Справа № 2-А-36-1/2008
Суддя: Вовк С.В.
Дата ухвалення: 2008-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа№2-А-36-1/08

09
квітня 2008 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого
- судді Вовк С.В.,

Суддів
Гуля В.В., Мосьондза І.А.,

при
секретарі - Горовій Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_6,ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,ОСОБА_13, ОСОБА_14 до Державної судової
адміністрації України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів
України, Державного казначейства України, Управління державної судової
адміністрації у Вінницькій області, Управління юстиції у Вінницькій області про стягнення
заборгованості по заробітній платі та компенсації, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2005 року позивачі
звернулись до суду із вказаним позовом до відповідачів, в якому просили
стягнути із Міністерства Фінансів України на їх користь заборгованість по
заробітній платі починаючи із 01.07.1995 року та компенсацію втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати починаючи з
01.01.1998 року, посилаючись на те, що вони працюють суддями
Ленінського районного суду
міста Вінниці відповідно: ОСОБА_1 - з 26.03.1993 року, ОСОБА_2 - з 17.11.1999 року, ОСОБА_3 - з 26.03.1993 року, ОСОБА_4 - з 26.03.1993 року,
ОСОБА_5. - з 30.03.2000 року, ОСОБА_6 - з
25.02.1994 року,ОСОБА_7 - з 13.08.2003 року, ОСОБА_8
- з 13.08.2002 року,ОСОБА_9 - з 10.10.2002 року, ОСОБА_10- з 13.08.2003 року, ОСОБА_11 - з 13.08.2003 року, ОСОБА_12- з
20.08.2002 року, ОСОБА_13- з 20.08.2001
року,ОСОБА_14 - з 13.08.2002 року.
Заробітна плата виплачувалась без
урахування положень законодавчих та
нормативних актів. В обґрунтування
своїх позовних вимог позивачі посилаються на п.1 ст. 44 Закону України "Про статус суддів", відповідно до якого
заробітна плата суддів складається з посадового окладу,
премій, доплат за кваліфікаційні класи,
надбавок за вислугу років і інших надбавок. Відповідно
до Указу Президента
України "Про додаткові
заходи щодо соціального захисту суддів" від 10.07.1995 року, керівникам судів надано право надавати суддям матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань, спрямовуючи на це
кошти у розмірі місячного фонду заробітної плати.

Постановою Печерського
районного суду м. Києва від 30 листопада 2005 року позов задоволено і стягнута
заборгованість по заробітній платі та компенсація втрати частини заробітної
плати.

Ухвалою апеляційного суду
м .Києва від 10.02.2006 року постанова суду від 30.11.2005 року залишена без
змін.

Ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
25.01.2007 року зазначені постанова та ухвала суду скасовані, а справа
направлена до Печерського районного суду м. Києва на новий розгляд.

Представники Державної
судової адміністрації України та представник Міністерства юстиції України проти
задоволення позову заперечували посилаючись на його безпідставність.

Суд вислухавши пояснення
учасників судового процесу, оголосивши та дослідивши матеріали справи прийшов
до висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 130
Конституції України та статті 118 Закону України "Про судоустрій
України" від 7 лютого 2002 року передбачено, що фінансування та належні умови
для функціонування судів і діяльності суддів забезпечує держава. Забезпечення
функціонування судової влади передбачає: окреме визначення у Державному бюджеті
України видатків на фінансування судів не нижче рівня, що забезпечує можливість
повного і незалежного здійснення правосуддя відповідно до закону; законодавче
гарантування повного і своєчасного фінансування судів; гарантування достатнього
рівня соціального забезпечення суддів.

Відповідно до ст.44 Закону
України "Про статус суддів", заробітна плата суддів складається з
посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу
років та інших надбавок.

Стаття 35 Бюджетного
кодексу України передбачає, що головні розпорядники бюджетних коштів, до 1
січня 2003 року Міністерство юстиції України, а після 1 січня Державна судова
адміністрація України, організують розроблення бюджетних запитів для подання
Міністерству фінансів України.

Виходячи зі змісту статті
36 Бюджетного кодексу України Міністерство фінансів України проводить аналіз бюджетного
запиту, поданого головним розпорядником бюджетних коштів, з точки зору його
відповідності меті, пріоритетності, а також ефективності використання бюджетних
коштів. На основі результату аналізу Міністр фінансів України приймає рішення
про включення бюджетного запиту до пропозиції проекту Державного бюджету
України перед поданням його на розгляд Кабінету Міністрів України.

На основі аналізу
бюджетних запитів, що подаються відповідно до статті 35 Бюджетного кодексу України, Міністерство фінансів України
готує проект Закону про Державний бюджет України.

З наведеного випливає , що Міністерство юстиції України повинно було подати до
Міністерства фінансів України бюджетний запит, тобто розрахунки необхідних
витрат судової влади, визначених відповідно до Закону України " Про статус суддів", для закладення їх до проекту
закону "Про Державний бюджет України", а Міністерство фінансів
України повинно було прийняти рішення про включення до проекту Державного
бюджету бюджетний запит Міністерства юстиції України.

Конституційний суд України
в рішенні від 20 березня 2002 року у справі за конституційним поданням 55
народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (
конституційності) положень статей 58, 60 Закону України " Про державний
бюджет України на 2001 рік" та Верховного Суду України щодо відповідності
Конституції України ( конституційності) положень пунктів 2,3,4,5,8,9 частини
першої статті 58 Закону України " Про державний бюджет на 2001 рік і
підпункту 1 пункту 1 Закону України " Про деякі заходи щодо економії
бюджетних коштів " ( справа щодо пільг , компенсацій і гарантій"
вказав на те, що видатки Державного бюджету України на утримання судової влади
захищені безпосередньо Конституцією України і положення частини першої статті 129,
частини першої статті 130 Конституції України у взаємозв'язку із положенням
статей 11, 44 Закону України " Про статус судів" створюють механізм
захищеності судової влади, який Верховна Рада України повинна враховувати ,
приймаючи Державний бюджет України на відповідний рік.

А тому норми про
матеріальне та побутове забезпечення суддів, їх соціального захисту,
встановлені відповідно статтями 44 Закону України " Про статус суддів" не можуть бути скасовані чи знижені без відповідної
компенсації.

Відповідно до ч.2 ст.233
КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має
право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати
без обмеження будь-яким строком.

Судом встановлено, що
позивачі працюють суддями Ленінського районного суду міста Вінниці відповідно:
ОСОБА_1 - з 26.03.1993 року, ОСОБА_2 - з 17.11.1999 року, ОСОБА_3 - з
26.03.1993 року, ОСОБА_4 - з 26.03.1993 року, ОСОБА_5. - з 30.03.2000 року,
ОСОБА_6 - з 25.02.1994 року,ОСОБА_7 - з 13.08.2003 року, ОСОБА_8 - з 13.08.2002
року,ОСОБА_9 - з 10.10.2002 року, ОСОБА_10- з 13.08.2003 року, ОСОБА_11 - з
13.08.2003 року, ОСОБА_12- з 20.08.2002 року, ОСОБА_13- з 20.08.2001
року,ОСОБА_14 - з 13.08.2002 року.

Як вбачається, з висновку
№461 18.10.2005 року судово-бухгалтерської експертизи, заборгованість перед
позивачами по заробітній платі, включаючи доплату за кваліфікаційний клас,
надбавку за інтенсивність праці, надбавку за досягнення в праці, надбавку за
вислугу років, щомісячні премії, відпускні, матеріальну допомогу та додатковий
посадовий оклад, становить відповідно: ОСОБА_1 - 72 678 гривень 64 копійки,
ОСОБА_2 - 54 129 гривень 30 копійок, ОСОБА_3 - 65 462 гривні 98 копійок,
ОСОБА_4 - 45 300 гривень 49 копійок, ОСОБА_5. - 44 366 гривень 98 копійок,
ОСОБА_6 - 62 570 гривень 99 копійок,ОСОБА_7 - 27 811 гривень 17 копійок,
ОСОБА_8 - 24 462 гривні 18 копійок,ОСОБА_9 - 34 334 гривні 85 копійок,
ОСОБА_10- 22 480 гривень 99 копійок, ОСОБА_11 - 28 017 гривень 85 копійок, ОСОБА_12 -37407
гривень 08 копійок, ОСОБА_13-
41 818 гривень 07 копійок,ОСОБА_14 - 36 685 гривень 79 копійок, /а.с.76-83
т.№1/.

Проте розрахунки цієї
експертизи в частині визначення розміру заборгованості по заробітній платі
позивачів, судом не можуть братись до уваги, оскільки нормативно правові акти
на підставі яких розраховувалась відповідна заборгованість повинна
застосовуються до кожного суді індивідуально виходячи із напруженості та
складності роботи, а в цьому дослідженні такий підхід не було запроваджено.

Виходячи із положень
передбачених частиною 1 ст. 71 КАС України суд приходить до висновку що позовні
вимоги підлягають задоволенню тільки в частині втрати частини заробітної плати
у зв'язку з порушенням термінів її виплати.

Згідно висновку №461
18.10.2005 року судово-бухгалтерської експертизи розмір компенсації втрати
частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати складає
відповідно: ОСОБА_1 - 20 089 гривень 86 копійок, ОСОБА_2 - 11 297 гривень 73
копійки, ОСОБА_3 - 19 173 гривні 13 копійок, ОСОБА_4 - 7 600 гривень 30
копійок, ОСОБА_5. - 8 640 гривень 09 копійок, ОСОБА_6 - 16 974 гривні 95
копійок,ОСОБА_7 - 2 893 гривні 98 копійок, ОСОБА_8 - 2 951 гривня 38
копійок,ОСОБА_9 - 5 076 гривень 75 копійок, ОСОБА_10- 2 094 гривні 86 копійок,
ОСОБА_11 - 3 017 гривень 87 копійок, ОСОБА_12- 5 583 гривні 30 копійок,
ОСОБА_13- 6 848 гривень 26 копійок,ОСОБА_14 - 5 701 гривня, /а.с.76-83 т.№1/.

Кошти для виплати позивачу
заборгованості по заробітній платі повинно було виділити Міністерство фінансів
України, яке відповідно до ст. 35 Бюджетного Кодексу України готує проект
Закону про державний бюджет України, а Державне казначейство України повинно
було перерахувати ці кошти для їх безпосередньої виплати.

Виходячи з наведеного
заборгованість по заробітній платі та компенсація за втрату частини заробітної
плати через порушення строків її виплати слід стягнути з Міністерства фінансів
України шляхом списання коштів з розрахункового рахунку Головного управління
Державного казначейства України.

На підставі ст.130 Конституції
України, ст.44 Закону України "Про статус суддів", ст. 34 Закону
України "Про оплату праці", ст.ст. 35, 36 Бюджетного кодексу України,
ст.126 Закону України "Про судоустрій України", керуючись ст. ст. 7,
9, 10, 11, 12, 17, 71, 86, 94, 150, 158, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України,
15, 30, 62, 63, 75, 80, 172, 202, 202-1, 203 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну
заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5,ОСОБА_6,ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,ОСОБА_13, ОСОБА_14 до Державної судової адміністрації України,
Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України, Державного
казначейства України, Управління державної судової адміністрації у Вінницькій
області, Управління юстиції у Вінницькій області про стягнення заборгованості
по заробітній платі та компенсації - задовольнити частково.

Стягнути з Міністерства фінансів України шляхом списання коштів з рахунків
Державного Казначейства України, а саме компенсацію втрати частини заробітної
плати на користь позивачів :

ОСОБА_1 - 20'089,86 грн.,

ОСОБА_2 - 11'297,73 грн.,

ОСОБА_3 - 19'173,13 грн.,

ОСОБА_4 - 7'600,30 грн.,

ОСОБА_5 - 8'640,09 грн.,

ОСОБА_6 - 16'974,95 грн..

ОСОБА_7 - 2'893,98 грн.,

ОСОБА_8 - 2'951,38 грн.,

ОСОБА_9- 5'076,75 грн.,

ОСОБА_10 - 2'094,86 грн.,

ОСОБА_11 - 3'017,87 грн.,

ОСОБА_12 - 5'583,30 грн.,

ОСОБА_13- 6'848,26 грн.,

ОСОБА_14 - 5'701,00 грн.

В решті
задоволення позовних вимог - відмовити.

Постанова
може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом
двадцяти днів з часу подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня проголошення
постанови.

Повний
текст постанови буде виготовлено 14 квітня 2008 року

Головуючий:

Судді