Справа № 22-а-347/2008
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2008-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №-22-а-347/2008 р. Головуючий
у 1 інстанції Борисова О.В. Суддя
доповідач Ситников О.Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2008 року м. Київ.

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Ситникова
О.Ф.,

Суддів: Попович
О.В., Усенка
В.Г.,

при секретарі: Кожокар
М.Ю.,

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу
відповідача прокуратури м. Києва на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 21 червня 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури м. Києва, Головного управління
Державного казначейства України у м. Києві про визнання дій протиправними та стягнення грошових
коштів,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 21.06.2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1. до прокуратури м. Києва, ГУ Державного казначейства України у
м. Києві про визнання дій
протиправними та стягнення грошових коштів - задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою відповідач - прокуратура м. Києва
звернулася з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що вказана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального права, висновки суду першої інстанції не
відповідають встановленим фактичним обставинам справи, тому вона підлягає
скасуванню з постановленням нового рішення, яким в задоволенні позову відмовити
в повному обсязі.

Заперечуючи проти апеляційної скарги відповідача, ОСОБА_1. посилалась на
те, що постанову суду ухвалена з дотриманням норм матеріального та
процесуального законодавства, тому підстав для її скасування не має.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення з'явившихся
учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка працювала на
прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури України з 07.08.1975 року.
По досягненню 20-річного стажу роботи з 01.12.2002 року на підставі ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру» їй оформлено пенсію за вислугу років, виходячи
з місячного заробітку 1029,76 грн., з продовженням трудової діяльності. На час
оформлення пенсії позивачка мала повних 17 років роботи в органах прокуратури
на прокурорсько-слідчих посадах. Наказом прокурора міста Києва від 06.12.2006
року №1800 її звільнено з 14.12.2006 року з посади старшого прокурора відділу
забезпечення участі в судах управління представництва, захисту інтересів
громадян та держави в суді прокуратури м.Києва, за власним бажанням у зв'язку з
виходом на пенсію за вислугою років згідно ст. 38 КЗпП України і статті 50-1
Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином, на день виходу на пенсію позивачка мала більше ніж 25 років
вислуги, в тому числі повних 21 рік роботи на прокурорсько-слідчих посадах, що
підтверджується записами у трудовій книжці.

Задовольняючи позовні вимоги позивачки суд першої інстанції правильно
посилався на те, що відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»
позивачка має право на отримання
грошової допомоги в разі виходу на пенсію за вислугою років у розмірі
місячного заробітку, з якого обчислена пенсія за кожен повний рік роботи
прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах
прокуратури.

Крім того, суд першої інстанції правильно зазначив, що утримання податку з
вихідної допомоги позивачки також не відповідає ст. 50 -1 Закону України «Про прокуратуру».

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дослідивши в судовому
засіданні надані сторонами по справі
докази, обгрунтовано задовольнив позовні вимоги позивачки.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги заступника прокурора м. Києва не
спростовують висновків суду першої інстанції, слід визнати що рішення суду
постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства,
тому підстав для скасування рішення суду не має.

Керуючись ст. ст. 198, 205, 206 КАС України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача прокуратури м.
Києва - залишити без задоволення, а постанову Оболонського районного суду м. Києва від 21 червня 2007
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної
сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого
адміністративного Суду України протягом одного місяця з дня набрання законної
сили.

Головуючий:

Судді: