Справа № 22а-1103/2008
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2008-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД__
справа № 22а-1103/08 (22а-3310-07)
головуючий суддя
категорія статобліку-30
інстанції - Гончар М.С.
У Х В А Л А

Іменем України

24 квітня 2008 року м. Дніпропетровськ

Колегія Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого, судді Сафронової С.В. (доповідача),

суддів Поплавського
В.Ю.,

Уханенка С.А.,

при секретарі Кочковій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді
Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2007 року

у адміністративній справі № 2а-311/07 за позовом ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби
Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області,
Господарського суду Запорізької області, та третьої особи ліквідатора ТОВ
«Агрофірма-Зоря» ОСОБА_2 про визнання бездіяльності незаконною,
стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя
від 03 вересня 2007 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної виконавчої
служби Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області,
Господарського суду Запорізької області та третьої особи ліквідатора ТОВ
«Агрофірма-Зоря» ОСОБА_2 повернуто на підставі п.6 ч.3 ст.108 КАС України, у
зв'язку з тим, що справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Позивач ОСОБА_1 В не погодившись з ухвалою суду по даній
справі подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на не відповідність
висновків суду обставинам справи та на порушення судом норм матеріального та
процесуального права, що привело до неправильного вирішення справи, просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції по даній справі та постановити нову
ухвалу про відкритті провадження у справі, направити справу на розгляд до того
ж суду.

Державна виконавча служба Мелітопольського міського
управління юстиції Запорізької області у своїх письмових запереченнях на
апеляційну скаргу просила відмовити позивачу у задоволені апеляційної скарги, а
ухвалу районного суду від 03 вересня 2007 року залишити без змін, у зв'язку з
тим, що судом першої інстанції правильно було встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а
доводи позивача, зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними.

Сторони по справі у судове
засідання не з'явився, хоча належним чином були повідомлені про день, годину та
місце розгляду справи апеляційною інстанцією, про що свідчать поштові
повідомлення, які знаходяться в матеріалах даної справи. З огляду на заяву ДВС
про розгляд справи у відсутності його представник та на те, що інші учасники по справі про
поважність причин неявки у судове засідання суд не повідомили, колегія суддів
вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі.

Перевіривши
доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, який є
правонаступником ПМПФ «Конус» на підставі договору передачі права вимоги від
08.12.2005 р. та договору передачі права вимоги від 15.05.2006 р., оскаржує
бездіяльність відповідачів під час виконання наказів господарського суду від
29.03.2004 року № 9/34 та від 03.01.2005 року № 9/34-7/437, виданих на
виконання рішень господарського суду про стягнення з ТОВ «Агрофірма-Зоря» боргу по справі № 9/34-04
в розмірі 64631,44 грн. та у справі № 9/34-7/437-05 в розмірі 69143,18
грн.

Виходячи із аналізу ст.181 КАС України, якою встановлено
особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби та розділу VII
ЦПК України і ст.1212 ГПК України, якими одночасно регулюються
оскарження рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби - колегія
суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стовно того, що
здійснення судового контролю за виконанням судових рішень здійснюється саме
судом, який видав виконавчий документ.

За визначенням
термінів, що даються у ст.3 КАС України:

справа адміністративної юрисдикції (адміністративна
справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір,
у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень (п. 1 ч. 1);

суб'єкт
владних повноважень - орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1).

Таким чином, у контексті зазначених положень справою
адміністративної юрисдикції, яку може бути передано на вирішення
адміністративного суду, є спір, що виник між суб'єктами суспільних відносин
стосовно їх прав і обов'язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб'єкт
законодавчо уповноважений керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці
суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта
владних повноважень. У випадку ж коли суб'єкт, у тому числі орган державної
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, не
здійснює у спірних правовідносинах владних управлінських функцій щодо іншого
суб'єкта, з яким виник спір, такий спір не має встановлених нормами КАС ознак
справи адміністративної юрисдикції та не повинен вирішуватись адміністративним
судом.

У
відповідності до ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового вирішення.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції стосовно того, що за суб'єктним складом сторін та суттю спору
зазначена справа підлягає розгляду господарським судом у порядку, визначеному
ГПК України, оскільки ця справа не
відповідає наведеному вище нормативному визначенню адміністративної справи, і
виниклі правовідносини сторін не засновані на адміністративному або іншому
владному підпорядкуванні, здійсненні управлінських чи контрольних функцій
однією стороною стосовно іншої сторони.

Разом з тим, колегія
суддів вважає помилковим рішення суду про повернення позову ОСОБА_1 у зв'язку з
непідсудністю справи цьому адміністративному суду, оскільки таке рішення
суперечить змісту п.6 ч.3 ст.108 та п.1 ч.1 ст.109 КАС України.

Якщо справу не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства, суд відмовляє у відкритті провадження у справі відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.109 КАС України.

Порушення наведених норм процесуального права є підставою
для скасування ухвали суду першої
інстанції з передачею справи до суду першої інстанції для
вирішення питання у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.109 КАС України, оскільки
згідно ст.20 КАС України суди апеляційної інстанції не уповноважені вирішувати адміністративні справи
як суди першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують вищенаведених висновків, тому
вимоги апелянта про постановлення нової ухвали про відкриття провадження у
справі та направлення справи на розгляд до того ж суду першої інстанції -
задоволенню не підлягають

Керуючись п.6 ч.1 ст.199, ст.205, ст.206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково, ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 03 вересня 2007 року - скасувати, справу направити на новий
розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня виготовлення її в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала суду буде виготовлена 25 квітня
2008 року

Судді:

Копія
відповідає оригіналу

Суддя