Справа № 22-а-1197/2008
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2008-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Харків, вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Справа№22-а-1197/08(
№ 22-а-3621/2007) Головуючий 1 інстанції:Шелєхова
47 Доповідач:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня
2008 року

м.Харків

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Філатова Ю.М.

Суддів
Шевцової Н.В., Водолажської Н.С.

за участю

секретаря Житеневій Н.М.

позивача:
ОСОБА_1

представника відповідача: Ген С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Харківського апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову
Зарічного районного суду в м. Суми від 22.10.2007 року по справі №2-а-305/07

за позовом ОСОБА_1

до Головного
управління Пенсійного фронду України в Сумській області

про визнання незаконною відмови у
встановленні та виплаті надбавки до
пенсії за вислугу років та про перерахунок пенсії за вислугу років,
про виплату надбавки до пенсії за минулий час-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з
позовом до Головного управління
Пенсійного фронду України в Сумській області (надалі по тексту ГУ ПФУ в
Сумській області, відповідач), в якому просив суд:

- визнати
його сина та доньку непрацездатними та визнати їх право на одержання
державної соціальної допомоги, так як вони перебувають на утриманні непрацездатного
батька, шляхом встановлення надбавки до
його пенсії;

- визнати, що надбавки до його
пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що має на своєму утриманні непрацездатних членів
сім'ї - доньці ОСОБА_2 з 01.02.2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_3
у розмірі 19,91 грн. на місяць, сину ОСОБА_3 з 01.02.2001 року по 30.04.2006 року у розмірі 19,91 грн. на місяць,
здійснювалось з порушенням вимог чинного
законодавства у сфері соціального забезпечення;

- зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок раніше встановленої надбавки до пенсії: доньці - з 01.02.2001 року
по ІНФОРМАЦІЯ_3, сину - з 01.02.2001 року по 30.04.2006 року з нарахуванням
компенсації частини втрачених доходів. При
здійснення перерахунку надбавки до пенсії, що була встановлена і виплачувалась у розмірі 19,91 грн. для зручності
розрахунку застосувати вартісну величину
20 грн.

- зобов'язати відповідача
здійснити виплату надбавки до пенсії; на доньку - ОСОБА_2 з 01.02.2004
року по 30.08.2007 року, на сина ОСОБА_3 - з
01.09.2006 року по 30.08.2007 року на підставі законів з врахуванням компенсації частини втрачених доходів;

- зобов'язати відповідача
встановити та здійснювати у подальшому виплату надбавки до пенсії на сина та донку у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, що втратили
працездатність (100% мінімальної пенсії за віком) протягом усього
періоду виплати, тобто протягом навчання у вищому навчальному закладі,
але не довше, ніж до досягнення сином і
донькою 23 років.

- Компенсувати його фізичні,
інтелектуальні, часові, матеріальні витрати на підготовки доказової бази,
необхідної для обґрунтування позовних вимог у судовому засіданні, а також
моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Постановою Зарічного
районного суду в м. Суми від 22.10.2007 року в задоволенні позову відмовлено
через необґрунтованість.

Позивач, не погодившись
із постановою суду подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на прийняття
оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права,
а саме: порушення п. а. ч.1 ст.16 Закону України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 5, п.2 ч.2 ст.36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Закону України
«Про прожитковий мінімум», просить суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нову постанову, якою в позовні вимоги задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом
першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1
30.01.2001 року звільнився з посади начальника
митної варти Сумської митниці. Має двоє дітей - доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та
сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.

З
лютого 2001 року отримував надбавку до пенсії за вислугу років в порядку п .а ч.1 ст. 16 Закону
України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» - надбавка непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму
утриманні непрацездатних членів сім»ї, що
належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, на кожного непрацездатного
члена сім»ї в розмірі 50 % прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З ІНФОРМАЦІЯ_3
припинена виплата вказаної надбавки на доньку ОСОБА_2, з ІНФОРМАЦІЯ_4 - на сина
ОСОБА_3.

З січня 2007 року
позивач перебуває на обліку в головному управління Пенсійного фонду України в
Сумській області, як одержувач пенсії за вислугою років.

Відмовляючи в задоволенні позову
суд першої інстанції виходив з відсутності порушень з
боку відповідача при нарахуванні та виплаті пенсії позивачу. Крім того, суд
зазначив, що позивачем не надано суду переконливих доказів на підтвердження
завдання йому моральної шкоди з вини відповідача.

Колегія суддів
погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для
задоволення позову, але вважає, що постанова суду підлягає зміні через не
вирішення судом позовних вимог щодо визнання сина та доньки
позивача непрацездатними та визнання їх право на одержання державної соціальної
допомоги, так як вони
перебувають на утриманні непрацездатного батька. При цьому колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 16 Закону України
„Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової
служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХП (надалі по
тексту - Закон № І262-ХП)
пенсії за вислугу років, що призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за ним Законом, нараховується:

а)
надбавка непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних
членів сім'ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати
годувальника (стаття 30 Закону № 2262-ХП), - на кожного непрацездатного члена сім'ї в розмірі
50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно
до ст. 30 Закону України № 2262-ХП непрацездатними членами сім'ї зважаються:

а)
діти, брати, сестри та онуки, які не досягай 18 років або старші цього віку, якщо вони стали
інвалідами до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на
пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків, ін..

Оскільки
доньці позивача ІНФОРМАЦІЯ_3 виповнилося 18 років, а син досягнув повноліття
ІНФОРМАЦІЯ_4, то колегія суддів погоджується з висновками суду щодо
обґрунтованої відмови відповідача в подальшому нарахуванню та виплаті надбавки..

Посилання позивача на ч. 6 ст. 30 Закону
України № 2262-ХІІ та ч. 2 ст. 36 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003
року № 1058-ІУ, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки зазначені норми
визначають умови призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Також,
колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача щодо виплати надбавки в
меншому розмірі ніж передбачено діючим законодавством,
оскільки спірна надбавка нараховується тільки на тих членів сім'ї,
які не одержують трудову або соціальну пенсію. При наявності права
одночасно на соціальну пенсію і надбавку на
непрацездатного члена сім'ї до пенсії за вислугу років членові сім'ї за вибором
пенсіонера може бути призначено соціальну пенсію або нараховано на цього члена
сім'ї надбавку.

Згідно
п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року № 1 «Про
підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат
окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету» встановлено, що розрахунок,
в тому числі надбавок на непрацездатних членів сім'ї, що перебувають на утриманні
непрацюючих пенсіонерів, здійснюється виходячи
з розміру 19 грн. 91 коп.

Виходячи
з положень вказаної постанови, колегія суддів погоджується з висновками суду,
що відповідачем обґрунтовано за базу розрахунку брався не розмір соціальної
пенсії для відповідної категорії непрацездатних, а 19 грн. 91 коп.

Оскільки, колегія
суддів погодилася з висновками суду щодо відсутності будь-яких порушень з боку
відповідача при нарахуванні та виплаті пенсії позивачу, колегія суддів
погоджується також з висновками щодо відмови у задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення на користь
позивача моральної шкоди та понесених
витрат.

Доводи позивача висновків суду, з
наведених підстав, не спростовують.

Проте, колегія суддів вважає, що
постанова суду першої інстанції підлягає зміні, з підстав не вирішення судом
першої інстанції позовних вимог щодо визнання сина та доньки позивача непрацездатними та
визнання їх право на одержання державної соціальної допомоги, так як вони перебувають на утриманні
непрацездатного батька.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України
до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового
провадження.

Главою 6 ЦПК України встановлений
порядок розгляду судами справ про встановлення фактів, які мають юридичне
значення.

Згідно ч.3 ст.21 КАС України не
допускається в одне провадження кількох вимог, які належать розглядати в
порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Позивач в одному позові об'єднав
позовні вимоги, одні з яких підлягають розгляду в порядку адміністративного
судочинства, а інші - визнання сина та доньки позивача непрацездатними та
визнання їх право на одержання державної соціальної допомоги, так як вони перебувають на утриманні
непрацездатного батька, в порядку цивільного судочинства, за правилами гл.6 ЦПК
України.

Суд першої інстанції не звернув
уваги на ці обставини, та розглянув справу з порушенням вимог процесуального
права, передбачених ч.3 ст.21 КАС України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС
України суд закриває провадження у справі, якщо справу не підлягає розгляду
порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи, що позовні вимоги щодо визнання
сина та доньки позивача непрацездатними та визнання їх право на одержання
державної соціальної допомоги, так
як вони перебувають на утриманні непрацездатного батька,повинні розглядатися в
порядку цивільного судочинства, за правилами гл.6 ЦПК України, колегія суддів у
цій частині закриває провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 160, 195, п.2
ст.198, п.2 ст.201, ст.ст. 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Зарічного
районного суду в м. Суми від 22.10.2007 року по справі №2-а-305/07- змінити.

Прийняти ухвалу, якою закрити
провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного
фонду України в Сумській області в частині позовних вимог про визнання сина та доньки
позивача непрацездатними та визнання їх право на одержання державної соціальної
допомоги, так як вони
перебувають на утриманні непрацездатного батька.

Роз'яснити позивачеві, що розгляд справи в цій частині позовних вимог
віднесено до суду цивільної юрисдикції.

В іншій частині постанову Зарічного районного суду в м. Суми від 22.10.2007 року по
справі №2-а-305/07 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця з дня складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий (підпис) Ю.М.Філатов

Судді: (підпис) Н.В. Шевцова

(підпис)
Н.С.Водолажська

З ОРИГІНАЛОМ
ЗГІДНО:

Суддя

Харківського
апеляційного

адміністративного
суду Н.В.Шевцова