Справа № 22-а-1042/2008
Суддя: Шаптала Н.К.
Дата ухвалення: 2008-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-1042/08
донецький апеляційний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2008 р. місто Донецьк

Колегія суддів Донецького апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Шаптала Н.К.

суддів апеляційного суду: Колеснік Г.А.,
Ляшенко Д.В.

при секретарі судового засідання: Агейченковій К.О.

З участю сторін: позивача
ОСОБА_1, представник відповідача до суду не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним чином;

розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на постанову

Попаснянського районного суду Луганської області

від

30 листопада 2007 року

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління
Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області

про

Зобов'язання
здійснення перерахунку пенсії;

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Попаснянського районного суду Луганської області від 30 листопада 2007 року
ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо перерахунку його
пенсії по інвалідності відповідно до вимог ст. ст. 54, 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб,
з 26.06.2007 року та виплати заборгованості по пенсії в розмірі 3552, 50 грн.,
та зобов'язання робити такий перерахунок в подальшому у разі підвищення розміру
прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Позивач
з даною постановою не погодився та подав апеляційну скаргу в якій просив
постанову суду першої інстанції скасувати, задовольнивши його позовні вимоги.

Колегія
суддів заслухавши доповідача, позивача, перевіривши матеріалами справи в межах
апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду
першої інстанції - скасуванню.

Перевіривши
матеріали справи за доводами апеляційної скарги, колегія встановила, що при
вирішенні даного спору, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу як
особі, яка постраждала від ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС була встановлена
2-га група інвалідності, пов'язана з
ліквідацією наслідків аварії.

Відповідно
до норм ст.ст. 54, 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1, як інвалід 2-ї групи пов'язаної з
наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС,
має право на основну - державну пенсію у розмірі 8 - мінімальних пенсій
за віком, а також на додаткову пенсію у розмірі 75% - мінімальної пенсії за
віком.

Про те,
при зверненні ОСОБА_1 за перерахунком пенсії
до Управління Пенсійного фонду йому було відмовлено в такому
перерахунку, з тих підстав, що усі пенсійні виплати пенсійний фонд здійснює
відповідно до норм чинного законодавства.

Судова
колегія, аналізуючи норми права відносно пенсійного забезпечення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, вважає, що при вирішенні
даного спору, необхідно керуватися саме нормами ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», згідно з якими розмір основної - державної пенсій
для інвалідів 2-ї групи постраждалих від Чорнобильської катастрофи, не може
бути нижчим 8 - ми мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія має складати
75 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно
до вимог ст.ст. 46, 48 Конституції України громадяни України мають право на
достатній життєвий рівень та соціальний захист, що включає в себе і
право громадянина на пенсійне забезпечення в старості. Більш того,
пенсії та інші соціальні виплати та
допомоги мають забезпечувати рівень життя громадянина не нижчий від
прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Суд
першої інстанції, відмовляючи позивачу в задоволенні позову, посилався на норми
ч.5 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якими встановлено, що порядок
обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи визначаються Кабінетом Міністрів України.

Колегія
суддів, вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову
прийшов до помилкового висновку, оскільки визначення порядку обчислення пенсії
не пов'язано з встановленням розміру мінімальної пенсії за віком, який в свою
чергу встановлюється Законом України «Про державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії», а також
Законом України «Про Державний бюджет» на кожний рік.

Законом України «Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні гарантії»
(далі ЗУ №2017 від 05.10.2000р.), визначаються правові засади формування та
застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на
реалізацію закріплених Конституцією України та законами України - основних
соціальних гарантій.

Відповідно
до норм ст.ст. 5,6 ЗУ № 2017, основним державним соціальним стандартом є прожитковий
мінімум, на підставі якого встановлюються та визначаються державні гарантії
та стандарти в усіх сферах життєдіяльності населення, в тому числі й щодо
дотримання соціальних гарантій та
стандартів підтримки інвалідів, осіб похилого віку. Статтею 17 ЗУ №2017 основні
державні соціальні гарантії встановлюються законами України, з метою
забезпечення конституційних прав громадян на достатній життєвий рівень - до
таких гарантій віднесено і мінімальний
розмір пенсії за віком та мінімальний розмір заробітної плати, - які не
можуть бути меншими від прожиткового мінімуму встановленого законом.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що
пенсія позивача має бути перерахована саме відповідно до норм ст.ст.50, 54
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з мінімальної пенсії за віком,
розмір якої не може бути нижчим за прожитковий мінімум для непрацездатних осіб.

На
момент звернення позивача до Пенсійного фонду за перерахунком пенсії -
26.06.2007 рік - розмір мінімальної пенсії за віком складав 410,06 грн., з
огляду на що, розмір основної пенсії позивача повинен складати 3280, 48 грн.
(410,06 грн. х 8), а розмір додаткової пенсії 307, 54 грн. (410,06 грн. х
0.75), а всього розмір пенсії складає - 3588,02 грн.

Що
стосується вимог позивача в частині подальшого перерахунку пенсії відповідно до
збільшення прожиткового мінімуму для відповідної категорії громадян, колегія
вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки
відповідно до вимог ст.ст. 2, 6 КАС України в порядку адміністративного
судочинства захисту підлягають тільки порушені права, а не ті, які можуть бути
порушені в майбутньому.

Враховуючи наведене, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна
скарга позивача є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню, а постанова
суду першої інстанції - скасуванню, з частковим задоволенням позовних вимог.

Повний текст
постанови виготовлено 23 квітня 2008
року.

Керуючись
ст.ст. 195, п.2 ч.1 ст. 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія; -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити
частково.

Постанову Попаснянського районного суду Луганської області від 30
листопада 2007 року - скасувати.

Дії
Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області
щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до вимог
ст. ст. 54, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, яка не може бути меншою за прожитковий мінімум для
непрацездатних осіб - визнати неправомірними.

Зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області
здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до вимог ст.
ст. 54, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.07.2007 року виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком - для обчислення основної державної пенсії,
та 75% мінімальної пенсії за віком - для
обчислення додаткової пенсії, яка не може бути меншою за прожитковий мінімум
для непрацездатних осіб, та зобов'язати відповідача виплатити заборгованість у
розмірі 3588,02 грн.

В
частині зобов'язання відповідача проводити позивачу перерахунок пенсії в
подальшому відповідно до збільшення прожиткового мінімуму для відповідної
категорії громадян - відмовити.

Постанова
набуває чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом місяця безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
з дня виготовлення повного тексту постанови.

Колегія суддів: