Справа № 2-а-4414/2008
Суддя: Федчук В.В.
Дата ухвалення: 2008-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2008 р. Справа № 2-а-4414/08

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Федчук Віталій Володимирович,

При секретарі судового засідання: Педорук Олеся Сергіївна

За участю
представників сторін:

позивача :
ОСОБА_1Б.

відповідача
: Кравчук Л.Д.

розглянувши матеріали справи

за позовом:ОСОБА_1

до: Пенсійного
Фонду України у Ленінському районі

про:
визнання дій протиправними

ВСТАНОВИВ :

Заявлено позов ОСОБА_1 про визнання дій протиправними,
зобов'язання здійснити перерахунок пенсії та стягнути її за період 2007 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є дитиною
війни і має право на пільги, передбачені Законом України “Про соціальний захист
дітей війни”. Статтею 6 цього Закону передбачено, що дітям війни пенсії або
щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищується у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Розмір
мінімальної пенсії за віком визначається Законом України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”. Позивачем зазначено, що
всупереч ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”доплата до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком у 2007 році їй не
виплачувалася.

На підставі вищенаведеного, позивач просить зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок пенсії та виплатити її з 01.01.2007 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує
повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надав
письмове заперечення (вих. №499/06-23-2/02 від 16.04.2008 року), в якому
зазначено, що відповідно до ст.11 Закону України “Про Державний бюджет України
на 2007 рік”у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії,
відповідно до ст.6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”,
виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”) у
розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.
Згідно Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”учасникам війни
надбавка до пенсії виплачується в розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого для осіб, які витратили працездатність. Таким чином, виплата
оскаржуваного підвищення до пенсії в 2007 році позивачці не проводилась,
оскільки у неї відсутня група інвалідності.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши
матеріали справи та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 є дитиною війни, що підтверджується
посвідченням (доданим до матеріалів
справи), та має право на пільги, передбачені Законом України “Про соціальний
захист дітей війни”.

Відповідно до ст. 7 Закону України “Про соціальний
захист дітей війни”фінансове забезпечення державних соціальних гарантій,
передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету
України і доплату до пенсії здійснює управління Пенсійного фонду в Ленінському
районі м. Вінниці, яке є відповідачем за цим позовом.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року, положення ст.29 Закону України “Про Державний бюджет
України на 2007 рік”щодо доплат до пенсії, відповідно до Закону України “Про
соціальний захист дітей війни”визнано неконституційною, тобто такою, що не
відповідає Конституції України. Закон України “Про Державний бюджет України на 2007
рік”є нормативним актом рівної юридичної сили з іншими законами України і не
може зупиняти дії чинних законів у частині встановлення ними пільг, компенсацій
і гарантій, які фінансуються з бюджетів усіх рівнів.Також рішенням
Конституційного Суду України №6 від 09.07.2007 року було поновлено перелік
пільг та соціальних гарантій дітям війни. Крім того, Конституція України
визначає Закон України “Про державний бюджет України на 2007 рік”та Закон
України “Про соціальний захист дітей війни”як акти рівної сили, лише з однією
різницею, яка полягає в тому, що Закон України “Про Державний
бюджет”приймається щорічно та має визначений термін.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що
заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню частково і на користь
позивача слід стягнути недоплачену суму до пенсії як дитині війни за 2007 рік,
починаючи з 9 липня 2007 року, оскільки рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року у справі за Конституційним поданням 46 народних депутатів
України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень
статей 29, 36 частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини
першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46
статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України “Про Державний бюджет
України на 2007 рік”(справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті 111
Закону України " Про Державний бюджет України на 2007 рік", за якою
підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст.6 Закону
України “Про соціальний захист дітей війни”виплачується особам, які є
інвалідами (крім тих на яких поширюється дія Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”), у розмірі 50 відсотків від
розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Оскільки ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх
неконституційність, суд вважає, що недоплачена частина пенсії, починаючи з
09.07.2007 року, підлягає стягненню на користь позивача в зв'язку з визнанням
неконституційними положень закону, згідно яких проводилась її виплата.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення
позовних вимог позивача в частині стягнення недоплаченої суми до пенсії дитині
війни до 09.07.2007 року з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 95 Конституції України виключно
законом про Державний Бюджет визначаються будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 22 Бюджетного кодексу України
Управління пенсійного фонду, як головний
розпорядник коштів місцевого бюджету отримує бюджетні призначення шляхом їх
затвердження у Законі про Державний бюджет України чи рішення про місцевий
бюджет.

Статтею 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що
управління пенсійного фонду може здійснювати з бюджету будь-які бюджетні
зобов'язання та платежі лише за наявності відповідного бюджетного призначення,
які встановлюються Законом про Державний бюджет чи рішення про місцевий бюджет.

Дію статті 6 Закону України “Про соціальний захист дітей
війни”, відповідно до п.12 статті 71 Закону України “Про Державний бюджет
України на 2007 рік”, який був чинний до дня винесення рішення Конституційного
Суду України, зокрема до 09.07.2007 року, було зупинено.

Положення Закону України “Про державний бюджет України
на 2007 рік”визнані неконституційними та втрачають чинність лише з дня
ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Таким чином, враховуючи
норми ч.2 ст.152 Конституції України від 28.06.1996 року, відповідно до якої
закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх неконституційність, рішення Конституційного Суду України
N6-рп/2007 від 09.07.2007 року зворотної дії в часі не має, і на період до 09
липня 2007 року не поширюється.

За таких обставин суд вважає, що відповідачем порушено
права позивача щодо невиплати надбавки
до пенсії як дитині війни, а тому вказані дії містять ознаки протиправності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_1, визнавши дії управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м. Вінниці щодо невиплати ОСОБА_1 надбавки до
пенсії як дитині війни протиправними та зобов'язавши управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м. Вінниці нарахувати та виплатити ОСОБА_1
надбавку до пенсії як дитині війни за період з липня 2007 року по грудень 2007
року включно.

Керуючись
ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов
задовольнити частково.

Визнати
дії управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці по невиплаті ОСОБА_1надбавки до пенсії як
дитині війни протиправними.

Зобов'язати
управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці нарахувати
та виплатити ОСОБА_1надбавку до пенсії як дитині війни за період з липня 2007
року по грудень 2007 року включно.

В
решті позову відмовити.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний
текст постанови вигогтовлений 05.05.2008 року

Суддя/підпис/ Федчук
Віталій Володимирович

Станом на 05.05.2008 року постанова
не набрала законної сили

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: