Справа № 22-а-1104/2008
Суддя: Шаптала Н.К.
Дата ухвалення: 2008-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції:
Галатіна О.О. Справа № 22-а-1104/08
Суддя-доповідач: Шаптала Н.К.
донецький апеляційний адміністративний
суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2008 рік місто Донецьк

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Шаптала
Н.К.

суддів апеляційного суду: Ляшенка Д.В., Колеснік Г.А.

при
секретарі судового засідання: Літвіновій
Л.О.

З участю сторін: сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час
та місце розгляду справи повідомлені належним чином;

розглянувши апеляційну скаргу

Управління праці та соціального
захисту населення Артемівської міської Ради Донецької області

на
постанову

Донецького
окружного адміністративного суду

від

13
листопада 2007 року

за
позовом

ОСОБА_1

до

1.Управління праці та соціального захисту
населення Артемівської міської Ради Донецької області 2.Управління Державного
казначейства в місті Артемівську

про

Визнання незаконною відмови та стягнення
заборгованості недоотриманої суми на оздоровлення;

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Донецького окружного адміністративного суду
від 13 листопада 2007 року визнані неправомірними дії Управління праці
та соціального захисту населення Артемівської міської Ради Донецької області,
щодо відмови позивачу в перерахунку та виплаті недоплачених суд щорічної
допомоги на оздоровлення за
2003-2005 роки та 2007 рік та позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені в частині стягнення недонарахованих сум щорічної грошової допомоги
на оздоровлення за 2003 -2005 роки та 2007
рік в сумі 5579,90 грн.

Відповідач - Управління
праці та соціального захисту населення Артемівської міської Ради Донецької
області - з вказаною постановою
суду не погодився, та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову
суду першої інстанції, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в
повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши
матеріалами справи в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга
відповідача не підлягає
задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

До такого висновку
колегія прийшла з огляду на наступне:

Суд 1-ї інстанції вірно встановив обставини
справи і прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи 2-ої категорії, та йому відповідно до вимог
ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 року підлягають сплаті одноразові щорічні компенсації на
оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних розмірів заробітної плати,
встановленої на момент її виплати.

Колегія суддів, вважає, що суд 1-ї інстанції
вірно виходив з вимог закону, який має вищу юридичну силу відносно постанов
Кабінету Міністрів України, якими керувався відповідач, сплачуючи позивачу
допомогу за 2003-2005 рік у розмірі 26,70 грн., за 2006-2007 рік по 120 грн. щорічно, замість встановлених за
нормами ст. 48 Закону № 796- XII від 28.02.1991 року, - тобто п'яти мінімальних
заробітних плат.

Законом України
«Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі ЗУ №2017 від 05.10.2000р.),
визначаються правові засади формування та застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією
України та законами України - основних соціальних гарантій.

Відповідно до
норм ст.ст. 5,6 ЗУ № 2017, основним державним соціальним стандартом є
прожитковий мінімум, на підставі якого встановлюються та визначаються
державні гарантії та стандарти в усіх сферах життєдіяльності населення, в тому
числі й щодо дотримання соціальних гарантій
та стандартів підтримки інвалідів, осіб похилого віку.

Відповідно до ст.17
ЗУ № 2017 основні державні соціальні гарантії встановлюються законами України з метою
забезпечення конституційних прав громадян на достатній життєвий рівень - до
таких гарантій віднесено і мінімальний
розмір пенсії за віком та мінімальний розмір заробітної плати, - які не можуть
бути меншими від прожиткового мінімуму встановленого законом.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення
щорічної компенсації на оздоровлення за 2006 рік, суд першої інстанції
вірно проаналізував норми ст.77 Закону України «Про Державний бюджет України на
2006 рік», яким дія ч.4 ст. 48 Закону
України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» призупинена на 2006 рік.

Враховуючи наведене,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Управління
праці та соціального захисту населення Артемівської міської Ради Донецької
області не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути
залишена без змін.

З
урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 195, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206
КАС України, колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Управління праці
та соціального захисту населення Артемівської міської Ради Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2007 року щодо
визнання неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення
Артемівської міської Ради Донецької області, щодо відмови позивачу в
перерахунку та виплаті недоплачених суд щорічної допомоги на оздоровлення за 2003-2005 роки та 2007 рік та
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині
стягнення недонарахованих сум щорічної грошової допомоги на оздоровлення за
2003 -2005 роки та 2007 рік в сумі
5579,90 грн. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України
шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця після набрання законної
сили.

Колегія суддів: