Справа № 22-а-1735/2008
Суддя: Сухарьок М.Г.
Дата ухвалення: 2008-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя 1-ї інстанції Наумик О.О. справа № 22 -а- 1735/08
Суддя - доповідач Сухарьок М.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19
березня 2008 року м.
Донецьк

Донецький апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Сухарька М.Г., суддів Ханової Р.Ф., Міронової Г.М.,

при секретарі
Скопинській А.О.,

з участю сторін: позивача ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
приміщенні Донецького апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Микитівського
районного управління праці та соціального захисту населення Горлівської міської
ради на постанову Микитівського районного суду
м. Горлівки від 23 листопада 2007 року по справі № 2-а-68/2007 за
позовом ОСОБА_1 до Микитівського районного управління праці та соціального
захисту населення Горлівської міської ради про стягнення недоотриманої допомоги
на оздоровлення за 2007 рік, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач
звернувся до суду з заявою в якій просив перерахувати щорічні виплати на оздоровлення
і стягнути з відповідача недоплачені суми на оздоровлення, відповідно до вимог
ст. 48 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Постановою
суду від 23 листопада 2007 року позовні
вимоги задоволені у повному обсязі, стягнуто з відповідача на користь позивача
заборгованість по виплатам на оздоровлення в сумі 1510 грн.

З
постановою суду УПСЗН не погодилося, подало апеляційну скаргу, вважаючи, що
рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права,
просило рішення суду скасувати і прийняти нове, відмовивши позивачу в
задоволенні позовних вимог.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Суд
першої інстанції вірно визначився, що відповідно
до Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі Закон №3054-III),
передбачена щорічна допомога на оздоровлення інвалідам першої і другої груп -
п'ять мінімальних заробітних плат,
інвалідам третьої групи - чотири мінімальних заробітних плат. Розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Управління праці і соціального захисту населення
виплачувало позивачу щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 21 грн. 50
коп., яка була встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня
1996 року №836 “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”. В подальшому виплати збільшились інвалідам 3-ї
групи до 90 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від
12.07.2005 року № 562.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України. Постановою №836, на яку
посилається відповідач, всупереч Закону №3054-III , (який встановив
розмір щорічної допомоги як величину кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено
конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі, зокрема, для
інвалідів третьої групи - 21 грн. 50 коп. (за грошовою реформою 1996 року). Між
тим, з моменту прийняття постанови №836 встановлені нею розміри щорічної
допомоги на оздоровлення залишалися незмінними, у той час як Верховною Радою
України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно
затверджувався новий державний бюджет.

Суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що виходячи із загальних засад пріоритетності
законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні даного спору
підлягають застосуванню ст.48 Закону України №3054-III та Закон України Про
державний бюджет на 2007 рік, тобто суд правильно задовольнив позов і
зобов'язав зробити перерахунок щорічної грошової допомоги з урахуванням
отриманих позивачем коштів.

Судова колегія вважає, що рішення першої інстанції відповідає
вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасовано чи
змінено з підстав, що наведені в апеляційній скарзі, судом ретельно перевірено
доводи сторін, дано їм вірну оцінку, постанова суду від 29 листопада 2007 року
є законною і обґрунтованою.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196,
198 - 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія судів, -

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу Микитівського районного управління
праці та соціального захисту населення Горлівської міської ради на постанову
Микитівського районного суду м. Горлівки
від 23 листопада 2007 року по справі № 2-а-68/2007 за позовом ОСОБА_1 до
Микитівського районного управління праці та соціального захисту населення
Горлівської міської ради про стягнення недоотриманої допомоги на оздоровлення
за 2007 рік -
залишити без задоволення.

Постанову Микитівського районного суду м. Горлівки від 23 листопада 2007 року по
справі № 2-а-68/2007 - залишити без змін.

Ухвала постановлена у нарадчій кімнаті та проголошений її
повний текст у судовому засіданні 19 березня 2008 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця
після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в
разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий: Сухарьок
М.Г.

Судді: Ханова
Р.Ф.

Міронова Г.М.