Справа № 2-8/2008
Суддя: Ільяшук А.В.
Дата ухвалення: 2008-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-8/2008
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня
2008 року Роздільнянський районний суд Одеської області
у складі головуючого судді Ільяшук А.В.

При секретарі Войніковій
Л.Ф.

За участю
представників позивача ОСОБА_1., адвоката ОСОБА_2., представника СВП «Марлен»
Багмет А.М.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду справу у порядку адміністративного
судочинства за позовом ОСОБА_3подану представником ОСОБА_1до Степової сільської
ради Роздільнянського району Одеської області,треті особи сільськогосподарське виробниче підприємство
«Марлен», приватне виробниче
підприємство «Пром-Сервіс», відділ земельних ресурсів Роздільнянської РДА про
визнання бездіяльності неправомірною, визнання незаконним та скасування рішення
сесії від 03.12.2004 року №126-1У, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

20.05.2005 року позивач звернулася
до суду з позовною заявою в порядку цивільного судочинства до
сільськогосподарського виробничого підприємства «Марлен», Степової сільської
ради про визнання дій неправомірними та стягнення матеріальної та моральної
шкоди. У зв'язку з набранням чинності з 01.09.2005 року ЦПК України у новій
редакції та КАС України, 29.11.2005 року позивач уточнила та доповнила позовні
вимоги до Степової сільської ради та третіх осіб СВП «Марлен», ПВП
«Пром-Сервіс», відділу земельних ресурсів Роздільнянської РДА про визнання
бездіяльності неправомірною, визнання незаконним та скасування рішення сесії
від 03.12.2004 року №126-1У, стягнення моральної шкоди. Свої позовні вимоги
ОСОБА_3. та її представник ОСОБА_1. мотивували тим,що ОСОБА_4належала на праві
власності земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 11,05 га,
розташована на території Степової сільської ради Роздільнянського району
Одеської області, а саме в селі Піонерське, згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ОД 070678, виданого Степовою сільською
радою 06.10.2003 року і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю і на право постійного користування землею,
договорів оренди під №23. Згідно рішення 9 сесії ХХ1У скликання Степової сільської
ради Роздільнянського району від 23.04.2003 року за №56 «Про передачу земельних
ділянок в натурі із земель резерву», було проведено встановлення меж земельної
ділянки на місцевості, про що складено відповідний акт. 10.10.2003 року між
ОСОБА_4. і СВП «Марлен» укладено договір оренди земельної ділянки строком на
три роки. 06.12.2003 року ОСОБА_4. помер, спадщину отримала позивач ОСОБА_3.,
про що видано свідоцтво про право на спадщину по закону від 01.04.2005 року.
Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки
площею 11,05 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що
належала спадкодавцю згідно вищевказаних документів. 03.12.2004 року Степова
сільська рада(рішення №126-1У) надала згоду підприємству «Пром-Сервіс» на
розробку проекту відводу земельної ділянки площею 2 га для підприємницької
діяльності, пов'язаної з розробкою піщаного кар'єру на території Степової
сільської ради і реалізації піску на умовах
короткострокової оренди, строком до 5 років. Згідно вищевказаного
рішення, підприємство «Пром-Сервіс» в особі директора Пчельнікова А.В.
зобов'язали узгодити проект відводу земельної ділянки з відповідними службами і
організаціями Роздільнянського району Одеської області. Контроль за виконанням
цього рішення покладено на постійну комісію Степової сільської ради по
земельним питанням. Однак порушуючи всі норми, встановлені земельним
законодавством України, «Пром-Сервіс» з початку листопада 2004 року, не маючи
відповідних дозволів та документів, почав розробку земельної ділянки та вивіз
піску автомобілями «Камаз» цілодобово. Разом з цим підприємство, розробляючи
існуючий кар'єр, захопило частину земельної ділянки, що належала покійному
ОСОБА_4., а згодом перейшла у власність ОСОБА_3. З ділянки розміром близько 1,2
га, що належала ОСОБА_3., було знято родючий шар чорнозему, складено у великі
кучі обабіч земельної ділянки, проводився видобуток піску і його вивіз, в
результаті чого утворилася величезна яма, а також пошкоджено посіви
сільськогосподарських культур, через те, що по ділянці їздили великовагові
машини. Всі ці протиправні дії ПВП «Пром-Сервіс» тривали близько трьох місяців
і призвели до зміни цільового призначення земельної ділянки
сільськогосподарського призначення і перетворення її на кар'єр, в результаті
чого вона відновленню не підлягає. Позивач і її представник ОСОБА_1.
неодноразово зверталися зі скаргами на протиправні дії Степової сільської ради
і підприємства «Пром-Сервіс» у компетентні органи і прокуратуру
Роздільнянського району. Голова Степової сільської ради притягувався до
адміністративної відповідальності по ст..188-5 КУпАП, а також прокуратура
району видавала припис про усунення порушення прав ОСОБА_3., шляхом
рекультивації і приведення у належний стан земельної ділянки,що належала їй і була
захоплена «Пром-Сервіс». Державний інспектор по використанню і охороні земель
Роздільнянського району Одеської області 19.04.2005 року у своєму приписі за
№59, виданому ПВП «Пром-Сервіс» на заборону розробки земельної ділянки, вказав,
що земельна ділянка на якій організовано кар'єр, розробляється самовільно, без
правовстановлюючих документів. Степова сільська рада, на території якої
розташована земельна ділянка позивача, не перешкоджала незаконній розробці
піщаного кар'єру та фактично сприяла знищенню земельної ділянки позивача
підприємством «Пром-Сервіс». Відповідач
порушив вимоги статей 12,20 Закону України «Про охорону земель» №962-1У від
19.06.2003 року, згідно яких на нього покладено контроль за використанням і
охороною земельних ресурсів. Стаття 56 вказаного Закону передбачає
відповідальність юридичних і фізичних осіб, винних у порушенні законодавства
України про охорону земель, і обов'язок відшкодувати спричинену шкоду. Шкода,
спричинена внаслідок порушення законодавства України про охорону земель,
підлягає відшкодуванню у повному обсязі. Позивач вважає, що відповідач своєю
бездіяльністю та незаконним рішенням від
03.12.2004 року №126-1У, спричинив йому моральну шкоду, яку позивач оцінює у
25000 гривен. Просить суд визнати неправомірною бездіяльність Степової
сільської ради Роздільнянського району Одеської області по допущенню зміни
цільового призначення і знищенню земельної ділянки, що належить позивачу;
визнати незаконним і скасувати рішення Степової сільської ради від 03.12.2004
року №126-1У; стягнути з Степової сільської ради на користь позивача 25000
гривен у відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю
вказаного суб'єкта владних повноважень.

У судовому засіданні представники
позивача ОСОБА_1. і адвокат ОСОБА_2. підтримали позов та просили його
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позов не
визнав, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що дозволу на
видобуток піску ПВП «Пром-Сервіс» на земельній ділянці на території Степової
сільської ради - не давав, цільове призначення земельної ділянки не змінював, а
лише дозволив підготувати документи на розробку піщаного кар'єру третій особі,
що не є порушенням земельного законодавства. На теперішній час своїми силами
відповідач проводить рекультивацію земельної ділянки ОСОБА_3., а тому вважає,
що моральної шкоди позивачу не завдав. Вважає, що ні дій, ні бездіяльності на
користь ПВП «Пром-Сервіс» не вчиняв і не сприяв знищенню земельної ділянки
сільськогосподарського призначення.

Представник третьої особи СВП
«Марлен» Багмет А.М. проти позову не заперечував, вважає, що порушення
земельного законодавства були спричинені ПВП «Пром-Сервіс» з вини Степової
сільської ради, а він, як орендар, повідомляв про знищення земельної ділянки і
склав про це відповідні акти. Питання про задоволення чи відмову у задоволенні
позову залишає на розсуд суду.

Представники третіх осіб - ПВП
«Пром-Сервіс» і відділу земельних ресурсів Роздільнянської РДА у судове
засідання не з*явилися, будучи належним чином повідомлені про час, місце і дату
розгляду справи, заперечень на адміністративний позов не надали.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників позивача, представника третьої особи СВП
«Марлен», допитавши свідків, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності,
суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено наступне. Позивач
ОСОБА_3 є власницею земельної ділянки площею 11,05 га, що знаходиться на
території Степової сільської ради Роздільнянського району Одеської області,
наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала
спадкодавцю ОСОБА_4на підставі державного акту на право власності на земельну
ділянку серії ОД №070678, виданого Степовою сільською радою Роздільнянського
району Одеської області 06 жовтня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди землі за №23. Свідоцтво про право
власності на спадщину за законом видане ОСОБА_3. 01 квітня 2005 року, спадкова
справа №121/05, зареєстровано в реєстрі №1128, оцінка спадкового майна 93594,16
гривен. За життя ОСОБА_4 10.10.2003 року
уклав договір оренди вказаної земельної ділянки з СВП «Марлен». Ділянка
відведена в натурі на підставі рішення 9 сесії ХХ1У скликання Степової
сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 23. 04.2003 року за
№56 «Про передачу земельних ділянок в натурі із земель резерву», про що
складено відповідний акт від 03.05.2003
року. Претензій при встановленні зовнішніх меж не заявлено, поворотні точки
зовнішньої межі закріплені межовими знаками довгострокового зберігання в
кількості 6 штук, пред'явлені землевласнику і передані йому на зберігання. Землевласник
попереджений про відповідальність та збереження межових знаків. Обмежень,
обтяжень, сервітутів земельна ділянка не має. Після смерті ОСОБА_4., договір
оренди від 10.10.2003 року не розривався і продовжував виконуватися на користь
ОСОБА_3., що підтвердив у судовому засіданні представник СВП «Марлен» Багмет
А.М. Представники СВП «Марлен» 09 листопада 2004 року направили доповідну
записку на ім*я директора Багмет А.М. про те, що з дозволу голови Степової
сільської ради Гладуна О.В. відкрито піщаний кар'єр і знищено посіви рапсу на
площі 0,10 га на земельній ділянці ОСОБА_4. 10 листопада 2004 року
представниками господарства про це складено акт, в якому зазначається, що
машинами «КАМАЗ» вивозиться пісок з полів на паях ОСОБА_4. і ОСОБА_3. в
результаті чого пошкоджено як самі земельні ділянки, так і посіви рапсу на
площі 0,10 га. Про порушення землекористування та земельного законодавства
директор СВП «Марлен» Багмет А.М. повідомив голову сільської ради Гладуна О.В.
та землевпорядника Бойченко О.В., які повинні були відреагувати на ці порушення
відповідним чином на адресу підприємства, що займалося видобутком піску. Але
цього не сталося, а натомість Степова сільська рада Роздільнянського району на
18 сесії 03.12.2004 року прийняла рішення за №126-1У «Про надання згоди на
розроблення проекту відведення земельної ділянки ПВП «Пром-Сервіс» для
підприємницької діяльності, пов'язаної з розробкою піщаного кар'єру на
території Степової сільської ради та реалізацію піску». Цим рішенням, посилаючись на п.36 ч.1 ст.26
закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст..123 Земельного
кодексу України, дана згода ПВП «Пром-Сервіс» на розроблення проекту відведення
земельної ділянки розміром 2 га для підприємницької діяльності, пов'язаної з
розробкою піщаного кар'єру на території Степової сільської ради та реалізацією
піску на умовах короткострокової оренди строком на 5 років. На дирекцію ПВП
«Пром-Сервіс» покладено зобов'язання погодити проект відведення земельної
ділянки з відповідними районними службами та організаціями, а контроль за
виконанням цього рішення покладено на постійну комісію сільської ради з питань
земельних відносин. Судом встановлено, що у сільської ради не було законних
підстав для надання такого дозволу ПВП «Пром-Сервіс», згідно то її ж ст.123 ЗК
України. Степова сільська рада, згідно
ст..71 КАС України, не доказала правомірність свого рішення, дії чи
бездіяльності, заперечуючи проти позову. ПВП «Пром-Сервіс» користуючись
бездіяльністю Степової сільської ради і повним нехтуванням норм земельного та
природоохоронного законодавства України суб'єктом владних повноважень, на
протязі 5 місяців безперешкодно вели розробку піску на земельній ділянці, що
межувала з паями позивача, а також самовільно захопили належну позивачу на
праві власності земельну ділянку площею 1,2 га, повністю знищивши родючий шар
грунту, що призвело до зміни цільового призначення вказаної земельної ділянки,
про що представниками позивача надані достатні докази в судовому засіданні. Як
вбачається з матеріалів справи, у відношенні ПВП «Пром-Сервіс» 19.04.2005 року
Державним інспектором по використанню та охороні земель Одеської області видано
припис №59 згідно ст..125 ЗК України, про усунення порушень земельного
законодавства. У приписі наголошується, що підприємство самовільно використовує
земельну ділянку площею 0,10 га під розробку кар'єру по видобуванню піску,
правовстановлюючі документи відсутні, угіддя - рілля. Голову Степової сільської ради Гладуна О.В.
притягнуто до відповідальності по ст..188-5 КУпАП та винесено припис прокуратурою
району про усунення порушень використання земель сільськогосподарського
призначення. В ході виконання припису Степова сільська рада повинна здійснити
рекультивацію та приведення в належний для використання стан земельної ділянки ОСОБА_3. (лист
прокуратури району від 19.04.2005 року за №07/1-117-05 вих.). До теперішнього
часу припис прокуратури не виконано. З пояснень представників відповідача
вбачається,що кар'єр продовжує існувати, яма на ділянці ОСОБА_3., площею 1,2
га, засипається відходами та сміттям. Степова сільська рада намагається
провести рекультивацію цієї землі, але на даний час це неможливо через
відсутність коштів і спеціалізованої техніки. Захват ПВП «Пром-Сервіс» за
сприяння Степової сільської ради і пошкодження земельної ділянки ОСОБА_3. підтвердили свідки ОСОБА_5., ОСОБА_6.,
ОСОБА_7. Відповідач Степова сільська рада при прийнятті рішенні №126-1У від
03.12.2004 року допустила численні порушення законодавства та перевищила свої
повноваження, надавши дозвіл на розробку документів по використанню піщаного
кар'єру і на видобуток піску на умовах оренди підприємству «Пром-Сервіс», тому
вказане рішення підлягає визнанню незаконним та скасуванню. Судом встановлено
порушення відповідачем норм статей 12,20,90, 123,153 Земельного кодексу України
в редакції 2001 року. Відповідальність органів виконавчої влади та органів
місцевого самоврядування за порушення права власності на землю передбачена
ст.154 ЗК України. У разі видання органом місцевого самоврядування акту, яким
порушуються права особи щодо володіння, користування та розпорядження належною
їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним, збитки, завдані
власникам земельних ділянок внаслідок видання зазначених актів, підлягають
відшкодуванню в повному обсязі органом, який видав акт (ст.155 ЗК України).
Стаття 23 ЦК України в редакції 2003 року передбачає право особи на
відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. На підставі ст.393 ЦК України правовий акт
органу місцевого самоврядування, що порушує право власності за позовом власника
майна визнається судом незаконним і скасовується. Виходячи з діючого
законодавства та прецедентної практики Європейського Суду з прав людини, захист
права власності гарантується статтею 1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції
з прав людини та основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції
України є частиною національного законодавства і згідно з ч.1 ст.8 ЦПК України
повинна застосовуватись при вирішенні справ судами. Так, у рішеннях Європейського суду з прав
людини від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велей Девелопментс ЛТД» та інші проти
Ірландії» та у справі від 20.11.1995 року «Прессе Компанія Навієра СА» проти
Бельгії», в яких розкрито зміст захисту права власності, зазначається, що
власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на
можливість користуватися своєю власністю. Зазначені сподівання, тобто те, на що
розраховувала позивач, користуючись належним чином своїми об'єктами приватної
власності, були порушені. Моральна шкода спричинена позивачеві незаконними
діями і бездіяльністю відповідача полягає у стражданнях, які зазнала селянка
спостерігаючи як ПВП «Пром-Сервіс» при сприянні відповідача Степової сільської
ради, знищив частину належної їй земельної ділянки розміром 1,2 га, яка не підлягає
відновленню. Також нехтування Степовою сільською радою приписів і норм
законодавства про охорону земель, викликало у позивача думку про її
незахищеність та правову безпорадність,підірвало її довір*я до органів
місцевого самоврядування, що також призвело
до моральних страждань. Сума моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню,
визначена у розумних межах.

Позов оснований на законі, доведений
матеріалами справи, поясненнями свідків, відповідає вимогам чинного
законодавства і тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст..ст.86,94,99,161,163
КАС України, на підставі ст..41 Конституції України, статей 48,51,57 Закону
України «Про власність», статей 12,20, 90,152,156,157,158 Земельного Кодексу
України, статей 23,386,393 ЦК України, статей 5,12,56 Закону України «Про
охорону земель» від 19.06.2003 року за №962-1У, статей 5,6,9,10 Закону України
«Про державний контроль за використанням і охороною земель» №963-1У від
19.06.2003 року, СУД -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3-
задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність
Степової сільської ради Роздільнянського району Одеської області по допущенню
зміни цільового призначення і знищенню земельної ділянки, що належить ОСОБА_3.

Визнати незаконним і скасувати рішення
Степової сільської ради Роздільнянського району від 03.12.2004 року №126-1У
«Про надання згоди на розроблення проекту відведення земельної ділянки ПВП
«Пром-Сервіс» для підприємницької діяльності, пов'язаної з розробкою піщаного
кар'єру на території Степової сільської ради та реалізацією піску».

Стягнути з Степової сільської ради
Роздільнянського району Одеської області на користь позивача ОСОБА_325 000
(двадцять п'ять тисяч) гривен у відшкодування моральної шкоди, завданої
неправомірною бездіяльністю вказаного суб'єкта владних повноважень.

Стягнути з Степової сільської ради
Роздільнянського району на користь держави 17 гривен державного мита і 7,50 гривен ІТЗ розгляду справ у суді.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом
подачі у 10 денний строк з дня її проголошення, а в разі складання постанови
відповідно до ст..160 КАС України - з дня складання в повному обсязі, заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.5 ст.186
КАС України.

СУДДЯ: