Справа № К-29777/06
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2008-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. .
- головуючий,

Горбатюка С.А.,

Гордійчук М.П.,

Цуркана М.І.,

Юрченка В.В.,

при
секретарі Замезі Ю.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою
Державного казначейства України на постанову Ленінського районного суду міста
Луганська від 16 травня 2006 року та ухвалу судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області від 23 серпня 2006 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації у
Луганській області, Державного казначейства України про визнання неправомірними
дій та стягнення податку з вихідної допомоги,

в с т а н о в и л а :

У березні 2006 ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним
адміністративним позовом.

Зазначав, що в порушення Конституції України та частини 3
статті 43 Закону України «Про статус суддів» при виході у відставку з вихідної
допомоги утримано податок.

Просив поновити порушене право і стягнути незаконно
утриманий податок.

Постановою Ленінського районного суду міста Луганська від
16 травня 2006 року, залишеною без змін ухвалою судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Луганської області від 23 серпня 2006 року, позов
задоволено: визнані неправомірними дії Територіального управління Державної
судової адміністрації у Луганській області, стягнуто з Державного казначейства
України на користь позивача кошти, як необґрунтовано утримані при виплаті
вихідної допомоги.

В касаційній скарзі, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права, відповідач Державне казначейство України
просить скасувати судові рішення та постановити нове про відмову в позові до
казначейства.

Перевіривши правильність застосування судами норм
матеріального й процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про
те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у вересні
2005 року судді ОСОБА_1 при виході у відставку сплачено вихідну допомогу,
передбачену частиною 3 статті 43 Закону України «Про статус суддів», з якої
утримано податок.

Згідно зі статтею 11 Кодексу адміністративного
судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для
з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування
доказів з власної ініціативи.

В апеляційній скарзі Територіальне управління Державної
судової адміністрації у Луганській області не погоджуючись з рішенням районного
суду посилалося на порушення ним норм матеріального права, які, на думку
відповідача, призвели до неправильного вирішення спору. Зокрема, вказували на
порушення судом вимог статті 4 Закону України від 22 «Про податок з доходів
фізичних осіб», згідно якого вихідна допомога не входить в перелік доходів, які
не відносяться до складу загального місячного або річного оподатковуваного
доходу.

Державне казначейство України в апеляційній скарзі
посилалося на порушення районним судом норм процесуального права, які призвели
до помилкового залучення казначейства до участі у справі в якості відповідача
при вирішенні спору по поверненню податку й незаконного стягнення з
казначейства податку, утриманого з позивача.

В порушення вимог статей 11, 86 Кодексу адміністративного
судочинства України апеляційний суд ухилився від всебічного, повного та
об'єктивного встановлення прав та обов'язків сторін, дослідження доказів у їх
сукупності.

В порушення вимог статті 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, в ухвалі апеляційного суду не зазначено, якими обставинами
чи нормами права спростовуються доводи, що містяться в апеляційних скаргах.

Внаслідок невиконання вимог процесуального закону
залишається, зокрема, невстановленою компетенція Державного казначейства
України щодо збору і використання податків.

Порушення вимог законодавства апеляційним судом при
розгляді справи є підставою для скасування судового рішення суду апеляційної
інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд.

Керуючись статтями 223, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Державного казначейства
України задовольнити частково.

Ухвалу судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Луганської області від 23 серпня 2006 року скасувати, а справу направити
на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня їх відкриття.

Судді:

С.Є. Амєлін С.А. Горбатюк М.П. Гордійчук М.І. Цуркан В.В. Юрченко