Справа № К-20209/07
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2008-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є.
- головуючий,

Гуріна М.І.,

Мойсюка М.І.,

Федорова М.О.,

Юрченка В.В.,

при секретарі Замезі Ю.І.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою
Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області на
постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2006
року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ
України в Херсонській області про поновлення на службі,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним
адміністративним позовом.

Зазначав, що проходив службу на посаді дільничного
інспектора міліції відділення дільничних інспекторів міліції Генічеського
районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській
області, з якої наказом начальника Управління Міністерства внутрішніх справ
України в Херсонській області від 06 липня 2006 року №69 о/с звільнений за
пунктом «є» підпункту 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української
РСР.

Наказ виданий на підставі наказу начальника УМВС України
в Херсонській області від 05 липня 2006 року №362 про притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності.

Вважаючи звільнення незаконним ОСОБА_1 просив скасувати
накази, поновити на службі та на посаді й стягнути середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 06 липня 2006 року.

Постановою Генічеського районного суду Херсонської
області від 17 квітня 2007 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду
від 21 вересня 2006 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов
задоволено.

В касаційній скарзі посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права, відповідач просить скасувати судове
рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1
проходив службу на посаді дільничного інспектора міліції відділення дільничних
інспекторів міліції Генічеського районного відділу Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Херсонській області.

Наказом начальника УМВС України в Херсонській області від
05 липня 2006 року №362 його притягнуто до
дисципінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в органах внутрішніх
справ.

Наказом начальника УМВС України в Херсонській області від
06 липня 2006 року №69 о/с позивач звільнений за пунктом «є» підпункту 64 (за
порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким
складом органів внутрішніх справ Української РСР.

Підставою для притягнення до дисциплінарної
відповідальності стала бійка з участю позивача, яка сталася 08 червня 2006 року
близько 00 год. 30 хв. в кафе-барі «Акваторія» у місті Генічеську Херсонській
області, під час якої ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп'яніння, отримав
середньої тяжкості тілесні ушкодження. З'явившись в медичну установу за
допомогою назвався іншим прізвищем, уникав зустрічі з керівниками райвідділу.
Вдень 08 червня 2006 року на службу не прибув, про події, що сталися не
повідомив. Від дачі письмових пояснень відмовився.

З 06 липня 2006 року по 20 липня 2006 року ОСОБА_1 був
тимчасово непрацездатним.

07 липня 2006 року
його повідомлено про звільнення.

Апеляційним судом рішення мотивоване тим, що при звільненні
позивача порушені вимоги частини 3 статті 40 Кодексу законів про працю України,
згідно якої не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й
процесуального права колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Апеляційний суд помилково застосував норми Кодексу
законів про працю України, який не підлягає застосуванню до осіб, що проходять
службу в органах внутрішніх справ.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про
міліцію», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114, Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ України, що затверджений Законом України від 22 лютого
2006 року №3460-IV.

Відповідно до підпункту «є» пункту 64 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР
особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі
служби в органах внутрішніх справ в запас (з постановкою на військовий облік)
за порушення дисципліни.

Статтею 16
Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, яка регулює порядок
накладенням дисциплінарного стягнення, визначено, що перед накладенням
дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове
розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення.
Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню
дисциплінарного стягнення.

Від дачі письмових пояснень позивач відмовився.

Статтею 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ
України передбачено, що дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного
місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового
розслідування, провадження в кримінальній справі або справі про адміністративне
правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення
може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового
розслідування, провадження в кримінальній справі чи справі про адміністративне
правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або
перебування у відпустці.

Дисциплінарне стягнення у
вигляді звільнення зі служби в органах внутрішніх справ на позивача накладено
05 липня 2006 року, тобто до його хвороби, а 06 липня 2006 року його звільнено
з органів внутрішніх справ. Наявність підстав для застосування дисциплінарного
стягнення судами попередніх інстанцій встановлена.

Статтею 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх
справ України, яка регулює питання виконання та зняття дисциплінарних стягнень,
передбачено, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше
місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового
або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності.
Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та
звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і
начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці,
відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

07 липня 2006 року позивача повідомлено про звільнення, а
наказ виконано по виходу на роботу після тимчасової непрацездатності, що
відповідає вимогам вказаних нормативно-правових актів і не є підставою для
поновлення на службі.

Апеляційний суд невірно застосував норми матеріального
права, що призвело до помилкового скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного
судочинства України це є підставою для скасування судом касаційної інстанції
рішення апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ
України в Херсонській області задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2006 року скасувати та залишити в силі постанову
Генічеського районного суду Херсонської області від 17 квітня 2007 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня їх відкриття.

Судді:

С.Є. Амєлін М.І. Гурін М.І. Мойсюк М.О. Федоров В.В. Юрченко