Справа № 2а-81/2008
Суддя: Золотоверхий O.I.
Дата ухвалення: 2008-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-81/08р.
ПОСТАНОВА

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

6 березня 2008 року Лисянський районний суд Черкаської
області

в складі: головуючого-судді - Золотоверхого О.І.

при
секретарі - Гутман О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.
Лисянка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління
праці та соціального захисту населення Черкаської області, Управління праці і
соціального захисту населення Лисянської районної державної адміністрації про
стягнення компенсації ліквідатору аварії на ЧАЕС та недоплаченої грошової
допомоги на оздоровлення учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС,

встановив:

Позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до відповідачів і просить поновити пропущений строк
для звернення до суду за захистом порушеного права та стягнути в його користь з
відповідачів 3686,50 грн. щорічної
грошової допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС за період 2005-2007 роки та 3540 грн. компенсації як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, який став інвалідом 3 групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що проводиться на підставі Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” від 19.12.1991 року.

Підтримавши
позов позивач суду пояснив, що він у 1986 році приймав участь у ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, в зв'язку з чим йому надано статус учасника
ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 1 категорії. Згідно с. 48 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» він має право на отримання щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

З 25.06.2001
року його визнано інвалідом 3-ї групи. Його інвалідність пов'язана з роботою по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до
діючого законодавства України мінімальний розмір заробітної плати становив
відповідно: у 2005 році - 262 грн., у 2006 році - 310 грн., а у 2007 році - 400
грн. Враховуючи наведене він повинен був отримати у 2005 році - 1048 грн., у
2006 році - 1240 грн. та у 2007 році - 1600 грн. Загальний розмір разової
грошової допомоги за 2005-2007 роки повинен становити 3888 грн.

Але всупереч
вимогам Закону України за 2005-2007 роки
він отримав відповідно - 21,50, 90 та 90 грн., що разом становить 201,50 грн.,
у зв'язку з чим недоплата за вказані роки становить 3686,50 грн., які позивач і
просить стягнути з відповідачів в його користь.

Так як з 2001
року його визнано інвалідом 3-ї групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, то
згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він повинен був отримати
одноразову компенсацію у зв'язку з встановленням інвалідності в розмірі 30
мінімальних заробітних плат, яка склалася на момент встановлення інвалідності.

Інвалідність
йому було встановлено з 25.06.2001 року. Відповідно до діючого законодавства
України мінімальний розмір заробітної плати у 2001 році становив 118 грн. Враховуючи
наведене, він повинен був отримати одноразову компенсацію у розмірі 3540 грн.

Позивач в суді пояснив, що його матеріальний стан
позбавляє можливості слідкувати за змінами в законодастві щодо соціальних
виплат, тому про порушення свого права щодо отримання в повному обсязі щорічної
грошової допомоги на оздоровлення,
як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, він дізнався в серпні 2007 року
з телевізійних програм, тому він просить поновити трьохрічний пропущений строк
для звернення до суду за захистом порушеного права.

Представники
відповідачів в судовому засіданні позов не визнали, поскільки вказані позивачем
виплати не передбачені Законом про Державний бюджет.

Суд вважає, що
позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав:

Суд встановив, що
відповідно до посвідчення НОМЕР_1 виданим Обласною державною адміністрацією
позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році та
згідно довідки МСЕ №007832 від 25.06.2001 року його визнано інвалідом 3-ї групи
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до
ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 19.12.1991 року, учасникам ліквідації
наслідків на Чонобильській АЕС 1 категорії, які стали інвалідами 3-ї групи
внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачується щорічна допомога на
оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат та одноразова
компенсація у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, яка склалася на момент
встановлення інвалідності.

Відповідно до
законодавства мінімальний розмір заробітної плати за 2005-2007 роки відповідно
становив: 262 грн., 310 грн. та 400 грн.

Виходячи з
наведеного позивачу необхідно було виплатити за 2005-2007 роки відповідно 1048
грн., 1240 грн. та 1600 грн., що за вказані роки становить 3888 гривень.

Як встановив суд
за вказані роки позивач фактично отримав, відповідно: 21,50 грн., 90 грн. та 90
грн., що становить 201,50 грн.

Враховуючи
наведене за 2005-2007 роки позивачу недоплачено 3686,50 гривень.

Відповідно до
законодавства мінімальний розмір заробітної плати у 2001 році становив 118 грн.

Виходячи з
наведеного позивачу необхідно було виплатити одноразову компенсацію за
встановлення інвалідності в розмірі 3540 грн..

Про порушення свого права щодо отримання в повному обсязі
щорічної грошової допомоги на
оздоровлення, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, позивач дізнався
в серпні 2007 року, тому суд вважає, що можливо поновити позивачу пропущений
трьохрічний строк для звернення до суду.

Тобто обставини, викладені позивачем в позовній
заяві, про те, що він має право на одержання щорічної
грошової допомоги на оздоровлення, як учасник ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС в 2005-2007 роках в розмірі п'яти
мінімальних розмірів заробітної плати, обґрунтовані
і підтверджені в судовому засіданні вищеперерахованими доказами.

Посилання
представників відповідачів при невизнанні позову на вимоги Закону про Державний
бюджет не можуть бути прийняті судом, поскільки Рішенням Коституційного Суду
України від 09.07.2007 року обмеження Державного бюджету щодо соціальних
виплат, в тому числі і учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, як не
конституційні.

Враховуючи
наведене суд вважає, що конституційне право позивача щорічно отримувати грошову
допомогу на оздоровлення, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в
розмірі п'яти мінімальних заробітних плат з боку відповідачів порушено і
підлягає судовому захисту.

Керуючись ст.3,
8, 19, 22, 46, 48, 55, 56, 95, 96 Конституції України, ст.2, 12, 13, 17-1, 22
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту ”,
Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року, ст. 2, 4, 6, 17, 19,
49, 56, 87, 90, 94, 99-102, 104, 106, 159, 160, 161, 162, 256, 257 КАС України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити
ОСОБА_1 пропущений трьохрічний строк для звернення до суду за захистом
порушеного права.

Позов
ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Лисянської районної державної адміністрації та
Головного управління праці та соціального захисту
населення Черкаської обласної державної адміністрації про стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги учаснику ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС задоволити повністю.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Управління праці та соціального захисту населення Лисянської районної державної адміністрації
та Головного управління праці та
соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації в солідарному порядку
недоплачену йому щорічну грошову
допомогу на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, який
став інвалідом 3-ї групи внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2005-2007 роки
в сумі 3686,50 грн.
та одноразову компенсацію за встановлення інвалідності у розмірі 3540 грн., а
всього 7226 (сім тисяч двісті двадцять шість) гривень 50 коп.

Постанова про апеляційне оскарження рішення суду може
бути подано до Київського апеляційного адміністративного суду.

Заяву про
апеляційне оскарження може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення
постанови, а апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий -