Справа № 22а-12021/2008
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А Іменем України

01.04.2008 р.

Справа №22а-12021/08×

Київський апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого: Бєлової
Л.В.

суддів: Ситникова
О.Ф.,

Малиніна В.В.

при секретарі: Джуринській
Н.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Києві справу за апеляційною скаргою Дочірнього
підприємства «Бі Бі єнд Бі Україна» на постанову Солом'янського районного суду
м. Києва від 12 грудня 2006 року по справі за позовом Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі м. Києва до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алоробізнес ЛТД» про визнання недійсними установчих
документів ,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2006 року позивач -
Державна податкова інспекція у Солом'янському районі м. Києва звернулась з
позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алоробізнес ЛТД» про
визнання недійсним установчого договору та статуту Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алоробізнес ЛТД» з моменту державної реєстрації, тобто з
25.012.005 року, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію платника податку
на додану вартість №36106504 Товариства з обмеженою відповідальністю
«Алоробізнес ЛТД».

Позивач мотивував свої вимоги тим,
що в ході проведення додаткової перевірки було опитано засновника вищевказаного
товариства ОСОБА_1., яка повідомила, що
до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Алоробізнес» ніякого відношення не
має, жодних установчих, фінансових та бухгалтерський документів не підписувала,
рахунків в банківських установах не відкривала, печатку підприємства не
отримувала. Установчі документи ТОВ «Алоробізнес ЛТД» містять недостовірні дані
щодо засновників та власників підприємства.

Постановою від 12 грудня 2006 року
позов Державної податкової інспекції у Солом'янському районі
м. Києва до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Алоробізнес ЛТД»
про визнання недійсними установчих документів задоволено:

- визнано недійсними установчий
договір та статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Алоробізнес ЛТД» з
моменту державної реєстрації, тобто з 25.01.2005 року;

- визнано
недісним свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість №36106504
Товариства з обмеженою відповідальністю «Алоробізнес ЛТД» з моменту внесення в
реєстр платників ПДВ, тобто з 08.02.2005 року;

Не погоджуючись із судовим рішенням
по справі, особою, яка не брала участь у справі - Дочірнім підприємством «Бі Бі
єнд Бі Україна» (далі апелянт) було подано апеляційну скаргу, в якій зазначає,
що рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2006 року
зачіпає права та обов'язки ДП «Бі Бі єнд Бі Україна» та винесене з порушенням
норм матеріального та процесуального права, а тому просив скасувати постанову
Солом'янського районного суду м. Києжів від 12 грудня 2006 року у справі
;2-а-324-106 та ухвалити нове рішення, яким відмовити ДПІ у Солом'янському
районі м. Києва в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

01.04.2008 року в судовому
засіданні Київського апеляційного адміністративного суду представник апелянта
уточнив вимоги апеляційної скарги і просив постанову суду першої інстанції
скасувати, а провадження по справі закрити.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення зявившихся учасників по справі, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга «Бі Бі єнд Бі Україна» підлягає задоволенню, постанова
суду першої інстанції - скасуванню, а провадження по справі - закриттю з таких
підстав.

Відповідно до ст. 203 КАС України постанова
або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна
заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав,
встановлених відповідно ст. ст. 155 і 157 КАС України.

Судом першої інстанції при
вирішенні спору було порушено норми процесуального права, які тягнуть за собою
скасування оскаржуваного рішення суду та закриття провадження по справі.

Частина 1 ст. 157 КАС України регламентує,
що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в
порядку адміністративного судочинства.

Законом України «Про державну
податкову службу в Україні»№509-ХІІ від 04.12.1990 року визначається право
органу державної служби на звернення до суду, а саме:

- п. 11
ст. 10 передбачає, що державні податкові інспекції подають до судів і
арбітражних судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про
визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за
такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом
підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними
цільовими фондами за рахунок їх майна;

- п. 17 ст. 11 зазначає, що органи
податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених
законами України, мають право звертатися у передбачених законом випадках до
судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації
суб'єкта підприємницької діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач - Державна податкова інспекція у Солом'янському районі м. Києва
звернулась до суду з позовом до фізичної особи - ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Алоробізнес
ЛТД» про визнання недійсними установчих документів та свідоцтва платника податку на додану вартість.

Відповідно до ч. 4 ст. 50 КАС
України передбачені випадки, коли громадяни України, іноземці чи особи без
громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних
повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом
суб'єкта владних повноважень, а саме:

1. про
тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання
громадян;

2. про примусовий розпуск
(ліквідацію) об'єднання громадян;

3. про примусове видворення іноземця
чи особи без громадянства з України;

4. про обмеження щодо реалізації
права на марні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);

5. в інших випадках, встановлених
законом.

Отже, подання позову до фізичних
осіб про визнання недійсними установчих документів та свідоцтва платника
податку не є випадком, передбаченим п. 5 ч. 4 ст. 50 КАС України, що виключає
можливість розгляду цього позову в порядку адміністративного судочинства.

Крім
того, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду звертає
увагу на те, що Солом'янський районний суд м. Києва від 12 грудня 2006 року,
задовольняючи позов Державної податкової інспекції, визнав недійсними такі
документи:

1. установчий
договір,

2. статут,

3. а також свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість.

Чинним законодавством передбачено
лише випадки анулювання та скасування свідоцтва про реєстрацію платників
податку на додану вартість, а вимоги про визнання свідоцтва недійсним не
ґрунтуються на вимогах законодавства.

Так,
дані норми щодо анулювання та скасування свідоцтва про реєстрацію платника
податку на додану вартість закріплені в
Законі України «Про податок на додану вартість» N 168/97-ВР від 03.04.1997р., Наказі
Державної податкової адміністрації України «Про затвердження Положення про
реєстрацію платників податку на додану вартість» N 79 від 01.03.2000р.

Не
зважаючи на вимоги законодавства, суд першої інстанції вирішив ці позовні
вимоги не у спосіб, передбачений законом.

Суд
першої інстанції вирішив вимоги позивача про визнання недійсними установчого
договору та статуту ТОВ «Алоробізнес ЛТД» навіть не звернувши увагу на те, що
такий документ взагалі відсутній в реєстраційній справі ТОВ «Алоробізнес ЛТД».

Чинним
законодавством передбачено, зокрема у ст.
4 Закону України «Про господарські товариства», що акціонерне товариство,
товариство з обмеженою і товариство з додатковою відповідальністю створюються і
діють на підставі статуту, повне і командитне товариство - засновницького договору.

Дана
норма більш повно розкрита в Цивільному Кодексі України, а саме ст. ст. 142,
143 де передбачено, що договір про заснування товариства з обмеженою
відповідальністю не є установчим документом. Подання цього договору при
державній реєстрації товариства не є обов'язковим.

Таким
чином, укладення договору про заснування товариства з обмеженою
відповідальністю є правом, а не обов'язком його засновників. Єдиним установчим
документом для товариства з обмеженою відповідальністю є його статут.

Згідно
листа Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, надісланого у
відповідь на запит Київського апеляційного адміністративного суду про надання
копії установчого договору ТОВ «Алоробізнес ЛТД» вбачається, що такий документ
відсутній в реєстраційній справі, так як не є установчим документом даного
товариства.

Згідно
п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не
належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Одночасно,
слід роз'яснити позивачеві, що даний спір підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Враховуючи
викладене, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду
вважає, що апеляційна скарга Дочірнього
підприємства «Бі Бі єнд Бі Україна» підлягає задоволенню, постанова
Солом'янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2006 року - скасуванню, а
провадження по справі закриттю, так як справу не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 195,
198, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Бі Бі єнд Бі
Україна» на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2006
року -задовольнити.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 12
грудня 2006 року - скасувати.

Провадження по справі за позовом Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Алоробізнес ЛТД» про визнання недійсними установчих документів -
закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена протягом одного місяця шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді