Справа № 2а-38/2007
Суддя: Яма Д.М.
Дата ухвалення: 2007-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-38/2007
ПОСТАНОВА

Ім'ям України

«25» квітня 2007 p. місто
Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого -
судді Ями Д.М.,

при секретарі Садуро І.Г.,

за участю позивачки ОСОБА_1.,

представника відповідача Коваля Й.Г.,

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1до Управління Міністерства внутрішніх справ
України в Запорізькій області, Запорізького міською управління УМВС України в
Запорізькій області про визнання дій незаконними та стягнення суми,

встановив:

06.02.2007 р. ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом до УМВС України в Запорізькій області про визнання
дій незаконними та стягнення суми. В позові зазначила, що з 25.12.1995 р. по 09.11.2006 р. проходила
службу в органах МВС. З 09.11.2006
р. звільнена за власним бажанням у відставку, але належні їй суми вихідної
допомоги, компенсації за невикористану відпустку, матеріальної допомоги на
оздоровлення та вартості невиданого речового майна своєчасно сплачені не були.
З урахуванням подальшого уточнення позовних вимог, посилаючись на норми ст. ст. 83, 116 КЗпП, ст. 24 Закону "Про
відпустки" та інші нормативні акти, просить визнати дії відповідача в
частині невиплати зазначених сум незаконними, стягнути 5 відповідача 5.380 грн. вихідної
допомоги, 1.040 грн.
компенсації за невикористану відпустку. 3.842
грн. матеріальної допомоги на оздоровлення за 2003-2006 pp., 2.500 грн. вартості
невиданого речового майна. 1.440
грн. зберженого окладу за спеціальним званням, всього 14.202 грн., а також
судові витрати.

Представник
відповідача - УМВС
України в Запорізькій області -
в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву з проханням слухати
справу за його відсутності.

Ухвалою суду від
20.03.2007 р. до
участі у справі в якості співвідповідача залучено ЗМУ УМВС України в
Запорізькій області.

Представник
відповідача - ЗМУ УМВС
України в Запорізькій області -
Коваль Й.Г. позов не визнав, суду пояснив, що позивачка не набула права на
пенсію за вислугу років, а тому вихідна допомога у розмірі 50 % грошового
забезпечення за кожний рік служби їй виплачуватися не повинна. Також пояснив,
що за нормами Положення про проходження служби в МВС компенсація за
невикористану відпустку не виплачується; матеріальна допомога на оздоровлення
надається індивідуально, і з відповідною заявою ОСОБА_1. не зверталася;
компенсація за речове майно не здійснюється у відповідності до наказів МВС;
оклад за спеціальне звання не повинен виплачуватися у відповідності до Закону
"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців". Окрім того,
просить застосувати до позовних вимог положення ст. 99 КАС про річний
строк позовної давності.

Суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних
підстав.

У відповідності
до п. а) ч. 1 ст. 12 Закону "Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" право на пенсію за
вислугу років за цим Законом мають особи які мають на день звільнення зі служби
вислугу 20 років і
більше. У відповідності до ч. 1
ст. 9 цього ж
Закону особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні із
служби за вислугою сі року служби, віком, станом здоров'я, у зв'язку із
скороченням штатів або з організаційними заходами в разі неможливості
використання на службі виплачується грошова допомога у розмірі 50 % місячного
грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону "Про
відпустки" право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у
трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від
форм власності, виду діяльності та галузевої належності.

2

У відповідності
до ч. 1 ст. 35 Закону
"Про державну службу"
державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю ЗО календарних
днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою
допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно з ч. 2 ст. 9 цього Закону
правове становище державних службовців, що працюють в апараті органів
внутрішніх справ здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не
передбачено законами України.

У відповідності
до п. 2 Указу
Президента України від 04.10.1996
р № 926/96 "Про
умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницькою складу та оплати
праці працівників органів внутрішніх справ" особам рядового і
начальницького складу органів внутрішніх справ щорічно виплачується матеріальна
допомога в розмірі місячного грошового забезпечення.

Статтею 75 Закону "Про
Державний бюджет України на 2006
рік" встановлено, що керівники бюджетних установ здійснюють фактичні
видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії
та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду
заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ
у кошторисах або планах використання бюджетних коштів.

При цьому
витрати на безоплатне або пільгове матеріальне і побутове забезпечення, на яке
згідно із законодавством України мають право окремі категорії працівників, а
також у частині медичної допомоги і санаторно-курортного лікування та
відпочинку для оздоровлення здійснюються за рахунок і в межах бюджетних
асигнувань на утримання цих бюджетних установ. До таких витрат належать зокрема
забезпечення форменим одягом, речовим майном, службовим обмундируванням,
забезпечення безоплатною медичною допомогою; надання санаторно-курортного
лікування та відпочинку для оздоровлення.

Згідно п. 11 постанови
Кабінету Міністрів України №
393 від 17.07.1992 р
"Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам
їхніх сімей'1 за особами офіцерського складу і особами середнього, старшого і
вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільнені зі служби
за віком, хворобою, скороченням штату чи за обмеженим станом здоров'я без права
на пенсію, зберігається виплата окладу за військовим чи спеціальним званням
протягом 1 року з
дня звільнення.

Встановлено, що
ОСОБА_1. проходила службу в органах внутрішніх справ з 25.12.1995 р. по 09.1 1.2006 р.

Наказом № 482 від 09.11.2006 р. ОСОБА_1.
звільнена з органів внутрішніх справ за власним бажанням (п. а) ст. 65 Положення про
проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ)
(а.с. 3).

Вислуга ОСОБА_1.
на час звільнення складала 10
років 10 місяців 13 днів, а отже
позивачка не є особою, яка підпадає під дію ст. ст 9, 12 Закону "Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", і права на
отримання вихідної допомоги не набула.

Вирішуючи
позовні вимоги в частині стягнення компенсації за невикористану у 2006 р. відпустку,
суд приймає до уваги, що норми законодавчих актів, зокрема ст. 2 Закону "Про
відпустки", ст. ст. 9,
35 Закону "Про державну службу", мають приіоритет над нормами підзаконних
актів, у тому числі Положення про проходження служби рядовим та начальницьким
складом органів внутрішніх справ.

Визначаючи
розмір компенсації, суд виходить з того, що ОСОБА_1. за 2006 р. повинна була
бути надана відпустка тривалістю 35
діб (що не заперечує і представник відповідача), а тому цей розмір повинен
складати:

35,49 грн.
(середньоденний заробіток, а.с. 86)
х 35 діб = 1.242,15 грн.

Вирішуючи
позовні вимоги в частині стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення, суд
виходить з того, з наданих представником відповідача документів вбачається, що
іншим працівникам ЗМУ така допомога надавалася (а.с. 88-89). а тому доводи
відповідача про те, що можливість нарахування та виплати цих сум у 2006 р. була
поставлена в залежність від рівня бюджетного фінансування відповідних установ,
до уваги не приймає.

Разом з тим суд
застосовує до цих позовних вимої правила ст. 99 КАС про річний строк позовної давності.

Вирішуючи
позовні вимоги в частині стягнення компенсації за речове майно, суд виходить з
наступного. Як вбачається з наданих представником відповідача планів асигнувань
із загального фонду державного бюджету на 2003-2006
pp. (а.с. 51-55),
УМВС України в Запорізькій області

з

протягом зазначеного періоду не
отримувало коштів на фінансування таких видатків, як придбання обмундирування,
а тому виплата цих сум ані ОСОБА_1.. ані іншим співробітникам органів
внутрішніх справ не проводилася.

Позовні вимоги в
частині стягнення збереженого протягом 1
року з дня звільнення окладу за спеціальне звання підлягають задоволенню,
оскільки ця виплата прямо передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 р.

Оскільки
позивачкою ОСОБА_1. за позовними вимогами на загальну суму 14.202 грн. сплачено
судового збору на суму 153,50
грн. (а.с. 2, 28,
69), то надлишково сплачена сума (11,48
грн.) підлягає поверненню з бюджету. Інша частина судових витрат
компенсується за правилами ст. 94
КАС.

На підставі
вищенаведеного, керуючись ч. 1
ст. 9, п а) ч. 1 ст. 12 Закону "Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", ч. 1 ст. 2 Закону "Про
відпустки", ч. 2 ст. 9, ч. 1 ст. 35 Закону "Про
державну службу", п. 2
Указу Президента України від 04.10.1996
р. № 926/96 "Про
умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати
праці працівників органів внутрішніх справ", ст. 75 Закону "Про
Державний бюджет України на 2006
рік", п. 11 постанови
Кабінету Міністрів України №
393 від 17.07.1992 р.
"Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам
їхніх сімей'1, ст. ст. 11,
94, 99, 159, 161, 162, 163 КАС України, суд

постановив:

Позов ОСОБА_1до
Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області.
Запорізького міського управління УМВС України в Запорізькій області про визнання
дій незаконними та стягнення суми задовольнити частково.

Визнати
незаконними дії Запорізького міського управління Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Запорізькій області в частині несвоєчасної виплати
ОСОБА_1належних їй сум компенсації ?а невикористану відпустку, матеріальної
допомоги на оздоровлення та окладу за спеціальне звання протягом року з дати
звільнення.

Стягнути з
Запорізького міського управління Управління Міністерства внутрішніх справ
України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1:

1.242 грн. 15 коп. компенсації
за невикористану відпустку,

1.076 грн.
матеріальної допомоги на оздоровлення за 2006
рік,

1.440 грн.
окладу за спеціальне звання, нарахованого за 12 місяців з моменту звільнення,

37 грн. 58 коп. судового
збору,

всього стягнути 3.795
грн. 73 коп.

Повернути
ОСОБА_1надлишково сплачену суму судового збору в розмірі 11 грн. 48 коп. з місцевого
бюджету Хортицького району м. Запоріжжя (розрахунковий рахунок № 0008 в УДК в Запорізькій
області, МФО 813015).

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1- відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження може
бути подана протягом 10 днів з
дня проголошення постанови. Апеляційна скарга повинна бути подана протягом 20 днів з дня
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Д.М.ЯМА