Справа № 22-а-1957/2008
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2008-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 22-а-1957/08
Головуючий 1 інстанції - Самойлова В.В.
Доповідач - Сіренко О.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

14
квітня 2008 року Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного
суду в складі : Головуючого - судді Сіренко О.І.

Суддів
Подобайло З.Г.

Мельнікової Л.В.

За
участю секретаря
Касян В.Ю.

Розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу
факультету військової підготовки Національного технічного університету
«Харківський політехнічний Інститут» на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2007 року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Харківського інституту танкових військ Національного технічного університету
«Харківський політехнічний Інститут» про стягнення компенсації за неотримане
під час проходження військової служби речове майно на суму 4573,11 грн., -

В
С Т А Н О В И Л А :

31 жовтня 2007 року ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним позовом до Харківського інституту танкових
військ про стягнення грошової
компенсації замість не отриманого речового майна в сум '573,11грн.

В
обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він проходив
військову службу у Харківському інституті танкових військ у військовому званні
- «підполковника»

Наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройними
Силами України від 24.06.2006р. № 173 був звільнений з військової служби у
запас з правом носіння військової форми одягу.

На речовому забезпеченні під час проходження служби
перебував у відповідача.

Відповідно до частини 2 ст. 9
Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей" військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове
забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію
замість них".

Крім того,
згідно п. 27 "Положення про порядок речового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний
час", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р.
№ 1444, передбачено, що військовослужбовці, звільнені у запас або у відставку з
правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове
майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за
нього за цінами на день підписання
наказу про звільнення.

На день виключення позивача зі списків
особового складу ХУПС сума грошової компенсації замість належного до видачі
речового майна складала 4573,11 грн., про що свідчить довідка № 52 станом
на 14.08.2006р., яка видана Харківським інститутом танкових військ.

Оскільки на момент виключення
позивача зі списків особового складу відповідач ні розрахувався з ним стосовно
належного до видачі речового майна або грошової компенсації замість нього,
відповідаючи на неодноразові звернення відмовою, тому позивач вважає, що з
боку останнього має місце
протиправність, яка порушує його право на одержання даної грошово компенсації і
спричинює шкоду.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просив їх
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти
позову заперечував, посилаючись
на те, що
позивач виключений зі списків
особового складу інституту з 13.09.2006р.,
згідно наказу Начальника Харківського
інституту танкових військ № 183 від 14.08.2006р., та згідно ст. 99 КАСУ позивач
пропустив річний строк для
звернення до адміністративного суду
за захистом прав,
свобод та інтересів
.

20
грудня 2007 року постановою Харківського окружного адміністративного суду
позов ОСОБА_1 задоволений у повному
обсязі..

Поновлено
ОСОБА_1 пропущений строк звернення до адміністративного суду.

Стягнуто з
Харківського інституту танкових військ національного університету «ХПІ» на
користь ОСОБА_1 грошову компенсацію замість належного до видачі речового майна
у розмірі 4573 (чотири тисячі п'ятсот сімдесят три ) грн. 11 коп.

В апеляційній скарзі Харківського інституту
танкових військ національного університету «ХПІ» просить постанову суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в
позові, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а саме вимог
ст.. 99 КАС України. Крім того, вважає, що судом порушено норми матеріального
права, оскільки суд не взяв до уваги вимоги ч.2
ст. 9 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх
сімей» від 20 грудня 1991р. згідно якого
військовослужбовці одержують за
рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням
військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

Але відповідно до Закону України від 17 лютого 2000р. «Про деякі заходи
щодо економії бюджетних коштів» призупинена дія частини
другої ст.9 вищезгаданого Закону в частині одержання
військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна (за
винятком військовослужбовців Міністерства оборони України, Служби
безпеки України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони та Головного управління внутрішніх
військ України, що використовують
цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців).Таким
чином, у суду не було підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення
учасників процесу. Вивчивши матеріали справи , доводи апеляційної скарги,
приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав :

Судом встановлено, що згідно витягу із наказу
начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройними Силами України від
24.06.2006р. № 173 позивач проходив військову службу у Харківському інституті
танкових військ і був звільнений з військової служби у запас з правом носіння
військового форменого одягу.

Згідно довідки №
52 , яка видана Харківським інститутом танкових військ, станом на 14.08.2006
р., тобто на день виключення позивача зі
списків особового складу Харківського інституту ґанкових військ сума грошової
компенсації замість належного до видачі йому речового майна складала 4573,11
грн. , за період з 2000 року по 2006 рік,
яка після виключення позивача із
списків особового складу відповідача не виплачена.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що
позивач пропустив строк для звернення до суду з позовом з поважних причин , при
цьому посилався на норми ст.. 233
Кодексу законів про працю. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції
правильно вирішивши питання про поновлення позивачу строку на звернення до
суду, неправомірно посилався на норми Кодексу законів про працю, оскільки
позивачем пред»явлено

позов у зв»язку з проходженням ним військової служби,
тому суд повинен був керуватися Законом України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів
їх сімей» та Кодексом адміністративного судочинства України,
зокрема ст.. 99 КАС України, які
регламентують вказане питання. Як вказав позивач в судовому засіданні, причиною
пропуску строк для звернення до суду є перешкоди відповідача щодо отримання
довідки про кінцевий розрахунок з ним після звільнення та сімейні обставини.
Колегія суддів вважає, що вказані причини є поважними, тому строк для звернення
до суду позивачем був пропущений з поважних причин.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов про стягнення з відповідача
грошової компенсації за належне до видачі речове майно за період з 2000
по 2006 рік в сумі 4573, 11 грн., суд першої інстанції виходив з того, що
військовослужбовцям, звільненим з військової служби у запас з правом носіння
військової форми одягу, і відповідно до пункту 27 "Положення про порядок
речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових
формувань у мирний час", затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 28.10.2004р. № 1444, має
право за своїм бажанням одержати грошову компенсацію замість речового
майна, належного йому на день звільнення.

Колегія суддів частково погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з наступних підстав :

За час служби ,
відповідно до ст. 9 Закону України "Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей" та п. 27 "Положення про
порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших
військових формувань в мирний час" відповідач повинен був забезпечити
позивача речовим майном, але не забезпечував. Грошова компенсація за не видане
речове майно складає 4573 грн. 11 коп. - за період до 11.03.2000 року - розмір
компенсації складає 752 . 69 грн. , з 11.03.2000 р. по момент звільнення -
3820.42 грн.

Статтею 2 Закону України «Про деякі
заходи щодо економії бюджетних коштів» тимчасово зупинено дію частини 2 статті
9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей» з 11.03.2000 року. За таких обставин, виплата звільненим в запас
військовослужбовцям грошової компенсації можливе лише після відновлення дії
частини 2 статті 9 зазначеного Закону.

Як на момент звернення позивача та
і на момент розгляду позову по суті дія частини 2 статті 9 Закону України «Про
соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не
відновлено. Розмір компенсації за невидане
речове майно, що є предметом позову, утворилась до 11 березня 2000 року, тобто до зупинення дії вказаної
норми Закону лише в розмірі 752 . 69 грн. Таким чином позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню лише в частині стягнення компенсації за речове майно в
розмірі 752.69 грн.

Оскільки 3820.42 грн. компенсації за речове майно
утворилася після набрання чинності статтею 2 Закону України «Про деякі заходи
щодо економії бюджетних коштів» , якою тимчасово зупинено дію частини 2 статті
9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей» , виплата вказаної суми
позивачу можлива лише після відновлення
дії частини 2 статті 9 зазначеного Закону.

За таких обставин постанова суду
першої інстанції в цій частині позовних вимог ОСОБА_1 підлягає скасуванню на
підставі п.4 ч.1 ст. 202 КАС України та
ухваленню нової постанови про відмову в позові в цій частині .

Керуючись ст..ст. 195, 196, 198,
202, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу с
факультету військової підготовки Національного технічного університету
«Харківський політехнічний Інститут» -
задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2007 року скасувати в частині стягнення з
Харківського інституту танкових військ Національного технічного університету
«Харківський політехнічний інститут» на користь ОСОБА_1 компенсації вартості
речового майна в сумі 3820 грн. 69 коп. і в цій частині в позові ОСОБА_1
відмовити.

В частині стягнення з
Харківського інституту танкових
військ Національного технічного
університету «Харківський політехнічний інститут» на користь ОСОБА_1
компенсації вартості речового майна в сумі
752 грн. 69 коп. постанову Харківського окружного адміністративного суду
від 20 грудня 2007 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної
сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Повний текст постанови виготовлений 21 квітня 2008 року.

Головуючий підпис Сіренко О.І.

Судді підпис Подобайло З.Г.

підпис Мельнікова
Л.В.

ВІРНО: СУДДЯ: