Справа № 2-а-1613/2008
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2008-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а-1613/08
РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«24» березня 2008 року
15 год. 08 хв.
м. Рів
не

Рівненський окружний адмі
ністративний суд під головув
анням судді Чалого І.С.при сек
ретарі судового засідання Ми
нько Н.З. та за участю сторін і
інших осіб, які беруть участь
у справі від:

позивача:
Карлик К.Л. (дов. від 12.03.2007 р.),
Журов Р.В. (дов. від 12.03.2007 р.)

відповідача:
Хазов Ю.М. (дов. № 3392/10-32 від 18.02.2008 р.),

Борковський М.Г. (дов. № 5118 від
20.03.2008 р.),
Левчук Є.І. (дов. № 5135/10-32 від 21.03.2008 р
.),
Остапчук А.А. (дов. 5268/10-32 від 35.03.2008
р.)
Слєсарчук О.М. (дов. № 4629/10-32 від 12
.03.2008 р.

розглянувши у відкритом
у судовому засіданні адмініс
тративну справу

за позовом
Товариства з обмеженою від
повідальністю "Рівне-Метал"

до відповідача
Державної податкової інсп
екції у Рівненському районі

про
визнання нечинними податк
ових повідомлень-рішень від
13.02.2008 р. №№ /0, /0, 000091751/0,

ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з о
бмеженою відповідальністю "Р
івне-Метал" звернувшись до
Рівненського окружного адмі
ністративного суду з позовно
ю заявою до Державної податк
ової інспекції у Рівненськом
у районі просить визнати неч
инними податкові повідомлен
ня-рішення від 13.02.2008 р. №№ /0, 000012235
1/0, 000091751/0.
В обґрунтування адмініст
ративного позову позивач заз
начає, що податковим органам
не надано право самостійно н
араховувати обєкт оподатк
ування, не враховувуючи витр
ат, здійснених за угодами, дов
ільно трактувати законодавс
тво та безпідставно позбавля
ти податкового кредиту.
Позивачем ставиться під су
мнів правильність методики,
за якою було визначено подат
ковим органом валовий дохід
та валові витрати товариства
з метою визначення оподатко
ваного прибутку та суми пода
тку прибутку.
Визначення оподаткованого
доходу (валових доходів та ва
лових витрат) та податку на пр
ибуток здійснювалось відпов
ідачем за кожен квартал окре
мо, а не наростаючим підсумко
м з початку року, чим було груб
о порушено вимоги пункту 16.4 ст
атті 16 Закон України «Про опод
аткування прибутку підприєм
ств.
Порушення відповідачем ви
мог пункту 16.4 статті 16 Закон Ук
раїни „Про оподаткування при
бутку підприємств” до штучно
го та не обґрунтованого збіл
ьшення валових доходів при в
изначенні приросту (убутку) б
алансової вартості товарів.

В судовому засіданні пр
едставники відповідача позо
в не визнали. Надали суду пояс
нення, які повністю співпада
ють з позицією, викладеною в п
исьмових запереченнях. Заува
жили, що позивачем невірно ви
значено приріст балансової в
артості за IVквартал 2006 року
I-IIIквартал 2007 року. Відпові
дачем порушено пункт 4.1.4 статт
і 4 Закону України «Про оподат
кування прибутку підприємст
в», встановлено завищення за
гальної суми валових витрат
на суму 1492045, 52 грн. Перевіркою
правильності ведення податк
ового обліку ТОВ ”Рівне Ме
тал” встановлено порушення -
пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про
податок на додану вартість" №
168/97-ВР від 03.04.1997 року із змінами та
доповненнями, що призвело до
заниження суми податку на до
дану вартість, яка підлягає с
платі до бюджету на суму 136311 гр
н. в т.ч. лютий 2007 року - 35,00 грн.;бере
зень2007 року - 14321,00 грн.; квітень 2007 р
оку - 14013,00 грн.;травень 2007 року - 23603,00
грн.;червень 2007 року - 23764,00 грн.;сер
пень 2007року -13452,00 грн.; вересень
2007 року - 47033,00 грн. Вказує, що ТОВ „Р
івне-метал” необхідно було н
араховувати відсотки за кори
стування позикою директором
Мельничуком О.М. виходячи з об
лікової ставки НБУ в сумі 891835,84 г
рн.
Заслухавши пояснення ст
орін дослідивши докази у спр
аві, суд, прийшов до висновку,
що позов позивача підлягає д
о задоволення.
При цьому суд виходив з тако
го.
Працівниками відповідача
- державної податкової інспе
кції у Рівненському районі п
роведено планову документал
ьну перевірку фінансово-госп
одарської діяльності з питан
ь дотримання ТОВ «РІВНЕ-МЕТА
Л» вимог податкового, валютн
ого та іншого законодавства
за період з 01.11.2006 р. по 30.09.2007 р.
В ході перевірки встановле
но порушення вимог підпункту
4.1.1 статі 4, пункту 5.1, підпункту 5.
3.9, пункту 5.9 статті 5 Закону Укра
їни «Про оподаткування прибу
тку підприємств» та за її рез
ультатами винесено податков
е повідомлення - рішення № 000122351/
0 від 13.02.2008 р. за платежем податок
на прибуток в сумі 616080 грн. штра
фних (фінансових) санкцій в су
мі 480430,00 грн.
Вказане податкове повідом
лення рішення, що є предмет
ом спору, підлягає визнанню н
ечинним, виходячи з такого.
Обґрунтовуючи склад поруш
ення підпункту 5.9 Закону Украї
ни «Про оподаткування прибут
ку підприємств», відповідач
проводить збільшення валово
го доходу на балансову варті
сть запасів на кінець 2006 року т
а сумарне збільшення валовог
о доходу на балансову вартіс
ть запасів на кінець кожного
звітного періоду - щоквартал
ьно протягом 9 місяців 2007 року,
з чим не погоджується суд.
В пункті 11.1 статті 11 Закону Ук
раїни «Про оподаткування при
бутку підприємств» зазначен
о, що для цілей Закону викорис
товуються такі податкові пер
іоди: календарні квартал, пів
річчя, три квартали, рік.
У разі коли особа береться н
а облік податковим органом я
к платник цього податку всер
едині податкового періоду, т
о перший звітний податковий
період розпочинається з дати
, на яку припадає початок тако
го обліку, та закінчується ос
таннім календарним днем наст
упного податкового періоду.

Платники податку у строки, в
изначені законом, подають до
податкового органу податков
у декларацію про прибуток за
звітний період, розраховану
наростаючим підсумком (пунк
т 16.4 статті 16 Закону).
Позивача взято на податков
ий облік 30.10.2006 р. як зазначено на
сторінці 2 акту перевірки, тоб
то всередині податкового пер
іоду, тому першим звітним под
атковим періодом не може бут
и 2006 рік, а тому збільшення вало
вого доходу та визначення по
датку на прибуток за 2006 рік є не
обґрунтованим.
Відповідачем не враховано
, що декларація про прибуток р
озраховується наростаючим п
ідсумком за квартал, піврічч
я, 9 місяців, рік, норми Закон
у України «Про оподаткування
прибутку підприємств» не мі
стять положень сумарного скл
адання балансової вартості з
апасів за кожен окремий квар
тал, а з врахуванням неправил
ьного визначення першого зві
тного податкового періоду ви
сновки є законодавчо не обґр
унтованими щодо збільшення в
алового доходу на балансову
вартість запасів за І, ІІ та ІІ
І квартал 2007 року.
В податковому повідомленн
і - рішенні № 000122351/0 від 13.02.2008 р. відпо
відачем зазначено про поруше
ння позивачем підпункту 4.1.1 За
кону України «Про оподаткува
ння прибутку підприємств», а
в акті перевірки та заперече
ннях на позов обґрунтовуєтьс
я склад порушення підпункту
4.1.2 та 4.1.4 Закону України «Про оп
одаткування прибутку підпри
ємств».
Фактично відповідач прово
дить збільшення валового дох
оду на дохід у вигляді процен
тів нарахованих у розмірі об
лікової ставки НБУ, посилаюч
ись також на норми Цивільног
о кодексу України, з чим не пог
оджується суд.
Відповідно до пункту 1.10 стат
ті 1 Закону України «Про опода
ткування прибутку підприємс
тв»:
Проценти- доход, який спла
чується (нараховується) пози
чальником на користь кредито
ра у вигляді плати за викорис
тання залучених на визначени
й строк коштів або майна. До пр
оцентів включаються:, зокрем
а, платіж за використання кош
тів, отриманих у кредит.
Платежі за іншими цивільно
-правовими договорами, незал
ежно від того, чи встановлені
вони в абсолютних (фіксовани
х) цінах або у відсотках до сум
и договору або до іншої варті
сної бази, не є процентами.
Кредит- кошти та матеріальн
і цінності, які надаються рез
идентами або нерезидентами у
користування юридичним або
фізичним особам на визначени
й строк та під процент. Кредит
розподіляється на фінансови
й кредит, товарний кредит, інв
естиційний податковий креди
т та кредит під цінні папери, щ
о засвідчують відносини пози
ки (пункт 1.11 статті 1 Закону Укр
аїни «Про оподаткування приб
утку підприємств»).
Фінансовий кредит- кошти
, які надаються банком-резиде
нтом або нерезидентом, квалі
фікованим як банківська уста
нова згідно із законодавство
м країни перебування нерезид
ента, або резидентами і нерез
идентами, які мають статус не
банківських фінансових уста
нов, згідно з відповідним зак
онодавством, а також іноземн
ими урядами або його офіційн
ими агентствами чи міжнародн
ими фінансовими організація
ми та іншими кредиторами-нер
езидентами у позику юридичні
й або фізичній особі на визна
чений строк, для цільового ви
користання та під процент. Пр
авила надання фінансових кре
дитів встановлюються Націон
альним банком України (стосо
вно банківських кредитів), а т
акож Кабінетом Міністрів Укр
аїни (стосовно небанківських
фінансових організацій) від
повідно до законодавства.
Законом України «Про фін
ансові послуги і державне ре
гулювання ринків фінансових
послуг» також запровадж
ено заборону на надання грош
ової позики особами, котрі не
мають спеціального законода
вчого дозволу на здійснення
таких операцій або не є фінан
совими установами.
Позивач не є банком чи банкі
вською установою, відповідно
не уповноважений надавати г
рошові кредити та отримувати
проценти.
Операція із запозичення ко
штів оформляється згідно з в
имогами глави 71 «Позика. Креди
т. Банківський вклад» Цивіль
ного кодексу України.
Відповідно до статті 1046 Циві
льного кодексу за договором
позики одна сторона (позикод
авець) передає у власність др
угій стороні (позичальникові
) грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками
, а позичальник зобов'язуєтьс
я повернути позикодавцеві та
ку ж суму грошових коштів (сум
у позики) або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж я
кості.
Договір позики вважається
укладеним з моменту передан
ня грошей або інших речей, виз
начених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 Циві
льного кодексу договір позик
и укладається в письмовій фо
рмі, якщо його сума не менш як
у 10 разів перевищує встановле
ний законом розмір неоподатк
овуваного мінімуму доходів г
ромадян, а у випадках, коли поз
икодавцем є юридична особа,
незалежно від суми.
Статтею 1048 Цивільного кодек
су позикодавцю надано право
на одержання від позичальник
а процентів від суми позики, я
кщо інше не встановлено дого
вором або законом.
Згідно з пункту 2 статті 1048 Ци
вільного кодексу договір поз
ики вважається безпроцентни
м, якщо:
він укладений між фізичним
и особами на суму, яка не перев
ищує 50-кратного розміру неопо
датковуваного мінімуму дохо
дів громадян, і не пов'язаний і
з здійсненням підприємницьк
ої діяльності хоча б однією і
з сторін;
позичальникові передано р
ечі, визначені родовими озна
ками.
Виходячи із зазначеного, бе
зпроцентний договір позики м
оже бути укладено лише між фі
зичними особами, а також у раз
і передачі у позику речей, виз
начених родовими ознаками.

Як зазначено у статті 184 Циві
льного кодексу, річ є визначе
ною родовими ознаками, якщо в
она має ознаки, властиві усім
речам того ж роду, та вимірюєт
ься числом, вагою, мірою.
Крім того річ, що має лише ро
дові ознаки, є замінною.
Оскільки грошові кошти ціл
ком відповідають визначенню
речей, визначених родовими о
знаками, то заборони надават
и їх у безпроцентну поворотн
у позику юридичними особами
немає.
Фактично ТОВ «РІВНЕ-МЕТАЛ»
уклало 14.11.2006 р. договір безвідс
откової позики у відповіднос
ті до § 1 глави 71 Цивільного
кодексу України, що не запере
чується відповідачем.
Надана позика в розумінні п
одаткового законодавства є п
оворотною фінансовою допомо
гою (підпункт 1.22.2 статті 1 Закон
у України «Про оподаткування
прибутку підприємств»).
Відповідно до підпункт 4.1.6 ст
атті 4 Закону України «Про опо
даткування прибутку підприє
мств»податкові зобов'язан
ня особи, що надала поворотну
фінансову допомогу, не зміню
ються як при її видачі, так і п
ри її зворотному отриманні.

Обґрунтовуючи склад поруш
ення підпункту 5.3.9 статті 5 Зако
ну України «Про оподаткуванн
я прибутку підприємств», від
повідач проводить зменшення
валових витрат на суми отрим
аних позивачем інформаційно
-консультаційних, маркетинго
вих та юридичних послуг, з чим
не погоджується суд.
В підпункті 5.3.9 статті 5 Закон
у України «Про оподаткування
прибутку підприємств» зазна
чено, що не належать до скла
ду валових витрат будь-які ви
трати, не підтверджені відпо
відними розрахунковими, плат
іжними та іншими документами
, обов'язковість ведення і збе
рігання яких передбачена пра
вилами ведення податкового о
бліку.
В судовому засіданні позив
ач документально підтвердив
виконання укладених договор
ів про надання інформаційно-
консультаційних, маркетинго
вих та юридичних послуг, а сам
е: позивачем надано докази фа
ктичного виконання зобов'яза
нь, які були предметом укладе
них договорів з ТОВ «Бізнес І
нтеграл» (в матеріалах справ
и містяться належним чином з
авірені копії актів прийому-
передачі та податкових накла
дних).
За змістом статті 627 Цивільн
ого кодексу України, сторони
є вільними в укладенні догов
ору, виборі контрагента та ви
значенні умов договору з ура
хуванням вимог цього Кодексу
, інших актів цивільного зако
нодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.
До документів, які підтверд
жують факт отримання послуг,
перед усім відноситься відп
овідні акти, форма яких чітко
не регламентована чинним за
конодавством України., щоб на
бути статусу первинного доку
менту, акти повинні мати зако
нодавчо встановлені реквізи
ти.
Представлені акти мають вс
і реквізити, передбачені ста
ттею 9 Закону України «Про бух
галтерський облік і фінансов
у звітність в Україні», а саме
назву документа (форми), дат
у і місце складання, назву під
приємства, від імені якого ск
ладено документ, зміст та обс
яг господарської операції, о
диницю виміру господарської
операції, посади осіб, відпов
ідальних за здійснення госпо
дарської операції і правильн
ість її оформлення, особисти
й підпис або інші дані, що дают
ь змогу ідентифікувати особу
, яка брала участь у здійсненн
і господарської операції.
Виходячи з вимог частини 2 с
татті 207 Цивільного кодексу Ук
раїни акти, які зафіксували р
езультати виконання цивільн
о-правових відносин, зокрема
на отримання послуг, скріпле
ні печаткою
Відповідно до змісту підпу
нкту 7.2.3 статті 7 Закону України
«Про податок на додану варті
сть» податкова накладна є зв
ітним податковим документом
і одночасно розрахунковим д
окументом, що відповідає вим
огам, вказаним у підпункт 5.3.9 ст
атті 5 Закону України «Про опо
даткування прибутку підприє
мств».
Дослідженні податкові нак
ладні, були виписані на підст
аві актів наданих послуг та б
ули підставою для віднесення
сум до податкового кредиту, з
аперечень за наслідками пере
вірки та під час судового роз
гляду до них у відповідача не
було, мають усі реквізити, вст
ановлені підпунктом 7.2.1 статт
і 7 Закону України «Про подато
к на додану вартість».
Відповідачем не надано док
азів визнання недійсними уго
д про надання інформаційно
-консультаційних, маркетинго
вих та юридичних послуг.
При наявності документів, я
кі підтверджують існування д
оговірних відносин між контр
агентами та їх фактичне вико
нання, позивач цілком обґрун
товано по першій події відні
с до складу валових витрат ва
ртість отриманих послуг.
Суд вважає, що позивач здійс
нював податковий облік з под
атку на прибуток по вказаним
господарським операціям у в
ідповідності до вимог чинног
о законодавства.

Обґрунтовуючи склад поруш
ення підпункту 7.4.5 статті 7 Зако
ну України «Про податок на до
дану вартість», відповідач п
роводить зменшення податков
ого кредиту через відсутніст
ь на момент перевірки податк
ових накладних, не конкретиз
уючи, яких саме податкових на
кладних не було під час перев
ірки, з чим не погоджується су
д.
Відповідно до статті 19 Конс
титуції України органи держа
вної влади та органи місцево
го самоврядування, їх посадо
ві особи зобов'язані діяти ли
ше на підставі, в межах повнов
ажень та у спосіб, що передбач
ені Конституцією та законами
України.
Статус державної податков
ої служби в Україні, її функці
ї та правові основи діяльнос
ті визначає Закон України «
Про державну податкову служ
бу в Україні».
Відповіднодо Закону Ук
раїни «Про державну податк
ову службу в Україні» затвер
джено Порядок оформлення р
езультатів невиїзних докуме
нтальних, виїзних планових т
а позапланових перевірок з п
итань дотримання податковог
о, валютного та іншого законо
давства, затвердженого наказ
ом ДПА України від 10.08.2005 р. № 327 та з
ареєстровано в Міністерстві
юстиції України 25.08.2005 р. за № 925/11205

В підпункті 2.3.2 пункт 2.3 розділ
у 2 вказаного Порядку встанов
лено, що за кожним відображ
еним в акті фактом порушення
податкового законодавства н
еобхідно:
висвітлити показники, які в
ідображаються суб'єктом госп
одарювання у податковій та і
ншій звітності, та фактичні п
оказники, виявлені у ході пер
евірки на підставі первинних
документів податкового та б
ухгалтерського обліку суб'єк
та господарювання у розрізі
періодів у грошових одиницях
, передбачених звітністю;
у разі виявлення розбіжнос
тей чітко викласти зміст пор
ушення з посиланням на конкр
етні пункти і статті нормати
вно-правових актів, що поруше
ні платником податків, зазна
чити період (місяць, ква
ртал, рік) фінансово-господар
ської діяльності платника по
датків, в якому дане порушенн
я здійснено, при цьому додати
до акта письмові пояснення п
осадових осіб суб'єкта госпо
дарювання щодо встановлених
порушень;
зазначити первинний докум
ент, на підставі якого вчинен
о записи у податковому та бух
галтерському обліку (навести
кореспонденцію рахунків опе
рацій), та інші докази, що дост
овірно підтверджують наявні
сть факту порушення;
у разі відсутності первинн
их документів або ненадання
для перевірки первинних та і
нших документів, що підтверд
жують факт порушення, зазнач
ити перелік цих документів. П
ри цьому до акта перевірки до
даються пояснення посадових
осіб або інших працівників с
уб'єкта господарювання (у меж
ах їх компетенції), що перевір
яється, щодо відсутності пер
винних та інших документів;

у разі відмови посадових ос
іб суб'єкта господарювання н
адати перевіряючим письмові
пояснення щодо встановлених
порушень та/або причин ненад
ання первинних та інших доку
ментів, що підтверджують вст
ановлені порушення, факти ві
дмови відобразити в акті.
Матеріали перевірки, наявн
і в справі, свідчать про поруш
ення відповідачем оформленн
я результатів перевірки, нор
мативних та законодавчих акт
ів України.
Відповідачем не надано жод
них документальних доказів,
передбачених вказаним Поряд
ком, які б підтверджували пор
ушення позивачем підпункту 7
.4.5 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість»
.
На сторінці 4 акту перевірки
зазначено, що при проведенні
перевірки суцільним порядко
м було використано реєстри о
триманих та виданих податков
их накладних за період з 01.11.2006 р
. по 30.09.2007 р., тобто відповідач п
ри проведенні планової доку
ментальної перевірки був заб
езпечений доступом до реєстр
у податкових накладних відпо
відно до підпункту 7.2.8 статті 7
Закону України «Про подато
к на додану вартість» та мав з
могу встановити конкретні по
даткові накладні, яких на йог
о думку не вистачає, однак цьо
го не зробив.
Відповідно до пункту 7 Поряд
ку ведення реєстру отриманих
та виданих податкових накла
дних, затвердженого наказом
ДПА України № 244 від 30.06.2005 р., та зар
еєстровано в Міністерстві юс
тиції України 18 липня 2005 р. за № 7
69/11049 реєстр є основою для відоб
раження зведених результаті
в обліку в податкових деклар
аціях з податку на додану вар
тість.
В розумінні пункту 1 статті
9 Закону України «Про бухгалт
ерський облік і фінансову зв
ітність в Україні» з врахува
нням пункту 2.2 Положення про д
окументальне забезпечення з
аписів у бухгалтерському обл
іку, затвердженого наказом М
іністерства фінансів № 88 ві
д 24.05.1995 р., зареєстровано в Мініс
терстві юстиції України 05.06.1995 р
. за № 168/704, реєстри є зведеними
обліковими документами, так
як вони складаються для ко
нтролю та впорядкування обро
блення даних на підставі пер
винних документів, і прирівн
юється до первинних докуме
нтів.
Позивачем під час судового
розгляду надано реєстри отр
иманих та виданих податкових
накладних за лютий, березень
, квітень, травень, червень, се
рпень та вересень 2007 року, а так
ож надано для огляду вписані
в них податкові накладні.
При дослідженні реєстрів о
триманих та виданих податков
их накладних судом встановле
но невідповідність сум подат
ку на додану вартість, зазнач
ених в них, результатам прове
деної перевірки.

Обґрунтовуючи склад поруш
ення підпункту 4.2.1 статті 4, пун
кту 7.1 статті 7, підпунктів 8.1.1 та
8.1.2 статті 8, пункту 19.2 статті 19 За
кону України «Про оподаткува
ння доходів фізичних осіб», в
ідповідач, посилаючись на ст
аттю 95 Кодексу законів про пра
цю та статтю 3 Закону України «
Про заробітну плату» проводи
ть нарахування заробітної пл
ати працівникам позивача, з м
етою утримання з неї податку
з доходів фізичних осіб, з чим
не погоджується суд.
Відповідно до статті 19 Конс
титуції України органи держа
вної влади та органи місцево
го самоврядування, їх посадо
ві особи зобов'язані діяти ли
ше на підставі, в межах повнов
ажень та у спосіб, що передбач
ені Конституцією та законами
України.
Статус державної податков
ої служби в Україні, її функці
ї та правові основи діяльнос
ті визначає Закон України «
Про державну податкову служ
бу в Україні».
Відповідно до статей 2, 3, 8, 10 За
кону України «Про державну п
одаткову службу в Україні» о
ргани державної податкової с
лужби, зокрема, здійснюють
контроль за додержанням пода
ткового законодавства, прави
льністю обчислення, повнотою
нарахування і своєчасністю
сплати до бюджетів, державни
х цільових фондів податків і
зборів (обов'язкових платежі
в), а також неподаткових доход
ів, установлених законодавст
вом, при цьому мають керувати
сь Конституцією України, зак
онами України, іншими нормат
ивно-правовими актами з пита
нь оподаткування.
Відповідно до розділу XVIIIКод
ексу законів про працю Украї
ни на податкові органи не пок
ладено обовязок нагляду
і контролю за додержанням за
конодавства про працю.
Згідно з нормами статті 8 За
кону України «Про оподаткува
ння доходів фізичних осіб» н
арахування (виплату) та опода
ткування доходів здійснюєть
ся виключно податковими аген
тами, до яких віднесено позив
ача., а відповідач відповідно
до підпункту 16.3.4 пункту 16.4 стат
ті 16 Закону України «Про опода
ткування доходів фізичних ос
іб» від 22.05.2003 р. № 889-ІVздійснює
лише контроль за правиль
ністю та своєчасністю сплати
податку.
Обґрунтовуючи склад поруш
ення підпункту 4.2.9 статті 4, пун
кту 7.1 статті 7, підпунктів 8.1.1 та
8.1.2 статті 8, пункту 19.2 статті 19 За
кону України «Про оподаткува
ння доходів фізичних осіб», в
ідповідач, посилаючись на Ци
вільний кодекс України прово
дить нарахування процентів п
о безвідсотковій позиці прац
івникам позивача, з метою утр
имання з нього податку з дохо
дів фізичних осіб, з чим не пог
оджується суд.
Відповідачем не надано док
ументальний доказів, які б св
ідчили б, що позика чи процент
и нараховані на неї були анул
ьовані за самостійним рішенн
ям позивача і відповідно до п
ідпункту 4.2.9 статті 4 Закону Укр
аїни «Про оподаткування дохо
дів фізичних осіб» як додатк
ове благо мають включатися д
о складу загального місячног
о оподатковуваного доходу та
кого платника податку таопод
атковується на загальних під
ставах.
Як зазначалось вище, позива
чем було уклало 14.11.2006 р. договір
безвідсоткової позики у від
повідності до § 1 глави 71 Ци
вільного кодексу України, а т
ому надана позика в розумінн
і податкового законодавства
є поворотною фінансовою доп
омогою (підпункт 1.22.2 статті 1 За
кону України «Про оподаткува
ння прибутку підприємств»).

Позика (фінансова допомога
), що надається підприємством
своєму працівнику за догово
ром, укладеним з урахуванням
вимог Цивільного кодексу Ук
раїни, за яким вонапідлягає о
бов'язковому поверненню у ви
значений договором строк, то
протягом дії договору об'єкт
аоподаткування відповідно д
о положень Закону України «П
ро оподаткування доходів фіз
ичних осіб» у такого працівн
икане виникає.

Враховуючи викладене, кер
уючись ст.ст. 160163 Кодексу адм
іністративного судочинства
України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
1. Позов задоволь
нити повністю.
2. Визнати нечинними по
даткові повідомлення-рішенн
я Державної податкової інспе
кції у Рівненському районі в
ід 13.02.2008 р. №№ /0, /0, 000091751/0.
3. Присудити з Державно
го бюджету на користь Тов
ариства з обмеженою відповід
альністю "Рівне-Метал"(адр
еса: ) судовий збір (державне м
ито) в сумі 3 (три) грн.
40 коп.
4. Видати виконавчий ли
ст після набрання, відповідн
о до статті 254 Кодексу адмініс
тративного судочинства Укра
їни, постановою законної сил
и в порядку, визначеному част
иною 1 статті 258 КАС України.
5. Постанова набирає за
конної сили після закінчення
строку подання заяви про апе
ляційне оскарження, якщо так
у заяву не було подано. Якщо за
яву про апеляційне оскарженн
я було подано, але апеляційна
скарга не була подана у встан
овлений строк, постанова наб
ирає законної сили після зак
інчення цього строку. У разі п
одання апеляційної скарги по
станова, якщо її не скасовано
, набирає законної сили після
закінчення апеляційного роз
гляду справи.
6. Постанова може бути
оскаржена до Львівського апе
ляційного адміністративног
о суду через суд першої інста
нції, який ухвалив постанову
. Заява про апеляційне оскарж
ення подається протягом 10 дні
в з дня її проголошення, а в ра
зі складення постанови в пов
ному обсязі з дня складенн
я в повному обсязі. Апеляційн
а скарга на постанову суду пе
ршої інстанції подається про
тягом 20-ти днів після подання
заяви про апеляційне оскарже
ння. Апеляційна скарга може б
ути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга пода
ється у строк, встановлений д
ля подання заяви про апеляці
йне оскарження.

Суддя

І.С.Чал
ий