Справа № 22а-4809/2008
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2008-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий в 1-й інстанції Курилець
Справа № 22а-4809/08
Галицький районний суд м. Львова
№2а-564/2007
Ряд. стат.звіту №47
Доповідач: В.З. Улицький
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 березня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого:
Улицького В.З.

суддів:
Багрія В.М., Обрізко І.М.

секретаря:
Неміш О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу головного управління Міністерства внутрішніх справ
України у Львівській області на постанову Галицького районного суду м. Львова
від 26.11.2007 року, колегія суддів -

встановила:

У жовтні 2007 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до Львівського міського управління УМВС України у Львівській області
про визнання нечинним наказу Управління
внутрішніх справ м. Львова №8 о/с від 26.01.1996 року в частині підстав
звільнення та зобов'язання внести зміни у зазначений наказ.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивував
тим, що з 30.01.1992 року він працював інспектором дорожньо-патрульної служби
ДАІ УВС м. Львова. В листопаді 1995 року позивач вирішив звільнитися і написав
рапорт на звільнення за власним бажанням. У керівництва УВС України були всі
підстави звільнити його за власним бажанням згідно частини «ж» п. 63 Положення про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР затверджених
постановою КМ УРСР від 29.07.1991 року №114. Після неодноразових звільнень
позивачу лише 30.01.1996 року віддали трудову книжку. З наказом про звільнення
не ознайомили, в трудовій книжці підстав звільнення не зазначено. Позивач тільки в 2007 році
дізнався що був звільнений за порушення дисципліни. Вважав своє звільнення
незаконним.

Постановою Галицького районного суду м.
Львова від 26.11.2007 року позов задоволено. Визнано неправомірним наказ УВС м.
Львова №8 о/с від 26.01.1996 року в
частині підстав звільнення з 30.01.1996 року старшого сержанта міліції ОСОБА_1
Зобов'язано Львівське міське управління Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у львівській області внести зміни до наказу УВС м.
Львова №8 о/с від 26.01.1996 року, а саме замість слів «за п. 63 «є» за порушення
дисципліни» вказати «за частиною «ж» пункту 63 за власним бажанням».
Зобов'язано архівне відділення Управління інформаційних технологій головного
Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області надати
ОСОБА_1 відповідну довідку про зміни до наказу.

Постанову суду оскаржило ГУМСВ України у
Львівській області. Вважає, що постанову
суду прийнята в результаті неповного з'ясування судом обставин справи, з
порушенням норм матеріального права і підлягає скасуванню з підстав викладених
в апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ГУМВС України у
Львівській області не підлягає задоволенню з наступних підстав :

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся з позовом до Львівського міського
управління УМВС України у Львівській області в якому просить визнати нечинним
наказ УВС м. Львова №8 о/с від 26.01.1996 року в частині підстав звільнення та
зобов'язання внести зміни у зазначений наказ.

Судом
першої інстанції встановлено, що позивач в листопаді 1995 року написав рапорт
на звільнення за власним бажанням у зв'язку із сімейними обставинами, оскільки
вважав, що вищезазначені обставини перешкоджають виконанню службових
обов'язків.

З трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що
останній прийнятий на роботу в ОВС УМВС у Львівській області з 30.01.1992 року
Наказом УВС у м. Львові №9о/с від 01.02.1992 року і звільнений 30.01.1996 року
Наказом ЛМУ УМВС у Львівській області №8 о/с від 26.01.1996 року.

Дане звільнення відповідач мотивує
атестацією проведеною 05.12.1995 року, за якою позивач не відповідає займаній
посаді.

Проте суд не приймає до уваги даний факт,
оскільки атестація проходила 05.12.1995 року, а позивач подав заяву на
звільнення значно раніше і підстав у відповідача для відмови у підписанні і
затягуванні звільнення не було.

Відповідно до п. 27 Указу Президії
Верховної Ради Української РСР від 29.07.1991 року «Про дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ Української РСР», що був чинний на той час, звільнення
осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ є крайнім
заходом дисциплінарного стягнення і може провадитись лише за систематичне
порушення дисципліни або вчинення проступку, несумісного з перебуванням на
службі в органах внутрішніх справ.

Постанова Галицького районного суду м.Львова
від 26.11.2007 року є законною,т.я. у керівництва УМВ м.Львова були всі
підстави звільнити позивача за власним бажанням згідно ч.»ж» пункту 63
Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів
внутрішніх справ Української РСР, затверджених Постановою Кабінету Міністрів
Української РСР від 29.07.1991 року

Згідно ст.71 КАС України відповідач не довів
правомірність прийнятого рішення

Суд першої інстанції підставно визнав
пропущений строк на звернення до суду з
поважних причин, т.я. про підстави звільнення позивач лише дізнався в 2007
році.

За таких підстав рішення суду відповідає
зібраним доказам, вимогам Положення про
проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ
УРСР, доводи скарги висновків суду не спростовують.

Колегія суддів не вбачає підстав для
скасування рішення суду.

Керуючись, ст. ст. 160,, 195, 196, 198, 200,
205, 206, КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу головного
управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області - залишити
без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 26.11.2007
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення.

На ухвалу протягом одного місяця
може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
І. Обрізко

В. Багрій