Справа № 22а-5361/08
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2008-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ А
ДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст.
Морозюк А.Я.

Справа № 22а-5361/08
Господарський суд Львівсь
кої обл. (№ 28/317А)
Рядок стат
звіту № 73
Доповідач: Шавель Р.М.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2008 року

м.Львів
Колегія суддів Львівськог
о апеляційного адміністрати
вного суду в складі:
головуючого - судді Шавел
я Р.М.,
суддів Оленд
ера І.Я. та Пліша М.А.,
при секретарі Сок
оловській А.С.,
з участю осіб, які взяли уча
сть у справі:
пред-ка позивача - Сива
ка В.М., довіреність № 2/10 від 18.0
5.2007р.,
пред-ка відповідача - Дуб
аса В.М., довіреність від 05.10.2007
р.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляцій
ну скаргу Державної податков
ої інспекції у Франківському
районі м.Львова на постанову
господарського суду Львівсь
кої обл. від 16.01.2008р. у справі за по
зовом Державної податкової і
нспекції /ДПІ/ у Франківськом
у районі м.Львова до Товарист
ва з обмеженою відповідальні
стю /ТзОВ/ Фірми «Мономах
Вест» та Приватного підприєм
ства /ПП/ «Грювал» про визнанн
я недійсним господарського з
обовязання, -
в с т а н о в и л а:o:p>/o:p>

20.09.2007р. позивач ДПІ у Фран
ківському районі м.Львова зв
ернувся до господарського су
ду із позовною заявою, в якій п
росить на підставі ст.207 ГК Укр
аїни та ч.1 ст.203, ст.216 ЦК України в
изнати недійсним господарсь
ке зобовязання між ТзОВ
Фірма «Мономах Вест» та ПП «Г
рювал» у звязку із його нік
чемністю; застосувати наслід
ки, передбачені ст.208 ГК Україн
и, як при наявності наміру (уми
слу) в обох сторін до господар
ських зобовязань, які вини
кли між відповідачами, а саме
стягнути з ТзОВ Фірма «Мо
номах Вест» в дохід держави 156
221 грн. 04 коп.; стягнути з ПП «Грюв
ал» в дохід держави 156221 грн. 04 ко
п.; покласти на відповідачів п
онесені судові витрати по сп
раві (ас.3-4).
Постановою господарсько
го суду Львівської обл. від 16.01.
2008р. в задоволенні заявленого
ДПІ у Франківському районі
м.Львова позову відмовлено
за безпідставністю (а.с.81-84).
Не погодившись із винесени
м судовим рішенням, постанов
у господарського суду оскарж
ив позивач ДПІ у Франківськ
ому районі м.Львова, який покл
икаючись на порушення судом
норм матеріального та процес
уального права, що призвело д
о неправильного вирішення сп
рави, просить суд апеляційно
ї інстанції скасувати постан
ову господарського суду та п
рийняти нову постанову, якою
заявлений позов задоволити.

Апелянт вказує, що під час р
озгляду справи господарськи
м судом не враховано тої обст
авини, що вироком Рівненсько
го міського суду від 04.04.2007р. по с
праві № 1-98/07 встановлено факт п
ерерахування протягом 27.01.2004р. п
о 01.10.2004р. на рахунок ПП «Грювал»
по господарських операціях
26459,7 тис.грн., при цьому господар
ська діяльність засудженим
ОСОБА_1 не здійснювалась, ч
им безпідставно було надано
право покупцям отримати пода
тковий кредит.
Обставини, які встановлені
вищевказаним вироком підтве
рджують вчинення господарсь
кого зобовязання між відпо
відачами з метою ухилення ві
д сплати податків, а отже, є та
ким, що завідомо суперечить м
оральним засадам держави і с
успільства, тобто недійсним
у звязку із його нікчемніс
тю згідно ч.1 ст.203, ч.2 ст.215 ЦК Укра
їни (а.с.89-91).
Заслухавши суддю-доповіда
ча, представника позивача на
підтримання апеляційної ска
рги, заперечення представник
а відповідача, перевіривши м
атеріали справи та апеляційн
у скаргу в межах наведених у н
ій доводів, колегія суддів ді
йшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задово
лення, з наступних підстав.

Як встановлено судом перш
ої інстанції, 27.01.2004р. між відпов
ідачами ТзОВ Фірма «Моно
мах Вест» /замовник/ та ПП «Грю
вал» /виконавець/ було укладе
но договір № 2701К1, відповідно до
умов якого замовник доручає
, а виконавець приймає на себе
поставку товарів згідно нак
ладних (а.с.51).
Відповідно до умов п.2 цього
договору оплата товарів про
водиться на банківський раху
нок виконавця на протязі 90 роб
очих днів з моменту поставки
товарів на склад замовника а
бо попередньою оплатою.
Строк дії договору склада
є до 31.12.2004р. (п.3 договору).
Виконання вказаного дого
вору підтверджується наявни
ми в матеріалах видатковими
накладними (а.с.52-57), платіжними
доручення на проведення опл
ати (а.с.58-63), а також виданими под
атковими накладними (а.с.64-73).

Вироком Рівненського місь
кого суду від 04.04.2007р. визнано ви
нним ОСОБА_1 у скоєнні зло
чину, передбаченого ч.2 ст.205 КК
України (фіктивне підприємст
во) та засуджено останнього д
о 3-х років позбавлення волі із
застосуванням ст.75 КК України
із звільненням від відбуван
ня покарання із випробовувал
ьним строком на 1 рік (а.с.20).
Виходячи з наведеного, керу
ючись вимогами ст.ст.207, 208 ГК Укр
аїни, а також розясненнями
, що містяться в п.6 постанови П
ленуму ВС України № 3 від 28.04.1978р. «
Про судову практику в справа
х про визнання угод недійсни
ми», суд першої інстанції при
йшов до вірного висновку про
те, що податковим органом не н
аведено обставин, які б вказу
вали на те, що відповідачі при
здійсненні операцій по прид
банню товарно-матеріальних ц
інностей мали намір (умисел) н
а порушення інтересів держав
и та суспільства, не обґрунто
вано в чому конкретно поляга
ла завідомо суперечна інтере
сам держави і суспільства ме
та кожної із сторін і хто із уч
асників мав умисел на досягн
ення цієї мети.
Також правильно господарс
ьким судом не взято до уваги н
аявність вироку Рівненськог
о міського суду від 04.04.2007р., оскі
льки останній не є доказом, як
ий підтверджує наявність нам
іру (умислу) на порушення інте
ресів держави і суспільства
з боку ПП «Грювал», оскільки ф
акт наявності наміру (умислу
) у невстановлених осіб, які ді
яли від імені ПП «Грювал», пов
инен бути доведений належним
чином.
При цьому колегія суддів та
кож підкреслює, що згідно нав
еденого вироку Вітрук В.В.
, будучи власником ПП «Грювал
», засуджений за фіктивне під
приємництво, тобто за створе
ння або придбання субєктів
підприємницької діяльності
(юридичних осіб) з метою прикр
иття незаконної діяльності а
бо здійснення видів діяльнос
ті, щодо яких є заборона (ст.205 К
К України), а не за умисне ухил
ення від сплати податків, збо
рів, інших обовязкових пла
тежів, що призвело до фактичн
ого ненадходження до бюджеті
в та цільових фондів коштів (с
т.212 КК України).
Також із змісту цього вирок
у не вбачається безпосередні
й звязок між злочинними ді
яннями ОСОБА_1 та виконанн
ям договору № 2701К1 від 27.01.2004р. зі ст
орони ТзОВ Фірми «Монома
х Вест», а від так - й нарахуван
ням та сплатою останнім пода
тків по вказаній господарськ
ій операції.
Як слідує із заявленого п
озову, підставами для визнан
ня договору недійсним податк
овим органом визначено таку
обставину як вчинення такого
з метою, яка завідомо супереч
ить інтересам держави.
Колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що відп
овідно до ч.1 ст.207 ГК України го
сподарське зобовязання, що
не відповідає вимогам закон
у, або вчинено з метою, яка зав
ідомо суперечить інтересам д
ержави і суспільства, або укл
адено учасниками господарсь
ких відносин з порушенням хо
ча б одним з них господарсько
ї компетенції (спеціальної п
равосубєктності), може бут
и на вимогу однієї із сторін, а
бо відповідного органу держа
вної влади визнано судом нед
ійсним повністю або в частин
і.
Отже, необхідними умовами
для визнання угоди недійсно
ю є її укладення з метою завід
омо суперечною інтересам дер
жави і суспільства та наявні
сть умислу хоча б у однієї із с
торін щодо настання відповід
них наслідків. Однак для прий
няття рішення про визнання у
годи недійсною необхідно вст
ановлювати, у чому конкретно
полягала завідомо суперечна
інтересам держави і суспіль
ства мета укладення угоди, як
ою із сторін і в якій мірі вико
нано угоду, а також вину сторі
н у формі умислу.
Наявність умислу у сторін (с
торони) угоди означає, що вони
(вона) усвідомлювали або пови
нні були усвідомлювати проти
правність угоди, що укладала
ся і суперечність її мети інт
ересам держави та суспільств
а і прагнули або свідомо допу
скали настання протиправних
наслідків. Таким чином для ви
знання зобов'язання таким, що
вчинено з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держав
и і суспільства, закон вимага
є наявність наступних умов:

1) - вина фізичних осіб, які пі
дписували договір, що проявл
яється у формі умислу, який сп
рямований на приховування до
ходів від оподаткування;
2) - такий умисел повинен вини
кнути до моменту укладення д
оговору;
3) - мета укладення такого дог
овору - приховування доходів
від оподаткування.
Відсутність хоча б однієї з
них не дає підстав стверджув
ати, що зобов'язання вчинялос
я з метою, яка завідомо супере
чить інтересам держави.
Як вбачається з обставин сп
рави, судами першої та апеляц
ійної інстанцій не встановле
но зазначених умов, а апелянт
ом не доведено, що на момент зд
ійснення правочину (укладенн
я договору) та його виконання
відповідачі мали намір на ук
ладення правочину всупереч і
нтересам держави або суспіль
ства.
Окрім цього, санкції, перед
бачені ч.1 ст.208 ГК України, по св
оїй правовій природі є адмін
істративно-господарськими с
анкціями, а тому можуть засто
суватись лише протягом строк
ів, встановлених ст.250 ГК Украї
ни.
Враховуючи, що оспорюваний
договір був вчинений 27.01.2004р., то
му на момент звернення позив
ача до суду сплили строки, вст
ановлені ст.250 ГК України щодо
застосування адміністратив
но-господарських санкцій, вс
тановлених ч.1 ст.208 ГК України.

Наведена обставина також о
бґрунтовано покладена госпо
дарським судом в основу прий
нятого рішення про відмову в
задоволенні заявленого пода
тковим органом позову.
Таким чином, заявлений пози
вачем позов про визнання нед
ійсним податкового зобовя
зання є необґрунтованим і та
ким, що не підлягає задоволен
ню.
З огляду на викладене, суд
першої інстанції правильно
та повно встановив обставини
справи, ухвалив судове рішен
ня з додержанням норм матері
ального і процесуального пра
ва, доводи апеляційної скарг
и не спростовують висновків
рішення суду, а тому підстав д
ля скасування постанови суду
колегія суддів не вбачає і вв
ажає, що апеляційну скаргу на
неї слід залишити без задово
лення.
Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195,
200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України
, колегія суддів
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу Держа
вної податкової інспекції у
Франківському районі м.Львов
а на постанову господарськог
о суду Львівської обл. від 16.01.2008
р. залишити без задоволення, а
згадану постанову господарс
ького суду без змін.
Ухвала апеляційного суду н
абирає законної сили з момен
ту її проголошення, але може б
ути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаці
йної скарги безпосередньо до
адміністративного суду каса
ційної інстанції протягом од
ного місяця з дня набрання ух
валою законної сили.
Головуючий:

Р.М.Шавель

Судді:

І.Я.Олендер

М.А.Пліш