Справа № 22-а-3347/2008
Суддя: Колеснік Г.А.
Дата ухвалення: 2008-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у І інстанції - суддя Кошкош
Доповідач - Г.А. Колеснік
Донецький окружний адміністративний суд
Справа № 2-а-3062/08
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

13 травня 2008 року
Справа 22-а-3347/08

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колеснік Г.А.,

суддів: Шаптала Н.К., Ляшенка Д.В.,

при секретарі судового засідання: Літвіновій
Л.О.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Гоздо В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.
Донецька - про визнання дій протиправними та спонукання до перерахунку пенсії з
01.04.2007 року,

за апеляційними скаргами Управління Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Донецька та ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 07 лютого 2008 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька щодо
визнання дій протиправними та спонукання до перерахунку пенсії з 01.04.2007
року, виходячи з норм Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Постановою Донецького
окружного адміністративного суду від 07 лютого 2008 року позов було задоволено
частково. Дії Управління визнано протиправними та зобов'язано перерахувати
ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до ст.ст. 49, 50, ч.5 ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 21.11.2007 року із розрахунку восьми прожиткових мінімумів для
непрацездатних громадян.

Не
погодившись з таким рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Донецька подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову
суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права, а саме, необхідність визначати мінімальний розмір пенсії
за віком відповідно до постанов Кабінету Міністрів України.

Позивачем
також, подано апеляційну скаргу на дане рішення, в якій він просить змінити
постанову суду першої інстанції та перерахувати йому пенсію з дня набрання
чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В
судовому засіданні сторони надали пояснення аналогічні доводам викладеним в
своїх апеляційних скаргах.

Колегія
суддів, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних
скарг, вважає, що апеляційні скарги
Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька та ОСОБА_1
задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Відповідно
до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.46 Конституції України пенсії, інші
види соціальних виплат та допомоги, що є основним
джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого Законом.

ОСОБА_1.
належить (віднесений) до категорії 1 як особа, яка є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, йому встановлена 2 група інвалідності,
що підтверджується відповідними
посвідченнями.

З
1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», який відповідно до його преамбули визначає
принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом
другим преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно
шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 статті 4 даного Закону
передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються
виключно законами про пенсійне забезпечення.

Право
громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене
статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Розділ
8 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі -
спеціальний закон) передбачає правила призначення та виплати пенсій і
компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу
визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права на державну пенсію.

Приписами
зазначеної статті встановлено, що з 1 січня 2007 року максимальний розмір
пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової допомоги та пенсій за особливі заслуги
перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством),
призначених (перерахованих) у 2006 - 2007 роках відповідно до цього Закону, не
може перевищувати 12 мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом
першим частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», на місяць згідно із Законом України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік». Такий самий граничний розмір визначений даною
статтею для пенсій призначених у 2006 році відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік».

Стаття
50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема інвалідам 2 групи - 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії відповідно до статті 53
даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого
доходу.

Згідно
частини третьої ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислення і призначення
пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсія
у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частина
четверта статті 54 цього Закону передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій
для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не
можуть бути нижчим по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Посилання
відповідача на частину 5 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою
визначено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, внаслідок
чого відповідач керувався розміром 19 гривень 91 копійка, що визначені
постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших
соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок державного бюджету» від 3 січня 2002 року № 1 (зі
змінами внесеними постановою № 895 від 13 липня 2004 року), колегія судів не
приймає, оскільки ототожнювати порядок і
розмір в силу різного правового навантаження цих значень неможливо.

Колегія судів зазначає, що даною нормою
визначений для даної категорії нижчий
розмір державних пенсій. Таким чином, якщо нормами статті 49
спеціального закону передбачений максимальний розмір, то частиною 4 статті 54
даного закону нижчий розмір державної пенсії для інвалідів, віднесених виключно
до першої категорії, та у зв'язку з втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Визначення
прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення,
затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії
громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий
мінімум», а також Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні
соціальні гарантії», згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується
для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно
до статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Частиною
3 статті 4 даного Закону передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а
також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних
груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про
Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в
офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Статтею
62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», був затверджений
прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня - 380
гривень, з 1 квітня - 387 гривень, з 1 жовтня - 395 гривень.

Зазначена
стаття була змінена та існує в новій редакції, якою прожитковий мінімум для
особи, яка втратила працездатність, визначений з 1 січня - 380 гривень, з 1
квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень.

Таким
чином, для позивача як інваліда 2 групи, особи, постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, нижчий розмір державної пенсії повинен
розраховуватися, виходячи із наведених розмірів.

Обґрунтування
відповідачем своєї позиції посиланням на постанови Кабінету Міністрів України
від 03 січня 2002 р. № 1 спростовується також приписами пункту 1 та 6 статті 92
Конституції України, статті 71 спеціального закону, відповідно до якого дія
його положень не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення
змін до цього Закону, а також абзацом 2 преамбули, частиною 3 статті 4, пунктом
2 частини 1 статті 8 та пунктами 13, 16 Прикінцевих положень загального закону,
якими передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення
визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення. До приведення
законодавства України у відповідність із Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» закони України та інші
нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому
Закону.

Отже,
судом першої інстанції правильно встановлено, що дії відповідача щодо відмови
перерахувати пенсію ОСОБА_1 є протиправними та не відповідають нормам чинного
законодавства.

Колегія
суддів вважає безпідставним посилання позивача в своїй апеляційній скарзі на те,
що пенсію йому треба перераховувати з дня набрання чинності Законом України
«Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а саме з 31 жовтня 2006 року.

За
приписами ст.45 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» перерахування пенсії пов'язано з датою
звернення пенсіонера з заявою про перерахунок пенсії, а не з датою внесення
змін до Закону. Отже, судом першої інстанції правильно встановлено, що пенсію
необхідно перерахувати саме з 21 листопада 2007 року, тобто з дня звернення
ОСОБА_1 з відповідною заявою до пенсійного органу.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з
додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для
скасування постанови не має.

Керуючись статтями 198,
200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька - залишити
без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
- залишити без задоволення.

Постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 07 лютого 2008 року про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 - залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Колегія суддів:
Г.А. Колеснік

/підписи/ Н.К. Шаптала

Д.В. Ляшенко

З
оригіналом згідно

Суддя: Г.А.
Колеснік

Головуючий у І інстанції - суддя Кошкош
О.О.
Доповідач - Г.А. Колеснік

Донецький окружний адміністративний суд

Справа № 2-а-3062/08

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

Іменем України

(вступна та резолютивна частини)

13 травня 2008 року
Справа 22-а-3347/08

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колеснік Г.А.,

суддів: Шаптала Н.К., Ляшенка Д.В.,

при секретарі судового засідання: Літвіновій
Л.О.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Гоздо В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.
Донецька - про визнання дій протиправними та спонукання до перерахунку пенсії з
01.04.2007 року,

за апеляційними скаргами Управління Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Донецька та ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 07 лютого 2008 року, -

Керуючись статтями 198,
200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька - залишити
без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
- залишити без задоволення.

Постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 07 лютого 2008 року про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 - залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Колегія суддів:
Г.А. Колеснік

Н.К. Шаптала

Д.В. Ляшенко