Справа № 22-а-1568/2008
Суддя: Шаптала Н.К.
Дата ухвалення: 2008-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
апеляційний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2008 року місто Донецьк

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді: Шаптала Н.К.

суддів апеляційного
суду: Ляшенка
Д.В., Колеснік Г.А.

при секретарі судового засідання: Агейченковій К.О.

З участю сторін: сторони у судове засідання не з'явились, про час
та місце слухання справи були належно повідомлені;

розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на постанову

Брянківського міського суду Луганської області

від

20 листопада 2007 року

за позовом

ОСОБА_2

до

1.Управління
праці та соціального захисту населення Брянківської міської Ради; 2.Головного
Управління Державного казначейства України в Луганській області

про

визнання
бездіяльності незаконною та стягнення недосплаченої щорічної допомоги;;

ВСТАНОВИВ:

Постановою
Брянківського міського суду Луганської області від 20 листопада 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені частково та визнана незаконною
бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Брянківської
міської Ради щодо не донарахування та недоплати ОСОБА_2 разової щорічної
допомоги до 5 травня за 2007 рік та на користь позивача було стягнуто вказану
допомогу за 2007 рік в розмірі 2920,48 грн.

Представник позивача з постановою суду не погодився
та подав апеляційну скаргу, в якій просив винести нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі.

Колегія суддів,
заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, заперечення на
неї, вважає, що апеляційна скарга представника позивача підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні.

До
такого висновку колегія суддів прийшла з огляду на наступне:

Як
правильно встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_2 є інвалідом
війни, якому встановлена 2-га група інвалідності, та відповідно має право на
передбачені ст.13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме, на щорічну
грошову допомогу до 5 травня у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком.

Колегія
суддів, вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
лише за 2007 рік, та посилаючись при цьому на вимоги статті 99 КАС України, яка
встановлює річний термін звернення до суду за захистом порушених прав, прийшов
до помилкового висновку, оскільки вимоги
ОСОБА_2 згідно ч.1 п.4 ст. 268 Цивільного Кодексу України відносяться до вимог,
на які позовна давність не поширюється.

Крім
того, відповідно до ст. 100 КАС України пропущення
строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
сторі, чого в даному випадку не було.

За таких
обставин, колегія суддів, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають
задоволенню також і в частині стягнення недоплаченої грошової допомоги за 2004
рік, а не тільки за 2007 рік, як вирішив суд першої інстанції, оскільки
відповідно Рішення Конституційного суду України від 01.12.2004 року №
20-рп/2004 - визнані такими, що не відповідають Конституції України положення
ст. 44 Закону України «Про Державний бюджет на 2004 рік», якими було зменшено
суму виплат встановлених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», на який посилався відповідач, відмовляючи ОСОБА_2 в
перерахунку пенсії, а також, колегія враховує Рішення Конституційного суду
України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, яким положення ст. 29 Закону України
«Про Державний бюджет на 2007 рік» № 489-V, щодо
обмеження виплат встановлених Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» - також визнані неконституційними.

Як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 отримав щорічну одноразову грошову
допомогу до 5 травня за 2004 рік у розмірі 160 грн., замість 8-ми мінімальних
пенсій за віком встановлених Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту». Постановою Кабінету Міністрів України № 544
від 15.04.2003 року затверджено розмір мінімальної пенсії за віком, який з
01.07.2003 року по 31.12.2004 року складав 50 грн. За таких обставин, розмір
недоплаченої щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2004 рік складає 240
грн. ((8х50 грн.)-160 грн.)

Щодо
позовних вимог в частині стягнення щорічної допомоги на оздоровлення до 5
травня за 2005 та 2006 роки, судом першої інстанції було правильно відмовлено,
проте, це мало бути з інших мотивів, а саме: відповідно до розділу ІІІ Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» було
внесено зміни та встановлено, що виплати щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня мають здійснюватися у розмірах встановлених
Законами України «Про Державний бюджет України»
на відповідний рік, дані положення не були визнані неконституційними, та
з огляду на що, в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 за 2005 та 2006 роки -
необхідно відмовити.

За таких
обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга
представника позивача підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - зміні, в частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 суми
недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня за 2004 рік в розмірі 240 грн. В іншій частині постанова
суду має бути залишена без змін.

На підставі
викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 195, п.2 ч.1 ст.198, 201, 205, 207
КАС України, колегія;-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Постанову
Брянківського міського суду Луганської області від 20 листопада 2007 року -
змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_2
щодо визнання бездіяльності Управління праці та соціального захисту населення
Брянківської міської Ради незаконною та
стягнення недосплаченої щорічної допомоги до 5 травня за 2004 рік відповідно до
вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» - задовольнити.

Стягнути з
Управління праці та соціального захисту населення Брянківської міської
Ради на користь ОСОБА_2 за рахунок
коштів Державного бюджету України недоплачену щорічну грошову допомогу до 5
травня у розмірі 240 грн.

В іншій частині
постанову суду першої інстанції - залишити без змін.

Постанова може
бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Колегія суддів: Н.К.Шаптала

Г.А.Колеснік

Д.В.Ляшенко