Справа № 22-а-1365/2008
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-1365/08
Головуючий 1 інстанції - Гура
Суддя доповідач
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2008
року колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Мельнікової
Л.В.

суддів: Подобайло З.Г., Григорова А.М.

при секретареві
- Касян В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного
фонду України в Сумській області на постанову Лебединського районного суду
Сумської області від 09 листопада 2007 року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1до Сумського обласного військового комісаріату, Головного
управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання
неправомірними дій Сумського обласного військового комісаріату та перерахунок
пенсії, -

В с т а н о в и л а:

В жовтні 2006 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Лебединського районного суду Сумської області з адміністративним
позовом до Сумського обласного
військового комісаріату, яким просить визнати дії Сумського обласного військового
комісаріату непомірними, здійснити перерахунок пенсії з урахуванням 5% за
класність з 01 липня 2000 року по 01 жовтня 2003 року, а також перерахувати і
виплатити йому не донараховану пенсію з 01 липня 2000 року по 01 жовтня 2003
року і по сьогоднішній день з урахуванням індексів інфляції.

В обґрунтування позовних вимог
позивач ОСОБА_1 зазначив про те, що у супереч вимогам ч.2 ст. 51, ст. 55 та ч.3
ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу» та ч. 3 ст. 22 Конституції України, з
підвищенням посадового окладу відповідач Сумський обласний військовий
комісаріат перерахував йому надбавку до пенсії за класність - 5% від старого
(не підвищеного) посадового окладу з 01 липня 2000 року по 01 жовтня 2003 року,
тобто за 39 місяців, чим заподіяв мені матеріальну шкоду. У супереч Постанови
Кабінету Міністрів України від 25 жовтня 2002 року № 1576 «Про заходи щодо
підвищення рівня пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» з 01 січня 2003 року
по 01 жовтня 2003 року Сумський обласний військовий комісаріат урахував
величину класність - 5% (практично скасував її) у величину 10% грошового
забезпечення.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2007 року до участі у справі у якості другого
відповідача залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській
області.

Постановою Лебединського районного суду Сумської області від 09 листопада
2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені фактично частково.

Визнані неправомірними дії Сумського обласного військкомату в частині
проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2000 року по 01.10.2003 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Сумській області
перерахувати і виплатити недораховану пенсію за цей період в розмірі 199,85
грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду від 09 листопада 2007 року в апеляційній
скарзі Головне управління Пенсійного
фонду України в Сумській області, посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову суду та
прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В засіданні колегії суддів представник відповідача Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській області підтримав вимоги та обґрунтування
апеляційної скарги.

В засідання колегії суддів позивач не з'явився, своєю заявою просив
розглядати справу за його відсутності. В своїх запереченнях просив постанову
Лебединського районного суду Сумської області від 09 листопада 2007 року
залишити без змін.

В засідання колегії суддів
представник відповідача Сумського
обласного військового комісаріату не прибув, хоча про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши надані письмові докази в їх
сукупності, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного
фонду України в Сумській області задоволенню не підлягає, а постанову
Лебединського районного суду Сумської області від 09 листопада 2007 року слід
відповідно правил ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України -
залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10 листопада 1992 року позивач був звільнений з
військової служби ОСОБА_1 був звільнений з військової служби на пенсію наказом
Головнокомандуючого ракетними військами № 0257 та виключений зі списків
особового складу наказом Командира військової частини 44073 за № 260 та з 11
січня 1993 року йому була призначена пенсія військовослужбовця, враховуючи
вислугу 26 років, яка складалась з посадового окладу, окладу за військовим
званням, надбавки за вислугу років в розмірі 40% та 5% надбавки за класність.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на підставі Постанови Кабінету
Міністрів України від 22 травня 2000 року № 829 «Про грошове забезпечення
військовослужбовців» відповідачем Сумським обласним військовим комісаріатом
була перерахована пенсія, внаслідок якої збільшений посадовий оклад зі 105 грн. до 170 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в
зв'язку з тим, що посадовий оклад був збільшений позивачу, відповідно повинні
бути перераховані надбавки за класність від нового посадового окладу, але
фактично надбавка за класність не перерахована, тому за період 01 липня 2000
року по 01 жовтня 2003 року позивачеві не доплачено кошти в розмірі 133, 95
грн.

Відповідно до Закону України «Про індексацію грошових вкладів населення» та
Постанови Кабінету Міністрів України № 1078 «про затвердження порядку
проведення грошових доходів населення» з урахуванням індексів інфляції
внаслідок несвоєчасного перерахунку Сумським обласним військовим комісаріатом
пенсії позивач ОСОБА_1 не отримав коштів в розмірі 199, 85 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що
позовні вимоги про перерахунок пенсії з урахуванням індексів інфляції є
обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1522 від 02 листопада 2006 року
«Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати
пенсій деяким категоріям громадян» затверджений порядок передачі органам
Пенсійного фонду України функцій
з призначення і виплати пенсій
деяким категоріям громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсійна справа ОСОБА_1 передана до
Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що не донараховані кошти позивачеві підлягають стягненню з
другого відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській
області.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства
України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому
наполягає одна зі сторін.

Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною,
адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про поважність
причину пропуску звернення до суду позивачем є вірним, оскільки, як було
встановлено в суді першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної
інстанції, позивач ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав в серпні 2006
року, а до цього часу не мав можливості зробити висновок щодо даної
справи.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198 ч. 1, п. 1,
ст. 200, 204, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській
області - залишити без задоволення, а постанову Лебединського районного суду
Сумської області від 09 листопада 2007 року - без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної чинності з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місця.

Головуючий суддя - (підпис) Л.В.
Мельнікова

Судді
(підпис) З.Г. Подобайло

(підпис) А.М. Григоров

Повний текст ухвали виготовлений 22 квітня
2008 року.

Згідно з оригіналом

Суддя
Л.В.
Мельнікова