Справа № 9/297
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2008-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м.
Київ

20.05.2008 р.
№ 9/297

13:45

За
позовом

ОСОБА_1

До

Управління
Пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва

про

зобов'язання
вчинити певні

Суддя:
Кротюк О.В.

Секретар судового засідання: Таран Т.К.

Представники:

Від
позивача

ОСОБА_1

Від відповідача:

Не
прибув

Обставини справи:

Позивач
звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста
Києва з вимогою зобов'язати відповідача перерахувати пенсію державного
службовця відповідно до Закону України «Про державну службу»і нарахувати пенсію
за особливі заслуги відповідно до Закону України «Про пенсії за особливі
заслуги перед України»з 01.05.2007 р. та стягнути заборгованість по пенсії.

Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушує вимоги Закону України «Про
державну службу», Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед
України».

Відповідач
позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні адміністративного
позову повністю, покликаючись на норми статті 97 Закону України “Про Державний
бюджет на 2007 рік”, яка у встановленому порядку не була визнана не
конституційною.

Розглянувши
подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини,
на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

встановив:

ОСОБА_1,
знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Солом'янському
районі м.Києва та отримує пенсію державного службовця у відповідності до
Законів України “Про державну службу”, “Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування”, “Про Національний банк України”.

Відповідно
до заяви від 10.09.2007 року та довідки про заробітну плату, виданої
Національним банком України на підставі Постанови Правління Національного банку
України від 05.07.2007 року № 247 з 01.05.2007 року, позивачу відповідачем був
зроблений перерахунок пенсії з 01.05.2007 до якого також включено підвищення за
особливі заслуги перед Україною. За наслідками зазначеного перерахунку основний розмір пенсії від середнього
заробітку позивача становить суму 6816,15 гривень. При цьому розмір пенсії з
обмеженням становить 4819,222 гривень.

Позивач
обґрунтовує свої позовні вимоги та фактично надає правову оцінку діям
відповідача в розрізі конституційності положень статті 97 Закону України “Про
Державний бюджет на 2007 рік”.

Відповідач
заперечує проти позову покликаючись на норми статті 97 Закону України “Про Державний
бюджет на 2007 рік” норма якого у встановленому порядку не була визнана не
конституційною.

Суд
беручи до уваги матеріали справи, пояснення сторін вважає, що позовні вимоги
позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею
97 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік" установлено,
що, що з 1 січня 2007 року максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій,
цільової грошової допомоги та пенсій за особливі заслуги перед Україною та
інших доплат до пенсій, встановлених законодавством), призначених (перерахованих)
у 2006-2007 роках відповідно до Митного кодексу України (92-15), законів
України "Про державну службу" (3723-12), "Про Національний банк
України" (679-14), "Про дипломатичну службу" (2728-14),
"Про службу в органах місцевого самоврядування" (2493-14), "Про
судову експертизу" (4038-12), "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (796-12),
"Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист
журналістів" (540/97-ВР), "Про наукову і науково-технічну
діяльність" (1977-12), "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших осіб" (2262-12), "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (1058-15), "Про пенсійне
забезпечення" ( 1788-12 ), Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня
1995 року N 379/95-ВР (379/95-ВР) "Про затвердження Положення про
помічника-консультанта народного депутата України" не може перевищувати 12
мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (1058-15), а по інших категоріях пенсіонерів розмір пенсії
або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій,
цільової грошової допомоги та пенсій за особливі заслуги перед Україною
та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством), призначених
(перерахованих) у 2007 році, не може перевищувати 10 тисяч гривень на місяць.

У
відповідності до положень статті 147 Конституції України Конституційний Суд
України є єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні. Конституційний
Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів
Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів
України.

Статтею
150 Конституції України визначено повноваження Конституційного Суду України до
яких, зокрема, віднесено: вирішення питань про відповідність Конституції
України (конституційність); законів та інших правових актів Верховної Ради
України; актів Президента України. З питань, передбачених цією статтею,
Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обов'язковими до виконання на
території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

За
змістом статті 152 Конституції України врегульоване процедурне питання, у
відповідності до якого, закони та інші правові акти за рішенням Конституційного
Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо
вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх неконституційність.

Таким
чином, покликання позивача на рішення Конституційного Суду України від
09.07.2007 за № 6-рп у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів
України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень
статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини
першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, ЗО, 39, 41, 43, 44, 45, 46
статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян) є
необгурнтованим з огляду на те, що ст.
97 Закон України "Про Державний бюджет на 2007 рік" не була предметом
конституційного подання та не визнана у встановленому законом порядку. А, отже,
зазначена стаття закону в силу положень статті 19, 68 Конституції України є
обов'язковою для виконання сторонами.

Також
суд вважає, необґрунтованим покликання позивача на рішення Конституційного Суду
України № 8-рп від 11.10.2005. з огляду на те, що ст. 97 Закон України
"Про Державний бюджет на 2007рік" не була предметом цього судового
розгляду та прийняте рішення не стосується зазначеної вище статті закону.

Таким
чином, вважає, що відповідач, здійснюючи перерахунок пенсії позивачу з
врахуванням положень статті 97 Закону України “Про державний бюджет України на
2007 рік”, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

У відповідності до частини другої
статті 19 Конституції України (№254к/96-ВР від 28.06.1996р.) органи державної
влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Частиною
1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд
також бере до уваги, що згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема:

1) на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з
використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4)
безсторонньо (неупереджено);

5)
добросовісно;

6)
розсудливо;

7) з
дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації;

8)
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі
прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно
до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
грунтуються вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього
Кодексу.

Згідно
з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи
на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись
ст.ст. 9, 69-71, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста
Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В
задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова
відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її
складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням
протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
О.В. Кротюк