Справа № 2-а-3806/2008
Суддя: Сторчак В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2008 р. Справа № 2-а-3806/08

Вінницький окружний адміністративний суд в складі Головуючого
судді Сторчак Володимир Юрійович,

При секретарі судового засідання: Гонті Інні Олександрівні

За участю
представників:

позивача :
ОСОБА_1

відповідача
: Коваленко Р.А.

розглянув матеріали справи

за позовом:ОСОБА_1, смт. Чечельник

до: Вінницького
обласного військового комісаріату, м. Вінниця

про: визнання нечинним рішення комісії

суть спору:

Заявлено позовОСОБА_1, смт. Чечельник до Вінницького
обласного військового комісаріату, м. Вінниця про визнання нечинним рішення та
зобов'язання прийняти рішення відповідно до поданих документів.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 під час проходження служби на
військовому судні в/ч 49304 в період з 20.03.1969 року по 9.06.1969 року ніс
службу в зоні бойових дій в об'єднаній Арабській республіці (Єгипет).

При звернені в вересні 2007 року до Вінницького
обласного військового комісаріату про
визнання учасником бойових дій, позивач отримав рішення комісії, яким повернуто
матеріали на доопрацювання.

Позивач вважає прийняте рішення невірним та таким, що
підлягає скасуванню.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, з тих
підстав, що позивачем не надано доказів
в підтвердження того, що він приймав
безпосередню участь у бойових діях чи забезпечені бойової діяльності військ
(флотів) особовим складом зазначеної вище
військової частини, що дислокувалась на території ОАР (Єгипет).

Розглянувши
матеріали справи, дослідивши докази, вислухавши пояснення сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 вересні
2007 року звернувся до Вінницького обласного військового комісаріату про
визнання його учасником бойових дій.

16 жовтня 2007 року відбулось засідання комісії
Вінницького обласного військового
комісаріату по визнанню учасником бойових дій, на якому постановлено: “Відправити на доопрацювання. Відсутні
відомості про участь у бойових діях чи забезпечення бойової діяльності військ”.

Розглянувши дане рішення, суд дійшов висновку про його протиправність виходячи з наступного.

Положенням про комісії для розгляду питань, пов'язаних
із встановленням статусу ветеранів війни та визначенням осіб, на яких
поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту”, затвердженого Наказом Міністерства
Оборони України № 208 від 26.07.1996 р., передбачено наступне.

Підготовку
матеріалів для розгляду комісії, проведення пошукових заходів, спрямованих на
допомогу громадянам в одержанні відповідних архівних довідок, здійснюють
районні (міські) військові комісаріати.

Комісії зобов'язані приймати документи для розгляду,
реєструвати їх у спеціальній книзі обліку, уважно вивчати документи, інформувати
заявника про прийняття документів на розгляд і дату засідання комісії.
Заслуховувати пояснення громадян, які їх подали, свідків, представників
організацій, установ та громадських організацій ветеранів, досліджувати інші
докази громадян і в десятиденний термін з дня одержання документів прийняти
відповідне рішення про встановлення статусу, про що інформувати заявника. У
разі відмови громадянину у встановленні йому відповідного статусу ветерана
війни, комісії сповіщають причину (мотиви) відмови. При необхідності комісії
можуть повертати документи до райміськвійськкоматів на доопрацювання для
повторного їх подання на розгляд комісії.

При
відсутності через незалежні
від заявника причини необхідних документів, які
підтверджують право громадянина на отримання ним статусу ветерана війни,
дозволяється брати до уваги:

показання
свідків (не менше двох, нотаріально завірених), які в період, що потребує
підтвердження, проходили військову службу чи працювали разом із заявником;

довідки
відповідного періоду, підписані і завірені печаткою;

грамоти,
фотографії (оригінали);

газетні
матеріали того часу, який потребує підтвердження;

історичні
довідки, документи та інші архівні матеріали;

документи
потрібного періоду, де зазначені прізвище, ім'я та по батькові заявника;

партійні
документи, які підтверджують службу чи роботу заявника у відповідний період;

інші
документи, на підставі яких можливо зробити достовірний висновок по заяві.

Як вбачається, відповідачем, всупереч вимог вказаного
Положення, не повідомлено позивача про
дату засідання, в зв'язку з чим не отримано пояснень та додаткових
документів від останнього необхідних, як вважає відповідач, для прийняття
відповідного рішення.

В судовому засіданні позивачем надано пакет документів,
які на його думку, підтверджують
факт того, що він приймав участь у бойових діях і які не були подані
комісії, як пояснив позивач, в зв'язку з ненаданням такої можливості останньою.

Вказані документи судом не досліджуються, оскільки
предметом спору не є встановлення факту
участі у бойових діях позивача.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень.
Частина 3 вказаної норми встановлює, що у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод
та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Отже, як вбачається,
рішення, прийняте відповідачем,
є:

- необґрунтованим, тобто без врахування усіх обставин,
що мають значення для прийняття рішення;

- прийнято нерозсудливо, оскільки не виконані обов'язків
покладені на неї Законом (без здійснення
будь-яких пошукових заходів);

- без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення.

В силу п. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних
справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень (що є предметом
спору у даній справі) обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене суд вважає, що відповідач не довів
правомірності винесення рішення.

Разом з тим, суд,
при вирішені даного спору, вирішив
вийти за межі позовних вимог, оскільки вважає, що це необхідно для повного захисту прав, свобод
та інтересів позивача та зобов'язати відповідача розглянути питання щодо надання статусу
учасника бойових дій ОСОБА_1 відповідно до вимог зазначеного Положення.

Проте,
вимоги щодо зобов'язання
прийняти рішення відповідно до наданих на комісію документів не підлягають задоволеню, оскільки питання
щодо пакету документів, необхідного для
винесення рішення про визнання учасником бойових належить до компетенції комісії, відповідно до покладених на неї
повноважень та згідно чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов
задоволити частково.

Визнати
протиправним рішення комісії Вінницького обласного військового комісаріату
від 16.10.2007 року відповідно до
протоколу № 11063.

Зобов"язати
комісію Вінницького обласного
військового комісаріату по визнанню учасником бойових дій розглянути питання щодо надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 відповідно до вимог Наказу Міністра оборони України від 26.07.96 р. N 208.

В
решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення
в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна
скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може
бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до
суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої
інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний
текст постанови оформлено 31.03.2008 р.

Суддя/підпис/ Сторчак
Володимир Юрійович

Копія
вірна: Суддя:
Секретар: