Справа № 22а-0862726/2008
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД_
справа № 22а - 0862726/08
Головуючий суддя у 1-ій інстанції -
Кляшторний В.С.(справа №2а-209/07)
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 травня 2008
року м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
Поплавського В.Ю.,

суддів -
Уханенка С.А., Стежко В.А.,

при
секретарі - Усевич Р.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя

на
постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2007 року за позовом ОСОБА_1до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання незаконними дій
посадових осіб, -

в с т а н о в и
л а :

У червні 2007
року ОСОБА_1. звернувшись до суду з адміністративним позовом просив зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м.Запоріжжя виправити допущене порушення щодо розрахунку
та обчислення пенсії та зробити перерахунок пенсії, включивши в його розрахунок
період роботи з 01.01.2004 р. по 13.02.2007 р.

Постановою
Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.07.2007 р. визнано
незаконними дії посадових осіб УПФ України в Шевченківському районі м.
Запоріжжя, зобов'язано відповідача зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1. та
урахувати в його страховий стаж період роботи з 01.01.2004 р. по 13.02.2007 р.
на основному місці роботи в ЗАТ «ЗПНУ» та за сумісництвом у ТОВ «Запорізьке
ПНУ».

Відповідач в апеляційній скарзі просив скасувати постанову суду та прийняти нову про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1.,
оскільки вважає, що висновки суду не відповідають діючому законодавству.

Перевіривши
матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІV (далі Закон №
1058), який набрав чинності з 01.01.2004 р. передбачено обов'язкове страхування осіб, які працюють на умовах трудового договору
(контракту) та інших підставах, передбачених законодавством, а також осіб, які
забезпечують себе роботою самостійно, фізичних осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності і диференціацію розмірів пенсій залежно від тривалості страхового
стажу та розміру заробітної плати (доходу).

Відповідно
до ч.1 ст.24 цього Закону, страховий стаж
визначено, як період (строк), протягом якого особа підлягає
загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця
сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж
обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду в місяцях за даними, що
містяться в системі персоніфікованого обліку. Якщо сума сплачених за
відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий
внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови
здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної
доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених
коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Таким чином, до
страхового стажу з 1 січня 2004 року враховуються тільки періоди (місяці), за які сплачувався збір у
Пенсійний фонд хоча б у мінімальному розмірі.

Відповідно до ст.18 Закону № 1058, страхові внески є цільовим загальнообов'язковим
платежем, який справляється на всій території України в порядку і пільги з
нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати
законодавством не встановлено.

Виходячи із
аналізу положень ст.ст.19, 20 Закону № 1058, колегія суддів вважає, що всі
платники страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, незалежно від форм власності та господарювання, а також від
обраної системи оподаткування зобов'язані нараховувати на суми фактичних витрат
на оплату праці та допомоги по тимчасовій непрацездатності страхові внески та
сплачувати їх у встановлені строки в повному обсязі і підприємства, на яких
працював позивач по справі не є виключенням.

Задовольняючи позов ОСОБА_1., суд першої інстанції виходив з того,
що підприємства за основним місцем роботи позивача ЗАТ «ЗПНУ» та за його
сумісництвом ТОВ «Запорізьке ПНУ», у період з 01.01.2004 р. по 13.02.2007 р. знаходились на єдиній системі оподаткування по ставці 10%,
а тому із заробітної
плати позивача перераховувались
до ПФУ страхові внески в розмірі 2% його заробітної плати, як застрахованої особи.

Враховуючи, що
підприємства, на яких працював позивач у період з 01.01.2004 р. по 13.02.2007 р., підпадають під законодавче визначення
страхувальника і платника страхових внесків (ст.ст.14, 15 Закону № 1058), на
них покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати страхові внески
із заробітної плати позивача в установлені строки та в повному обсязі на
загальних підставах (п.6 ч.2 ст.17 Закону № 1058).

Обов'язок
страхувальників сплачувати для найманих осіб внески на загальних підставах, тобто у розмірі 32%, 32,3%, 31,8%, 33,2% від
фонду оплати праці та 1-2
% із сум доходу у вигляді заробітної плати, інших виплат та винагород, нарахованих (виплачених) найманим
працівникам відповідно до умов трудового або цивільно-правового договору, що включаються до складу
загального оподатковуваного доходу, передбачено ст.ст.1,14,19 Закону № 1058, ст.4 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 р. №
400, п. 4.1 п. 4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ
19.12.2003 р. № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві Юстиції України 16.01.2004 р. № 64/8663

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у період з 01.01.2004 р. по 13.02.2007 р. перебував
на керівних посадах ЗАТ «ЗПНУ» та
ТОВ «Запорізьке ПНУ», і як посадова особа зобов'язаний
був забезпечуватися дотримання цими підприємствами вимог Закону № 1058 стосовно щомісячної сплати страхових внесків за застрахованих
осіб в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Проте,
відповідно до відомостей персональної
облікової картки ОСОБА_1.
(а.с.10-17) із його
заробітку до УПФУ страхові внески не нараховувалися та не сплачувалися у
розмірі 32%.

Згідно зі ст.58
Закону № 1058 Пенсійний фонд є органом, який провадить збір, акумуляцію та
облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати,
забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Для обчислення
розміру пенсії працівникам, відповідно до ст. 40 Закону № 1058, враховується
заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу
підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового
стажу починаючи з 1 липня 2000 року. При цьому заробітна плата (дохід) за
період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії
на підставі документів про нараховану заробітну" плату (дохід), виданих у
порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з
1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку,
при умові сплати у повному обсязі внесків.

Відповідно до
п.9 ч.1 ст.16 Закону № 1058 позивач по справі, як застрахована особа, має право
на отримання пенсійних виплат на умовах і в
порядку, передбачених цим Законом, а згідно до п.3 ч.1 ст.16 цього Закону, має
право вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі
в судовому порядку, та оскаржувати в
установленому законодавством порядку дії страхувальника, виконавчих органів
Пенсійного фонду, їх посадових осіб та інших суб'єктів системи
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування (п.8 ч.1 ст.16 Закону №
1058).

Законом № 1058 не передбачено будь-яких
виключень щодо нарахування, обчислення та сплати в установлені строки страхових
внесків суб'єктами підприємницької діяльності, які обрали спрощену систему
оподаткування, а відтак сплата страхувальником страхових внесків за
застраховану особу в сумі меншій, ніж
мінімальний страховий внесок, не надає пенсійним органам права та не
породжує у них обов'язку проводити обчислення та розрахунок пенсії всупереч
даних персоніфікованого обліку застрахованої особи, тобто включення до
страхового стажу того періоду роботи, за який не були сплачені страхові внески
у розмірі визначеному Законом.

Враховуючи, що відсутність вини позивача в порушенні його роботодавцями положень Закону № 1058
щодо перерахування страхові внески в УПФУ у
встановленому законом розмірі, не надає законодавчої можливості врахувати
в його страховий стаж спірний період роботи з 01.01.2004 р. по 13.02.2007 р., а
дає право вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, в тому числі і
в судовому порядку, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

При
цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач до
наступного часу не позбавлений можливості захищати свої права в порядку
цивільного судочинства, звернувшись до суду з вимогами до страхувальника сплати
страхових внесків, або оскаржувати в
установленому законодавством порядку дії страхувальника.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задовольню, а постанову суду необхідно скасувати та відмовити у задоволені позову,
оскільки вимоги не ґрунтуються на діючому законодавстві.

Керуючись п.3
ч.1 ст. 202 КАС України, колегія суддів,
-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м.Запоріжжя задовольнити, постанову Шевченківського
районного суду м.Запоріжжя від 17 липня 2007
року скасувати.

В
задоволені позову ОСОБА_1до Управління
Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя про
визнання незаконними дій посадових осіб - відмовити.

Постанова може
бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з моменту набрання законної сили.

В повному обсязі постанова виготовлена 22 травня 2008 року.

Судді: