Справа № 2а-112/2008
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2008-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а -112/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2008
року
14год. 00 хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд під
головуванням судді Шевчук С.М. за участю секретаря судового засідання
Дуляницька С.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача:

представників позивача
Костевич Т.О., Прищепа О.С. (копії довіреностей в матеріалах справи);

Відповідача 1 :

належним чином уповноважений представник ПП «Профіт» не
з'явився;

Відповідача 2:

представник
Слесарчук О. П. (копія довіреності в
матеріалах справи);

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у м. Рівне
до Приватного підприємства «Профіт» та
до Приватного підприємства
«Концерн Патріот» про визнання недійсним господарських зобов'язань та
про застосування до відповідачів наслідків передбачених ч.1 ст. 208
Господарського кодексу України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач -
Державна податкова інспекція у м. Рівне звернулася з позовом до Приватного підприємства «Профіт» та до Приватного підприємства «Концерн Патріот».

В ході розгляду справи представником позивача
подано заяву про зміну позовних вимог, викладених в пункті 5 позовної заяви. З
врахуванням змінених позовних вимог позивач просив суд: визнати повністю недійсними господарські
зобов'язання, що виникли на підставі укладених між відповідачами договорів купівлі-продажу металопродукції №
2-25 від 25.01.2005року та № 2 від 03.01.2007року; застосувати передбачені ч.1
ст. 208 Господарського кодексу України наслідки визнання господарського
зобов'язання недійсним, а саме: стягнути в доход держави з ПП «Концерн Патріот»
вартість отриманих ним від ПП «Профіт»
товарно -матеріальних цінностей в сумі 12 665 824,49грн. та стягнути з ПП
«Профіт» кошти отримані ним від ПП
«Концерн Патріот» на виконання названих
договорів в сумі 12 665 824,49 грн.

В
судовому засіданні представники
позивача позов підтримали та надали
пояснення, які повністю співпадають з
позицією, викладеною в позовній заяві, а зокрема зазначили, що між
відповідачами було укладено договори купівлі-продажу металопродукції № 2-25 від
25.01.2006року та № 2 від 03.01.2007року. Відповідно до названих договорів Приватне
підприємство «Профіт» здійснювало продаж металопродукції для Приватного
підприємства «Концерн Патріот», всього на загальну суму 12 665 824,49грн. Видаткові та податкові накладні на поставку металопродукції, за названими
договорами, від імені ПП «Профіт» були
підписані директором ОСОБА_1. Однак, з 09.11.2006року вказаний громадянин
знаходився під вартою, а в подальшому
відбував покарання у вигляді позбавлення волі у Піщанській виправній колонії
№59 у зв'язку із засудженням за ст. 309 КК України, згідно до його
пояснень господарських зобов'язань з ПП «Концерн Патріот» не здійснював, з його
керівником не знайомий, а відтак позивач
вважає, що обумовлені господарські
зобов'язання були здійснені особою, яка
не має повноважень вчиняти правочини від
імені ПП «Профіт». Позивач вважає, що умисел особи, яка уклала оспорюванні
господарські зобов'язання від імені ПП «Профіт» не маючи на це належних
повноважень та ПП «Концерн Патріот» був спрямований на ухилення від сплати
податків, адже внаслідок вчинення названих
господарських зобов'язань у ПП «Концерн Патріот» виникло право на валові
витрати з податку на прибуток та право
на податковий кредит з податку на додану вартість.

Представником
відповідача 2 надано письмові
заперечення на адміністративний позов. В судовому засіданні представник
відповідача надав пояснення, які співпадають з позицією, викладеною в
запереченнях, а зокрема представник відповідача пояснив, що наказом ПП «Профіт»
від 01.09.2006року призначено комерційним директором Бондаря С.В., вказаній
особі директором ПП «Профіт» ОСОБА_1 було видано довіреність на здійснення від
імені названої юридичної особи правочинів з правом підписання документів.
Вказує, що оспорювані господарські
зобов'язання підписано від імені ПП
«Профіт» уповноваженою особою, а саме комерційним директором Бондар С.В., ПП
«Профіт» звітувалось до податкового
органу, обумовлені господарські зобов'язання були відображені ним у складі валового доходу та відповідно
податкового кредиту. Зазначає, що відповідачі не мали умислу на ухилення
від сплати податків.

Представник
відповідача 2 просив відмовити позивачу
в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні
пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази,
оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що в
задоволенні адміністративного
позову слід відмовити повністю.

Суд виходив з
такого.

З
матеріалів справи вбачається, що Приватне
підприємство «Профіт» та Приватне
підприємство «Концерн Патріот» взяті на податковий облік платників податків, в
установленому порядку зареєстровані
платниками податку на додану вартість,
включені до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб.
Підтвердженням вказаних обставин є акт виїзної планової перевірки ПП «Концерн Патріот» від 28.09.2007року
(а.с.2 том 3), Довідки з Єдиного державного реєстру (а.с. 167,168
том 1), свідоцтво про реєстрацію ПП
«Профіт», як платника ПДВ № 36123087 від 21.01.2006року (а.с. 63 том 6)
та довідка про взяття на облік ПП «Профіт», як платника податків від
23.11.2000року видана ДПІ у Солом'янському районі м.Києва (а.с.65 том 6),
свідоцтво про державну реєстрацію ПП «Профіт», як юридичної особи (а.с. 64 том
6).

В 2006 та
2007роках, відповідачами було укладено договори купівлі-продажу металопродукції
№ 2-25 від 25.01.2006року та № 2 від 03.01.2007року (24-27 том 3). Відповідно
до названих договорів Приватне підприємство «Профіт» в період з
05.07.2006року по 26.06.2007року
здійснило продаж металопродукції для Приватного підприємства «Концерн
Патріот», всього на загальну суму 12 665 824,49грн., про що видано відповідні видаткові та податкові
накладні на поставку металопродукції, за
названими договорами (а.с.18-248 том 1 та а.с. 1-163 том 2). Розрахунки за
отриману металопродукцію від ПП
«Профіт» здійснювались шляхом
безготівкового перерахування коштів ПП
«Концерн Патріот» на банківський рахунок
ПП «Профіт». Вказані обставини підтверджені в судовому засіданні актом виїзної планової перевірки ПП «Концерн
Патріот» від 28.09.2007року (а.с.
13 том 3) , банківськими виписками ( а.с.119-127 том 6 ),
довідкою банку «Європейський» № 102 від 11.02.2008року, довідкою Рівненської
філії ВАТ « Банк Універсальний» № 03-95
від 07.02.2008року (а.с. 128,129 том 6).

Керівником ПП «Концерн Патріот» є ОСОБА_3, вказані обставини
підтверджено актом виїзної планової перевірки
вказаного підприємства від 28.09.2007року (а.с. 1 том 3), довідкою
Головного управління статистики у Рівненській області №02-2-05/963 від
04.10.2007року.

З видаткових та податкових накладних, залучених
до матеріалів справи, вбачається, що в графі «підпис та ПІБ особи, що склала
податкові накладні» та у видаткових накладних
міститься найменування ПП
«Профіт», а в графі «відвантажив»
зазначено призвіще - ОСОБА_1.

Відповідно до довідки Головного управління статистики у м.Києві № 13-105
від 10.01.2008року, довідки про взяття на облік ПП «Профіт» платником податків
виданої ДПІ у Солом'янському районі м.Києва від 28.12.2005року керівником ПП
«Профіт» є громадянин ОСОБА_1.

Згідно до
статуту ПП «Профіт» (а.с. 69-79 том 6) власником названого підприємства є
громадянин ОСОБА_1. Обумовлений статут зареєстрований державним реєстратором Солом'янської районної
у м. Києві державної адміністрації від
21.12.2001року номер запису 1
007821, підписаний ОСОБА_1, в присутності приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального округу
ОСОБА_2, яка встановила особу
ОСОБА_1 та засвідчила справжність його підпису.

Названі документи в установленому порядку не визнані судом не
чинними, підписи на статуті від імені
ОСОБА_1 не визнані такими, що не вчинялись названою особою та їй не
належать.

Крім того,
відповідно до ч. 2 статті 18 Закону України „Про держану реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб -підприємців”, якщо відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою.

Згідно до
письмових пояснень представника ПП «Профіт» Бондаря Сергія Володимировича
(а.с.80 том 6), при виконанні оспорюваних
договорів купівлі -продажу металопродукції, що укладені між
відповідачами, всі видаткові та податкові накладні були підписані ним та
скріплені печаткою підприємства ПП
«Профіт». Вказані дії він вчиняв на
підставі довіреності, виданої ПП «Профіт» в особі директора ОСОБА_1 від
01.09.2006року. Оригінал обумовленої
довіреності було надано суду для огляду та дослідження в судовому засіданні,
копія такої довіреності залучена до матеріалів справи (а.с. 67 том 6).
Відповідно до вказаної довіреності Бондар С.В. (адреса проживання: АДРЕСА_1)
уповноважений на представництво інтересів ПП «Профіт» в тому числі і при
укладенні та здійсненні різного роду господарських договорів з правом їх
підпису та підпису всіх супроводжуючих документів необхідних для їх виконання
(накладних, податкових накладних, бухгалтерських документів), з правом підпису документів, що виходять від підприємства.
Крім того, відповідно до наказу № 1/010906 від 01.09.2006року (а.с.81 том 6)
Бондар С.В. призначений директором ОСОБА_1 на посаду комерційного директора ПП
«Профіт». Обумовлена довіреність в установленому порядку не відкликана, підпис
на довіреності та на наказі від імені директора ПП «Профіт» ОСОБА_1 не визнаний
таким, що не вчинявся названою особою та
їй не належать.

Свідок
ОСОБА_3, яка є директором ПП «Концерн Патріот»,
в судовому засіданні показала, що вході здійснення господарських операцій з ПП «Профіт» вона, як керівник спілкувалась з Бондарем С.В., який представляв інтереси ПП
«Профіт».

За таких
обставин, суд не приймає до уваги пояснення громадянина ОСОБА_1 надані
підполковнику податкової міліції Управління податкової міліції ДПА в Рівненській області Худобі І.П. (щодо того, що він не є
засновником, ні директором ПП «Профіт», такої фірми ніколи не реєстрував, доручень
нікому не давав, громадянина ОСОБА_4ніколи не бачив та не знає), оскільки такі
твердження позивача не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать
доказам, наявним в матеріалам справи.

З листа ДПІ у Солом'янському районі
м.Києва від 25.01.208року та
декларацій з податку на прибуток та
податку на додану вартість за 2006 р., І півріччя 2007року (залучених позивачем
до матеріалів справи а .с. 19-61 том 6) вбачається, що ПП «Профіт» звітується до податкового органу, так
названим відповідачем задекларовано:

- за 2006рік
валовий дохід від продажу товарів (робіт, послуг) (ряд 01.1 декларації) в сумі
12 531 373,00грн. (при цьому, згідно видаткових накладних дохід обумовленого
відповідача від проведених оспорюваних
господарських операцій у названому періоді
становив 5 997 036,22 грн.);

- за І кв. 2007року валовий дохід від продажу товарів (робіт,
послуг) (ряд 01.1 декларації) в сумі -5 767 476,00грн., за І півріччя 2007року
- 10 709 948грн. (при цьому, згідно видаткових накладних, дохід обумовленого
відповідача від проведених оспорюваних
господарських операцій за 1 півріччя 2007року
становив 4 557 817,51грн.);

- податкові зобов'язання з ПДВ ІІ півріччя 2006року в сумі 2 156 868,00грн (
в т. ч. за липень 2006року - 218 694грн., за серпень 2006року -231 344,00 грн.,
за вересень 2006року - 345 318 грн., за жовтень 2006року- 449 290грн., за листопад 2006року - 421 215грн., за
грудень 2006року - 491 007грн.). Поряд з обумовленим, згідно податкових
накладних, сума податкових зобов'язань
відповідача від проведених оспорюваних
господарських операцій за ІІ півріччя 2006року
становила 1 199 407,25 грн..

- податкові зобов'язання з ПДВ І півріччя 2007року в сумі 2 141 989,00грн.
(в т.ч. за січень 2007року - 336 431грн., за
лютий 2007року - 509 723грн., за
березень 2007року -307 341грн., за квітень 2007року- 345 247грн., за травень
2007року -308 725грн., за червень 2007року -334 522грн.. Поряд з
обумовленим, згідно податкових накладних,
сума податкових зобов'язань відповідача
від проведених оспорюваних господарських операцій за І півріччя
2007року становила 911 563,51грн..

З наведеного слідує, що відповідач -ПП
«Профіт» задекларував в обумовлених
звітних періодах суми валового доходу та
податкових зобов'язань в значно більшому
розмірі ніж суми одержаного ним доходу
та податкових зобов'язань з ПДВ від
здійснених господарських операцій, що оскаржуються позивачем.

Відповідно
до довідки ПП «Профіт» від 11.12.2007року (а.с.82 том 6) суми господарських зобов'язань по операціях з
ПП «Концерн Патріот» згідно договорів від 25.01.2006року №2-25 та № 2 від
03.01.2007року відображені ним в
податкових деклараціях з податку на додану вартість та деклараціях з податку на
прибуток за відповідні звітні періоди, що подані до податкового органу.

Суду не
надано доказів, щодо не відображення ПП
«Профіт» у складі задекларованих сум валового доходу та податкових зобов'язань
звітних періодів зобов'язань, що виникли
з податку на прибуток та податку на додану вартість відповідно до здійснених
відповідачами господарськихоперацій,
котрі оскаржуються позивачем.

Стосовно ж
тверджень представників позивача, що доказом ухилення відповідачів від оподаткування (по обумовлених вище господарських операціях)
є незначна сума нарахуванням ПП «Профіт»
податкового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету (у звітних
періодах проведення оскаржуваних
господарських зобов'язань) з податку на прибуток та податку на додану вартість,
то відповідно до Законів України «Про податок на додану вартість» (пп.7.7.1. п.
7.7 ст. 7) та «Про податок на прибуток підприємств» (ст. 3) при визначенні
податкового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету з названих податків, платником податків
враховується не тільки суми доходу, податкових зобов'язань з ПДВ, що виникли
від проведення певної господарської операції а й суми валових витрат, амортизаційних
відрахувань, податкового кредиту, які відповідно зменшують об'єкт оподаткування
та суму зобов'язань платника податків, що підлягає сплаті до бюджету.

В матеріалах
справи відсутні будь-які докази, які б свідчили, що ПП «Профіт»
невірно визначило суму валових витрат, амортизаційних відрахувань,
податкового кредиту та відповідно суму
податкових зобов'язань, що підлягала сплаті до бюджету у звітних
періодах проведення оспорюваних
позивачем господарських зобов'язань.

Крім
того, з акту перевірки ДПІ у м.Рівне від 28.09.2007року вбачається, що ПП «Концерн Патріот» також
впродовж з липня 2006 року та І півріччя 2007року подавало до податкового органу декларації з
податку на прибуток підприємства та декларації
з податку на додану вартість, в яких відображало суми валового доходу,
валових витрат, податкових зобов'язань та податкового кредиту.

Абзацом
другим статті 2 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від 4
грудня 1990 року № 509-ХІІ передбачено, що завданням органів державної
податкової служби є: здійснення контролю за додержанням податкового
законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до
бюджетів, державних фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також
неподаткових доходів, установлених законодавством.

Частина
перша статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначила, що
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і
заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В супереч
обумовленому, позивач не довів обставин
щодо неправильності обчислення або несплати відповідачами до бюджету
податків, зборів (обов'язкових платежів) внаслідок здійснення
названих господарських операцій та
відповідно не довів обставин наявності у відповідачів мети на ухилення від оподаткування, що суперечить інтересам
держави та суспільства при здійсненні ними спірних
договорів.

А
відтак, оспорювані господарські
зобов'язання здійснені уповноваженими представниками відповідачів, котрі у встановленому порядку
звітувалися до податкового органу про суми одержаних відповідачами валових доходів, валових витрат, податкових
зобов'язань, податкового кредиту з ПДВ та відповідно про суми податкових
зобов'язань, що підлягали сплаті до бюджету за наслідками здійснення
господарської діяльності в ІІ півріччі 2006року та І півріччі 2007року.

Враховуючи
вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для
застосування ст. 207, 208 ГК України, оскільки доводи позивача про наявність у відповідачів умислу на ухилення від оподаткування є
безпідставними та необґрунтованими.

За таких обставин, в задоволенні
адміністративного позову позивачеві
слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративний позову Державній
податковій інспекції у м.Рівне відмови повністю.

Постанова набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було
подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова
може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через
суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі - з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
С.М.Шевчук

Повний текст постанови складено
29.02.2008року.

Постанова законної сили не набрала.

Суддя
С.М. Шевчук