Справа № 22-а-1158/2008
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2008-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа:
№22-а-1158/08 Головуючий
у 1-й інстанції: Оксюта Т.Г.
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів
Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді:
Саприкіної І.В.,

суддів: Маслія
В.І. та Бараненко І.І.,

при
секретарі:
Трибой І.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління
Західного оперативного командування Збройних Сил України на постанову
Солом'янського районного суду м. Києва від 16 березня 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_1до Управління Західного оперативного командування Збройних Сил
України про порушення права на отримання надбавки до грошового забезпечення за
безперервну військову службу у Збройних Силах України та його поновлення шляхом
відшкодування заборгованості, -

В С Т А Н О В И
Л А:

ОСОБА_1.
звернувся до Солом»янського районного суду м. Києва з позовом до Західного оперативного командування Збройних Сил України про
порушення права на отримання надбавки в розмірі до
90% до грошового забезпечення за безперервну військову службу у Збройних Силах
України з 01 травня 2003 року по листопад 2004 року та його поновлення шляхом
відшкодування заборгованості.

Постановою
Солом»янського районного суду м. Києва від 16 березня 2007 року даний позов
було задоволено.

Не
погоджуючись з вище зазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову,
якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В своїй апеляційній
скарзі відповідач посилається на те, що в ході розгляду справи Солом»янським
районним судом м. Києва було не повно з»ясовано обставини справи та порушено
норми матеріального права.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на апеляційну
скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Позивач звернувся до суду з даним позовом з тих підстав, що він
військовослужбовець, прослужив в Збройних Силах більше 25 років. Управлінням Західного оперативного командування Збройних
Сил України йому невірно нараховано та безпідставно порушено його права на
отримання надбавки до 90 % до грошового забезпечення, у відповідності з Указом Президента України
від 05.05.2003 року № 389/

2003 «Про
надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх
справ України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України та Управління державної охорони України за
безперервну службу».

Відповідно
до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують
відповідальність особи.

Також
згідно п. 2, 3 рішення Конституційного Суду України щодо офіційного тлумачення
положення ч. 1 ст. 58 Конституції України (справа про зворотню дію в часі
законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року за
загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип
закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового
акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим
актом чинності і припиняється з втратою
ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце. Проте
надання зворотної сили в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено
шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Згідно
п. 1 Указу Президента України “Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил
України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України та Управління державної охорони України за безперервну службу” № 389 від 5 травня 2003
року Міністрові оборони України, Міністрові внутрішніх справ України, Голові
Державної прикордонної служби та Начальнику Управління державної охорони
України надано право встановлювати військовослужбовцям відповідно Збройних Сил України, внутрішніх військ
Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної
служби України та Управління державної охорони України щомісячні надбавки за
безперервну службу в Збройних Силах України, внутрішніх військах, у Державній
прикордонній службі та Управління державної охорони України у відсотках до
грошового забезпечення, які мають високі результати у службовій діяльності,
залежно від стажу служби в таких розмірах:

- понад
5 років - до 10 відсотків;

- понад 10 років - до 30
відсотків;

- понад 15 років - до 50
відсотків;

- понад 20 років - до 70
відсотків;

- понад 25 років - до 90
відсотків.

Порядок
і умови виплати зазначених надбавок визначаються Міністром оборони України,
Міністром внутрішніх справ України, Головою Державної прикордонної служби
України та Начальником Управління державної охорони України.

На виконання
цього Указу наказом Міністра оборони України від 26 травня 2003 року з
урахуванням змін, внесених наказом Міністра оборони України від 31 жовтня 2003
року, затверджено інструкцію про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за
безперервну військову службу в Збройних Силах України, якою визначаються її
розміри, порядок і умови виплати.

Президент
України 18.12.2007 року скасував свій указ “Про
надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх
справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та
Управління державної охорони України за
безперервну службу” № 389 від 5 травня 2003 року, проте суд при
вирішенні спору керується нормами законодавчих актів, які діяли на момент
виникнення спірних правовідносин.

Розміри
щомісячної надбавки за безперервну службу в Збройних Силах України щорічно
встановлюються, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, за рішенням
Міністра оборони України (п. 2 наказу Міністра оборони України від 26.05.2003
року № 149 «Про затвердження Інструкції про порядок і умови виплати щомісячної
надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України»).

Особам
офіцерського складу, прапорщикам (мічманам), а також особам рядового,
сержантського (старшинського) складу, які проходять військову службу за
контрактом і які мають високі результати в службовій діяльності, виплачується
щомісячна надбавка за безперервну військову службу у відсотках до грошового
забезпечення залежно від стажу служби у таких розмірах: понад 5 років - до 10;
понад 10 років - до 30; понад 15 років - до 50; понад 20 років - до 70; понад
25 років - до 90 (п. 1.2 наказу Міністра оборони України від 26.05.2003 року №
149 «Про затвердження Інструкції про порядок і умови виплати щомісячної
надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України»).

На
день видання Указу Президента України “Про надбавки військовослужбовцям
Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації
Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України
за безперервну службу” № 389 від 5
травня 2003 року ОСОБА_1. отримував надбавку в меншому розмірі, ніж 90 %.

Суд
не може погодитись з думкою позивача, що дії відповідача, які виразились в
нарахуванні та виплаті надбавки в меншому розмірі, ніж 90 %, є неправомірними,
з наступних підстав.

Як
вбачається з Указу Президента України № 389 від 5 травня 2003 року, Міністрові
оборони України, Міністрові внутрішніх справ України, Голові Державної
прикордонної служби та Начальнику Управління державної охорони України надано
право встановлювати військовослужбовцям, які прослужили в Збройних Силах
України понад 25 років надбавку в розмірі до 90 %.

Таким
чином, чинним законодавством України не передбачено обов”язку відповідача
виплачувати даним особам надбавку в розмірі саме 90 %; виплата даної надбавки в
меншому розмірі є цілком правомірною.

Таким
чином, колегія суддів вважає, що позивачу правомірно з 1 травня 2003 року по
листопад 2004 року виплачувалася надбавка до грошового забезпечення за
безперервну службу на підставі відповідного розпорядження Міністра оборони
України, яким встановлювалися конкретні розміри надбавки за безперервну службу
з огляду на наявність бюджетних коштів, передбачених на утримання ЗС України.
Тобто, Міністр оборони України вживав заходів щодо поліпшення матеріального
забезпечення військовослужбовців, шляхом реалізації наданого йому права на
встановлення надбавки, при цьому будучи змушеним встановлювати її розмір нижчим
від максимально можливого, внаслідок відсутності достатньої кількості коштів.
Відповідно, на місцях надбавка військовослужбовцям, в тому числі і позивачу,
виплачувалася у максимальних розмірах, встановлених Міністром оборони України
на відповідний період.

Отже,
колегія суддів знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, а
постанову - такою, що суперечить ст. 58 Конституції України, не обґрунтованою на законі, а тому підлягаючою
скасуванню.

Згідно зі
ст.198 ч.1 п. 4 та ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує
постанову суду першої інстанції та приймає нове рішення, якщо встановить
порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду
дійшла висновку про необхідність скасування постанови Солом'янського
районного суду м. Києва від 16 березня 2007 року та постановлення нової,
якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. 58 Конституції України, Указом Президента України “Про
надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх
справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та
Управління державної охорони України за
безперервну службу” № 389 від 5 травня 2003 року, Наказом Міністра
оборони України від 26.05.2003 року № 149 «Про затвердження Інструкції про
порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в
Збройних Силах України ст.ст.196, 198, 202, 205 та 207 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В
И Л А:

Апеляційну
скаргу Управління Західного оперативного командування
Збройних Сил України - задовольнити.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 16 березня 2007
року - скасувати.

В задоволенні
позову ОСОБА_1до
Управління Західного оперативного командування Збройних Сил України про
порушення права на отримання надбавки до грошового забезпечення за безперервну
військову службу у Збройних Силах України та його поновлення шляхом
відшкодування заборгованості - відмовити.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий
суддя:

Судді: