення, а також за фактом фальсифікації відповіді за підписом заступника Генерального прокурора
України ОСОБА_6, датованої 13.06.2007 року.

Вимоги позову направити на адресу
позивача рішення, прийняте в порядку ст. 97 КПК України, в теперішній час
задоволені бути не можуть, оскільки в цій частині відповідачем право на
отримання копії постанови не порушено.

Інші вимоги
позову також не підлягають задоволенню з огляду на їх необґрунтованість: окремі
з них стосуються вимог зобов'язати відповідача здійснити дії в майбутньому,
після вчинення відповідних дій з приводу проведення перевірки і прийняття
процесуального рішення, тобто на даний час не можна стверджувати про порушення
прав позивача; винесення окремих ухвал, в тому числі шляхом інформування
Президента України чи інших посадових осіб, відповідно до ст. 166 КАС України є
правом, а не обов'язком суду.

Враховуючи
вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушив
норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням
нової постанови про часткове задоволення позовної заяви.

В повному
обсязі постанова складена 18.04.2008 року.

Керуючись
ст.ст. 195-196, п. 3 ч.1 ст. 198, ст. 202 п.4, ч.2 ст. 205, ст. 206, ст. 207
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову
Донецького окружного адміністративного суду від 21
лютого 2008 року у справі № 2-а-2117/08 - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Генерального прокурора України “про визнання
бездіяльності незаконною, спонукання до вчинення певних дій” - задовольнити
частково.

Визнати бездіяльність Генерального прокурора України
щодо не проведення дослідчої перевірки в порядку ст. 97 КПК України за фактом неналежної перевірки заяви позивача від 08.05.2007
року, невидачі копії постанови про прийняте процесуальне рішення, а також за фактом фальсифікації відповіді за підписом заступника Генерального прокурора
України ОСОБА_6, датованої 13.06.2007 року - неправомірною.

Зобов'язати
Генерального прокурора України організувати проведення дослідчої перевірки в
порядку ст. 97 КПК України за фактом неналежної перевірки заяви
позивача від 08.05.2007 року, невидачі копії постанови про прийняте процесуальне рішення, а
також за фактом фальсифікації
відповіді за підписом заступника
Генерального прокурора України ОСОБА_6, датованої 13.06.2007 року.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту складення її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: