Справа № 1/46
Суддя: Бачун О.В.
Дата ухвалення: 2008-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м.
Київ

07.04.2008 р.
№ 1/46

За
позовом

ОСОБА_1

до

Кабінету Міністрів України Державного комітету рибного господарства
України

3-я
особа

ОСОБА_2

про

визнання розпорядження протиправним, його
скасування та поновлення нароботі

Головуючий Суддя
Бачун О.В.

Судді : Ковзель П.О.

Кочан В.М.

Секретар Саратова О.В.

Представники:

Від
позивача: ОСОБА_3-п/к (дов. від 09.02.08 р.), ОСОБА_1

Від
відповідача-1: Кучер В.М. -голов.спец. (дов. від 22.02.08 р. №29-22/20)

Від
відповідача-2: Мандик В.Ф. -зав.сект. (дов. від 11.03.08 р.)

Від
3-ї особи: ОСОБА_4 -п/к (дов. від 05.04.08 р.)

Обставини
справи:

Позовні
вимоги заявлені про визнання протиправними розпорядження Кабінету Міністрів
України №182-р від 30.01.08 р. «Про звільнення ОСОБА_1»з посади Голови
Державного комітету рибного господарства України, наказу Голови Державного
комітету рибного господарства України №26-к від 31.01.08 р., розпорядження
Кабінету Міністрів України від 30.01.08 р. №183-р «Про призначення ОСОБА_2
Головою Державного комітету рибного господарства України», зобов'язання
поновити позивача на посаді та виплатити заробітну плату за час вимушеного
прогулу, виходячи з розрахунку 12 000 грн. за кожен місяць.

В
судовому засіданні 07.04.08 р. оголошено резолютивну частину постанови про
часткове задоволення позовних вимог.

Ознайомившись
з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою
Кабінету Міністрів України №1708 від 13.12.06 р. позивача призначено головою
державного комітету рибного господарства України.

28.01.08
р., за твердженням позивача, його викликали до Кабінету Міністрів України та
запропонували підписати заяву про звільнення за власним бажанням, від чого
позивач відмовився.

29.01.08
р. позивача було госпіталізовано бригадою швидкої допомоги до клініки ім.
Академіка Стражеско, де позивач перебував до 11.02.08 р.

30.01.08
р. розпорядженням Кабінету Міністрів України №182-р позивача звільнено з посади
голови Державного комітету рибного господарства України. В розпорядженні
відсутні підстави звільнення.

Позивач вважає зазначене розпорядження
таким, що прийняте на порушення законодавства, та просить його скасувати, так
як підстави, передбачені законодавством для звільнення (ст. 30 Закону України
«Про державну службу»та КЗпП України) відсутні.

Згідно
ч. 2 ст. 30 Закону України «Про державну службу»зміна керівників або складу
державних органів не може бути підставою для припинення державним службовцем
державної служби.

Крім
того, позивач посилається на ст. 40 КЗпП України, згідно з якою не допускається
звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в
період тимчасової непрацездатності.

В
доповненнях до позовних вимог позивач просить також визнати незаконним
розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.01.08 р. №183-р «Про призначення
ОСОБА_5 Головою Державного комітету рибного господарства України».

Відповідач -Кабінет Міністрів України -проти
задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Розпорядження
про звільнення позивача прийняте в межах повноважень, визначених п. 5 ч. 1 ст.
45 Закону України «Про Кабінет Міністрів України».

Щодо
відсутності у розпорядженні підстав звільнення відповідач зазначає, що підстави
містяться у поданні на звільнення, яке подається разом з проектом рішення про
звільнення згідно Порядку розгляду питань, пов'язаних з призначенням на посади
та звільненням з посад керівників центральних і місцевих органів виконавчої
влади, торгівельно-економічних місій у складі закордонних дипломатичних установ
України, державних підприємств та їх об'єднань, керівників самостійних
структурних підрозділів центральних органів виконавчої влади, затвердженим
постановою КМУ від 26.06.07 р. №880.

Однак,
оскільки подання про звільнення позивача внесено безпосередньо
Прем'єр-Міністром України згідно ст. 116 Конституції України та ст. 45 Закону
України «Про Кабінет Міністрів України», на думку відповідача, немає
необхідності зазначати причини звільнення.

Також
відповідач вважає, що на відносини публічної служби не розповсюджуються норми
трудового права, зокрема, і ст. 40 КЗпП України, тому посилання позивача на
перебування на лікарняному не може бути прийняте до уваги.

Щодо
визнання незаконним розпорядження від 30.01.08 р. №183-р «Про призначення
ОСОБА_5 Головою Державного комітету рибного господарства України», то відповідач
вважає, що зазначене розпорядження не впливає на права та інтереси позивача,
тому він не наділений правом на його оскарження.

Відповідач -Державний комітет рибного
господарства України -проти задоволення позовних вимог заперечив з аналогічних
підстав.

3-я
особа -ОСОБА_2 -вважає своє призначення легітимним.

Проаналізувавши
матеріали справи та пояснення представників сторін, 3-ї особи суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового
задоволення з таких підстав.

Посада
голови Державного комітету рибного господарства України відноситься до
державної служби і охоплюється поняттям «публічна служба»згідно визначення ст.
3 КАС України. ОСОБА_1є державним службовцем ІІІ рангу, склав присягу у
встановленому порядку.

Проте,
законодавство недостатньо регулює питання проходження державної служби,
зокрема, особливості звільнення з державної служби.

Правове
регулювання Конституцією України та спеціальними законами України статусу,
зокрема, Прем'єр-міністра України, членів Кабінету Міністрів України та інших
посадових осіб (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну службу») не означає, що
на них не можуть поширюватися положення інших законів щодо відносин, не
врегульованих спеціальними законами (Рішення Конституційного Суду України від
07.05.02 р. №8-рп/2002).

За
таких обставин при оцінці наявності підстав для звільнення особи з державної
служби суд оцінює наявність загальних підстав, передбачених КЗпП України, та
спеціальних підстав, передбачених ст. 30 Закону України «Про державну службу».

Щодо
процедури звільнення, то до законодавчого врегулювання питання на державних
службовців поширюються вимоги КЗпП України, в тому числі, і вимоги ст. 40 КЗпП
України щодо неможливості звільнення особи на час перебування на лікарняному.

З
матеріалів справи та пояснень представників сторін вбачається, що конкретна
підстава для звільнення відсутня як у оскаржуваному розпорядженні, так і у
матеріалах, що подавалися для звільнення.

Тобто,
позивача не звільнено ні з підстав, зазначених у КЗпП України, ні з підстав,
зазначених у ст. 30 Закону України «Про державну службу», що є порушенням вимог
зазначених актів законодавства.

Звільнення
позивача не може бути визначне обґрунтованим з політичних мотивів, так як
посада голови Державного комітету рибного господарства України не відноситься
до політичних.

Ч. 3
ст. 6 Закону України «Про Кабінет Міністрів України»визначає, що до політичних
посад, на які не поширюється законодавство про державну службу та трудове
законодавство, відносяться посади членів Кабінету Міністрів України.

Згідно
ст. 114 Конституції України до складу Кабінету Міністрів України входять
Прем'єр-міністр України, Перший віце-прем'єр-міністр, віце-прем'єр-міністри,
міністри.

Таким
чином, звільнення позивача з політичних мотивів є безпідставним.

Також
при звільненні позивача порушені вимоги Порядку розгляду питань, пов'язаних з
призначенням на посади та звільненням з посад керівників центральних і місцевих
органів виконавчої влади, торгівельно-економічних місій у складі закордонних
дипломатичних установ України, державних підприємств та їх об'єднань,
керівників самостійних структурних підрозділів центральних органів виконавчої
влади, затвердженим постановою КМУ від 26.06.07 р. №880 (Порядок), так як суду
не надано доказів наявності подання (пропозиції на звільнення) позивача згідно
вимог ч. 6, 9 Порядку.

А
саме, згідно ч. 6 Порядку питання щодо призначення та звільнення на посаду
розглядається після надходження подання разом з документами. Згідно ч. 9
Порядку пропозиція щодо призначення та звільнення з посади вносяться стосовно
керівників центральних органів виконавчої влади, що не входять до складу
Кабінету Міністрів України, - членами Кабінету Міністрів України, до сфери
спрямування і координації яких належать такі органи або підприємства.

Згідно
ч. 1 Положення про Державний комітет рибного господарства України,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.07р. №42,
Державний комітет рибного господарства України є центральним органом виконавчої
влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра аграрної політики.

Таким
чином, підставою для звільнення позивача мало бути відповідне подання Міністра
аграрної політики України, доказів наявності якого суду не надано.

Пояснення
відповідача, який вважає, що подання було непотрібне, так як звільнення
ініційоване безпосередньо Прем'єр-міністром України, не може бути визнане
обґрунтованим, так як ні Порядок, ні інші акти законодавства не передбачають
такої процедури звільнення.

Як
вбачається з оригіналу лікарняних листів позивач з 29.01.08 р. по 11.02.08 р.
знаходився на стаціонарному лікуванні, є інвалідом ІІ групи безстроково з
21.06.05 р., тому його звільнення без отримання пояснення, складення
відповідних актів, ознайомлення з поданням, розпорядженням і наказом про
звільнення, невручення трудової книжки і без проведення розрахунку є також
порушенням вимог законодавства.

Згідно
ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно;
з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Вищевикладені
факти порушень законодавства свідчать про те, що оскаржуване розпорядження
прийняте безпідставно, не у той спосіб, що передбачений законодавством,
необґрунтовано, що є достатньою підставою для визнання його незаконним та
скасування.

Так
як суд дійшов висновку про незаконність розпорядження Кабінету Міністрів
України №182-р від 30.01.08 р., то незаконним є і наказ Голови Державного
комітету рибного господарства України №26-к від 31.01.08 р., що прийнятий на
його виконання.

На
користь позивача з Державного комітету рибного господарства України підлягає до
стягнення оплату за вимушений прогул, починаючи з 31.01.08 р. по 07.04.08 р. в
розмірі 22834, 74 грн.

В
частині поновлення на посаді та стягнення середнього місячного заробітку в
розмірі 9990, 2 грн. постанова підлягає до негайного виконання. Його виконання
покладається на Держкомрибгосп, де позивач працював, мав робоче місце,
отримував заробітну плату і де знаходилася його трудова книжка.

В той
же час суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та
скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.01.08 р. №183-р «Про
призначення ОСОБА_2 Головою Державного комітету рибного господарства України»,
так як станом на час його прийняття посада Голови Держкомрибгоспу була
вакантна, і Кабінет Міністрів України був вправі її заповнити шляхом прийняття
відповідного розпорядження.

На
виконання судового рішення про поновлення попереднього керівника Комітету
Кабінет Міністрів України має вирішити питання про скасування розпорядження про
призначення на цю посаду іншої особи.

На
підставі вищенаведеного, ст. 160-163, 186, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправним розпорядження
Кабінету Міністрів України №182-р від 30.01.08 р. «Про звільнення ОСОБА_1 з
посади Голови Державного комітету рибного господарства України»та його
скасувати.

3. Визнати протиправним наказ Голови
Державного комітету рибного господарства України №26-к від 31.01.08 р. про
звільнення ОСОБА_1 з посади Голови Державного комітету рибного господарства
України та його скасувати.

4. Поновити ОСОБА_1 на посаді Голови
Державного комітету рибного господарства України.

5. Стягнути з Державного комітету
рибного господарства України на користь ОСОБА_1 оплату за вимушений прогул,
починаючи з 31.01.08 р. по 07.04.08 р. в розмірі 22834, 74 грн.

6. Постанова в частині поновлення на
посаді та стягнення заробітної плати за місяць в розмірі 9990, 20 грн. підлягає
до негайного виконання Державним комітетом рибного господарства України.

7. В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

8. Постанова може бути оскаржена в
порядку ст. 186 КАС України.

Головуючий Суддя
Бачун О.В.

Судді Ковзель П.О.

Кочан В.М.