Справа № 2а-510/2008
Суддя: Чельник О.І.
Дата ухвалення: 2008-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№2а-510/2008 р.
ПОСТАНОВА

іменем УКРАЇНИ

24 квітня 2008 року Ленінський
районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .Чельник О.І.

при секретарі . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . Сидоренко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного департаменту України
з питань виконання покарань в Кіровоградській області про визнання незаконним
та скасування наказу та поновлення на роботі, -

Встановив:

Позивач звернувся до суду з
зазначеним адміністративним позовом до Управління державного департаменту
України з питань виконання покарань в Кіровоградській області (далі по тексту
Управління) про визнання незаконним та скасування наказу та поновлення на
роботі. Вказав, що проходив службу на посаді начальника відділення
соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної роботи Петрівської ВК
№49. Наказом начальника управління від 24.07.2007 року №61 о/с його було
звільнено у запас Збройних Сил України
за п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (за вчинення вчинку, що дискредитує звання рядового і
начальницького складу). Підставою для звільнення став висновок про звільнення,
лист Департаменту від 30.05.2007 року, рішення кадрової комісії. Посилається на
п.66 положення згідно якого звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту
62 Положення. Вважає, що згідно зазначеного
пункту Управління повинно було направити його на військово-лікарську комісію
для визначення придатності до військової служби і лише за цим висновком повинно
було прийнято рішення про звільнення або у запас, або у відставку. Також згідно вказівки начальника управління,
рішення про звільнення позивача повинно було прийнято лише після прийняття
судом рішення. Просить скасувати наказ начальника управління віл 24.07.2007
року №61 о/с та поновити на службі в на посаді, з якої його було звільнено.

Позивач та його представник
у судове засідання з'явилися. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача
з'явився у судове засідання. Позовні вимоги не визнав. Пояснив, що наказ є
законним, а тому підстави для його скасування відсутні. Дисциплінарні порушення
зафіксовані, належним чином було проведено розслідування. Просить у позовних
вимогах відмовити повністю.

Заслухавши пояснення
позивача, представників сторін та дослідивши письмові докази по справі суд
вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що
Наказом начальника управління від 24.07.2007 року №61 о/с позивача було
звільнено у запас Збройних Сил України
за п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (за вчинення вчинку, що дискредитує звання рядового і
начальницького складу) (далі по тексту Положення). Підставою для видання такого
наказу стали висновок про звільнення,
лист Департаменту від 30.05.2007 року №2/1-350, рішення кадрової комісії УДДУПВП
(а.с.6).

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного Статуту органів
внутрішніх справ України (далі по тексту Статут), звільнення з посади є
дисциплінарним стягненням. Статтею 14 Статуту передбачено порядок накладення
дисциплінарних стягнень, згідно якого з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою
рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.
Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить
службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового
пояснення. Небажання порушника надавати
пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. При визначенні
виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини,
за яких його скоєно, заподіяна шкода,
попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до
виконання службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо.

Судом встановлено, що відносно позивача відповідачем службове розслідування
проводилось. Проте, службовим розслідуванням не з'ясовано усі обставини
дисциплінарного проступку позивача, не враховано його тяжкість та обставини, за
яких його скоєно. Як встановлено у судовому засіданні від позивача письмові
пояснення не вимагалися. Як зазначено у висновку дії позивача підпадають під ознаки
корупційного діяння, передбаченого п. а ч.2 ст.1 Закону України «Про боротьбу з
корупцією».

Між тим, у судовому засіданні встановлено, що на час висновку службового
розслідування постанова судді Ленінського райсуду м. Кіровограда була позивачем
оскаржена і постановою суду голови
апеляційного Кіровоградської області від 27.08.2007 року вказана постанова була
скасована (а.с.25-26) і лише постановою Верховного Суду України від 16.11.2007
року постанову голови апеляційного суду
скасовано, а постанову судді Ленінського райсуду залишено без змін (а.с.45-46).

Слід зазначити, що ні Дисциплінарний статут, ні Положення, ні Закон України
«Про боротьбу з корупцією» не передбачає звільнення особи з посади у разі притягнення
її до адміністративної відповідальності за п. «а» ч.2 ст.1 зазначеного вище
Закону.

Крім того, при накладенні дисциплінарного стягнення відповідачем не
врахована попередня поведінка позивача, його ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації
тощо. Не враховано те, що згідно висновку попереднього атестування позивач
відповідає займаній посаді, мав заохочення
та притягувався до дисциплінарної відповідальності лише за недоліки у
службовій діяльності.

Відповідно
до п.66 Положення особи рядового і
начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання
рядового і начальницького складу, звільняються з органів
внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог
пункту 62 цього Положення. Підпунктом «а» п.62 передбачено, що звільнення осіб
рядового і начальницького складу зі служби проводиться у запас Збройних Сил
України (з постановкою на військовий
облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом
СРСР «Про загальну військову повинність»
і за станом здоров'я придатні до військової служби. Проте, висновок
військово-лікарської комісії про придатність позивача до військової служби у
матеріалах особової справи позивача, оглянутої у судовому засіданні, відсутній.

Перелічені
порушення, допущені при накладенні дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1,
піддають сумніву правильність висновку службового розслідування Управління щодо винності позивача.

За
таких обставин п.1 наказу №61о/с Управління державного департаменту України з
питань виконання покарань в Кіровоградській області від 24.07.2007 року в
частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ є протиправним та
підлягає скасуванню, а позивач поновленню на службі на посаді начальника
відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та
психологічної роботи Петрівської ВК №49 .

На підставі викладеного, Дисциплінарного
Статуту ОВС України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006
року3460-ІУ, Положення
про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ
Української РСР, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29.07.1991 року №114, та керуючись ст.ст. 159,160, 163
КАС України суд, -

Постановив:

Вимоги
адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління державного департаменту України
з питань виконання покарань в Кіровоградській області про визнання незаконним
та скасування наказу та поновлення на роботі задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п.1 наказу№61о/с Управління державного департаменту
України з питань виконання покарань в Кіровоградській області від 24.07.2007
року.

Зобов'язати Управління державного департаменту України з питань виконання
покарань в Кіровоградській області поновити ОСОБА_1 на службі на посаді
начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної
та психологічної роботи Петрівської ВК №49.

Постанову може бути
оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Заява про
апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня
складення постанови у повному обсязі. Апеляційна скарга подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова у повному обсязі виготовлена 29 квітня 2008 року.

Суддя Ленінського

районного суду м. Кіровограда Чельник
О.І.