Справа № 2-а-1635/2007
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2008-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а- 1635/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 січня 2008 року
м. Житомир
Житомирський
окружний
адміністративний суд

в складі головуючого судді Хаюка С.М.

при секретарі Савчук Є.С.

за участю

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до управління
Міністерства Внутрішніх Справ України в Житомирській області про визнання недійсним рішення комісії з питань розгляду
матеріалів про визнання учасників війни та учасників бойових дій УМВС України в Житомирській області щодо
неможливості визнання його учасником бойових дій та зобов”язання визнати його
учасником бойових дій і видати посвідчення встановленого зразка,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2007 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом. Просив визнати
недійсним рішення відповідача про
відмову у визнанні його учасником
бойових дій. Вважає рішення незаконим, так як з 20 січня 1989 року згідно
наказу МВС УРСР від 15.12.1988 року №286 був у
відрядженні в м.Ленінакан на території Вірменської РСР , де брав участь
у вругулюванні етнічних конфліктів, що супроводжувались збройними сутичками, та
виконував бойові завдання з метою захисту мирного населення. Зазначав, що хоча Вірменія і не включена в перелік
держав, в яких особи рядового,
начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ
колишнього Союзу РСР за рішенням Уряду
колишнього Союзу РСР приймали участь в бойових діях,
фактично на її території позивачем та іншими співробітниками органів
внутрішніх справ виконувались завдання в умовах надзвичайного стану із застосуванням зброї.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги
не визнав надав суду письмові заперечення на обґрунтування своїх доводів,
пізніше в судове засідання не з”явився просить справу розглядати без його
участі позовні вимоги не визнає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення , суд приходить до висновку, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.2 ст.6 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
учасниками бойових дій визнаються,
зокрема, учасники бойових дій на території інших
країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту,
Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і
військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР
(включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники
відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили
службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період
велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової
діяльності військ (флотів).

Військовослужбовці Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби
зовнішньої розвідки України, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці
Міністерства внутрішніх справ України, інших утворених відповідно до законів
України військових формувань, які за рішенням відповідних державних органів
були направлені для виконання миротворчих місій або у відрядження в держави, де
в цей період велися бойові дії. (Абзац другий пункту 2 частини першої статті 6
із змінами, внесеними згідно із Законом N 3200-IV (3200-15) від 15.12.2005)

Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та
категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що позивач
відповідно до наказу МВС УРСР №286 від 15.12.1988 року з 20.01.1989 року
по 9.03.1989 року перебував у відрядженні
у Вірменській РСР для
проходження служби з охорони
громадського порядку.

Тобто, він перебував у відрядженні в
межах своєї держави - СРСР, до складу
якого на той час входила Вірменська РСР,
тому не може бути визнаний учасником бойових дій незалежно від характеру
обов”язків, які виконував під час відрядження.

Визначений статтею 6 Закону
України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” перелік підстав для визначення статусу
учасника бойових дій розширеному тлумаченню не підлягає.

За таких обставин, рішення комісії УМВС України в Житомирській області для розгляду
питань, пов”язаних із встановленням статусу учасника війни, учасника бойових дій з числа працівників та пенсіонерів, а також вільнонайманого особового складу органів внутрішніх справ від 15 січня
2008 року є законним і обґрунтованим.

На підставі викладеного, відповідно
Закону України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”, постанови Кабінету Міністрів України
№63 від 08.02.1994 року „Про організаційні заходи щодо застосування Закону України „По статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту”, ст.ст. 86,94, 159, 160-163 КАС України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволені позову до управління Міністерства Внутрішніх
Справ України в Житомирській області про визнання недійсним рішення комісії з питань розгляду
матеріалів про визнання учасників війни та учасників бойових дій УМВС України в Житомирській області щодо
неможливості визнання його учасником бойових дій та зобов”язання визнати його
учасником бойових дій і видати посвідчення встановленого зразка.

Постанова Житомирського
окружного адміністративного суду набирає
законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження
та апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного
суду шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня її
проголошення і подання апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Cуддя С.М.Хаюк