Справа № 22-а-4764/2008
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2008-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

в 1 інстанції - Галатіна О.О.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

20.05.2008 р. справа № 22-а-4764/08

Колегія
суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Сіваченка І.В.

суддів

Василенко Л.А., Дяченко С.П.

при секретарі за
участі представника позивача представників відповідача

ОСОБА_2 ОСОБА_3
ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

Шахтарської об'єднаної державної податкової
інспекції Донецької області

на постанову

Донецького окружного адміністративного суду

від

19 лютого 2008 року

по справі

№ 2-а-1699/08

за позовом

ОСОБА_1

до

Шахтарської об'єднаної державної податкової
інспекції Донецької області

про

визнання недійсним рішень про застосування
фінансових санкцій, -

В С Т А
Н О В И Л А:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся
до Донецького окружного адміністративного
суду з позовом до Шахтарської об'єднаної державної податкової інспекції Донецької області про визнання недійсними
рішень про застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 12 січня 2007 року № /0/19 у розмірі 25971,75 грн. та № /0/20 у розмірі 17,42 грн.

Постановою
Донецького окружного адміністративного суду
від 19 лютого 2008 року позов ОСОБА_1 було
задоволено у повному обсязі.

Не погодившись з таким рішення суду першої інстанції, Шахтарська об'єднана державна податкова інспекція Донецької
області подала апеляційну скаргу, якою просить оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних
вимог.

В обґрунтування
апеляційної скарги зазначено, що актом перевірки №
311/17-011-1/ від 22.12.2006 р.
встановлене порушення позивачем ст. 1 п.1, п. 2 ст. 3 Закону України
„Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" і ч. 1,2
ст. 1, ч.1,2 ст. 3 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності", а саме - не проведення розрахункових операцій у
розмірі 5194,35 грн. через реєстратор розрахункових операцій, здійснення
торгівельної діяльності без придбання платного торгового патенту. За вказані порушення до позивача рішеннями від 12.01.2007 р.
№ /0/19 та від 12.01.2007 р. №
/0/20 були застосовані фінансові санкції у розмірі 25971,75 грн. та
17,42 грн. відповідно. Перевіркою
було встановлено, що позивач здійснював торгівельну діяльність з продажу
пиломатеріалів, що є продукцією власного виробництва. Пиломатеріали були реалізовані через оптову торгівлю, і є товаром,
призначеним для торгівлі, що підпадає під дію вищеназваних законів.

У судовому засіданні
представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги та просили її
задовольнити, проти чого заперечував представник позивача.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а
судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

Судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено наступне.

Позивач -
ОСОБА_1зареєстрований у якості суб'єкта підприємницької діяльності
- фізичної особи 04.09.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про державну
реєстрацію (а.с. 8). Як вбачається зі Свідоцтва про сплату єдиного податку від 25 грудня 2007 року серії Д № НОМЕР_1
позивач займається наступними видами
діяльності: будівництво будівель, роздрібна торгівля, виробництво інших виробів з деревини, виробництво металевих
виробів, виробництво виробів з бетону.

02.09.2004 р. позивач уклав із Приватним
малим підприємством „Єлєна" договір № 2/09/04,
відповідно до якого позивач придбав пиломатеріали на суму 45703,59 грн. (а.с. 46).

Відповідачем була
проведена планова виїзна документальна перевірка дотримання вимог податкового законодавства та
інших законодавчих актів, контроль за якими покладено на органи державної податкової служби за
період з 01.10.2004 р. по 30.09.2006
р., за результатами якої складено акт від 22.12.2006 р. № 311/17-011-1/ (а.с. 9-29).

Як вбачається із зазначеного акту (п. 2.14)
перевіркою дотримання вимог Закону України
„Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" встановлено порушення ч. 1, 2 ст. 1,ч.
1,2 ст. З Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності", яке виразилося в тому, що 29.10.2004 р., 30.11.2004 р. та 30.12.2004 р. позивач здійснював торгівельну
діяльність з продажу товарів (пиломатеріали) без наявності та придбання платного торгового патенту. Вказане порушення
встановлено за даними касової книги за 29.10.2004 р., 30.11.2004 р.,
30.12.2004 р., прибуткових касових ордерів №
1 від 29.10.2004 р., № 2 від 30.11.2004 р., № 5 від 30.12.2004 р., накладних №
2 від 29.10.2004 р., № 3 від 30.11.2004 р., № 4 від 30.12.2004 р. (а.с.
19).

Крім того, зазначеним
актом встановлено порушення ст. 1, п. 1,2 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", а саме - не проведення розрахункових операцій у розмірі 5194,35 грн. через реєстратор розрахункових
операцій. Зазначені розрахункові операції,
на думку відповідача, мали бути проведені при продажі за готівку пиломатеріалів
(а.с. 20-21).

За порушення зазначених
вимог закону відповідачем 12.01.2007 р. були прийняті рішення № /0/19 та № /0/20, якими до позивача були
застосовані фінансові санкції у розмірі 25971,75 грн. та 17,42 грн. відповідно
(а.с. 34, 35).

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Суд першої інстанції вірно прийшов до
висновку, що відповідачем не доведена правомірність своїх дій.

Відповідно до ст. 19
Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з п.п.1,2 ч.3
ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи прийняті,
(вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою повноваження
надано.

Крім того, відповідно до
ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підставою для прийняття спірних рішень про
застосування фінансових санкцій відповідач
зазначає, порушення позивачем ч. 1, 2 ст. 1, ч. 1, 2 ст. 3 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності" та ст. 1, п. 1,2 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг".

Так, стаття 1 Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"
визначає, що реєстратори розрахункових
операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності
або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими
підрозділами) (далі - суб'єкти підприємницької діяльності), які здійснюють
операції з розрахунків у готівковій та/або
в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами
підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної
валюти. Встановлення норм щодо застосування або незастосування реєстраторів
розрахункових операцій в інших законах не допускається.

Відповідно до п.п.1,2 ст.
3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг" суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові
операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг зобов'язані проводити
розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому
порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових
операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у
встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

Як правильно встановлено
місцевим судом, пиломатеріали придбавалися позивачем за договором № 2/09/04 від 02.09.2004 р., тобто
ці пиломатеріали не є продукцією власного виробництва, як це зазначено у акті перевірки та у запереченнях представника
відповідача.

Оскільки судом
встановлено, що ці пиломатеріали не є продукцією власного виробництва, що виробляється та реалізується
суб'єктом підприємницької діяльності через
оптову або роздрібну торгівлю, тобто не є товаром, призначеним для торгівлі, то
у даному випадку є
безпідставним застосування Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій
у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Оскільки
“пиломатеріали” позивачем були придбані в якості товарно-матеріальних цінностей
для власних потреб, а не з початковою метою отримання прибутку від подальшого
їх продажу, то подібного роду разовий продаж залишків матеріалів, що не є
систематичною діяльністю, не можна класифікувати як торгівлю, тому вимоги
застосування РРОО при проведнні розрахунків на спірні операції не поширюються.
Даний висновок закріплений у листі ДПАУ від 18.11.2004 р. № 10413/6/23-2119, в
якому йдеться про продаж основних фондів підприємства без застосування РРО. В
ньому ДПАУ визнає, що готівкові розрахунки за свої основні фонди необхідно
проводити через касу підприємства.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону
України „Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності" об'єктом правового регулювання згідно з цим Законом є торговельна діяльність за готівкові кошти, а також
з використанням інших форм розрахунків та кредитних карток на території
України, діяльність з обміну готівкових валютних
цінностей (включаючи операції з готівковими платіжними засобами, вираженими
в іноземній валюті, та з кредитними картками), а також діяльність з надання
послуг у сфері грального бізнесу та побутових послуг. Суб'єктами правовідносин,
які підлягають регулюванню за цим Законом, є юридичні особи та суб'єкти
підприємницької діяльності, що не мають
статусу юридичної особи, - резиденти і нерезиденти, а також їх відокремлені підрозділи
(філії, відділення, представництва тощо),
які займаються підприємницькою
діяльністю, передбаченою частиною першою цієї статті.

Крім того, частиною 2
ст. З цього Закону встановлено, що під торговельною діяльністю у цьому Законі слід розуміти роздрібну та оптову торгівлю,
діяльність у торговельно-виробничій (громадське харчування) сфері за готівкові
кошти, інші готівкові платіжні засоби та з використанням кредитних карток.

Згідно ч.1 ст. 3 зазначеного Закону
патентуванню підлягає торговельна діяльність, що здійснюється суб'єктами
підприємницької діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами у
пунктах продажу товарів.

Тобто ця норма Закону визначає необхідні умови
для патентування:

1)
здійснення суб'єктом
торгівельної діяльності (роздрібної та оптової торгівлі, діяльності у торговельно-виробничій
(громадське харчування) сфері за готівкові кошти, інші готівкові платіжні
засоби та з використанням кредитних
карток);

2)
здійснення такої діяльності у пунктах продажу
товарів, вичерпний перелік яких
визначається у ч.3 ст. 3 цього Закону.

Позивач не є суб'єктом
здійснення торгівельної діяльності у розумінні ч.2 ст. 1 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності", а також не здійснював таку
діяльність у пункті продажу товарів. Також ці обставини не були доведені
представником відповідача у судовому засіданні. Таким чином, на позивача не
розповсюджується сфера дії зазначеного Закону.

Тобто
суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Таким чином,
підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

В
повному обсязі ухвала складена 23.05.2008 року.

Керуючись
ст.ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У
Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Шахтарської об'єднаної
державної податкової інспекції Донецької області - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного
суду від 19 лютого 2008 року у справі № 2-а-1699/08 за позовом ОСОБА_1 до
Шахтарської об'єднаної державної податкової інспекції Донецької області «про
визнання недійсним рішень про застосування фінансових санкцій» -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту складення її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: