Справа № 2-а-1521/2008
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2008-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2008 р. Справа № 2-а-1521/08

м.
Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Мельник-Томенко Жанна Миколаївна,

При секретарі судового засідання: Пивовар Інні Михайлівні

За участю
представників сторін:

позивача :
ОСОБА_1,ОСОБА_2, представник позивача

відповідача
: Файдюк В.В., законний представник

розглянувши матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до:
Крижопільського районного суду

про: поновлення на роботі та оплату заробітної плати за час
вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 заявила
позов про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу.

Позов мотивовано наступним.

Наказом № 01 від 04.01.2008 року позивач була звільнена
з посади секретаря судових засідань за прогули 29.12.2007 року, 02.01.2008,
03.01.2008 року, згідно з п. 4 ст. 40, ст. 43-1 ч. 1 п. 6 КЗпП України з
29.12.2007 року. Позивач вважає даний наказ неправомірним, а звільнення з
роботи незаконним, оскільки вони є результатом грубого порушення трудового
законодавства з боку відповідача. Так,
позивач не вважає, що її відсутність на роботі 29.12.2007 року, 02.01.2008
року, 03.01.2008 року є прогулом,
оскільки нею не була використана в повному обсязі щорічна відпустка, так як її
було відкликано з відпустки і відпрацьовано з 15.10.2007 року і по 19.10.2007
року. 28.12.2007 року ОСОБА_1 звернулась до завканцелярією Крижопільського
районного суду Вінницької області із заявою про надання не відбутої частини
відпустки, але остання запевнила, що офіційно ОСОБА_1 не відкликалась з
відпустки, а тому заяву подавати не потрібно, а можна не виходити на роботу
протягом 5 днів. Таким чином, позивач
вважає, що при звільненні її з роботи відповідач порушив ст.ст. 40, 67, 79,
148, 149 КЗпП України, Закону України “Про відпустки”. За таких підстав позивач
просить суд поновити її на роботі на посаді секретаря судових засідань
Крижопільського районного суду Вінницької області, стягнути на її користь
заробітну плату за час вимушеного прогулу, допустити рішення до негайного
виконання в частині поновлення на роботі та стягнення заробітку за час
вимушеного прогулу в розмірі платежу за один місяць.

У судовому засіданні позивач, представник позивача,
вказали, що наказом Крижопільського
районного суду від 28.01.2008 року № 06, згідно поданої секретарем судових
засідань Крижопільськго районного суду Вінницької області ОСОБА_1 заяви про
звільнення за власним бажанням від 04.01.2008 року наказ Крижопільського районного суду Вінницької області № 01 від 04.01.2008
року про звільнення ОСОБА_1 за прогули згідно із ст.ст. 40 п. 4, 431 ч. 1 п. 6
КЗпП України скасовано, і звільнено секретаря судових засідань Крижопільського
районного суду ОСОБА_1 із займаної посади 18.01.2008 року за власним бажанням
відповідно до ст. 38 КЗпП України. Також
уточнились з позовними вимогами та просили суд поновити ОСОБА_1 на
посаді секретаря судових засідань Крижопільского районного суду Вінницької
області з 29.12.2007 року, стягнути на користь позивача заробіток за час
вимушеного прогулу, стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 1000 грн., а
також стягнути з відповідача витрати пов'язані з наданням позивачу правової
допомоги в сумі 1650 грн. Під час розгляду справи позивач, представник позивача
доповнили позовні вимоги вказавши, що наказ № 06 від 28.01.2008 року є
незаконним та протиправним, оскільки після наказу № 01 від 04.01.2008 року
ОСОБА_1 не була поновлена на роботі, а тому не могла бути звільнена. За таких
підстав п. 2 наказу № 06 від 28.01.2008 року підлягає скасуванню. Також підлягає скасуванню п. 3 наказу № 06
від 28.01.2008 року щодо виплати позивачу заробітної плати за період з
04.01.2008 року по 18.01.2008 року, оскільки в даний період позивач фактично не
працювала. Також позивач заявою від 14.04.2008 року відмовилась від позовної
вимоги про стягнення моральної шкоди.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив
проти задоволення позовних вимог, вказавши, що вони є безпідставними,
необґрунтованими, що підтверджується матеріалами справи.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з
наступних підстав.

Відповідно до відомостей в трудовій книжці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, наказом від 03.03.2007
року призначена на посаду секретаря судових
засідань Крижопільського районного суду Вінницької області. 05.03.2007 року
прийняла Присягу державного службовця, їй присвоєно 13 ранг державного
службовця в межах шостої категорії. 04.01.2008 року ОСОБА_1 звільнена з посади
секретаря судових засідань за прогул, згідно ст. 40 п. 4, 431 ч. 1 п. 6 КЗпП
України, наказ № 1 від 04.04.2008 року.

У відповідності до наказу голови Крижопільського райсуду
від 17.12.2007 року № 87 перенесено робочий день з понеділка 31.12.2007 року на
суботу 29.12.2007 року (п. 1), у зв'язку з виробничою необхідністю, підготовкою
та здачею звітів робочі дні з 2-4 січня 2008 року не переносяться.

Згідно наказу № 01 від 04.01.2008 року голови
Крижопільського районного суду Вінницької області звільнено секретаря судових
засідань Крижопільського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 із займаної
посади з 29.12.2007 року згідно із ст.ст. 40 п.4, 431 ч. 1 п. 6 КЗпП України за
прогули 29.12.2007 року, 02.01.2008 року, 03.01.2008 року. Використана
відпустка за період роботи з 05.03.2007 року по 05.03.2008 року включно
тривалістю 30 календарних днів. Підставою наказу являється доповідна записка
старшого секретаря Жулкевської Г.М.

У відповідності до наказу № 06 від 28.01.2008 року
голови Крижопільського районного суду Вінницької області, згідно поданої
секретарем судових засідань Крижопільського районного суду Вінницької області
ОСОБА_1 заяви про звільнення за власним бажанням від 04.01.2008 року наказ
Крижопільського районного суду № 01 від 04.01.2008 року про звільнення ОСОБА_1
за прогули із ст.ст. 40 п. 4, 431 ч. 1 п. 6 КЗпП України скасовано (п.1).
Звільнено секретаря судових засідань Крижопільського районного суду Вінницької
області ОСОБА_1 із займаної посади 18.01.2008 року за власним бажанням,
відповідно до ст. 38 КЗпП України.(п. 2). Бухгалтерії ТУ ДСА у Вінницькій
області провести відповідні розрахунки та виплату коштів за період з 04.01.2008
року по 18.01.2008 року (п. 3). Використана відпустка за період роботи з
05.03.2007 року по 05.03.2008 року включно тривалістю 30 календарних днів (п.
4). Підставою наказу є заява ОСОБА_1 від 04.01.2008 року.

Згідно довідки Крижопільського районного суду від
31.03.2008 року секретар судового засідання із основної відпустки з 20.09.2007
року по 09.10.2007 року не відкликалась. Вказане підтверджено також табелями
обліку використання робочого часу наданих Територіальним управлінням державної
судової адміністрації у Вінницькій області за період з вересня 2007 року по
січень 2008 року, відповідно до яких
ОСОБА_1 в період часу з 20.09.2007 року по 19.10.2007 року знаходилась у
щорічній відпустці та повністю її використала. 29.12.2007 року ОСОБА_1 не була
на роботі. Відомості за січень 2008 року щодо виходу останньої на роботу в
табелі обліку використання робочого часу і підрахунку заробітку за січень 2008
року відсутні.

Згідно п. 4 ст. 24 Закону України “Про судоустрій
України”голова місцевого суду приймає на роботу і звільняє
працівників апарату суду, присвоює їм
ранги державного службовця у встановленому законом
порядку, застосовує щодо них заохочення
та накладає дисциплінарні стягнення.

Відповідно до
ст. 130 вказаного вище Закону, організаційне
забезпечення роботи суду
здійснює його апарат, який очолює керівник апарату (завідуючий секретаріатом). Завідуючий секретаріатом
підпорядковується голові суду і координує свою діяльність з відповідним
територіальним управлінням державної судової адміністрації. Правовий статус службовців, які працюють в апараті
суду, визначається законом про
державну службу.

Згідно ст. 20
“Про державну службу”тривалість робочого часу
державних службовців визначається відповідно до
законодавства про працю
України з урахуванням особливостей, передбачених цим
Законом. Для виконання невідкладної і непередбаченої роботи державні
службовці зобов'язані за розпорядженням керівника органу, в якому вони
працюють, з'являтися на
службу у вихідні,
святкові та неробочі дні, робота за які компенсується відповідно до
чинного трудового законодавства. За рішенням керівника органу державні
службовці можуть бути відкликані із
щорічної або додаткової
відпустки. Частина невикористаної
відпустки, яка залишилася,
надається державному
службовцю у будь-який інший час
відповідного року чи приєднується до відпустки у наступному році.

У
відповідності до п. 4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір
до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі
відсутності на роботі більше трьох годин
протягом робочого дня)
без поважних причин.

Як видно з
матеріалів справи ОСОБА_1 29.12.2007 року, 02.01.2008 року, 03.01.2008 року
була відсутня без поважних причини на робочому місці протягом дня, вказане
визнається останньою та підтверджується табелями обліку використання робочого
часу і підрахунок заробітку за грудень 2007 року та січень 2008 року наданих
Територіальним управлінням державної судової адміністрації у Вінницькій області
та Крижопільським районним судом Вінницької області.

Враховуючи те,
що ОСОБА_1 не було доведено поважність причин своєї відсутності на роботі
протягом 3 робочих днів, що у відповідності до п. 4 ст. 40 КЗпП України є
підставою для звільнення, голова Крижопільського районного суду 04.01.2008 року
видав наказ № 1 про звільнення ОСОБА_1 з посади секретаря судового засідання.
При винесенні даного наказу голова Крижопільського районного суду діяв
правомірно, з підстави та у спосіб визначені законодавством, та у межах наданих
йому повноважень. Підстави звільнення відповідають фактичним обставинам що мали
місце. Враховуючи те, що наказ № 01 від 04.01.2008 року відповідає вимогам КЗпП
України, Законам України “Про судоустрій України”, “Про державну службу”, являється
обґрунтованим він підлягає залишенню в силі.

Відносно
позовної вимоги про скасування наказу № 06 від 28.01.2008 року, то він підлягає
скасуванню виходячи з наступного.

Кодексом
адміністративного судочинства передбачено порядок розгляду та вирішення публічно-правового
спору з приводу звільнення з публічної служби.

Незважаючи на
визначений законодавством порядок розгляду публічно-правового спору з приводу
звільнення з публічної служби, головою Крижопільського районного суду, на
підставі заяви ОСОБА_1 наказом
№ 06 від 28.01.2008 року скасовано наказ № 01 від 04.01.2008 року та
звільнено позивача з посади секретаря за власним бажанням відповідно до ст. 38
КЗпП України з 18.01.2008 року. Наказ № 06 від 28.01.2008 року є
необґрунтованим, протиправним, прийнятим без урахування фактичних обставин.

У судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_1 була звільнена з роботи 29.12.2007 року,
тобто з даного часу позивач вже не перебувала у трудових відносинах з
відповідачем і ці відносини не були поновлені. Крім того, в період часу з
04.01.2008 року по 18.01.2008 року позивач не виходила на роботу, оскільки
вважала себе звільненою, що підтверджено показами останньої у судовому
засіданні. Незважаючи на це, в додатковому табелі обліку використання робочого
часу і підрахунку заробітку за січень 2008 року наданого Крижопільським
районним судом вказано, що ОСОБА_1 працювала 04.01.2008 року, з 08.01.2008 року
по 11.01.2008 року включно, з 14.01.2008 року по 18.01.2008 року включно. Суд не приймає до уваги наданий
Крижопільським районним судом додатковий табель за січень 2008 року, оскільки
вказані у ньому відомості не підтверджені табелем за анологічний період наданим
Територіальним управління державної судової адміністрації у Вінницькій області
та спростовуються позивачем.

Крім того, як
видно з наданого Територіальним управлінням ДСА у Вінницькій області табеля
обліку використання робочого часу і підрахунок заробітку за січень 2008 року по
Крижопільському районному суду Вінницької області голова суду Файдюк В.В. з
10.01.2008 року по 31.01.2008 року знаходився у відпустці. Суд не приймає до
уваги твердження відповідача та наданий ним наказ № 05 від 24.01.2008 року про
відкликання Файдюка В.В. з відпустки, оскільки вказані відомості суперечать
відомостям, що вказані табелями ТУ ДСА у Вінницькій області.

Враховуючи
викладені обставини, що підтверджуються наявними у справі доказами наказ № 06
від 28.01.2008 року підлягає скасуванню як протиправний, безпідставний та
необґрунтований, прийнятий не у межах повноважень, та у спосіб, що не
передбачений Конституцією та законами України.

Позовна вимога
про поновлення на роботі задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ст. 139
КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і
точно виконувати розпорядження власника або
уповноваженого ним органу, додержувати
трудової і технологічної
дисципліни, вимог нормативних актів про
охорону праці, дбайливо ставитися
до майна власника, з яким укладено
трудовий договір.

Враховуючи
викладене, ОСОБА_1 на час роботи в Крижопільському районному суді Вінницької
області мала дотримуватись трудової дисципліни, своєчасно і точно виконувати
розпорядження керівника, а також дотримуватись норм трудового законодавства.

Крім того,
позивачем не доведено поважність причин прогулу 29.12.2007 року, що у
відповідності до п. 4 ст. 40 КЗпП України, є підставою для її звільнення.

Також не
підлягають задоволенню позовна вимога про стягнення витрат пов'язаних з
наданням правової допомоги в сумі 1650 грн.

Так, згідно ч.
1 ст. 90 КАС України, витрати пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого
фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть
сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених
законом.

При вирішенні даної справи суд також керувався
наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
що передбачені Конституцією та законами України;

2) з
використанням повноваження з
метою, з якою
це повноваження надано;

3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття
рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом,
запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів
особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з
урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства
України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого
органи державної влади,
органи місцевого самоврядування,
їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім
випадків встановлених ст. 72 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного
судочинства України обов'язок доказування в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень щодо
доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач не
виконав обов'язок щодо доказування, не довів правомірність свого рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162,
163, 167, 186, 255, 257 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов
задоволити частково.

Визнати
протиправним та скасувати наказ № 06 від 28.01.2008 року виданий головою
Крижопільського районного суду Вінницької області.

В
іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова
в повному обсязі буде виготовлена 21.04.2008 року.

Суддя/підпис/ Мельник-Томенко
Жанна Миколаївна