Справа № 2-а-33/2008
Суддя: Бліщ О.Б.
Дата ухвалення: 2008-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2 - а - 33/2008р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
травня 2008 року Рахівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючої судді - Бліщ О.Б.

при
секретарі - Павлюк А.В.

з участю: позивача - ОСОБА_1.

представника відповідача - Діміч В.Ю.

3-ї
особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рахів справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до Квасівської
сільської ради,

3-тя особа без
самостійних вимог: ОСОБА_2

про скасування
рішення органу місцевого самоврядування

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до Квасівської сільської ради, 3-тя особа без
самостійних вимог: ОСОБА_2 про скасування рішення органу місцевого
самоврядування.

Позовні вимоги мотивовано тим,
що відповідно до рішення 11 сесії 22 скликання Квасівської сільської ради від
14 серпня 1997 року батькові позивача - ОСОБА_3 було надано 0,03 га. земельної
ділянки в с. Кваси „станція”, для
сінокосіння та випасання худоби в тимчасове користування строком на 10 років.
Всі ці роки він, як син, разом зі своїм батьком використовував цю земельну
ділянку. Після спливу 10 років
користування, ним було подано в Квасівську сільську раду, 27 липня 2007 року,
заяву про надання дозволу на виготовлення технічної документації на право
приватної власності на земельну ділянку. Тоді ж його батьком, як належним
землекористувачем було надано заяву про погодження на передачу земельної
ділянки у власність позивачеві. Однак, рішенням сесії Квасівської сільської
ради від 04 вересня 2007 року за №214 земельну ділянку надано в оренду
приватному підприємцю ОСОБА_2. для обслуговування будівель та споруд
готелю-ресторану „ІНФОРМАЦІЯ_1” в с. Кваси. Його заяву сільський голова Діміч В.Ю. не включив в
порядок денний сесії і скрив від депутатів присутніх на сесії про подання ним
такої заяви. Про час та місце розгляду заяви його повідомлено не було. 10 вересня 2007 року група депутатів
сільської ради в кількості 8 чоловік звернулася до сільського голови Діміча
В.Ю. з вимогою позачергового скликання сесії сільської ради та повторного
розгляду питання про приватизацію спірної земельної ділянки. 05 лютого 2008
року своїм листом №93 Діміч В.Ю. повідомив одного з восьми депутатів, що сесія
сільської ради згідно Закону України „Про місцеве самоврядування” не може
відмінити свої власні рішення, в разі незгоди з рішенням сесії громадянин може
оскаржити його в суді. Вказана відмова сільського голови у скликанні позачергової
сесії суперечить вимогам Закону України „Про місцеве самоврядування”, оскільки
рада в межах своєї компетенції може розглянути любе своє рішення повторно, а на
вимогу 1/3 депутатів від загальної кількості, сільський голова зобов'язаний у
двотижневий строк скликати позачергову сесію та поставити на розгляд питання,
які вимагають депутати. Дії сільського голови по неподанню на розгляд сесії
його заяви про дачу дозволу на виготовлення технічної документації на землю
вважає протиправними та такими, що порушують його законне право на отримання
земельної ділянки, а рішення сесії прийняте з порушенням Закону України „Про
місцеве самоврядування” перешкоджає йому в реалізації його земельних прав.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1., покликаючись на наведені у позовній заяві обставини, позовні вимоги
підтримав, просить суд задовольнити його позовні вимоги, визнати протиправним
рішення дев'ятої сесії 5 скликання Квасівської сільської ради від 04 вересня
2007 року за №214 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної
ділянки в оренду ОСОБА_2. для обслуговування будівель та споруд готелю
ресторану „ІНФОРМАЦІЯ_1” в с. Кваси. Визнати протиправними дії сільського
голови с. Кваси Діміч В.Ю. по неподанні
на розгляд сесії його заяви про дачу дозволу на виготовлення документації по
передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,03 га. в с. Кваси біля
ресторану „ІНФОРМАЦІЯ_1” та зобов'язати його винести дане питання на розгляд
сесії сільської ради.

Представник відповідача -
сільський голова с. Кваси Діміч В.Ю., позовні вимоги не визнав та показав суду,
що спірна земельна ділянка дійсно, 14 серпня 1997 року, рішенням сесії була
надана в тимчасове користування для сінокосіння і випасання худоби ОСОБА_3
(батьку позивача), терміном на 10 років. Строк користування вказаною ділянкою
сплив у серпні 2007 року. ОСОБА_1 особисто ніякої заяви до сільської Ради не
давав, а таку заяву і згоду на вилучення від ОСОБА_4. у липні 2007 року
принесла сестра позивача. Їй було роз'яснено, що такі заяви повинні бути
завірені належним чином, для подальшого розгляду на сесії. Окрім того, і заява
ОСОБА_1молодшого і згода ОСОБА_3старшого були написані однією рукою (одним
почерком). Після отриманих зауважень до
заяв, інших, ні позивачем ні його представником надано не було. Натомість 03
вересня 2007 року сам ОСОБА_3 з'явився до сільської Ради та надав заяву про те,
що раніше закріплену за ним, терміном на 10 років, земельну ділянку просить
надати у власність ОСОБА_2. Вказана заява була нотаріально засвідчена та
винесена на сесію. Після чого й прийнято рішення № 214 на законних підставах з
дотриманням встановленої законодавством процедури. За прийняття вказаного рішення проголосувало
більшість депутатів
Просить суд у позові відмовити, як у надуманому та безпідставному.

Третя особа - ОСОБА_2 показав
суду, що позовні вимоги не визнає з декількох причин, насам перед, вважає, що
позивач у своїх доводах вводить суд в оману тим, що стверджує, про те, що він
користував спірну земельну ділянку на протязі десяти останніх років. Поскільки,
це не можливо по його віку. Окрім того йому відомо, що маючи спільну земельну
ділянку в тимчасовому користуванні під сінокіс, сім'я позивача не
використовувала її а давала іншим людям. По спливу десятирічного терміну батько
позивача сам погодився на вилучення від нього вказаної земельної ділянки у його
користь. Вказану заяву було посвідчено нотаріально секретарем Квасівської
сільської Ради та винесено на розгляд сесії. Окрім того, обставини, які передували
винесенню рішення 9 сесії 5-го скликання Квасівської сільської Ради від
04.09.2007 року за №214 були ретельно перевірені прокуратурою району за
депутатським зверненням. Будь-яких порушень виявлено не було. Також зазначає, що спірна земельна ділянка згідно
генерального плану забудови села Кваси віднесена до території готелю-ресторану
„ІНФОРМАЦІЯ_1” ще у 1998 році.
Пред'явлений позов вважає безпідставним та просить у такому відмовити.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, суд вважає що у позові слід відмовити з наступних
міркувань.

В ході судового слідства
встановлено, що рішенням 11 сесії 22 скликання Квасівської сільської Ради
народних депутатів від 14 серпня 1997 року ОСОБА_3 було надано 0,03 га. земельної
ділянки в

с.Кваси, місце розташування
„Станція” для сінокосіння та випасання худоби, тимчасово, строком на 10 років.
По спливу 10 річного строку користування ОСОБА_3. надав нотаріально-посвідчену
згоду на передачу вказаної ділянки громадянину ОСОБА_2. Після чого 04.09.2007
року було прийнято рішення № 214 про надання дозволу на проект відводу
земельної ділянки підприємцю ОСОБА_2. для обслуговування будівель і споруд
готелю-ресторану „ІНФОРМАЦІЯ_1”.

Що стосується обставини, що на сесії було розглянуто не всі заяви з приводу
спірної ділянки, то судом встановлено, що сестра позивача у липні 2007 року
принесла до голови села Кваси заяву ОСОБА_1про надання йому земельної ділянки а
також заяву батька позивача про те, що він згідний на передачу вказаної ділянки
його синові ОСОБА_1. Однак, вказаній громадянці було роз'яснено, що такі заяви
повинні бути подані особисто, а також належним чином засвідчені у секретаря
виконкому для можливості подальшого розгляду цих заяв на сесії відповідної Ради.
Вказані зауваження були проігноровані, інших
належним чином завірених заяв, ніким не подавалося. Натомість у
матеріалах справи (а.с. 3) мається заява-згода поданаОСОБА_3. (батьком
позивача) про те, що він: „просить сесію селищної Ради переглянути розподіл
земельної ділянки, яка була закріплена за ним на 10 років та передати її у
власність ОСОБА_2.”. Дану заяву засвідчено секретарем виконкому 03.09.2007 року
та передано на розгляд сесії. В подальшому вказана заява послужила підставою
для прийняття рішення № 214 від 14 вересня 2007 року.

Вважаючи вказане рішення
незаконним, депутатом районної Ради було внесено депутатське звернення до
прокуратури району. На перевірку законності рішення прокуратурою району було
проведено перевірку, опитано депутатів сільської Ради, однак жодних порушень
при прийнятті рішення №214 не виявлено. Згодом, у жовтні 2007 року, ОСОБА_3.
знову звернувся до сільської Ради із заявою про те, що він відмовляється від
раніше написаної заяви, оскільки передумав і має намір вирішити долю земельної
ділянки на користь свого сина -ОСОБА_1.

На думку суду, ця заява не може
слугувати підставою для скасування рішення №214 адже на момент прийняття
вказаного рішення ОСОБА_3. не мав вказаної ділянки ні у власності, ні у тимчасовому
користуванні (дія попереднього рішення закінчилась у серпні 2007 року). На
розгляд сесії, яка відбулася 04.09.2007 року надійшла належним чином завірена
заява ОСОБА_2та заява-згода ОСОБА_4., інших заяв з приводу спірної земельної
ділянки не було, сесія вирішила вказане питання відповідно до складеного
порядку денного.

Таким чином, підсумовуючи
вищенаведене, суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог не має.

Керуючись ст.ст. 9,10-12, 167,
КАС України, Законом України „Про місцеве самоврядування”, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У позові ОСОБА_1 до Квасівської
сільської ради, 3-тя особа без самостійних вимог: ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена
в апеляційному порядку до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10 денний строк з дня складення постанови,
заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги.

Суддя: О.Б. Бліщ