Справа № 2-а-2354/2008
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2008-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2008 р. м.Житомир

Житомирський
окружний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді Капустинського М.М.,

при
секретарі - Метельській С.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до управління праці та соціального захисту
населення Овруцької райдержадміністрації, Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської області, Головного Управління праці та
соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації,
Житомирського обласного центру по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат,
Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області

про
стягнення 28946, 38 грн,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що в період з
01.01.2007 по 31.12.2007 року їй не було проведено у повному обсязі виплати,
передбачені ст. ст. 37, 51 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, з 01.01.2005 по
31.12.2007 року -ст. 39 Закону, що призвело до порушення її прав.

Заборгованість по доплаті громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного забруднення (ст. 39) позивач визначила в розмірі
25780, 00 грн., заборгованість по грошовій допомозі у зв'язку з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства (ст. 37)
-в розмірі 2014, 80 грн., заборгованість по додатковій пенсії за шкоду,
заподіяну здоров"ю, (ст. 51) - 1151, 58 грн., разом -28946, 38 грн.

Посилалась на те, що отримувала відповідні доплати та
допомоги у розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України № 836
від 26 липня 1996 року, тоді як Законом визначені інші, значно більші, їх
розміри, кратні мінімальній заробітній
платі у відповідні періоди.

Позивач у судове засідання не з'явилась. Просила справу
розглядати без її участі.

Представники відповідачів у судове засідання не
з'явилися тоді, як про час і місце розгляду справи повідомлені вчасно і у
передбаченому законом порядку. Від Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі, Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській
області, Управління праці та соціального захисту населення Овруцької РДА
надійшли письмові заперечення на позовну заяву, у яких просять відмовити у
задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку,
що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивач в спірний період часу проживала
у с. Левковичі Овруцького району Житомирської області, яке віднесено до зони
гарантованого добровільного відселення.

Згідно ст. 37 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”,
громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, повинна
виплачуватись щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства,
у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від мінімальної
заробітної плати.

Згідно ст. 39 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, до
пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого
добровільного відселення проводиться доплата у розмірі двох мінімальних
заробітних плат щомісяця.

Згідно ст. 51 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, особам,
які віднесені до категорії 3, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком.

Проте вказані допомога, доплата, додаткова пенсія
виплачувались у розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України №
836 від 26.07.1996 року “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а не в кратному відношенні до мінімальної
зарплати, тобто в значно меншому розмірі.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і
діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою
Кабінету Міністрів України.

Виплатою допомог, доплат, додаткових пенсій в твердих
сумах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня
1996 року, порушені права позивача.

Однак позов підлягає частковому задоволенню, оскільки
дію абзацу третього частини першої статті 37 та частини 2 статті 39 зупинено на
2006 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом N 3235-IV
(3235-15) від 20.12.2005. На 2007 рік дію цих норм зупинено згідно із Законом N
489-V (489-16) від 19.12.2006, і лише з 9 липня 2007 року їх дію відновлено рішенням
Конституційного Суду N 6-рп/2007 (v0a6p710-07) від 09.07.2007.

Заборгованість по допомозі, передбаченій ст. 37 Закону
підлягає задоволенню за період з липня по грудень 2007 року включно.

Заборгованість по ст.39 Закону підлягає стягненню
відповідно до ч.2 ст.233, ст.238 КЗпП України
незалежно від часу її виникнення, якщо йдеться про виплати, які
відповідно до ст.2 Закону України „Про оплату праці” є складовою структури заробітної плати. Для
непрацюючих пенсіонерів заборгованість по ст. 39 Закону підлягає стягненню з
липня по грудень 2007 року включно, оскільки не є складовою структури
заробітної плати. Заборгованість по допомозі, передбаченій ст.39 Закону, за
2005 рік не може бути стягнута на користь позивача, бо відповідно до ст.99 КАС
України для звернення до адміністративного суду
за захистом прав встановлюється річний строк. Позов пред”явлено у лютому
2008 року, тобто після спливу строку.

Позивач звернулася до суду 06.02.2008 року. Відповідно
до ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав
встановлюється річний строк. Дія ст. 51 Закону не зупинялась, тому стягненню
підлягає заборгованість за період з лютого по грудень 2007 року включно.

З врахуванням викладеного вище та розмірів мінімальної
заробітної плати в Україні в спірний
період часу розмір заборгованості перед позивачем по виплатах, передбачених ст.
37 Закону становить 1067, 40 грн., по ст. 39 Закону -5337, 00 грн., разом
-6404, 40 грн., по ст. 51 -1051, 60 грн.

Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період
часу і тепер є управління праці та соціального захисту населення Овруцької
районної державної адміністрації, суд стягує заборгованість з нього.

Керуючись Законом України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, ст. ст.
158 -163, 167, 254 КАС України, Житомирський окружний адміністративний суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Овруцької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 1067,
40 грн. допомоги у зв”язку з обмеженням споживання продуктів харчування
місцевого виробництва (ст. 37), 5337, 00
грн. доплати до заробітної плати (ст. 39), разом -6404, 40 грн., 1051,
60 грн. додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю (ст. 51).

У задоволенні позовних вимог до Управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі Житомирської області, Головного Управління
праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної
адміністрації, Житомирського обласного центру по нарахуванню і здійсненню
соціальних виплат, Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській
області відмовити за їх безпідставністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків
подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги. Заява про
апеляційне оскарження подається через Житомирський окружний адміністративний
суд до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення
постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
суддя: М.М.
Капустинський