Справа № 2-а-366/2007
Суддя: Пилипчук О.В.
Дата ухвалення: 2007-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-366
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

6 квітня 2007 року Томашпільський районний суд
Вінницької області

в складі: головуючого судді Пилипчука О.В.

при секретарі Трибіді
Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Томашпіль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до
Управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної
державної адміністрації Вінницької області про стягнення недоплаченої щорічної
разової грошової допомоги до 5
травня,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до управління праці та соціального захисту
населення Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області
про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги до 5 травня,
посилаючись на те, що він є інвалідом війни 11 групи, і згідно ст. 13
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» має право на отримання щорічно до 5-го травня відповідного року разової грошової допомоги за 2004-2006 p.p. у
розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, як інваліду війни II
групи.

Але, всупереч
вимогам ст. 2 вказаного
Закону та п. З ст. 22 Конституції
України, грошова допомога, за період 2004-2006
роки виплачувалась не в повному обсязі.

Відповідач
повинен був проводити виплату щорічної разової грошової допомоги як інваліду
війни виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як передбачено ЗУ "Про статус ветеранів
війни....", йому мало б бути виплачено щорічної грошової допомоги у 2004 році: 92,45 грн. х 8 = 739,60 грн., у 2005 році: 332 грн. х 8 = 2656 грн., у 2006 році: 350 грн. х 8 = 2800 грн.., а з
врахуванням виплаченої у 2004
році - 160 грн., у 2005 році - 330 грн., у 2006 році - 330 грн., всього за
період з 2004 року до 2006 року недоплачено
5375,60 грн.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1. позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини,
зазначені в позовній заяві, попросив суд поновити строк його звернення до суду,
оскільки про порушення своїх прав він дізнався після проведення прокуратурою
району правильності нарахування щорічної разової грошової допомоги, позов
попросив задовольнити.

Представник
відповідача управління праці та соціального захисту населення Томашпільської
райдержадміністрації Вінницької області Урянський Олександр Сергійович позов не
визнав, просить відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що при
обчисленні разової грошової допомоги до 5
травня враховані вимоги ЗУ
«Про державний бюджет України» на відповідні роки, якими встановлено розміри
разової грошової допомоги окремим категоріям громадян. Коштів на виплату цим
особам разової допомоги, яка б відповілала вимогам ЗУ "Про статус
ветеранів..." виділено
небуло. Разом з цим представник відповідача вважає, що позивачем пропущено
строк позовної давності, який ст. 99
КАС України встановлений в 1
рік коли особа дізналася про порушення своїх прав.

Суд, заслухавши
пояснення позивача, представника управління праці та соціального захисту
населення Урянського О.С., дослідивши та оцінивши матеріали справи, прийшов до
висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності
до вимог ст.ст. 11,71 КАС
України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і
не може виходити за межі позовних вимог. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Між сторонами
виникли правовідносини, що регулюються Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про державний бюджет
України" на відповідні роки.

Так, позивач
ОСОБА_1. являється інвалідом війни II групи, що
підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1від 12.09.2001 року і має право на пільги, встановлені законодавством
України для учасників бойових дій, ветеранів війни, інвалідів війни.

Позивачу була
виплачена щорічна разова грошова допомога в розмірі: у 2004 році - 160 грн., у 2005 році - 330 грн., у 2006 році - 330 грн. і даний
факт учасники процесу не оспорюють.

Рішенням
Конституційного Суду України №20-рп/2004 від 01.12.2004 р. у справі за конституційним поданням 54 народних
депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності)
положень статей 44, 47,
78, 80 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» та

2

конституційним поданням Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України (конституційності) положень частин другої,
третьої, четвертої статті 78
Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» (справа про
зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій) визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Разом з цим, відповідно
до ч. З ст. 2 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування,
які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними,
а виплата, яку здійснювало управління праці та соціального захисту населення до
5 травня,
посилаючись на положення державного бюджету України обмежують права і пільги
ветеранів, учасників та інвалідів війни, оскільки виплачувались у меншому
розмірі, ніж передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».

Рішення Конституційного Суду про
визнання неконституційними деяких положень Закону України "Про державний
бюджет України" винесено в 2004
році, тому період за який необхідно нарахувати щорічну допомогу обмежується
2004-2006 роками.

Розмір
мінімальної пенсії за віком становить у 2004
році - 92 грн. 45 коп., у 2005 році - 332 грн., у 2006 році (до 01.04.2006р.), -350 грн., а з 01.04.2006 р. -359 грн., атому суми
виплат повинні складати:

у 2004
році - 92,45 х 8 = 739,60 грн.-160 грн. фактично
виплачених, всього 579,60
грн.;

у 2005
році - 332,00 х 8 = 2656 грн.-330 грн.
фактично виплачених, всього 2326
грн.;

у 2006
році - 350,00 х 8 = 2800 грн.-330 грн. фактично
виплачених, всього 2470 грн.

Всього за 2004-2006
роки необхідно виплатити 5375,60
грн.

Враховуючи
вищевикладене, суд вважає невірним посилання відповідача лише на норми ЗУ "Про Державний бюджет
України" на відповідні роки, яким встановлена сума виплат разової щорічної
допомоги до 5 травня
та відсутність коштів для виплати такої допомоги у розмірах встановлених
Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і
вважає, що управління праці та соціального захисту населення повинно було і
мало всі законні підстави для виплати позивачу разової щорічної допомоги до 5 травня в повному
обсязі, строк звернення до суду позивачу необхідно поновити, тому позовні
вимоги підлягають задоволенню, стягнувши з відповідача на користь ОСОБА_1.
недоплачену разову щорічну грошову допомогу як інваліду війни П групи за 2004-2006 роки в розмірі 5375,60 грн.

Керуючись ст.ст.
11, 71, 86, 159, 163 КАС
України, ст. 7, 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом
України «Про державний бюджет України" на 2004-2006 роки, Рішенням Конституційного Суду України N 20-рп/2004 від
01.12.2004р., суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Строк звернення до суду поновити.

Позов задовольнити.

Стягнути з
управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної
державної адміністрації Вінницької області на користь ОСОБА_1недоплачену
щорічну разову грошову допомогу до 5
травня за 2004-2006 роки в
розмірі 5375 гривень 60 коп.

Держмито в
розмірі 51 грн.
віднести за рахунок держави.

Заява про апеляційне
оскарження постанови суду може бути подана протягом десяти днів з дня її
проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного
адміністративного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд. .