Справа № 2а-420/2008
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2008-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-420/08
П О С Т А Н О В А

іменем України

25
березня 2008 року
м.Харків

Харківський окружний адміністративний суд

у
складі: головуючого - судді Зінченко А.В.

при
секретарях Пономарьовій Ю.А., Ус Л.М., Король Д.О.

за участі прокурора Присяжнюк О.О.

представника позивача Божко О.В.

представника відповідача Тернівського М.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Прокурора
Дзержинського району м. Харкова в інтересах держави в особі Управління
Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова до „НДІГІДРОПРИВОД”
у формі товариства з обмеженою відповідальністю про відшкодування виплаченої
наукової пенсії,

В
С Т А Н О В И В :

Прокурор Дзержинського району м. Харкова звернувся до суду з позовом в
інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському
районі м. Харкова, в якому просить стягнути з закритого акціонерного товариства
„НДІГідропривід” на користь позивача 5880,79 грн. виплаченої наукової пенсії ОСОБА_1. В
судовому засіданні позивачем та прокурором було уточнено відповідача через
технічну помилку на „НДІГІДРОПРИВОД” у формі товариства з обмеженою відповідальністю.

Свій позов прокурор обґрунтував тим, що прокуратурою
Дзержинського району м. Харкова було проведено перевірку з приводу відшкодувань виплаченої наукової пенсії.

В ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 працював в ЗАТ "НДГГідропривод" з 17.05.1965р. по
14.11.1994р. на посадах від керівника групи відділу до заступника
керівника відділу, займаючи данні посади ОСОБА_1, займався науковою роботою, що підтверджується довідкою інституту .

ОСОБА_1. було призначено пенсію згідно ст. 24 Закону України "Про
наукову і науково-технічну діяльність".

Відповідно до п. 5 ст. 24 цього Закону та ст. 2 "Порядку фінансування
та виплати .різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково -
педагогічним) працівникам державних
бюджетних установ і організацій, науковим (науково - педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств і
організацій, згідно із Законом України
"Про наукову і науково - технічну діяльність", та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи", затвердженого постановою Кабінету Міністрів від
24.03.2004 № 372, підприємство повинно
внести Пенсійному фонду України суму на покриття сум наукових пенсій.

Управлінням ПФУ в Дзержинському районі м. Харкова
була нарахована та виплачена пенсія ОСОБА_1.
у розмірі 23321,75 грн. за період з грудня 2004р. по травень 2007р., що підтверджується довідкою відділення
призначення та виплати пенсії.

Згідно з порядком різниця між сумою пенсії
призначеною на підставі Закону України "Про
наукову та науково - технічну діяльність" і сумою пенсії, виплаченої за
період з грудня 2004р. по травень 2007р.,
обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, склала
11761,49 грн, в цій сумі 50% - різниця між сумою наукової пенсії та пенсією обчисленою на загальних підставах та частка цього
підприємства, яка складає 100%, а сума, яка підлягає відшкодуванню
складає 5880,79 грн, що підтверджується наданими до підприємства повідомленнями.

ЗАТ "НДІГідропривод" було направлено
повідомлення, за період з грудня 2005р. по
травень 2007р., на які в встановлений термін Управління ПФУ в Дзержинському
районі відповіді не отримало.

Відповідно до п. 9 підпункту а) ст. 87 Бюджетного Кодексу України, до
видатків, що здійснюються з Державного бюджету, належать видатки на державні
спеціальні пенсійні програми. Таким чином,
грошові кошти в сумі 5880,79 грн, було сплачено Управлінням Пенсійного
фонду України з Державного бюджету, чим спричинено матеріальну шкоду інтересам держави.

Прокурор в судовому засіданні позов
підтримав, прохав суд задовольнити його в повному обсязі пославшись на
обставини викладені в позовній заяві.

Представник
позивача в судовому позовні вимоги підтримала в повному обсязі прохала суд його
задовольнити та пояснила, що згідно п.5
ст.24 ЗУ "Про наукову і науково -
технічну діяльність" №1316 від 20.11.2003р. відшкодування наукової пенсії,
призначеної за цим Законом та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник фінансується: 1.) для наукових працівників держаних бюджетних
наукових установ - за рахунок коштів державного
бюджету. 2.) для наукових працівників
інших державних наукових установ (небюджетних установ) - за рахунок коштів цих підприємств. При цьому за
рахунок коштів державного бюджету науковим працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 % різниці пенсії
призначеної за цим Законом. 3.) для наукових працівників недержавних наукових
установ, за рахунок коштів цих установ.

Так як Державний Всесоюзний
науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут промислових гідроприводів та гідроавтоматики на момент,
коли працював ОСОБА_1 1965-1994рр. був
державним небюджетним підприємством, що підтверджується довідкою №97/Ок від 22.04.2002р., то до нього при виплати різниці наукової
пенсії застосовуються норми Постанови КМУ
№372 від 24.03.2004р., в якій більш детально затверджено
відшкодування наукових пенсій і якою управління контролює суми, які підлягають відшкодуванню.

Управлінням на підприємстві у 2007
році проведено перевірку, за результатами було складено акт №32,
у якому вказується сума заборгованості по відшкодуванню наукових пенсій, цей
акт був підписаний керівником - Шаповаловим Г.Г., головним бухгалтером - Цись
Т.В. і до теперішнього часу не оскаржений.
Якщо акт не оскаржувався, то підприємство погоджується з сумою заборгованості по відшкодуванню наукових пенсій.

Також ТОВ «Гідропривід» направлялись повідомлення, на які підприємство
відмовлялось відшкодовувати наукову пенсію, пояснюючи тим, що вони не є
правонаступником обов'язків по відшкодуванню
наукових пенсій.

А згідно до ч.4
ст.59 ГК України у разі поділу суб'єкта господарювання усі його майнові права і
обов'язки переходять за розподільчим актом (балансом) у відповідних частина до
кожного з нових суб'єктів господарювання,
що утворені внаслідок його поділу Згідно ч.5 ст.59 ГК України у
разі перетворення одного суб'єкта господарювання в інший до новоутвореного суб'єкта господарювання переходять
усі майнові права та обов'язки попереднього суб'єкта господарювання.

Відповідно до ч.5 ст.107 ЦК України якщо
правонаступниками є кілька юридичних осіб і точно визначити правонаступництво щодо конкретних
обов'язків юридичної особи, що припинилася, не можливо, юридичні
особи - правонаступники несуть солідарну відповідальність перед кредиторами юридичної особи, що
припинилася. Згідно ст.108 ЦК України
у разі перетворення до нової юридичної особи переходять все майно, усі права та обов'язки попередньої
юридичної особи. Однак підприємство
ТОВ «Гідропривід», не вважаючи себе правонаступником відносно обов'язків відшкодовувати наукову пенсію, хоча вже
діяла Постанова КМУ №372 від 24.03.2004р.,
яка встановлює порядок відшкодування наукових пенсій, видає довідку, в якій підтверджує науковий стаж пенсіонера. Саме дана
довідка була підставою для призначення наукової
пенсії.

Згідно ч. 1 п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для
призначення пенсії, затвердженого Постановою
КМУ №637 від 12.08.93.р. у випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію
для окремих категорій працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємства.

Згідно п. 17 Порядку подання та оформлення
документів для призначення пенсій, затвердженого
Постановою КМУ №22-1 від 25.11.05.р. довідка про заробітну плату особи видається на підставі особових рахунків, платіжних
відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну
плату підприємством, де працював померлий годувальник або особа, яка
звертається за пенсією. Якщо такі підприємства ліквідовані, то довідки
видаються правонаступником цих підприємств
або державними архівними установами. Довідку про підтвердження наукового
стажу має право видавати лише правонаступник.

Отже, підприємство, вважаючи себе не
правонаступником обов'язків по відшкодовуванню наукової пенсії видає довідку для призначення наукової пенсії. Виникає
питання, яке законне право має підприємство на видачу такої
довідки, так як законодавством чітко вказано, що довідку видає правонаступник
підприємства в якому працював даний пенсіонер.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову
заперечував в повному обсязі та пояснив суду, що НДІГІДРОПРИВОД у формі ТОВ є правонаступником ЗАТ «НДІГІДРОПРИВОД». Це підтверджується
Свідоцтвом про держреєстрацію та витягом із Статуту. Однак саме ЗАТ
«НДІГІДРОПРИВОД» утворене 03.07.1998 р. внаслідок поділу ВАТ «НДІГідропривод»
на 4 юридичні особи: ЗАТ «НДІГідропривод»,
ТОВ «Строймонтаж», ТОВ «Науково-технічний центр» та ТОВ «Привод». Копія
відповідного розпорядження Харківського міськвиконкому та витяг із Статуту ЗАТ «НДІГідропривод» є в матеріалах справи. Саме ж ВАТ
«НДІГідропривод» було правонаступником з 14.11.1994р. Державного підприємства НДІГідропривод.

Таким чином, ЗАТ «НДІГідропривод» є
лише одним із чотирьох новоутворених у результаті поділу юридичних
осіб. Ті зобов'язання, правонаступником яких може бути ЗАТ «НДІГідропривод» (а
зараз НДІГІДРОПРИВОД у формі ТОВ), чітко описані в установчих документах ЗАТ
«НДІГідропривод» та Розподільчому балансі від 01.06.1998 р.

Оскільки, редакція Закону України
«Про наукову і науково-технічну діяльність» чинна на момент проведення реорганізації (шляхом поділу) не передбачала
жодних зобов'язань ВАТ «НДІГідропривод» та ЗАТ «НДІГідропривод» по фінансуванню різниці між розміром призначеної
пенсії то абсолютно правомірно Розподільчий баланс від 01.06.1998
р. і не містив цих зобов'язань.

Згідно норм ЦК УРСР, Закону України
«Про підприємства в Україні» (діяли в період реорганізації), ЦК України, ГК України та відповідно до установчих
документів ЗАТ «НДІГідропривод» -НДІГІДРОПРИВОД у формі ТОВ не є
правонаступником жодних інших зобов'язань. Тому доказування зворотного - тобто обов'язку саме
«НДІГідропривод» у формі ТОВ сплачувати позивачу різницю у сумі призначеної ним пенсії - є неможливим.

Ці обставини вже неодноразово були предметом розгляду у різних
судових інстанціях, а саме: у Господарському
суді Харківської області, Харківському апеляційному господарському суді, Вищому
господарському суді України. Копії відповідних Рішень та Листів є в
матеріалах справи.

Після звернення до Господарського суду Харківської
області прокурора Дзержинського району м. Харкова в інтересах держави в особі
Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова (далі -
позивач), було ретельно розглянуто всі обставини справи стосовно наших
зобов'язань та встановлено, що «...
наявність саме у ЗАТ «НДІГідропривод» обов'язку щодо відшкодування виплачених пенсій не доведено...».

Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.06.2003 р. у справі
№27/170-03 позивачеві у задоволенні позовних
вимог було відмовлено, тобто було визнано правомірність позиції НДІГІДРОПРИВОД у формі ТОВ.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 30.07.2003 р. по справі №27/170-03 також
було встановлено наступне: Посилання позивача
на те, що про обов'язок ЗАТ «НДІГІДРОПРИВОД» свідчить довідка, видана ОСОБА_1, необгрунтовані, оскільки в цій довідці
нема ні прямого, ні ніякого іншого згадування про приймання на себе відповідачем обов'язків по
виплаті різниці в розмірі пенсії, і факт видачі довідки не є безспірною
підставою для визнання наявності правоприємства по обов'язках з виплати різниці
в пенсіях.

(абз.1 арк.2 Постанови). «НДІГІДРОПРИВОД», оскільки як свідчать матеріали справи розпорядженням
Харківського міського голови №1447 від
03.07.1998 р., державну реєстрацію ВАТ «НДІГІДРОПРИВОД» було скасовано, а підприємство реорганізовано шляхом поділу на 4 юридичних
особи: ТОВ «Строй монтаж», ТОВ «Науково-технічний
центр», ТОВ «Привод» та ЗАТ «НДІГІДРОПРИВОД», які стали правонаступниками реорганізованого
підприємства, т.ч. позивачем по справі не доведено, що саме відповідач має
обов'язок по відшкодуванню суми різниці між
пенсіями.» (абз.4 арк.2 Постанови). «По-друге, ОСОБА_1 працював на посаді
заступника керівника відділу розвитку, комплексних та перспективних робіт в інституті «НДІГІДРОПРИВОД»
до 14.11.1994 р. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» та п. З «Порядку
фінансування та виплати різниці між
сумою пенсії...», затвердженого Постановою КМ України від 13.12.2000 р. №1826,
підприємство повинно внести до Пенсійного фонду України суму покриття
виплачених наукових пенсій. Але пенсія згідно
із Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність» була призначена
працівнику ОСОБА_1 24.04.2002 р.
(згідно повідомлення Управління ПФУ в Дзержинському районі). Відповідно до цього Закону та вищевказаного Порядку, саме з
цього часу виникло зобов'язання щодо виплати різниці між сумою призначення
пенсії за цим Законом та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
дана особа, і це зобов'язання не мало місце під час реорганізації ВАТ «НДІГІДРОПРИВОД» шляхом його поділу на 4 юридичні
особи, однією з яких є відповідач. Згідно ст. 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі. Стаття 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну
діяльність» в редакції від 06.04.2000 р. і Порядок... вступив в дію з 13.12.2000 р. і зворотної дії в
часі вони не мають. Тому слід вважати, що правонаступник відсутній.» (абз.5
арк.2 Постанови).

Саме на підставі встановленого
Постановою Апеляційного суду Харківської області вищезгадане Рішення було залишено без змін, а Ухвалою Вищого
господарського суду України від 03.09.2003 р. касаційна скарга позивача була повернута без розгляду.

У відповідності до ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України - «обставини, встановлені судовими
рішеннями в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті
самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини».

Суд заслухавши представників сторін та прокурора,
дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини:

Законом
України „Про внесення змін до Закону України „Про наукову і науково-технічну
діяльність” від 06.04.2000 р. № 1646-III передбачено, що різниця між сумою
призначення пенсії за цим Законом та сумою пенсії, обчисленою відповідно до
інших законодавчих актів, на яку має право дана особа, фінансується для
наукових (науково-педагогічних) працівників бюджетних установ і організацій за
рахунок державного бюджету, а для наукових (науково-педагогічних) працівників
інших підприємств і організацій - за рахунок коштів цих підприємств і
організацій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно
до ст. 24 „Про внесення змін до Закону
України „Про наукову і науково-технічну діяльність” від 20.11.2003 р. №
1316-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, різниця між сумою
призначеної пенсії за цим Законом та сумою пенсії, обчисленою відповідно до
інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується:

для
наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових
установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів державного бюджету;

для наукових (науково-педагогічних)
працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих
підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного
бюджету у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за
рахунок коштів державного бюджету науковим (науково - педагогічним) працівникам
оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної
за цим Законом;

для
наукових (науково - педагогічних) працівників недержавних наукових установ,
організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок
коштів цих установ, організацій та закладів.

24
березня 2004 року постановою Кабінету Міністрів України № 372 затверджений
Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ
і організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із
Законом України „Про наукову і науково-технічну діяльність”, та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені
особи”, пунктом якого встановлено, що за рахунок коштів державного бюджету
фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії науковим (науково -
педагогічних) працівників державних не бюджетних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних закладів у розрахунку на одну особу. Інша
частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та
закладів.

ОСОБА_1 працював в інституті НДІ "Гідропривід" до 14.11.1994р. А з 14.11.1994р.
на базі НДІ "Пдропривід" було створено ВАТ "НДІГідропривід" Науково-дослідний та
проектно-конструкторський інститут промислових гідроприводів та
гідроавтоматики. Розпорядженням Харківського
міського голови №1447 від 03.07.1998р., державну реєстрацію ВАТ
"НДІГідропривід" Науково-дослідний та проектно-конструкторський
інститут промислових гідроприводів та гідро автоматики"
було скасовано, а підприємство реорганізовано шляхом поділу на 4 юридичних
особи ЗАТ «НДІГідропривод», ТОВ
«Строймонтаж», ТОВ «Науково-технічний центр» та ТОВ «Привод».

Відповідач „НДІГІДРОПРИВОД” у формі товариства з
обмеженою відповідальністю є правонаступником ЗАТ «НДІГідропривод» з 08.12.2003 року.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті
обставини, на яких

ґрунтуються
її вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею
72 цього Кодексу.

В
довідках, виданих „НДІГІДРОПРИВОД” у формі товариства з обмеженою
відповідальністю Дзержинському районному управлінню пенсійного фонду України в
м. Харкові відносно ОСОБА_1, зазначається, що останній згідно штатного розкладу
та посадової інструкції працював в Державному всесоюзному науково-дослідному та
проектно - конструкторському інституті промислових гідроприводів та гідро
автоматики ВНДІ Гідропривід з 17.05.1965 року по 17.06.1993 року та в
державному науково-дослідному та проектно-конструкторському інституті
промислових гідроприводів та гідро автоматики НДІгідропривід з 18.06.1993 року
по 14.11.1994 року.

Обов'язок
відшкодовувати ПФУ різницю між пенсією призначеною за наведеним законом та
іншими законами, випливає з трудових відносин роботодавця та працівника.

В
судовому засіданні позивачем не надано жодного доказу того, що відповідач є
єдиним правонаступником державного всесоюзного науково-дослідного інституту "Гідропривід", де працював ОСОБА_1, а також те що саме він (один з чотирьох
правонаступників) повинен відшкодувати різницю в пенсіях, виплачених колишньому
працівнику державного науково-дослідного та проектно-конструкторського
інституту промислових гідроприводів та гідро автоматики НДІгідропривід.

А згідно з ч.1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ,
у яких беруть участь
ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так згідно рішення Господарського
суду Харківської області по справі 27/170-03 вх. №3640 між цими ж самими
сторонами і з аналогічного предмета спору судом не встановлено, що ЗАТ «НДІГідропривод» є правонаступником ВАТ
"НДІГідропривід", а постановою Харківського апеляційного
господарського суду по справі №27/170-03
взагалі зазначено, що слід вважати, що
правонаступник у державного всесоюзного науково-дослідного інституту "Гідропривід" щодо цих правовідносин взагалі відсутній.

У
відповідності до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на
засадах, відповідно
до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Таким
чином позовні вимоги прокурора та позивача не ґрунтується на вимогах Закону, а
тому не можуть бути задоволені судом.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 4, 8, 11, 94,159,
160-163 КАС України, суд -

П
О С Т А Н О В И В :

В
задоволенні позову Прокурора Дзержинського району м. Харкова в інтересах
держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.
Харкова до „НДІГІДРОПРИВОД” у формі товариства з обмеженою відповідальністю про
відшкодування виплаченої наукової пенсії відмовити в повному обсязі.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного
адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження
і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова
в повному обсязі виготовлена 31 березня 2008 року.

Суддя А.В. Зінченко