Справа № 22-а-1072/2008
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-1072/08
Головуючий 1 інстанції -
Суддя доповідач
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2008 року колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного
суду у складі: головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів: Подобайло
З.Г., Григорова А.М.

при секретареві - Касян В.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2007 року
по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в
Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України Харківській
області про визнання порушеного права та припинення дій, що порушують його
право, встановлено законодавством України, -

В с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_1
звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним
позовом до Головного управління МВС
України в Харківській області, яким просив (уточнена позовна заява від
16.07.2007 року) зобов'язати відповідача надати йому довідку на право знижки по
сплаті комунальних послуг встановлених згідно ст. 22 Закону України «Про
міліцію»; перерахувати призначений розмір пенсійного забезпечення згідно Закону
України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб рядового і
начальницького складу органів внутрішніх справ» щодо збільшення розміру пенсії
в 2005 році на 50%, з 01.01.2006 року - на 100% та виплатити всі не нараховані
пенсійні виплати за останні три роки; стягнути 2.000 грн. у відшкодування
моральної шкоди.

В обґрунтування
позовних вимог ОСОБА_1 зазначав що, він 25.04.1983 року звільнений в
запас по службовій невідповідності в атестаційному порядку.

Він неодноразово звертався до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в
Харківській області з проханням змінити формулювання причин його звільнення,
оскільки в січні 1991 року він досяг права виходу на пенсію не тільки за
вислугою років, але й по досягненню віку, встановленого п. «а» ст. 62 Положення
про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ
України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 114 від
29.07.1991 року.

Відповідач відмовляв в задоволенні його прохання, що в
свою чергу позбавляє його можливості скористатися пільгами, передбаченими
Законом України «Про міліцію».

Ухвалою суду від 22.08.2007 року до участі у справі у
якості співвідповідач залучено головне управління Пенсійного фонду України в
Харківській області, оскільки з 01.01.2007 року функції щодо нарахування та
виплати пенсій даній категорії громадян покладені на органи Пенсійного фонду
України.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 11.10.2007 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду від 11.10.2007 року в
апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись
на порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи,
просить скасувати оскаржувану постанову суду, та задовольнити його позовні
вимоги в повному обсязі.

В засіданні колегії суддів позивач підтримав вимоги та
обґрунтування апеляційної скарги.

В засіданні колегії суддів представник відповідача
головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вважає
апеляційну скаргу не обґрунтованою та просить в її задоволені відмовити.

В засіданні колегії суддів представник відповідача головного управління МВС України в
Харківській області не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши надані письмові
докази в їх сукупності, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1
задоволенню не підлягає, а постанову Харківського окружного адміністративного
суду від 11.10.2007 року слід відповідно правил ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України - залишити без змін, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив службу в
органах внутрішніх справ з 1965 року по квітень 1983 року.

Наказом заступника начальника управління внутрішніх справ
Харківської обласної Ради народних депутатів № 95 л/с від 28.04.1983 року
позивач ОСОБА_1 звільнений зі служби в запас Збройних сил СРСР за ст. 67 п. «д»
(службова невідповідність в атестаційному порядку) Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ СРСР.

На час розгляду справи в судах даний наказ не скасовано
та не змінено.

Положення про соціальний захист працівників міліції
регламентовані ст. 22 Закону України «Про міліцію».

Відповідно до ч. 6
ст. 22 Закону України «Про міліцію» , - за працівниками міліції, звільненими зі
служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за
цим Законом.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області надати довідку про
те, що на нього розповсюджуються пільги, встановлені Законом України «Про
міліцію», оскільки звільнення позивача відбулось не з підстав, визначених ч. 6 ст. 22 Закону
України «Про міліцію».

01.01.1991 року позивачу ОСОБА_1 призначена пенсія за
вислугу років.

З 01.01.2005 року на виконання вимог Закону України «Про
внесення змін до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб» від 15.06.2004 року відповідачем головним
управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області
проведено перерахунок пенсії позивача.

До розміру грошового забезпечення, з якого обчислена сума
пенсії позивача з 01.01.2005 року, включені: посадовий оклад, оклад за звання,
надбавка за вислугу років (35%), 100% надбавка,
надбавки за особливі умови служби (50%).

Колегія
суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відсутності
підстав для включення позивачу ОСОБА_1 в грошове забезпечення надбавки за
безперервну службу та премії, оскільки дані надбавки є видами грошового
забезпечення стимулюючого характеру та встановлюються за рішенням керівництва
працівникам органів внутрішніх справ, які мають високі результати у службовій
діяльності, яких не мав позивач під час
проходження служби у органах внутрішніх справ.

Відповідно до п. 2 розділу П
«Прикінцеві положення» вимог Закону України «Про внесення змін до ст. 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 15.06.2004
року, - особи, яким раніше було призначено пенсії згідно з Законом України «Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №
2262-ХП, з 01.01.2005 року мають право на перерахунок цих пенсій та виплату їм
50% від суми перерахованої пенсії, а з 01.01.2006 року - 100% цієї суми.

Якщо у наслідок перерахунку за нормами Закону України
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб» від 15.06.2004 року розмір пенсії або виплачуваної
в період з 01.01.2005 року по 01.01.2006 року її частини зменшується, пенсія
виплачується в раніше встановленому розмірі.

Дана вимога Закону відповідачем
головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Харківській
області виконана.

Позовні вимоги позивача ОСОБА_1 щодо
збільшення розміру його пенсії з 01.01.2005 року на 50% від суми пенсії, яка
призначена та виплачувалася до 01.01.2005 року, та щодо збільшення розміру його
пенсії з 01.01.2006 року - на 100% від
раніше отримуваної, не засновані на вимогах закону й підстав для їх задоволення
не вбачається.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 в частині відшкодування за завдану моральну шкоду 2.000
грн., оскільки порушень з боку відповідачів прав та охоронюваних законом
інтересів позивача не відбулось.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
залишення оскаржуваного судового рішення без змін та відмови в
задоволені вимог апеляційної скарги ОСОБА_1

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 185, 195, 196,
198 ч. 1, п. 1, ст. 200, 204, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а
постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2007 року
- без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає
законної чинності з моменту її проголошення та
може бути оскаржена до Вищого Адміністративного Суду України протягом
одного місця.

Головуючий
суддя: (підпис) Мельнікова Л.В.

Судді (підпис) Подобайло З.Г.

(підпис)
Григоров А.М.

Повний текст ухвали виготовлений 07 квітня 2008 року.

Згідно з оригіналом

Суддя
Мельнікова Л.В.