Справа № 2а-2/2008
Суддя: Мурашко С.І.
Дата ухвалення: 2008-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№2а-2/2008р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2008
року. Кіровоградський районний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючого -
судді Мурашко С.І.,

при секретарі - Переверзєвій І.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління міністерства внутрішніх справ України в
Кіровоградській області про визнання незаконними наказів про звільнення з
органі внутрішніх справ, скасування їх, поновлення на роботі та виплату
середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління міністерства
внутрішніх справ України в Кіровоградській області та просить визнати неправомірними
дії УМВС в області щодо видачі наказів про його звільнення з Органів внутрішніх
справ, скасувати вказані накази поновивши його на попередній посаді дільничного
інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції громадської безпеки
Ленінського відділу міліції Кіровоградського міського відділу УМВС України в
області, а також стягнути на його користь середньомісячний заробіток за час
вимушеного прогулу.

Свої
вимоги обгрунтовує тим, що в період з 15 серпня 1995 року по 04 грудня 2007
року він проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Згідно
наказу УМВС України в Кіровоградській області від 04.12.2007 року №418 о/с,
його відповідно до п.66 “Положення про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів внутрішніх справ України” звільнено за вчинення
вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу.

Підставою
для його звільнення в наказі №418 о/с зазначено наказ УМВС в області від
06.11.2007 року №2189 “Про порушення службової дисципліни дільничним
інспектором міліції Ленінського ВМ старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1,
перебування під час виконання своїх службових обов'язків у нетверезому стані,
дискредитацію звання офіцера міліції та покарання винних”.

Вважає,
що наказ №2189 не відповідає дійсним обставинам та винесений з порушенням
чинного законодавства.

Так, в
наказі зазначено, що він 09.10.2007 року знаходячись вдома у ОСОБА_2 вимагав у
того гроші, що не відповідає дійсності. ОСОБА_2 ніякої заяви до УМВС не писав,
ніяких грошей він у нього не вимагав. Постановою Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 07.11.2007 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
адмінправопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП.

Також не
відповідає дійсності зазначене в наказі, що він вимагав кошти у ОСОБА_3,
відносно якого був складений протокол про адмінправопорушення з урахуванням
строків передбачених ст.38 КУпАП.

Зазначені
факти не підтверджуються матеріалами службового розслідування, а відносно нього
по вказаних фактах не складено протокол про корупцію та не притягнуто до кримінальної
відповідальності.

Не
відповідає дійсності і те, що 09.10.2007 року він перебував під час виконання
своїх службових обов'язків у нетверезому стані, так як знаходився на
лікарняному з 08.10.2007 року по 13.10.2007 року.

Вважає,
що викладені в наказі факти надуманими, не відповідають фактичним обставинам
справи.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що з
08.10.2007 року по 13.10.2007 року він знаходився на лікарняному. 09.10.2007
року близько 09 год. 30 хв. до нього до
дому зателефонував дільничний інспектор міліції ОСОБА_4 на прохання якого він
поїхав до поліклініки УМВС та допоміг
йому в отриманні медичної довідки. В цей час до нього зателефонував його
напарник дільничний інспектор міліції ОСОБА_5 та сказав, що не з'явився
правопорушник ОСОБА_2, якого необхідно доставити до суду. Тоді він домовився з ОСОБА_5, про зустріч
біля спортивної школи, що біля апеляційного суду в м.Кіровограді, для передачі
йому справи про адмінправопорушення відносно ОСОБА_2 та доставлення останнього
до суду. Приїхавши до ОСОБА_2 до дому, вони зайшли до його будинку, той
запропонував присісти, поки він буде одягатися, і почав розмову про те, який
йому необхідно буде сплатити штраф за адміністративне правопорушення і чи може
він сплатити його зараз, щоб не їхати до суду. Він відповів, що по справі
приймає рішення лише суд. В цей час з іншої кімнати вийшли працівники відділу
безпеки, підбігли до столу де він сидів
і сказали їм, що вони вільні і щоб їхали до райвідділу міліції.

З райвідділу
міліції його примусово відвезли до наркологічного диспансеру, де
лікар-нарколог, який не оглядаючи його, дав висновок, що він перебуває в стані
алкогольного сп'яніння, з чим він не згоден, так як з ним ніяких досліджень не
проводили, і він вийшов з кабінету. В цей день алкогольні напої він не вживав,
а приймав лише ліки на спиртовій основі.

Ніяких
грошей у ОСОБА_3 також не вимагав та не отримував. Посилаючись на викладене
просив позов задовольнити.

Представники
відповідача Управління внутрішніх справ України в Кіровоградській області
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (за дорученнями) позовні вимоги не визнали та пояснили, що
накази про звільнення ОСОБА_1 відповідають вимогам чинного законодавства, так
як той вимагав кошти у ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується матеріалами
службового розслідування, а також перебував у нетверезому стані під час
виконання своїх службових обов'язків, що підтверджується протоколом медичного
огляду.

Допитана
в судовому засіданні в якості свідка працівник Кіровоградського обласного
наркологічного диспансеру ОСОБА_8, суду пояснила, що 09.10.2007 року проводила
медичний огляд на стан сп'яніння
ОСОБА_1, та нею зроблено висновок, що останній перебував в стані сп'яніння внаслідок вживання алкоголю.

Допитаний
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4, суду пояснив, що працює
дільничним інспектором міліції Ленінського відділу міліції Кіровоградського
міського відділу УМВС України в Кіровоградській області., як і позивач ОСОБА_1
09.10.2007 року після ранкової наради він помітив, що ОСОБА_1 немає на роботі і
зателефонував йому по мобільному телефону та зустрівся з ним, де той допоміг
йому пройти медичну комісію, а після цього підвіз його до спортивної школи, що
біля апеляційного суду.

Допитаний
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9, суду пояснив, що працює
дільничним інспектором міліції в тому самому відділу, що і позивач. Чи був
ОСОБА_1 09.10.2008 року на нараді він не пам'ятає. Після 15.00 год. бачив його
в кабінеті за робочим столом, що робив не пам'ятає. Одягнений був у цивільну
куртку.

Допитаний
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5, суду пояснив, що він також працює
дільничним інспектором міліції в тому ж райвідділі міліції, що і позивач.
09.10.207 року ОСОБА_1 був на роботі і від нього було чути запах алкоголю. На прохання ОСОБА_1 він відвозив його на
с.Гірниче в м.Кіровограді до громадянина ОСОБА_2 відносно якого був складений
протокол про адмінправопорушення. Вони зайшли до громадянина ОСОБА_2 де ОСОБА_1
запропонував ОСОБА_2 збиратися до суду і що йому необхідно буде сплатити штраф.
В цей час з іншої кімнати вийшли працівники відділу безпеки та сказали їм, щоб
вони залишили квартиру, що вони і зробили.

Заслухавши
пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та матеріали про
відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1, суд вважає, що
позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судом
встановлено, що наказом УМВС України в Кіровоградській області від 04.12.2007
року №418 о/с, ОСОБА_1 відповідно до п.66 “Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України” звільнено з
Органів внутрішніх справ за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і
начальницького складу.

Підставою
для його звільнення в наказі №418 о/с зазначено наказ УМВС в області від
06.11.2007 року №2189 “Про порушення службової дисципліни дільничним
інспектором міліції Ленінського ВМ старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1,
перебування під час виконання своїх службових обов'язків у нетверезому стані,
дискредитацію звання офіцера міліції та покарання винних”.

Як
зазначено в наказі дискредитація звання офіцера полягає в тому, що ОСОБА_1
вимагав у громадянина ОСОБА_2 сплатити
йому штраф у сумі 327 грн. за вчинення тим насильства в сім'ї, а також вимагав
у громадянина ОСОБА_3 гроші у сумі 200
доларів США.

По даних
фактах старшим інспектором ВДІМ ВГБ УМВС України в Кіровоградській області
капітаном міліції ОСОБА_10 проведено службову перевірку, який прийшов висновку,
що факти вимагання грошей знайшли своє підтвердження.

Копію
висновку та матеріали службової перевірки були спрямовані до прокуратури
Ленінського району м.Кіровограда, де також проводилася перевірка по вказаних
фактах і 22.11.2007 року прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної
справи відносно ДІМ Ленінського ВМ КМВ УМВС України в області ОСОБА_1, в
зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину. Як зазначено в постанові
факти вимагання грошей не знайшли свого підтвердження.

Таким
чином, залишилося не доведеним, що ОСОБА_1 вчинив вчинок який дискредитує
звання офіцера міліції. До кримінальної
відповідальності його не притягнуто, протокол про вчинення ним корупційного
діяння не складено.

Також
суд не погоджується з тим, що ОСОБА_1 під час виконання своїх службових
обов'язків перебував у нетверезому стані, так як відповідно до листа
непрацездатності він з 08.10.2007 року по 13.10.2007 року знаходився на
лікарняному. Тому може мати місце порушення ОСОБА_1 лікарняного режиму, що не є
підставою для його звільнення з Органів внутрішніх справ. Також відповідачем не спростовано доводи
позивача, що він в цей день вживав ліки на спиртовій основі, а не алкогольні
напої.

Відповідно
до п.66 “Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України” затвердженого Постановою Кабінету Міністрів
України №114 від 29 липня 1991 року, особи рядового і начальницького складу,
які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу,
звільняються з органів внутрішніх справ.

Про те,
що ОСОБА_1 скоїв вчинок, що дискредитує звання рядового і начальницького складу
не доведено.

Посилання
представника відповідача на те, що доказом такого вчинку є аудіозапис, який
міститься в матеріалах про відмову у порушенні кримінальної справи відносно
ОСОБА_1, зроблений співробітниками внутрішньої безпеки УМВС України в області в
будинку ОСОБА_2 є безпідставним.

Відповідно
до ст.70 КАС України, докази одержані з порушенням закону, судом при вирішенні
справи не беруться до уваги. З цих підстав відповідачу відмовлено у дослідженні
вказаного аудіозапису, так як не надано ніяких доказів, що аудіозапис проведено
відповідно до чинного законодавства, не
відомо ким і яким технічним засобом проводився запис та розмова між якими
особами записувалася. Прийняття рішення на неналежних доказах та припущеннях не
допустимо.

Відповідно
до п.24 вищезазначеного Положення, у разі незаконного звільнення особи
рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню
на попередній роботі (посаді).

Відповідно
до ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого
Законом України від 22.02.2006 року звільнення осіб рядового і начальницького
складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом
дисциплінарного впливу.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх
справ незаконно і він підлягає поновленню на попередній посаді.

Разом з
поновленням позивача на посаді на його користь підлягає стягненню
середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, що передбачено ст.237
Кодексу Законів про працю України.

Згідно
довідки наданої відповідачем, заробітна плата позивача за два останні місяці
роботи складає: жовтень 2007 року - 1421,78 грн., листопад 2007 року - 1421,81
грн., а всього 2843,59 грн.

У
відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України за №100 від 08.02.1995 року, нарахування
виплат середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної
заробітної плати яка визначається діленням заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих
днів.

Виходячи
з цього, середньоденна заробітна плата позивача складає 63,19 грн. (1421,78 +
1421,81) : (23+22).

Нарахування
виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці
роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих
днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком, із дня, наступного за
днем звільнення, тобто з 05.12.2007 року і по день, який передує дню повторного
розрахунку.

Виходячи
з цього кількість робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком
за зазначений період складає 140 робочих днів.

Таким
чином, за час вимушеного прогулу з відповідача на користь позивача належить
стягнути: 63,19 грн. х 91 день = 5750,29грн.

Керуючись
Статутом органів внутрішніх справ України, Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, ст.237
Кодексу Законів про працю України, ст.ст.11,71,86,160-163,256 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
неправомірними дії УМВС України в Кіровоградській області щодо видачі наказів
№2189 від 06.11.2007 року та №418 о/с від 04.12.2007 року, в частині звільнення
ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ України.

Скасувати
накази УМВС України в Кіровоградській області №2189 від 06.11.2007 року “Про
порушення службової дисципліни дільничним інспектором міліції Ленінського ВМ
старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1, перебування під час виконання своїх
службових обов'язків у нетверезому стані, дискредитацію звання офіцера міліції
та покарання винних” та №418 о/с від
04.12.2007 року, “По особовому складу” в частині звільнення ОСОБА_1 з органів
внутрішніх справ України.

Поновити
ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів
міліції громадської безпеки Ленінського відділу міліції Кіровоградського
міського відділу УМВС України в Кіровоградській області.

Стягнути
з УМВС України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 5750 грн. 29 коп.
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обрахована без утримання
аліментів, податків та обов'язкових платежів.

Постанова
в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення на його користь заробітку,
в розмірі платежу за один місяць, підлягає виконанню негайно.

Постанова
може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом подачі
протягом 10 днів з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарженням
і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

В разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України,
заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом 10 днів з дня
складення постанови в повному обсязі.

Суддя “підпис”

Згідно з оригіналом

Суддя Кіровоградського

районного суду

Кіровоградської області
С.І.Мурашко