Справа № К-30415/06
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2008-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючий,

Гуріна М.І.,

Мойсюка М.І.,

Федорова М.О.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду міста Одеси від 07 червня 2006
року та ухвалу судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської
області від 29 серпня 2006 року в справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2
до Одеського обласного військового комісаріату про перерахунок пенсії,

в с т а
н о в и л а :

У лютому 2006 року представник позивача звернувся в суд з
вказаним позовом.

Зазначав, що позивач є пенсіонером із числа військовослужбовців і як
учасник бойових має право на підвищення пенсії в розмірі 150 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

В порушення вимог законодавства відповідач при перерахунку пенсії не
враховує премії та надбавки, за рахунок яких збільшилося грошове утримання
військовослужбовців після звільнення позивача з військової служби.

Посилаючись на порушення пенсійних прав просив перерахувати пенсію позивача
з урахуванням премій та надбавок, за рахунок яких збільшилося грошове утримання
військовослужбовців після звільнення позивача з військової служби. Також
перерахувати пенсію за період з 2000 року по 2005 рік з урахуванням підвищення
пенсії за участь у бойових діях, яке визначити виходячи з розміру прожиткового
мінімуму, що встановлений відповідними Законами України про затвердження
прожиткового мінімуму на певний рік та Закону України «Про Державний бюджет
України на 2005 рік».

Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 07 червня 2006 року,
залишеною без змін ухвалою судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Одеської області від 29 серпня 2006 року, в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення та
постановити нове про задоволення позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з 1986 року є
пенсіонером із числа військовослужбовців, одержує пенсію на підставі Закону
України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», яка з 2000 року
виплачується з урахуванням його статусу учасника бойових дій.

При перерахунку пенсії не враховані премії та надбавки, за рахунок яких
збільшилося грошове утримання військовослужбовців після його звільнення з
військової служби.

З 2000 року позивачу як учаснику бойових дій пенсію підвищено на суму 24,93
грн., а з жовтня 2003 року - на суму 29,87 грн.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й
процесуального права колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Надбавки і премії, запроваджені нормативно-правовими
актами, що вказані позивачем, відносяться до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які
отримували такі надбавки під час проходження служби та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Тому відповідно до вимог статті 63 Закону України “Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб”, в редакції, яка була
чинною на час вирішення справи, та пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів
України від 17 липня 1992 року №393 “Про порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та членам їхніх сімей”, немає правових підстав для перерахунку
пенсії у бік збільшення на підставі зазначених позивачем нормативно-правових
актів, які встановлюють надбавки та премії до грошового забезпечення
військовослужбовців.

При вирішенні спору суди попередніх інстанцій правильно
виходили з того, що зміни, які відбулися у законодавстві щодо пенсійного
забезпечення військовослужбовців не мали зворотної дії в часі і пенсія позивача
не підлягала перерахунку за попередній період.

Відповідно до вимог частини 4 статті
12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
та статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб» (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) пенсії за вислугу років учасникам бойових дій
підвищуються на 150 процентів мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальних пенсій за віком, фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів
пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування
яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 03 січня 2002 року
№1 встановлено, що підвищення пенсії особам до, яких відноситься позивач,
проводилося виходячи з розміру 19 гривень 91 копійка.

Відмовляючи в задоволенні позову районний суд, з висновками якого погодився
апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що розмір пенсії, яку позивач
одержував, зокрема, у спірний період, не був нижчий від прожиткового мінімуму,
встановленого законом. А його вимоги про те, що базова мінімальна пенсія за
віком при нарахуванні пенсії та підвищень до неї повинна визначатися згідно із
Законами України про затвердження прожиткового мінімуму на певний рік та
Законом України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» суперечать Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону
України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» та постанові
Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету».

Суб'єкт владних повноважень призначив і виплачував пенсію у відповідності з
чинним законодавством і не порушив пенсійних прав позивача.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України
підстав для їх скасування і ухвалення нового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Приморського районного суду міста Одеси від 07 червня
2006 року та ухвалу судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Одеської області від 29 серпня 2006 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
до Верховного Суду України за винятковими обставинами протягом одного місяця з
дня їх відкриття.

Судді:

С.Є. Амєлін М.І. Гурін М.І. Мойсюк М.О. Федоров В.В. Юрченко