Справа № К-37755/06
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2008-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Ліпського Д.В. - головуючий,

Амєліна С.Є. -
суддя-доповідач,

Гаманка О.І.,

Гуріна М.І.,

Заїки М.М.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду Автономної Республіки Крим від
08 червня 2006 року та ухвалу судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 15 листопада 2006 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до військової частини А 0156 про стягнення грошового забезпечення,

в с т а н о в и л а :

В касаційній скарзі, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати судові
рішення, якими відмовлено в задоволенні позовних вимог, та постановити нове
рішення про задоволення позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач
проходив військову службу у військовій частині А
0167, правонаступником якої стала військова частина А 0156.

На 01 травня 2003 року - час запровадження надбавки за
безперервну службу позивач мав вислугу понад 20 років.

Вважав, що нарахування надбавки за безперервну службу в
розмірі 15 відсотків грошового
забезпечення за період з травня 2003 року по листопад 2003 року та з лютого
2004 року по вересень 2004 року, в розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за період з вересня 2004
року по листопад 2004 року суперечить вимогам Указу Президента України від 05
травня 2003 року №389 «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України,
Міністерства внутрішніх справ України, Державного комітету у справах охорони
державного кордону України та Управління державної охорони України за
безперервну службу», які, на його думку, повинні складати 70 відсотків
грошового забезпечення. Просив перерахувати надбавки за вказаний період та, у
зв'язку з цим, грошову допомогу на оздоровлення.

Перевіривши правильність застосування судами норм
матеріального й процесуального права колегія суддів приходить до висновку про
те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Указом Президента України від 05 травня 2003 року №389
«Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх
справ України, Державного комітету у справах охорони державного кордону України
та Управління державної охорони України за безперервну службу», зокрема,
Міністрові оборони України надано право встановлювати військовослужбовцям
Збройних Сил України щомісячні надбавки за безперервну військову службу в
Збройних Силах України, які мають високі результати у службовій діяльності, -
надбавку у відсотках до грошового забезпечення, залежно від стажу служби,
зокрема, при стажі понад 20 років - до 70 відсотків.

На виконання Указу Президента України наказом Міністра
оборони України від 26 травня 2003 року №149 затверджено Інструкцію про порядок
і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних
Силах України, пунктом 2.4. якої передбачено, що виплата надбавки здійснюється
в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисах військових
частин, військових навчальних закладів, організацій, установ.

Розглядаючи справу суди попередніх інстанцій обґрунтовано
прийшли до висновку про те, що розмір встановленої позивачу надбавки за
безперервну службу здійснювався в межах фонду грошового забезпечення,
затвердженого в кошторисі військової частини, що не суперечить вимогам вказаних
нормативно правових актів.

Суб'єкт владних повноважень діяв в межах наданої
компетенції у відповідності до вимог законодавства й не порушив права позивача
щодо виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних
Силах України.

Правові підстави для перерахунку надбавки та, відповідно,
грошової допомоги на оздоровлення за вказаний період - відсутні.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального
та матеріального права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного
судочинства України підстав для їх скасування і ухвалення нового рішення не
вбачається.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Кіровського районного суду Автономної Республіки Крим від 08 червня
2006 року та ухвалу судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 15 листопада 2006 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня їх відкриття.

Судді:

Д.В.
Ліпський С.Є. Амєлін О.І. Гаманко М.І. Гурін М.М. Заїка