Справа № 2-А-128/2007
Суддя: Шевченко Л.В.
Дата ухвалення: 2007-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Спр.№2-А-128/2007р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 березня 2007 року Оболонський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Шевченко Л.В.

при секретарі Чиж О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської Ради, 3-ті особи: Громадська організація
"Київська міська спілка автомобілістів", Приватне підприєство
"Метал-Сервіс", про визнання протиправним та скасування рішення
Київської міської Ради від 21.12.2006
року № 374/431,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі в порядку, передбаченому ст. 55
Конституції України, ст. 6,
п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України з
урахуванням вимог ч. 2 ст. 19 КАС України
звернулися до Оболонського районного суду м. Києва з адміністративним позовом
про оскарження рішення Київської міської ради від 21.12.2006 р. № 374/431 про передачу
земельної ділянки Громадській організації „Київська міська спілка
автомобілістів" та приватному підприємству ПП „МЕТАЛ-СЕРВІС" для
будівництва житлового комплексу з об'єктами побутової та адміністративної
інфраструктури та підземним паркінгом на АДРЕСА_1

Позивачі просять
суд:

·
визнати протиправним рішення Київської міської ради від 21.12.2006 р. № 374/431 про передачу
земельної ділянки Громадській організації „Київська міська спілка автомобілістів"
та приватному підприємству ПП „МЕТАЛ-СЕРВІС" для будівництва житлового
комплексу з об'єктами побутової та адміністративної інфраструктури та підземним
паркінгом на АДРЕСА_1;

·
скасувати зазначене рішення Київської міської ради від 21.12.2006 р. № 374/431 про передачу
земельної ділянки Громадській організації „Київська міська спілка
автомобілістів" та приватному підприємству ПП „МЕТАЛ-СЕРВІС" для
будівництва житлового комплексу з об'єктами побутової та адміністративної
інфраструктури та підземним паркінгом на АДРЕСА_1

Позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що вони є належними
користувачами земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 і передача цієї земельної
ділянки в користування іншим особам зі зміною її цільового призначення повинно
було здійснюватися тільки за наявністю їхньої відмови від користування
земельною ділянкою. Позивачі стверджують, що з цих підстав рішення відповідача,
яке оскаржено, прийнято відповідачем без достатніх на те

2

правових
підстав, з перевищенням наданих йому повноважень, всупереч встановленого
законом порядку і у спосіб, який не передбачений законами України, що потягнуло
за собою порушення прав та інтересів позивачів, як власників об'єктів
нерухомості, що розташовані на цій земельній ділянці.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився,
але надіслав до суду письмове заперечення на позов, у якому просить суд
розглядати справу у відсутність представника відповідача. В запереченнях
зазначено, що позов є необгрунтованим, Київська міська рада, приймаючи рішення,
яке оспорюється, діяла у відповідності до вимог законодавства та не вийшла за
межі наданих їй повноважень.

Представники третіх осіб проти позову заперечують з мотивів того, що
позивачі не є користувачами земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, та не є
власниками об'єктів нерухомості, які на ній розташовані, а тому вважають, що
рішення відповідач прийняв обґрунтовано і при цьому відповідач діяв в межах
наданих цьому органу повноважень.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачів,
представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2
ст. 19 Конституції
України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами України.

Правові підстави діяльності відповідача як органа місцевого самоврядування
та обсяг наданих цьому органу повноважень встановлені Законом України „Про місцеве
самоврядування в Україні" та Законом України „Про столицю України - місто -герой
Київ".

Статтями 25 та 26 Закону України
„Про місцеве самоврядування" встановлена загальна та виключна компетенція
сільських, селищних, міських рад, а також спосіб, яким ці повноваження
реалізуються.

Статтею 22 Закону
України „Про столицю України -
місто - герой
Київ" відповідачу надані додаткові права, що пов'язані зі здійсненням
містом Києвом столичних функцій.

Згідно приписів п. 34
ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в Україні», до компетенції місцевих рад
віднесені повноваження вирішення відповідно до закону питань регулювання
земельних відносин.

Процедура погодження та відведення земельних ділянок в м. Києві
здійснюється у відповідності з „Регламентом розгляду питань щодо набуття та
реалізації права користування землею в м. Києві", який був затверджений
рішенням Київської міської ради „Про врегулювання процедури передачі в
користування земельних ділянок в м. Києві" від 15.04.2004 р. № 457/1867 зі змінами та доповненнями.

Як вбачається з матеріалів справи, відведення земельної ділянки площею 1.91 га. Громадській
організації „Київська міська спілка автомобілістів" та
приватному підприємству ПП
„МЕТАЛ-СЕРВІС" для

3

будівництва
житлового комплексу з об'єктами побутової та адміністративної інфраструктури та
підземним паркінгом на АДРЕСА_1
здійснювалося у повній відповідності з вимогами „Регламенту розгляду питань
щодо набуття та реалізації права користування землею в м. Києві", який був
затверджений рішенням Київської міської ради „Про врегулювання процедури
передачі в користування земельних ділянок в м. Києві" від 15.04.2004 р. № 457/1867 зі змінами та
доповненнями.

Згідно вимог ст. 26 Закону
України „Про місцеве самоврядування в України" питання, віднесені до
компетенції місцевих рад, вирішуються виключно на пленарних засіданнях.
Відповідно до вимог ст. 59
Закону України „Про місцеве самоврядування в України" рада в межах
своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Порядок скликання сесії Київради, підготовки і розгляду нею рішень
Київради, затвердження порядку денного сесії, порядок роботи сесії Київради, її
органів, організація роботи Київради, підготовки та ведення пленарних засідань,
розгляд та прийняття рішень Київради визначені Регламентом Київської міської
ради, який був затверджений рішенням КМР від 14.06.2006 р. №14/14.

Як вбачається з матеріалів справи рішення, що оскаржується, приймалося
відповідачем в межах наданих йому повноважень та у повній відповідності з
порядком, встановленим Регламентом КМР, який був затверджений рішенням КМР від 14.06.2006 р. № 14/14 зі змінами та
доповненнями.

Вважаючи себе власниками об'єктів нерухомості, що
розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, та
землекористувачами цієї земельної ділянки, обґрунтовуючи позовні вимоги,
Позивачі посилаються на вимоги ст. 5
Закону України «Про основи містобудування» щодо обов'язку органів місцевого
самоврядування по урахуванню прав і законних інтересів та вимог власників, або
користувачів земельних ділянок та будівель під час здійснення містобудівної
діяльності. Крім того, позивачі обґрунтовують позовні вимоги, посилаючись на п.
7 ст. 16 „Регламенту
розгляду питань щодо набуття та реалізації права користування землею в м.
Києві", який був затверджений рішенням КМР від 15.04.2004 р. № 457/1867, стосовно того,
що підставою розгляду та погодження документації із землеустрою щодо оформлення
права користування земельною ділянкою є клопотання землекористувача про
припинення права користування, яке має містити однозначно сформульовану відмову
від права користування, площу земельної ділянки, щодо якої припиняється право
користування, та умови припинення права користування.

Правові підстави набуття права на землю визначені ст. 116, 125, 126 ЗК України.

Статтею 116 Земельного
кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права
власності та права користування земельними ділянками із земель державної або
комунальної власності за

4

рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом.

Згідно приписів ч. 1
ст. 125 ЗК
України право власності та право користування на земельну ділянку виникає після
одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності
чи право користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Статтею 126 ЗК
України визначено, що право власності та право користування земельною ділянкою
посвідчується державними актами, а право оренди землі оформляється договором,
який реєструється відповідно до закону.

Земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, за рішенням
Виконавчого комітету Київської міської ради „Про відведення земельних ділянок
Київській міській раді Республіканського добровільного товариства
„Автомотолюбитель УРСР" для влаштування автостоянок" від 06.02.1984 р. № 102/8 була відведена
Київській міській раді Республіканського добровільного товариства
„Автомотолюбитель УРСР" за цільовим призначенням для влаштування
тимчасових відкритих платних автостоянок.

У встановленому законом порядку Добровільне товариство „Автомотолюбитель
УРСР" розробило проект та облаштувало відведену земельну ділянку за
цільовим призначенням.

На підставі Постанови Верховної Ради України „Про порядок введення в дію
Закону України „Про об'єднання громадян" від 16.06.1992 p.,
Київською міською державною адміністрацією 29.04.1993 р. була зареєстрована
Київська міська організація Всеукраїнської спілки автомобілістів (свідоцтво №
10), як правонаступник Київської міської спілки автомобілістів. З метою виконання
рішення виконкому КМР від 17.02.1992
р. № 163 „Про
проведення в м. Києві інвентаризації земель і введення державного земельного
кадастру", був складений акт про встановлення меж земельної ділянки в
натурі.

Згідно цього акту земельної ділянці, на якій розташована
автостоянка НОМЕР_1, був
присвоєний кадастровий НОМЕР_2,
встановлена адреса:АДРЕСА_2,
її розмір та встановлений користувач -
Київська міська організація Всеукраїнської спілки автомобілістів.

Цей акт є складовою частиною технічного звіту про встановлення меж
землекористування НОМЕР_2
в натурі, затвердженого Київським міським управлінням земельних ресурсів та
Мінською районною радою м. Києва.

Відповідно до ч. 2
ст. 22 Земельного
кодексу України в редакції від 18.12.1990
p., право
власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає
після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі
(на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Згідно витягу з бази даних Державного земельного кадастру, який є в
матеріалах справи, землекористувачем земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2, на який
розташована відкрита автостоянка НОМЕР_1
(код ділянки НОМЕР_3)
є Спілка - третя
особа у справі.

При прийнятті рішення, що оскаржується, адреса земельній ділянці була
змінена на наступне: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивачів пояснив, що позивачі в порядку,
встановленому законом, ніколи не зверталися до органів державної влади або до
органів місцевого самоврядування з клопотанням про передачу земельній ділянці у
власність або для надання у користування.

Таким чином, за відсутністю визначених ст. 116, 125, 126 ЗК України правових підстав
виникнення права на землю, суд вважає, що позивачі не є користувачами земельній
ділянці за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з рішення Виконавчого комітету Київської міської ради „Про
відведення земельних ділянок Київській міській раді Республіканського
добровільного товариства „Автомотолюбитель УРСР" для влаштування
автостоянок" від 06.02.1984
р. № 102/8, земельна
ділянка була відведена Київській міській раді Республіканського добровільного
товариства „Автомотолюбитель УРСР" за цільовим призначенням для
влаштування тимчасових відкритих платних автостоянок і будівництва на неї
об'єктів нерухомості не планувалося. На момент проведення позивачами на цієї
земельній ділянці будівельних робіт по будівництву цегляних гаражних боксів на
цементному фундаменті її цільове призначення не змінювалося. Позивачі не надали
суду доказів правомірності їх дій по проведенню будівельних робот, а саме: в
судовому засіданні представник позивачів підтвердив, що дозвіл на проведення
будівельних робіт по будівництву гаражних боксів на земельній ділянці за
адресою АДРЕСА_2, позивачі
не отримували і належним чином затвердженого проекту немає. Також позивачі не
надали суду правовстановлюючих документів, на яких ґрунтується їх право
власності на гаражні бокси.

Більш того, згідно довідки БТІ м. Києва, на земельній
ділянці за адресою АДРЕСА_1,
об'єктів нерухомості незареєстроване.

Згідно приписів ч. 1
ст. 376 ЦК України,
житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Оскільки земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 (новий АДРЕСА_1), за цільовим
призначенням не була відведена для будівництва гаражних боксів, дозвіл на
проведення будівельних робіт не видавався, проект не затверджувався, у
встановленому порядку ці гаражні бокси, як об'єкти нерухомості, не
зареєстровані, суд встановив, що об'єкти нерухомості, що побудовані на
земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 (новий АДРЕСА_1), є самочинним будівництвом.

7

Особи, що
здійснили самовільне будівництво гаражних боксів на земельній ділянці за
адресою: АДРЕСА_1, не є власниками цих об'єктів нерухомості. Відповідно до
вимог ч. 2 ст. 376 ЦК України, особи,
які здійснили або здійснюють самочинне будівництво нерухомого майна, не
набувають права власності на нього.

У зв'язку з тим, що позивачі не є користувачами земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1, а
об'єкти нерухомості, що розташовані на ній, є самовільно збудованими, що не
тягне за собою виникнення у позивачів права власності на них, то прийняття
відповідачем рішення, що оскаржується, не впливає на права та охоронювані
законом інтереси позивачів.

На підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі,
підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов до
висновку, що приймаючи оскаржуване рішення відповідач діяв цілком правомірно на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України.

Керуючись ст.ст. 6,
17, 104, 160, 162, 163, 167, 170, 186 КАС України, ст.ст. 116, 119, 125, 126 ЗК
України, Законами України „Про місцеве самоврядування", „ Про столицю
України - місто-герой
Київ", суд,

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської Ради, 3-ті особи: Громадська
організація "Київська міська спілка автомобілістів", Приватне
підприєство "Метал-Сервіс", про визнання протиправним та скасування
рішення Київської міської Ради від 21.12.2006
року № 374/431 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через
Оболонський районний суд м. Києва шляхом подачі в 10-денний строк з дня її
проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складання
в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 5 ст. 186 КАС України.