Справа № 22а-1420/2008
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції суддя
Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківсьткої області, справа № 2-а-180/2007р.
у 2-й інстанції суддя Яворський І.О.
рядок статзвіту № 49
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2008 року
Справа № 22а-1420/08(4599/07) м. Львів

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді-доповідача Яворського І.О.

суддів: Любашевського В.П.

Довгополов О.М.

при секретарі:
Поврознику Д.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду
України в місті Коломия на постанову Коломийського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 11 вересня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного Фонду України в місті Коломия про стягнення
недорахованої пенсії та зобов'язання Пенсійного Фонду України в місті Коломия
виплачувати державну та додаткові пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 06 червня 2007 року
звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду в
місті Коломия і просить суд першої інстанції зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду в місті Коломия встановити йому пенсію з першого квітня 2007 року в
розмірі 3755,50 грн. та дорахувати позивачу недоплачену пенсію в 2007 році,
також зобов'язати Управління Пенсійного Фонду в місті Коломия при збільшенні
розміру мінімальної пенсії за віком проводити перерахунок пенсії згідно ч.4
ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ, ст.71 Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 5 жовтня 2006 року.
Позивач мотивував свої вимоги тим, що являється учасником ліквідації наслідків
на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, а з 2001 року - інвалідом 2-ї групи,
пов'язано з ліквідацією наслідків на Чорнобильській АЕС перебуває на обліку у відповідача, який
протягом останніх трьох років не доплачував йому щомісячно державну та додаткову
пенсії, тому звернувся до Управління Пенсійного Фонду в місті Коломия із
заявами про проведення відповідних перерахунків згідно до Законів України: «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення», «Про
внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але йому відмовили
посилаючись на Постанову Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року.
ОСОБА_1 вважає, що відмова Управління
Пенсійного Фонду в місті Коломия є незаконною.

Постановою Коломийського
міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.

Судом першої інстанції
вказано на те, що згідно пенсійних посвідчень ОСОБА_1 йому була призначена
пенсія як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї
категорії, а з 2001 року - інваліду 2-ї групи. Відповідно до ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам, які віднесені до 1-ї категорії,
призначається щомісячна додаткова пенсія для інвалідів 2-ї групи у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком,
а відповідно до ст. 54 цього Закону пенсія особам, що постраждали і стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, не повинна бити нижчою, ніж 8
мінімальних пенсій за віком. Крім цього, мінімальний розмір пенсії за віком
передбачено п.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення» і встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Прожитковий
мінімум для осіб, які втратили працездатність, щорічно визначається бюджетним
законодавством.

Таким чином, сумарний розмір
пенсії ОСОБА_1 повинен становити: в 2004 році: з 01 червня по грудень - 2491
грн. 03 коп.; в 2005 році: з січня по березень - 2292 грн. 50 коп., з 01 квітня
- 2537 грн. 50 коп., з 01 липня - 2712 грн. 50 коп., з 01 вересня - 2905 грн.;
в 2006 році: з 01 січня - 3062 грн. 50 коп., з 01 квітня - 3141 грн. 25 коп., з
01 жовтня - 3202 грн. 50 коп.; в 2007 році: з 01 січня - 3325 грн., з 01 квітня
- 3552 грн. 50 коп. А фактично з червня 2004 року по травень 2007 року ОСОБА_1
одержав пенсію в сумі 19310 грн. 61 коп., а повинен був отримати 103694 грн. 71
коп. З урахуванням одержаних ним пенсійних коштів на його користь підлягає до
стягнення різниця в сумі 84384 грн. 10 коп.

Згадана постанова оскаржена
в апеляційному порядку Управлінням Пенсійного Фонду в місті Коломия, яке
просить апеляційний суд скасувати
рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів Львівського апеляційного суду, перевіривши у відкритому
судовому засіданні повноту встановлення обставин справи та правильність їх
юридичної оцінки в судовому рішенні, дійшла висновку про незаконність рішення
суду першої інстанції та підставність апеляційної скарги.

При цьому колегія суддів
враховує наступне:

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин
справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, втому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок
судового провадження.

Згідно ст.69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень
сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і
речових доказів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд
не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є учасником
ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, а з 2001 року -
інвалідом 2-ї групи, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії особам, віднесеним до першої категорії, встановлюються у
вигляді державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права на державну пенсію. Розміри пенсії
зазначеним особам визначенні ст.ст. 50, 54 вище вказаного Закону. Згідно ч. 5
ст. 54 цього ж Закону порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала в
наслідок каліцтва чи захворювання, визначається Кабінетом Міністрів України.

Ст. 62 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає, що
роз'яснення порядку застосування цього Закону проводиться у порядку визначеному
Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання.

Суд першої інстанції не врахував, що положення ст. 28
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо
мінімального розміру пенсії за віком не застосовується при призначенні пенсії
за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Законом України «Про підвищення мінімального розміру
пенсії» за №979 від 15.07.1999 року, було встановлено мінімальний розмір пенсії
за віком 24,9 грн. Відповідно до вказаного Закону мінімальний розмір пенсії за
віком поширюється тільки на трудові пенсії, що призначається відповідно до
Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Порядок перерахунку пенсій встановлено постановою
Кабінету Міністрів України від 19.08.1999 року за №1528 «Про порядок
призначення та перерахунку пенсій» відповідно до Закону України від 15.07.1999
року «Про підвищення мінімального розміру пенсії». Відповідно до чого, із
розрахункового мінімального розміру пенсії за віком станом на 01.08.1996 року -
16,62 грн. провадиться розрахунок додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50, 51
та державна пенсія особам віднесеним до 1-ї категорії відповідно до ст. 54
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Підвищення додаткових пенсій відповідно до Закону
№796-ХІІ, а також підвищень, передбачених Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту», які встановлені до пенсій, призначених
в розмірі фактичного відшкодування збитків, відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 1999 року не проводилося, розрахунок їх проводився з розміру
16,62 грн.

Відповідно до п. 17 Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 67 даного Закону, позивачу з
01.01.2007 року було проведено перерахунок пенсії і розмір його пенсії
збільшився і становить 3552, 50 грн.

Доводи скарги стосовно звуження Кабінету Міністрів
України існуючих конституційних прав та свобод позивача не відповідають
дійсності, оскільки Конституцією України розмір пенсії ОСОБА_1 не визначається,
а забезпечення проведення політики у сфері соціального захисту покладено на
Кабінет Міністрів (п. 3 ст. 116 Конституції України).

З врахуванням викладеного вище, постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню через порушення норм матеріального та
процесуального права з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч.2, 207 КАС України,
колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Коломия
задовольнити.

Постанову Коломийського
міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2007 року
скасувати і прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог
повністю.

Постанова апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом
одного місяця з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя - доповідач: І.О.
Яворський

Суддя:
В.П. Любашевський

Суддя:
О.М. Довгополов