Справа № 22-а-4433/2008
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2008-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

15 травня 2008 року справа №
22-а-4433/08

зал судового засідання № 2 у
приміщенні суду за адресою: м. Донецьк,
бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Бадахової Т.П.

Старосуда М.І.

при секретарі
судового засідання

Чуріковій Ю.О.

за участю представників:

від позивача:

ОСОБА_1.- за дов. від 11.12.2007р.

від відповідача:

Ціоненко О.В.- за дов. від 07.07.2007р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

Макіївського
міського управління Головного Управління Міністерства внутрішніх справ
України в Донецькій області

на постанову Донецького окружного адміністративного
суду

від

7 лютого 2008 року

по адміністративній справі

№ 2-а-2810/08 (суддя Стиран В.В.)

за позовом

ОСОБА_2

до

Макіївського
міського управління Головного Управління Міністерства внутрішніх справ
України в Донецькій області

про

стягнення
грошової компенсації за невидані предмети форменого обмундирування

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 7
лютого 2008 року (арк. справи 29-32) задоволені позовні вимоги ОСОБА_2,
внаслідок чого стягнуто з Макіївського міського управління Головного Управління
Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь позивача
невиплачену грошову компенсацію за невидані предмети форменого
обмундирування в сумі 4 667 грн. 32
коп., з огляду на їх обґрунтованість.

В апеляційній скарзі (арк. справи 36-38)
відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову
постанову про відмову в задоволенні вимог позивача, з огляду на порушення судом
норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції
фактичним обставинам справи, в тому числі і у зв'язку із пропуском зазначеного
процесуального строку.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

Продовольче, речове та інше забезпечення
військовослужбовців здійснюється відповідно до статті 9-1 Закону України від 20
грудня 1991 року № 2011-12 «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції статті 9-1 згідно із
Законом № 328-5 від 3 листопада 2006 року. До цього правове регулювання спірних
відносин здійснювалось статтею 9 Закону України № 2011-12. Впродовж терміну з
11 березня 2000 року по день апеляційного провадження дію частини другої статей
9 та 9-1 призупинено в частині одержання військовослужбовцями речового майна
або за їх бажанням грошової компенсації замість нього.

ОСОБА_3 (позивач у справі) згідно довідки № 768 від 19 липня 2005 року (арк. справи 5)
мав право на
отримання грошової компенсації
замість належного до видачі речового майна
в загальній сумі 4 667 гривень 32 копійок, виданих як зазначено довідкою
на підставі наказу від 5 грудня 2003 року № 1489 „Про затвердження
положення про забезпечення речовим майном
осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ”, однак
вказаний наказ в частині видачі грошової компенсації було скасовано іншим
наказом Міністерства внутрішніх справ України №1265 від 30 грудня 2005 року.

Згідно до частин 1,2 статті 99 КАС
України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення прав, свобод
чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті
100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на
цьому наполягає одна із сторін. Як вбачається з матеріалів справи відповідач
наполягав на цьому як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і у
апеляційній скарзі, так і під час апеляційного провадження. Належна оцінка
зазначеним доводам не була надана судом першої інстанції, що призвело до
невірного вирішення справи по суті.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач повинен дізнатися про
порушення його майнових прав на момент звільнення з органів внутрішніх справ,
тобто 22 квітня 2005 року, оскільки фактично відповідачем не було сплачено
грошову компенсацію за формене обмундирування.

Звернувшись
до суду у грудні 2007 року позивачем не
ставилося питання про поновлення строку
для звернення до суду з адміністративним позовом.

Колегія суддів приймає доводи
скаржника з приводу невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам
справи.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції
неповно встановлені обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам
справи та постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись статтями 24, 160, 167,
184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Макіївського
міського управління Головного Управління
Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 7 лютого 2008
року у справі № 2-а-2810/08 -
задовольнити.

Скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 7 лютого 2008 року у справі № 2-а-2810/08.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Макіївського
міського управління Головного Управління
Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про стягнення грошової компенсації за
неотримане речове майно відмовити повністю.

Постанова прийнята у нарадчій
кімнаті, вступна та резолютивні частини проголошені у судовому засіданні 15
травня 2008 року у присутності сторін. Повний текст складений та підписаний 15
травня 2008 року.

Постанова суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням
суду апеляційної інстанції.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Т.П. Бадахова

Судді М.І.Старосуд
З
оригіналом згідно: Суддя
Р.Ф. Ханова