Справа № 2а-2612/2008
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2008-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-2612/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

21 квітня 2008 року
Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді-Самойлової
В.В.

при
секретарі- Демченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1до Управління праці та соціального захисту населення Великобурлуцької
районної державної адміністрації Харківської області, 3-я особа: Головне управління праці та
соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та
соціального захисту населення Великобурлуцької районної державної адміністрації
Харківської області, 3-я особа: Головне
управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної
державної адміністрації, в якому просить зробити йому перерахунок щорічної
допомоги на оздоровлення за 2005р. - 2007р, відповідно до частини 4 статті 48
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснити виплату цих коштів,
посилаючись на те, що він є потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС другої
категорії, захворювання якого пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС,
а тому він має право на отримання різних пільг, компенсацій і допомоги, передбачених
Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: право на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Проте,
нарахування та виплата вказаної соціальної виплати здійснювалася відповідачем в
значно менших розмірах, ніж передбачено законодавством.

Позивач в судове засідання не
з'явився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність.

Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту
населення Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області
в судове засідання не з'явився, не
надавши заяву про слухання справи у його відсутність та надавши заперечення на
адміністративний позов, в яких просить
відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник 3-ої особи - Головного управління праці та соціального
захисту населення Харківської обласної державної адміністрації в судове
засідання не з'явився, не надавши заяву про слухання справи у його відсутність
та надавши заперечення на адміністративний позов, в яких просить відмовити в
задоволенні позовних вимог з урахуванням мінування річного строку позовної
давності для звернення з адміністративним позовом.

Відповідно
до ст.128 КАСУ суд вважає можливим вирішення справи у відсутності сторін на
підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши докази, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Встановлено, що
ОСОБА_1. є потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС другої категорії, захворювання
якого пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 від 24 грудня 1992 року.

Відповідно до
ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеним до 2 категорії щорічна допомога
на оздоровлення виплачується у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.
Згідно із ч.7 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір мінімальної
заробітної плати визначається на момент виплати.

Згідно п.30 ст.71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік», з метою приведення окремих норм законів
у відповідність із цим Законом, дію зазначеної норми зупинено на 2007 рік.

Відповідно до
ч.1 ст.19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні
соціальні гарантії», виключно законами України визначається мінімальний розмір
заробітної плати.

Статтею 76
Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» були встановлені наступні
розміри мінімальної заробітної плати на відповідні періоди 2007 року, а саме:
400 гривень - з 01 січня по 31 березня 2007 року; 420 гривень - з 01 квітня по
30 червня 2007 року; 440 гривень - з 01 липня по 30 вересня 2007 року; 460
гривень - з 01 жовтня 2007 р. Зі змісту вимог законів України про встановлення
розмірів мінімальних заробітних плат, законів України про Державний бюджет
України, якими визначалися мінімальні розміри заробітних плат, не вбачається
будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної
плати з метою реалізації ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням
Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 р. по справі «Про
соціальні гарантії громадян» визнано такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними), положення статті 29, пункту 13 статті 71, пункту
30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Також
встановлено, що це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.
Конституційний Суд України дійшов висновку, що зупинення законом про Державний
бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій,
внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового)
правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає
статтям 1, 3, частині другій статті 8, частині другій статті 19, статтям 21,
22, пункту 1 частини другої статті 92, частинам першій, другій, третій статті
95 Конституції України.

Згідно із ч. 2
ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи
відповідача, які надані в запереченні, що НОМЕР_1. правомірно виплачена щорічна
допомога на оздоровлення, виходячи із розмірів, що встановлені Постановою
Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 р. «Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд
вважає безпідставними з наступних підстав.

Встановлений ще
в 1996 році Постановою КМУ № 836 розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом
багатьох років не змінювався і не відповідає розміру, встановленому іншими
Законами України. При цьому відповідні закони не містили обмежень щодо
застосування ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Оскільки ні Верховна Рада
України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих
питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритету законів над
підзаконними актами при вирішенні даного спору застосуванню підлягає саме ст.48
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» і норма відповідного закону України про
визначення мінімальної заробітної плати на момент виплати, а не Постанова № 836.

Згідно
вимог ст.8 КАСУ, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства
права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та
ст.9 КАСУ, де передбачено, що суд
вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. У разі невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має
вищу юридичну силу, таким є Конституція України, що відповідає принципу
верховенства права, який закріплений в ст.8 Конституції України та ст.22
Конституції України, де передбачено, що права і свободи людини і громадянина,
закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Таким
чином, посилання відповідача на те, що тільки Законом України „Про Державний бюджет України на 2007
рік ”, Постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 р. «Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено порядок обчислення та розміри щорічної
допомоги на оздоровлення на думку суду, не відповідає ст.22 Конституції
України, оскільки це призводить до звуження змісту та обсягу існуючих прав і
свобод громадянина, закріплених Конституцією України. А тому при таких
обставинах, вказані дії відповідачів не можуть вважатися законними та
обґрунтованими, оскільки вони направлені на звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод позивача, як громадянина, що суперечить вимогам Основного Закону
України.

Також судом
встановлено, що позивач звернувся до суду з вказаним позовом 22 січня 2008
року, а позивні вимоги заявлені за період часу
2005-2007 рр.

Відповідно до ст.99 КАСУ адміністративний позов може бути подано в межах
строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або
іншими законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Згідно
ст.100 КАСУ пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою
для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому
наполягає одна із сторін.

Враховуючи, що
позивачем не надано доказів поважності причин пропущення строків звернення до
адміністративного суду, то суд не має підстав для визнання причини пропуску такого строку поважною.

Таким
чином, суд вважає, що задоволенню не підлягають позовні вимоги в частині, щодо
стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманих сум щорічної допомоги
на оздоровлення за 2005-2006 роки, в
зв'язку з пропущенням строку звернення до адміністративного суду, оскільки на
цьому наполягає відповідна сторона і
підстав для поновлення цього строку суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 99, 100,128,
159 КАСУ, ст. ст. 8, 19, 22 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня
2007р. у справі «Про соціальні гарантії громадян», суд-

П О С Т
А Н О В И В:

Позов
задовольнити частково.

Визнати
неправомірними дії Управління праці та
соціального захисту населення Великобурлуцької районної державної адміністрації
Харківської області щодо нарахування та виплати не в повному обсязі ОСОБА_1за
2007 рік щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно до частини 4 статті 48
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати
Управління праці та соціального захисту населення Великобурлуцької районної
державної адміністрації Харківської області зробити перерахунок ОСОБА_1 за 2007
рік щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно до частини 4 статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», та здійснити виплату цих коштів.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного
адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд протягом
10 днів з дня її проголошення, шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження, а в разі складання постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня складання постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя-