Справа № 22-ас-1074/2007
Суддя: Корчевний Г.В.
Дата ухвалення: 2007-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа: 22-ас-1074/2007
Головуючий у 1 інстанції - Плахотнюк К.Г.
Доповідач - Корчевний Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
вересня 2007 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого -
Корчевного Г.В. Суддів - Гончара
В,П., Слюсар Т.А. При секретарі - Гладун Х.А.

розглянула у
відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
представника Виконавчого комітету
Одеської міської ради
- ОСОБА_3, представника Приватного
підприємства „Гермес-В" - ОСОБА_4 на постанову Голосіївського районного
суду м. Києва від 07 грудня 2006 року в справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Приватного підприємства
„Гермес-В" про скасування рішення виконавчого комітету щодо відселення та
знесення споруди, скасування договору на право забудови земельної ділянки, -

встановила :

В травні
2006 р. ОСОБА_1 звернуся
до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати рішення
виконавчого комітету Одеської міської ради від 17.03.2006 р. № 304 в частині,
що стосується відселення ОСОБА_1
та знесення належної йому споруди за адресою - АДРЕСА_1 та скасувати
договір на право забудови земельної ділянки за адресою - АДРЕСА_1, складений на
підставі Рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 17.03.2006 р. №
304 та зареєстрований 17.03.2006 р. за № 219/с в Управлінні капітального
будівництва Одеської міської ради.

Постановою
Голосіївського районного суду м. Києва від 07 грудня 2006 року позов ОСОБА_1 задоволений
частково.

Скасовано
рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 17.03.2006 р. № 304 в
частині, що стосується відселення ОСОБА_1 з АДРЕСА_1 а також знесення належного йому на праві
приватної власності майна - АДРЕСА_1.

У задоволенні
решти позовних вимог - відмовлено.

Не
погодившись з вказаною постановою, представник Приватного підприємства
„Гермес-В" -ОСОБА_4, представник Виконавчого комітету Одеської міської
ради - ОСОБА_3 подали апеляційні скарги, в яких просять постанову суду першої
інстанції скасувати, прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити,
представник ОСОБА_1
- ОСОБА_2 також подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення в частині
незадоволення позовної вимоги про скасування договору на право забудови земельної
ділянки за адресою - АДРЕСА_1, складеного на підставі Рішення виконавчого
комітету Одеської міської ради від
17.03.2006 р. № 304 та зареєстрований

17.03.2006 р. за № 219/c в
Управлінні капітального будівництва Одеської міської ради скасувати, в цій
частині ухвалите нове, яким дану позовну вимогу задовольнити.

26
березня 2007 р. на адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про відкликання
апеляційної скарги. В судовому засіданні 13.09.2007 р. представник ОСОБА_1
-ОСОБА_2 заявила клопотання про відкликання заяви ОСОБА_1 про відкликання
апеляційної скарги. Дане клопотання колегією суддів судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду м. Києва задоволено.

Заслухавши
доповідь судді Корчевного Г.В., пояснення осіб, які з"явились в судове
засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги представника
Приватного підприємства „Гермес-В" - ОСОБА_4, представника Виконавчого
комітету Одеської міської ради - ОСОБА_3 підлягають задоволенню, а апеляційна
скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Відповідно
до ч. п.3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги
на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право
скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Підстави
для скасування судового рішення та ухвалення нового передбачені ст. 202 КАС
України.

З
матеріалів справи вбачається що житловий будинок АДРЕСА_1, відноситься до
державного житлового фонду у знаходиться у віданні місцевого органу
самоврядування.

Згідно
ч. 2 ст. 327 ЦК України
управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо
територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Частиною
1 ст. 5 ЖК УРСР передбачено, що державний житловий фонд перебуває у віданні
місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні
міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Ст. 14
ЖК УРСР визначена компетенція виконавчих комітетів обласних, міських (міст
республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів у галузі використання
і забезпечення схоронності житлового фонду

Згідно
ч. 1 ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним
громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Ст. 12.
Перехідних положень ЗК України передбачено, що до розмежування земель державної
і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах
населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на
яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські
товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї),
здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених
пунктів -відповідні органи виконавчої влади.

Ст. 111
ЖК УРСР визначено, що якщо будинок, в якому знаходиться жиле приміщення,
підлягає знесенню у зв'язку з вилученням земельної ділянки для державних або
громадських потреб, громадянам, виселюваним з цього будинку, інше благоустроєне
жиле приміщення надається виконавчим комітетом місцевої Ради народних
депутатів, а у випадках, коли земельна ділянка відводиться державній,
кооперативній або іншій громадській організації, - цією організацією.

Відповідно
до п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»
до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать
визначення у встановленому законодавством порядку відповідно до рішень ради
території, вибір, вилучення (викуп) і надання землі для
містобудівних потреб, визначених
містобудівною
документацією; встановлення на

відповідній
території режиму використання та забудови земель, на яких передбачена
перспективна містобудівна діяльність.

Відповідно
до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про планування і забудову територій», одним з
основних завдань планування і забудови територій є визначення, вилучення
(викуп) і надання земельних ділянок для містобудівних потреб на основі
містобудівної документації в межах, визначених законом.

Ст. 22
вищевказаного закону передбачено, що при розробленні землевпорядної
документації враховуються єдині умови і обмеження забудови та іншого
використання земельних ділянок, визначені місцевими правилами забудови.
Місцевими правилами забудови встановлюється порядок вирішення питань
розташування, надання дозволу на будівництво об'єктів містобудування, надання
дозволу на виконання будівельних робіт.

Частинами
1, 3 ст. 23 Закону України «Про планування і забудову територій» передбачено,
що будівництво об'єктів містобудування здійснюється згідно з законодавством,
державними стандартами, нормами та правилами, регіональними і місцевими
правилами забудови, містобудівною та проектною документацією. Знесення існуючих
будинків і споруд, зелених насаджень, а також відшкодування збитків власникам
(користувачам) будинків і споруд, земельних ділянок здійснюються у
встановленому законом порядку.

В
зв'язку з необхідністю зносу аварійного будинку при здійсненні містобудівної
діяльності, на підставі ч. 2 ст. 346 ЦК
України, ст.. 23
Закону України «Про планування і забудову територій», ст.. 48 Закону
України «Про власності», право власності на нежитлові приміщення припиняється.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про власність» у випадку
припинення права власності на будинок, інші будівлі, споруди або насадження у
зв'язку з вилученням земельної ділянки, на якій вони розташовані, власнику
відшкодовуються збитки в обсязі, передбаченому пунктом 4 статті 48 цього
Закону, тобто в повному обсязі відповідно до реальної вартості майна на момент
припинення права власності, включаючи й неодержані доходи.

Згідно
акту огляду жилого будинку АДРЕСА_1, затвердженого на засіданні виконкому
Жовтневого РВК рішенням від 17.06.1993 р. № 867 лівоворотний флігель «Г» є
малоцінним. Загальний технічний стан ветхий.
Фізичний знос становить 66 %. Проведення капітального ремонту недоцільне,
економічно невигідне. Будова підлягає розбору.

Рішенням
Виконавчого комітету Одеської Міської ради від 17.03.2006 р. № 304 надано
дозвіл ПП «Гермес-В» дозвіл на подальше проектування та будівництво
5-поверхового офісного центру із паркінгом за адресою: АДРЕСА_1

До
початку будівництва ПП «Гермес-В» зобов'язано здійснити відселення громадян, що
проживають у жилому будинку по вул.. Успенській з наданням іншого
благоустроєного жилого приміщення, вирішити питання щодо знесення споруд,
розташованих на земельній ділянці, яка підлягає забудові (а.с. 7).

Враховуючи
вищевикладене оспорюване Рішення Виконавчого комітету Одеської Міської ради від
17.03.2006 р. № 304 прийняте в межах компетенції у відповідності з чинним
законодавством.

Приймаючи
оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми ч. 2 ст. 11 КАС
України, згідно якої суд не може виходити за межі позовних вимог. Згідно
позовних вимог ОСОБА_1 предметом даного спору є публічно-правові правовідносини
щодо містобудівної діяльності органів місцевого самоврядування, а не захист
прав власності ОСОБА_1

Враховуючи
викладене, доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 суттєвими
не є, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.
198, 202 КАС України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні
скарги представника Приватного підприємства „Гермес-В" - ОСОБА_4,
представника Виконавчого комітету Одеської міської ради - ОСОБА_3 задовольнити.

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову
Голосіївського районного суду м. Києва від 07 грудня 2006 року скасувати.

Прийняти
нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого
комітету Одеської міської ради, Приватного підприємства „Гермес-В" про
скасування рішення виконавчого комітету щодо відселення та знесення споруди,
скасування договору на право забудови земельної ділянки - відмовити.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративної суду України протягом 1 місяця.