Справа № 2-а-4260/2008
Суддя: Федчук В.В.
Дата ухвалення: 2008-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2008 р. Справа № 2-а-4260/08

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Федчук Віталій Володимирович,

При секретарі судового засідання: Педорук Олеся Сергіївна

За участю
представників сторін:

позивача :
Лебедєвій О.С.

відповідача
: Люлькіс І.М.

розглянувши матеріали справи

за позовом: Управління Пенсійног офонду України
в Замостянському районі м. Вінниці

до: Дочірнього
підприємства "Вінницьке спеціалізоване управління "Стальконструкція"
№126 Відкритого акціонерного товариства "Центростальконструкція"

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ :

Управління
Пенсійного фонду України в Замостянському районі м. Вінниці звернулося до суду
з позовом до Дочірнього підприємства “Вінницьке спеціалізоване управління
“Стальконструкція”№126 Відкритого акціонерного товариства
“Центростальконструкція”про стягнення коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Дочірнє підприємство
“Вінницьке спеціалізоване управління “Стальконструкція”№126 Відкритого
акціонерного товариства “Центростальконструкція”перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України у Замостянському районі м. Вінниці.

Станом на 06.03.2008 року за відповідачем рахується
заборгованість по невідшкодованих до Пенсійного фонду України фактичних
витратах на виплату пенсій за віком на пільгових умовах відносно громадян
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
що працювали у ВАТ “Центростальконструкція”, в загальній сумі 45178,86 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги
підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надав
письмове заперечення, в якому зазначено, що позивачем не надано достатніх
доказів, які б підтверджували , які суми фактично отримані конкретним
пенсіонером. Оскільки позивачем не обґрунтовано суми позову, тому представник
відповідача просив відмовити в його задоволенні повністю. Крім того,
представником відповідача було надано заяву вих. №176 від 14.04.2008 року, в
якій просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в зв'язку з
пропущенням строку звернення до суду, передбаченого ст.99 КАС України, а саме в
частині, що стосуються періодів з 2003 по 2006 роки.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в
позові слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України
“Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за
списком №1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за списком
№2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та
за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Абзацом 4 п.1 ст.2 Закону України “Про збір на
обов'язкове державне пенсійне страхування”передбачено,
що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (п.1 -
суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а
також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують
працю найманих працівників; п.2 - філії, відділення та інші відокремлені
підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу
юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору,
територіальної громади), об'єктом оподаткування є також фактичні витрати
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів “б”- “з”статті 13 Закону України “Про пенсійне
забезпечення”до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею
12 Закону України “Про пенсійне
забезпечення”.

Дочірнє підприємство “Вінницьке спеціалізоване
управління “Стальконструкція”№126 Відкритого акціонерного товариства “Центростальконструкція”перебуває
на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Замостянському районі м.
Вінниці.

З матеріалів справи вбачається, що громадяни ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 працювали на різних посадах у Відкритому
акціонерному товаристві “Центростальконструкція”. Пенсія їм призначена на
пільгових умовах за Списком №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до “Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”,
затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року
№21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини 2 “Прикінцевих положень”Закону України
“Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”в розмірі для платників, зазначених
у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, яким являється відповідач,
- також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону
застрахованим особам, які працювали або
працюють на роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

П.п.6.8 п. 6 даної Інструкції передбачено, що
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Однак, в судовому засіданні представником відповідача
було заявлено клопотання, в якому провив відмовити позивачу в задоволенні
позову в зв'язку з пропущенням ним строку для звернення до адміністративного
суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів, передбаченого ст. 99 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що пропущення
строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною,
адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Судом встановлено, що позивач просить суд стягнути з
відповідача заборгованість по невідшкодованих витратах на виплати пенсій
ОСОБА_1 за 2003 рік, ОСОБА_2 за 2004- 2006 роки, ОСОБА_3 за 2004-2006 роки,
ОСОБА_4 за 2004-2006 роки, ОСОБА_5 за 2004-2006 роки.

Таким чином, про наявну у відповідача заборгованість
позивачу було відомо протягом вказаних років, однак останній не звертався до
суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні представником позивача не
було наведено причин, з яких він пропустив строк звернення до суду.

Такмим чином, з урахуванням вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

В
позові відмовити.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний
текст постанови виготовлений 23.04.2008 року

Суддя/підпис/ Федчук
Віталій Володимирович

Станом на 23.04.2008 року постанова
не набрала законної сили

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: