Справа № 3/473
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2008-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

місто
Київ

18 год. 22 хв.

23.04.2008 р.
№ 3/473

Окружний
адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Блажівської Н. Є. при секретарі судового
засідання Серпутько Т. С.

За
результатами розгляду у відкритому судовому засіданні адміністративної справи

За
позовом

ОСОБА_1

до
за участю

РУГУ МВС
України, відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб
Дніпровського району міста Києва ВАТ
«Київське шляхово-будівельне управління № 27»

про

зобов'язання вчинити дії

У
судовому засіданні 23 квітня 2008 року відповідно до пункту 3 статті 160
Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та
резолютивну частину Постанови.

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1
(надалі також -«Позивач») звернулись до Окружного адміністративного суду міста
Києва з позовною заявою до РУГУ МВС України, відділ громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Дніпровського району міста Києва (надалі також
-«Відповідач») за участю ВАТ «Київське
шляхово-будівельне управління № 27» (надалі також -«Третя особа») про
зобов'язання зареєструвати її в кімнаті АДРЕСА_1

В
судовому засіданні Позивач та її представник позовні вимоги підтримали та усно
зазначили, що у позовній заяві було допущено помилку при написанні прізвища
Позивача. Відтак, просили суд вважати правильним написання прізвища позивача
згідно паспортних даних: ОСОБА_1. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1.
проживає у в кімнатіАДРЕСА_1та своєчасно і в повному обсязі сплачує рахунки за
житло та комунальні послуги. Підставою для проживання є Договір на проживання у
гуртожитку Відкритого акціонерного товариства Київське шляхово-будівельне
управління №27 (надалі також -«Договір»).

Позивач
зазначила, що неодноразово зверталась до РУГУ МВС України, відділу
громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського району міста
Києва з проханням зареєструвати її за місцем проживання.

Відповідач
в судове засідання не з'явився. На адресу суду надішли письмові заперечення по
суті заявлених позовних вимог, а також клопотання про розгляд справи за
відсутності уповноваженого представника.

Представник
Третьої особи в судове засідання з'явився та проти позовних вимог заперечив.

Розглянувши
подані документи і матеріали, заслухавши пояснення Позивача та її представника,
а також представника Третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва приходить до наступних висновків:

Відповідно
до вимог частини 1 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»(надалі також «Закон») від 11 грудня 2003 року
№ 1382-IV, громадянин України зобов'язаний протягом 10 днів після прибуття до
нового місця проживання зареєструвати місце свого проживання.

Згідно
положень статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи
є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому
(гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична
особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Суд
звертає увагу сторін на те, що відповідно до статті 3 Закону, місцем
перебування особи визначається адміністративно-територіальна одиниця, на
території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; а місцем
проживання особи є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої
особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Як
встановлено в судовому засіданні, Позивачі -ОСОБА_1. на даний час проживає в
кімнатіАДРЕСА_1, однак зареєструватися не може, оскільки їй в цьому відмовляють. Матеріалами справи
підтверджується, що між «Київське шляхово-будівельне управління № 27»та
Позивачем було укладено «Договір на проживання у гуртожитку Відкритого
акціонерного товариства Київське шляхово-будівельне управління №27».

Як
випливає з пояснень Позивача та її представника, а також підтверджується
матеріалами справи, Позивач вказувала підставою реєстрації саме вищевказаний
Договір.

В
судовому засіданні 11 березня 2008 року, Позивачем було надано письмову
відповідь Відповідача, відповідно до зміст якої, в реєстрації Позивачу
відмовлено згідно статті 58 Житлового кодексу України, в зв'язку з відсутністю
ордеру, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.
Відповідачем на адресу суду 18 квітня 2008 року, було надіслано повідомлення,
про те, що відповідь за №48/415-96 від 11 березня 2008 року надана на заяву гр.
ОСОБА_1. про реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно
до змісту статті 58 Житлового кодексу України, на підставі рішення про надання
жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду
виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської
ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для
вселення в жиле приміщення.

Суд
вважає за необхідне зазначити, що частиною 4 статті 6 Закону передбачено, що
заява особи про реєстрацію місця проживання є єдиною підставою для реєстрації
місця проживання особи.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 28 липня 2004 року №985 затверджено зразок Заяви
про реєстрацію місця проживання. На зворотному боці заяви, зокрема, зазначено,
що підставою для реєстрації місця проживання заявника є ордер, свідоцтво про
право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи).

Відповідно
до даного зразка Заяви, згода власника/співвласників житла або їх уповноважених
органів, наймача та членів його сім'ї на реєстрацію місця проживання заявника є
необхідною у разі відсутності документів, зазначених як підстава для
реєстрації.

Суд
не приймає до уваги твердження представника Третьої особи про те, що даний
договір розірвано, оскільки суду не надано об'єктивних доказів на підтвердження
цього. Так, представник Третьої особи вказав на повідомлення від 29 жовтня 2007
року, яке було отримане Позивачем 20 листопада 2007 року, в якому Позивачу
рекомендовано звільнити займану кімнату не пізніше 26 листопада 2007 року, та
вказано, що ОСОБА_1. займає кімнату без будь-яких підстав.

Відповідно
до пункту 5.1, Договір починає діяти з моменту вселення наймача ОСОБА_1. до
гуртожитку, а саме 1 травня 2004 року і діє до 1 травня 2005 року. Пунктом 5.3.
передбачено, що наймодавець повинен попередити наймача про розірвання Договору
письмово. Надати в повідомленні термін для виселення із гуртожитку 14 днів.
Відповідно до пункту 5.6 Договору, якщо ні одна зі сторін до кінця дії Договору
не заявила про бажання його розторгнути, Договір вважається пролонгованим на
той же строк.

Частиною
1 статті 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму
укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно
до положень статті 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує
користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності
заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на
строк, який був встановлений договором.

Відтак,
документів на підтвердження того, що Договір розірвано, як того вимагає чинне
законодавство України суду не надано.

Таким
чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені
в позовній заяві доводи Позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На
підставі вищевикладеного, керуючись статтям 158 - 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В

1. Позовні вимоги -задовольнити
повністю.

2. Зобов'язати Відділ громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб РУГУ МВС України Дніпровського району
міста Києва зареєструвати ОСОБА_1. в кімнаті АДРЕСА_1

Постанова
відповідно до частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було
подано.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її
складення в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне
оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Н.
Є. Блажівська