Справа № 22а-256/2008
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2008-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-256/08
Головуючий у І інстанції - Пшонка
Суддя-доповідач Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11
березня 2008 року Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Бараненка І.І., Маслія
В.В.,

при
секретарі Маркевичі Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на постанову Оболонського
районного суду м. Києва від 18 квітня
2007 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1до Військової частини
А-1552 про визнання права на виплату несплаченої частини грошового
забезпечення, -

В С Т А Н О В И
В :

У лютому 2007
року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати
відповідача здійснити відповідні нарахування сум несплаченої надбавки за
безперервну службу.

Постановою Оболонського районного суду м.
Києва від 18 квітня 2007 року
заявлений позов залишений без задоволення.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1.
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням
норм матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення справи, та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198
ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно
розглянув справу, правильно встановив обставини, яким та наданим доказам дав
правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову
в задоволенні адміністративного позову.

Судом першої інстанції встановлено, що в Указі
Президента України передбачена лише вища межа розміру надбавок, а нижча межа не
встановлена, що дозволяло Міністру
оборони в межах своїх повноважень визначити виплату надбавок в рамках фонду
грошового забезпечення.

Такий
висновок суду ґрунтується на Законі та наданих судові доказах.

Судовою колегією
встановлено, що позивач звільнений
у відставку з військової служби з 25.09.2004 року і строк його безперервної
служби складає 32 роки.

Відповідно до довідки № 122 від 09.11.2004 року за період
з травня 2004 року по серпень 2004 року надбавка за безперервну службу
виплачувалась позивачу в розмірі 20%. При звільненні у вересні 2004 року
надбавка була виплачена у розмірі 90%.

Пунктом
1 Указу Президента України від 05.05.2003 року № 389/2003 «Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ
України, Державного комітету у справах охорони кордону України та Управління державної охорони України за
безперервну службу» було надано право Міністрові оборони України,
Міністрові внутрішніх справ України, Голові Державної прикордонної служби
України та Начальнику Управління державної охорони України встановлювати військовослужбовцям відповідно
Збройних Сил України, внутрішніх справ України,
Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління Державної охорони України, які мають високі
результати у службовій діяльності, щомісячні
надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України, внутрішніх військах, у Державній прикордонній
службі та Управління Державної охорони України
у відсотках до грошового забезпечення, залежно від стажу служби в таких розмірах:
понад 5 років - до 10 %, понад 10 років - до 30 %, понад 15 років - до 50 %,
понад 20 років - до 70 %, понад 25 років - до 90 %.

Порядок
і умови виплати зазначених добавок визначається Міністром оборони України,
Міністром внутрішніх справ України, Головою Державної прикордонної служби
України та Начальником Управління державної охорони України.

Наказом
Міністра оборони України № 149 від 26 травня 2003 року затверджено Інструкцію
про порядок і умови виплати щомісячної
надбавки за безперервну службу в ЗС України та визначено, що розмір цієї
надбавки встановлюється щорічно, виходячи з наявного фонду грошового
забезпечення, за рішенням Міністра оборони України.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні
обставини справи, відповідно до яких згідно
телеграм Міністра оборони України розмір виплати надбавок встановлювався
Міністром оборони України в межах його повноважень та фонду грошового забезпечення, затвердженого у кошторисах військових частин.

Тобто
законодавством визначено лише граничні розміри надбавок без обумовлення
мінімальної межі здійснення таких виплат та надано право визначати їх розмір
Міністрові оборони з врахуванням стажу роботи військовослужбовців та наявного
фонду забезпечення.

Зазначене
свідчить про відсутність порушень з боку відповідача ст.ст. 22, 24 Конституції України.

Таким чином, суд
першої інстанції обґрунтовано визначився з висновком про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Доводи апелянта спростовуються вищевикладеним,
матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Керуючись ст.ст.
160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1залишити
без задоволення.

Постанову
Оболонського районного
суду м. Києва від 18 квітня 2007 року
залишити без змін.

Повний текст
ухвали виготовлений 12 березня 2008 року.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця з дня складання в повному обсязі, тобто з 13 березня 2008 року,
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий
суддя

Судді: