Справа № 2а-996/2008
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2008-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-996/08
Харківський окружний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2008 року, м. Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: П'янової Я.В.

При секретарі: Маймуліної А.В.

За участю представників сторін:

Позивача: ОСОБА_2

Відповідача: Івах В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду
адміністративний позов СПД ФО ОСОБА_1 до ДПІ у Богодухівському районі
Харківської області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач,
СПДФО ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного
суду з адміністративним позовом про скасування податкових повідомлень-рішень
Державної податкової інспекції у Богодухівському районі Харківської області від
14.09.2007р., № /0, яким позивачу визначено суму штрафних санкцій за
забруднення навколишнього природного середовища у сумі 2040,00 грн., та №
/0, яким позивачу визначено суму прибуткового податку з робітників та
службовців в сумі 5808,00 грн., у тому числі: основний платіж - 1936,00 грн.,
штрафні санкції - 3872,00 грн.

Відповідач, Державна податкова інспекція у Богодухівському районі
Харківської області, надав суду заперечення на адміністративний позов, в якому
виклав свою позицію щодо обставин справи, позовні вимоги не визнає, посилаючись
на приписи Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000р. № 2181-Ш, на Інструкцію
про обчислення та сплату збору за забруднення навколишнього середовища, на
Закон України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 р. № 889-1У.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у
повному обсязі.

При розгляді матеріалів справи судом встановлено, що підставою для
прийняття оскарженого рішення є акт від
05.09.2007 р. за №454/103/17 про результати виїзної планової перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, код за ЄДРПОУ НОМЕР_1, з
питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з
01.07.2004 по 30.06.2007 року (надалі - акт від 05.09.2007 р. №454/103/17).

За висновками
вищезазначеного акту ДПІ у Богодухівському районі Харківської області винесено
податкове повідомлення-рішення від 14.09.2007р., № /0, яким позивачу
визначено суму штрафних санкцій за
забруднення навколишнього природного середовища у сумі 2040,00 грн., та №
/0, яким позивачу визначено суму прибуткового податку з робітників та
службовців в сумі 5808,00 грн., у тому числі: основний платіж - 1936,00 грн.,
штрафні санкції - 3872,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд
дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з таких підстав.

Єдині на території України правила встановлення нормативів збору, а також
його справляння визначає Порядок встановлення нормативів за забруднення
навколишнього природного середовища збору і стягнення цього збору, затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 1 березня 1999 року за № 303 (далі - Порядок № 303) та
Інструкція про порядок обчислення та сплати збору за забруднення навколишнього
природного середовища, яка затверджена Наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України, Державної
податкової адміністрації України від 19.07.99 р. № 162/379, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 09.08.99 р. за № 544/3837 (далі- Інструкція №
162/379).

Платниками збору за забруднення навколишнього природного середовища є
суб'єкти підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, включаючи їх
об*єднання, філії, відділення, що не мають статусу юридичної особи і
розташовані на території іншої територіальної громади. Об'єктом обчислення
збору для пересувних джерел забруднення є обсяги використаних видів пального, у
результаті спалення яких утворюються забруднюючі речовини (абз.2 п.3.1
Інструкції № 162/379).

Таким чином, об'єктом обчислення збору для транспортних засобів є обсяги
фактично використаних видів паливно-мастильних матеріалів.

А відтак, законодавець пов'язує подання податкового розрахунку з
використанням автомобіля у власній господарській діяльності, що в свою чергу
повинне бути підтверджене первинними бухгалтерськими документами щодо закупівлі
та витрачання паливно-мастильних матеріалів, договорами про надання
транспортних послуг, тощо.

Отже, якщо платник податків не експлуатує у своїй діяльності автомобіль і
не витрачає паливно-мастильні матеріали, то подавати податковий розрахунок за
забруднення навколишнього природного
середовища та сплачувати збір не потрібно.

З зазначеною позицією погоджується ДПА України в листі «Щодо окремих питань
оподаткування» від 07.12.2007 р. № 15310/5/15-0516.

В акті перевірки відповідачем зазначено, що базу оподаткування визначити не
можливо, так як облік витрат по паливу СПДФО ОСОБА_1 не веде.

В якості підстави для винесення рішення про застосування штрафних санкцій
до позивача відповідачем зазначено, що між позивачем та Харківською філією ЧП
«Український продукт» був укладений договір на поставку товарів. Однак,
відповідно до 2.1.2 цього договору постачальник - ПП «Український продукт»
поставляє своїми силами та за свій рахунок товар на адресу позивача. А отже,
витрати паливно-мастильних матеріалів та забруднення навколишнього природного
середовища позивачем не здійснювались.

Також, суд вважає за необхідне зауважити на те, що посилання представника
органу податкової служби на пояснення, надані ОСОБА_1, не приймаються до уваги
через таке. В зазначених поясненнях підприємець посилається на машину
«Мерседес», яка як свідчать надані до матеріалів справи документи належить на
праві приватної власності ОСОБА_3.

Посилання представника відповідача на використання позивачем автомобіля
марки «РЕНО»,НОМЕР_2 судом до уваги не приймається, оскільки, по-перше,
автомобіль «РЕНО» зареєстрований за фізичною особою ОСОБА_1, а не за суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1, по-друге, позивач надав
докази того, що зазначений автомобіль, згідно доданої до справи довіреності,
засвідченої державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори
ОСОБА_4 від 3 червня 2006 р., переданий в керування ОСОБА_5, у господарській діяльності позивача не
використовувався.

Інших доказів в обґрунтування викладеного в акті перевірки висновку щодо
порушення позивачем вимог законодавства щодо надання розрахунку та сплати збору
за забруднення навколишнього середовища, відповідачем не надано.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити на те, що в акті перевірки не
зазначено, який саме автомобіль і для яких цілей позивачем використовується.

Згідно з п.1.7 „Порядку оформлення результатів невиїзних документальних,
виїзних планових та позапланових перевірок з
питань дотримання податкового, ва­лютного
та іншого законодавства", затвердженого Наказом №327 від 10.08.2005 р. факти
виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються
в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок
чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що
підтверджують наявність зазначених фактів.

Таким чином, суд дійшов висновку про невідповідність винесеного
відповідачем податкового
повідомлення-рішення від 14.09.2007р.№ /0, про застосування
штрафних санкцій до СПДФО ОСОБА_1 нормам чинного законодавства, а отже таким,
що підлягає скасуванню.

Розміри
та порядок стягнення податку з доходів фізичних осіб визначається Законом
України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 р. № 889-ІУ (далі
- Закон № 889).

Відповідно
до п.п.6.3.2 п.6.3 ст.6 Закону № 889 платник податку подає працедавцю заяву про
самостійне обрання місця застосування податкової соціальної пільги (далі -
заява про застосування пільги) за формою, визначеною центральним податковим
органом. Податкова соціальна пільга починає
застосовуватися до нарахованих доходів у вигляді заробітної плати з дня
отримання працедавцем заяви платника податку про застосування пільги. Пільга не
застосовується до доходу, нарахованого до
моменту отримання такої заяви.

В
пункті 3.1.3. акту перевірки СПД-ФО ОСОБА_1 від 05.09.2007 р. відповідачем встановлено, що позивач
використовує працю найманих робітників. Відповідно до вимог ст. 6 Закону
України “Про податок з доходів фізичних осіб” від 22.05.2003 р. № 889-1У, всі
наймані працівники подали своєчасно працедавцю заяви про самостійне обрання
місця застосування податкової соціальної пільги. Податкова соціальна пільга почала
застосовуватися до нарахованих доходів у вигляді заробітної плати з дня
отримання позивачем (працедавцем) заяви працівника про застосування пільги.
Такі заяви від працівників маються у позивача, однак відповідачем при
проведенні перевірки вони витребувані не були, доказів письмового звернення
відповідача про вимогу надання зазначених документів останнім не надано. Крім
того, в своєму запереченні від
07.09.2007 р. на акт від 05.09.2007 р.,
позивач дає письмові пояснення та додає належним чином завірені копії
заяв працівників.

Позивачем
надано до суду копії заяв працівників позивача про застосування соціальної
пільги при нарахуванні прибуткового податку. Факт ненадання заяв під час
перевірки чи недотримання форми заяви, на які посилається відповідач, не є
підставою для нарахування позивачу суми прибуткового податку та штрафних
санкцій, передбачених ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від 21.12.2000 р. № 2181-Ш, оскільки не
спростовує факт наявності таких заяв та волевиявлення працівників на
застосування соціальної пільги.

Таким
чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість винесення податкового
повідомлення-рішення від 14.09.2007 р. №
/0, яким позивачу визначено суму прибуткового податку з робітників та
службовців в сумі 5808,00 грн., у тому числі: основний платіж - 1936,00 грн. та
штрафні санкції - 3872,00 грн.

На підставі викладеного, вимоги позивача правомірні, належним чином
обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у
повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 94, 160, 161, 162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Богодухівському районі Харківської області про скасування
податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Богодухівському
районі Харківської області від 14.09.2007р. № /0 та №
/0 задовольнити в повному
обсязі.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у
Богодухівському районі Харківської області від 14.09.2007р № /0, та №
/0.

Стягнути з Державного бюджету України на користь СПД ФО ОСОБА_1
(АДРЕСА_1) 3,40
грн. судового збору.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана
заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови
у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної
скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений
для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків
для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України,
постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова в повному обсязі
виготовлена 19.03.2008 р.

Суддя Я.В.П'янова