Справа № 2-а-1969/2008
Суддя: Верба І.О.
Дата ухвалення: 2008-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія статобліку-21
справа № 2-а-1969/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2008 року 08-30 м.
Дніпропетровськ

Суддя
Дніпропетровського окружного адміністративного суду Верба І.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську

при секретарі
Ромасько Є.В,

за
участю:

позивача - не з'явився, подав заяву про розгляд без його
участі;

представника
відповідача - Пустовіт Е.А., довіреність від 13.03.08 р. № 1707/08-14

адміністративну справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1м. Дніпропетровськ

до управління Пенсійного фонду України у Кіровському районі
м. Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ

про визнання незаконною бездіяльності, -

в с т а н о в и в:

20
березня 2008 року ОСОБА_1звернувся із адміністративним позовом до управління
Пенсійного фонду України у Кіровському районі м. Дніпропетровська із позовними
вимогами про:

- визнання незаконною бездіяльності управління
Пенсійного фонду України у Кіровському районі м. Дніпропетровська щодо відмови
в перерахунку та виплаті позивачу щомісячного довічного грошового утримання,
передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»;

-
зобов'язання управління Пенсійного фонду України у Кіровському районі м.
Дніпропетровська перерахувати та виплатити позивачу щомісячне довічне грошове
утримання, передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни», а саме за липень, серпень, вересень, по 121,80 грн., а за жовтень,
листопад, грудень по 123,02 грн, всього 734, 46 грн.

В
обґрунтування позову позивач зазначає, що він, як особа що має статус «дитина
війни» звернувся до відповідача з метою отримання доплати к пенсії з
урахуванням рішення Конституційного суду України від 9 липня 2007 року N
6-рп/2007, але у виплаті такої
доплати їй було відмолено. Із
посиланням на ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст.
1, 3, 6, 8, 19, 21, 22, 23, 46, 48, 92, 95 Конституції України, рішення
Конституційного суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 просить позов
задовольнити. У судовому засіданні позивач позов підтримав.

Представник
відповідача проти позову заперечив, в обґрунтування заперечень посилався на те,
що позивач отримує пенсію та має право на відповідне підвищення згідно ст.6
Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Також зазначив, що позивачу
з 01.01.08 р. автоматично нараховується та виплачується відповідне підвищення
до пенсії у розмірі 47 грн. Представник відповідача пояснив, що перерахунку та
виплати відповідного підвищення у період з 09.07.08 р. до 01.01.08 р. не
здійснювалось, у зв'язку із тим, що розмір мінімальної пенсії за віком не було
встановлено для визначення підвищення відповідно до ст. 6 вказаного
Закону. Представник відповідача просив у
позові відмовити, оскільки відповідачу невідомий механізм нарахування таких
підвищень.

Проаналізувавши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до
висновку що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів
справи виходить та підтверджується представником позивача у судовому засіданні,
що ОСОБА_1, 1941 року народження, відноситься до категорії осіб із статусом
«дитина війни» - осіб, які є громадянами
України та яким на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни
було менше 18 років, що підтверджується відбитком штампу у пенсійному
посвідченні.

ОСОБА_1 27.09.07
р. звернувся до управління Пенсійного фонду України у Кіровському районі м.
Дніпропетровська із заявою відповідно до якої він як особа що відноситься до
категорії «дитина війни» має право на одержання доплати в сумі згідно
законодавству 123,02 грн., зазначивши що Законом України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» дію відповідної норми законодавства було зупинено, що
позбавило її можливості реалізувати законне право на державну підтримку. У
зв'язку із прийняттям Конституційним судом України рішення від 9 липня 2007
року N 6-рп/2007 про визнання неконституційними окремих положень Закону України
"Про Державний бюджет України на 2007 рік", вимагав перерахувати
починаючи з 09 липня цього року та виплатити належну доплату 123 грн. 02 коп.

11.10.07
р. на вищевказану заяву управління Пенсійного фонду України у Кіровському
районі м. Дніпропетровська надало відповідь листом №Т-651/01-21, у якому
зазначено, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком. Визначення мінімального розмірі пенсії надано лише
в ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", та таке визначення застосовується виключно для визначення
розміру пенсії згідно вказаного закону. Враховуючи викладене, нарахування
підвищеної пенсії дітям війни буде проведено після визначення на законодавчому
рівні розміру мінімальної пенсії для обчислення цього підвищення.

Відповідно до
ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за
віком.

Дію статті 6
вказаного Закону було зупинено на 2007 рік пунктом 12) статті 71 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 р. N
489-V, з урахуванням статті 111.
Зазначеною статтею 111 було встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії
або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги,
яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є
інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків
від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням
Конституційного суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 у справі за
конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності
Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої
статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9,
12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103,
111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа
про соціальні гарантії громадян) справа № 1-29/2007, визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 12 статті 71 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік
дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з
урахуванням статті 111 цього Закону.

Відповідно до
ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з
09.07.07 р. - дати ухвалення рішення Конституційним судом України N
6-рп/2007, вищевказані норми Закону
України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" втратили чинність,
а, отже, з цього часу відновлено дію
ст.6 Закону в повному обсязі.

Відповідно до
пункту 5 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного суду, воно має
преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку
з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів,
що визнані неконституційними.

Судом
встановлено, що всупереч рішенню Конституційного Суду України Управлінням
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Дніпропетровська
вказане підвищення позивачеві за період з 09.07.07 р. по 01.01.08 р. не
перераховано (не розраховано) і не
виплачувалось, його заява з цього питання залишена без задоволення.

Суд приходить до
висновку, що відповідь у листі управління Пенсійного фонду України у
Кіровському районі м. Дніпропетровська від 11.10.07 р. №Т-651/01-21, фактично
підтверджує бездіяльність суб'єкта владних повноважень, який на підставі закону
мав самостійно вчинити певні дії на виконання вимог розглянутих законодавчих
актів.

В
позовній заяві викладені вимоги щодо визнання бездіяльності щодо
неперерахування та невиплати щомісячного довічного грошового утримання. Однак,
таке утримання, виплачується замість пенсії. З матеріалів справи, пояснень представника
відповідача виходить, що позивач просив
здійснити перерахунок та виплати підвищення саме до пенсії.

Обов'язок
по здійсненню перерахунку належних до виплати грошових сум законом покладено на
управління Пенсійного фонду України у Кіровському районі м. Дніпропетровська, у
зв'язку із чим суд не може виконувати обов'язку суб'єктів владних повноважень,
покладених на них законом. З цих підстав суд не може здійснювати перерахунок
належного підвищення та відмовляє у задоволенні позову про зобов'язання відповідача
виплатити щомісячне довічне грошове утримання у
певній сумі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.11 КАС України суд виходить за межі позовних
вимог, оскільки вважає що це необхідно для повного захисту прав, свобод та
інтересів позивача, на захист яких наданий позов.

Суд
вважає протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у
Кіровському районі м. Дніпропетровська щодо нездійснення перерахунку та виплати
позивачу підвищення до пенсії в розмірі, встановленому ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

п о с т
а н о в и в:

Позов ОСОБА_1-
задовольнити частково.

Визнати
незаконною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Кіровському
районі м. Дніпропетровська щодо нездійснення перерахунку та виплати
ОСОБА_1пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України
у Кіровському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1з
09 липня 2007 року згідно із ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни».

В решті позовних
вимог - відмовити.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження
відповідно ст.254 КАС України та може бути оскаржена шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення та подальшої
подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя І.О.
Верба

постанова складена

у повному обсязі 14.04.08 р.

З оригіналом згідно

суддя І.О. Верба