Справа № 2а-2237/2008
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2008-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-2237/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

23 квітня 2008 року
Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді-Самойлової
В.В.

при
секретарі- Демченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення
Харківської обласної державної адміністрації, Головного управління праці та
соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту
населення Харківської районної державної адміністрації про зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернулася до суду з
адміністративним позовом до Харківського обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту
населення Харківської обласної державної адміністрації, Головного управління
праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної
адміністрації, Управління праці та
соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації, в
якому просить зробити їй перерахунок щорічної разової грошової допомоги за
2007рік, відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту», та здійснити виплату цих коштів,
посилаючись на те, що вона є вдовою померлого учасника бойових дій, визнанного
за життя інвалідом, а тому має право на
отримання різних пільг, компенсацій і допомоги, передбачених Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме: право на
отримання щорічної разової грошової
допомоги у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Проте, нарахування та
виплата вказаних соціальних виплат здійснювалася відповідачами в значно менших розмірах,
ніж передбачено законодавством.

Сторони
в судове засідання не прибули, надавши заяви про розгляд справи за їх
відсутності, за виключенням відповідача - Головного управління праці та
соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації,
який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Суд
вважає можливим розгляд справи за
відсутності сторін на підставі наявних доказів у ній відповідно до ст.
128 КАСУ.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1. є вдовою померлого учасника бойових дій,
визнанного за життя інвалідом, що підтверджується посвідченнями: серії НОМЕР_1,
виданого 1996р. та серії НОМЕР_2від 21.08.1984р.

Відповідно із ч.5 ст.15 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно
до 5 травня членам сімей, зазначеним у пункті 1 статті 10 цього Закону, а також
дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни, які не одружились вдруге,
виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком. Дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни,
визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та
з інших причин, які не одружились вдруге, щорічна разова грошова допомога
виплачується в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком;

Згідно п. 13 ст. 71 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік», з метою приведення окремих норм законів
у відповідність із цим Законом, дію зазначеної норми зупинено на 2007 рік.

Статтею 29 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» установлено, що у 2007 році виплата
щорічної разової допомоги відповідно до законів України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви
нацистських переслідувань" здійснюється у таких розмірах: інвалідам I
групи - 450 гривень, інвалідам II групи - 360 гривень, інвалідам III групи -
300 гривень; учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім в'язням
концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також
дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, -
280 гривень; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 450
гривень; членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни
та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни і жертв
нацистських переслідувань, визнаних за життя інвалідами, - 150 гривень;
учасникам війни та колишнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць
примусового тримання, особам, які були насильно вивезені на примусові роботи,
дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з
націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 55 гривень.

Рішенням Конституційного Суду
України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 р. по справі «Про соціальні гарантії
громадян» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними), положення статті 29, пункту 13 статті 71, пункту 30 статті
71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Також
встановлено, що це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.
Конституційний Суд України дійшов висновку, що зупинення законом про Державний
бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і
гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого
(додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України,
не відповідає статтям 1, 3, частині 2 статті 8, частині 2 статті 19, статтям
21, 22, пункту 1 частини 2 статті 92, частинам 1, 2, 3 статті 95 Конституції
України.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає безпідставними доводи
відповідача - Головного УПСЗН Харківської області, які надані в запереченні, що
щорічна разова грошова допомога повинна бути виплачена у розмірі встановленому
ст.29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», так як дія ч.5
ст.15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» була зупинена п.13 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік», оскільки, як зазначено
вище положення ст. 29 та п.13 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» визнані неконституційними.

Згідно
вимог ст.8 КАСУ, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства
права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та
ст.9 КАСУ, де передбачено, що суд
вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. У разі невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має
вищу юридичну силу, таким є Конституція України, що відповідає принципу
верховенства права, який закріплений в ст.8 Конституції України та ст.22
Конституції України, де передбачено, що права і свободи людини і громадянина,
закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Таким
чином, посилання відповідачів на те, що тільки Законом України „Про Державний бюджет України на 2007
рік” встановлено порядок обчислення
та розміри щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни відповідно
до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
на думку суду, не відповідає ст.22 Конституції України, оскільки це призводить
до звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод громадянина, закріплених
Конституцією України. А тому при таких обставинах, вказані дії відповідачів не
можуть вважатися законними та обґрунтованими, оскільки вони направлені на
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача, як громадянина, що
суперечить вимогам Основного Закону України та
є підставою для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 128, 159
КАСУ, ст. ст. 8, 19, 22 Конституції України, ст. 15 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Рішенням Конституційного
Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007р. у справі «Про соціальні гарантії
громадян», суд-

П О С Т
А Н О В И В:

Позов
задовольнити.

Визнати
неправомірними дії Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення
Харківської обласної державної адміністрації, Головного управління праці та
соціального захисту населення Харківської обласної державної
адміністрації, Управління праці та
соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації щодо
нарахування та виплати не в повному обсязі ОСОБА_1за 2007 рік щорічної
разової грошової допомоги відповідно до
частини 5 статті 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».

Зобов'язати
Харківський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської
обласної державної адміністрації, Головне управління праці та соціального
захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту
населення Харківської районної державної адміністрації зробити перерахунок
ОСОБА_1 за 2007 рік щорічної разової грошової допомоги, відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та здійснити виплату
цих коштів.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного
адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд протягом
10 днів з дня її проголошення, шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження, а в разі складання постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня складання постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга
подається протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя-