Справа № 2а-1663/2008
Суддя: Данилова М.В.
Дата ухвалення: 2008-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-1663/08

“25”березня 2008 року м. Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого
- Судді Данилової М.В.,

при
секретарі - Ланцевич Я.П. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області,
Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської
обласної державної адміністрації про стягнення коштів, визнання дій
незаконними,

встановив :

Позивачка
звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд стягнути з відповідача 8743,20 грн. - суму
одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2004-2007 р.р.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що є
учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії.
Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» їй належить
виплачуватися щорічна допомога на
оздоровлення за місцем проживання. Зазначила, що за 2001-2007 роки позивачка
отримала допомоги на оздоровлення значно менше, ніж передбачено наведеною нормою
Закону, відповідач відмовив переліченим в названому Законі категоріям
населення, до якої також відноситься позивачка, в перерахунку одноразової
допомоги, що, на думку позивачки, є підставою для звернення до суду з даним
позовом про стягнення коштів.

Відповідно до ухвали суду позивачка уточнила свої позовні
вимоги та фактично просила визнати незаконними дії відповідачів щодо невиплати
належних їй сум одноразової грошової допомоги та стягнути ці кошти на її
користь.

Позивачка до суду не прибула, надавши клопотання про
розгляд справи за її відсутності.

Відповідач - управління праці та соціального захисту
населення Вовчанського району Харківської області надав до суду письмові
заперечення на позов та клопотання про розгляд справи за відсутності свого
представника.

Залучене в якості другого відповідача ухвалою суду
Головне управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної
державної адміністрації надало до суду заперечення на позов, свого представника
до суду не направило, повідомлене належним чином про час та місце розгляду
справи.

Відповідно до ст. 128 КАС України суд вважає за можливе
розгляд та вирішення даної справи на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи
з наступного.

Встановлено, що позивачка є потерпілою внаслідок аварії на ЧАЕС першої
категорії, захворювання якого пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС,
та згідно з висновком МСЕК є інвалідом другої групи.

Відповідно до ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеним до 1 категорії,
інвалідам ІІ групи щорічна допомога на оздоровлення виплачується у розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат.
Згідно із ч.7 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір мінімальної
заробітної плати визначається на момент виплати.

Згідно п.30 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007
рік», з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом,
дію зазначеної норми зупинено на 2007 рік.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії», виключно законами України визначається
мінімальний розмір заробітної плати.

Статтею 76 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» були
встановлені наступні розміри мінімальної заробітної плати на відповідні періоди
2007 року, а саме: 400 гривень - з 01 січня по 31 березня 2007 року; 420
гривень - з 01 квітня по 30 червня 2007 року; 440 гривень - з 01 липня по 30
вересня 2007 року; 460 гривень - з 01 жовтня 2007 р. Зі змісту вимог законів
України про встановлення розмірів мінімальних заробітних плат, Законів України
про Державний бюджет України, якими визначалися мінімальні розміри заробітних
плат, не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру
мінімальної заробітної плати з метою реалізації ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно із ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня інвалідам війни
виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи - десять
мінімальних пенсій за віком; ІІ групи - вісім мінімальних пенсій за віком; ІІІ
групи - сім мінімальних пенсій за віком. Згідно п.13 ст.71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік», з метою приведення окремих норм законів
у відповідність із цим Законом, дію зазначеної норми зупинено на 2007 рік.

Статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
установлено, що у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до
законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань" здійснюється
у таких розмірах: інвалідам I групи - 450 гривень, інвалідам II групи - 360 гривень,
інвалідам III групи - 300 гривень; учасникам бойових дій та колишнім
неповнолітнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового
тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового
тримання їх батьків, - 280 гривень; особам, які мають особливі заслуги перед
Батьківщиною, - 450 гривень; членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам)
померлих інвалідів війни та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових
дій, учасників війни і жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя інвалідами,
- 150 гривень; учасникам війни та колишнім в'язням концентраційних таборів,
гетто, інших місць примусового тримання, особам, які були насильно вивезені на
примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з
націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 55 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 р. по
справі «Про соціальні гарантії громадян» визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є неконституційними), положення статті 29, пункту 13
статті 71, пункту 30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на
2007 рік». Також встановлено, що це рішення має преюдиціальне значення для
судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів,
що визнані неконституційними. Конституційний Суд України дійшов висновку, що
зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо
надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України,
встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж
передбачено законами України, не відповідає статтям 1, 3, частині другій статті
8, частині другій статті 19, статтям 21, 22, пункту 1 частини другої статті 92,
частинам першій, другій, третій статті 95 Конституції України.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Доводи відповідача - Головного УПСЗН Харківської обласної державної
адміністрації, які надані в запереченні, що позивачці правомірно виплачена
щорічна допомога на оздоровлення, виходячи із розмірів, що встановлені
Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 р. «Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», суд вважає безпідставними з наступних підстав.

Встановлений ще в 1996 році Постановою КМУ № 839 розмір щорічної допомоги
на оздоровлення протягом багатьох років не змінювався і не відповідає розміру,
встановленому іншими Законами України.

При цьому відповідні Закони не містили обмежень щодо застосування ст. 48
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи». Оскільки ні Верховна Рада України, ні
Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не
приймали, то виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними
актами при вирішенні даного спору застосуванню підлягає саме ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» і норма відповідного закону України про визначення
мінімальної заробітної плати на момент виплати, а не Постанова № 839.

Також суд вважає безпідставними доводи відповідача - Головного УПСЗН
Харківської області, які надані в запереченні, що щорічна разова грошова
допомога повинна бути виплачена у розмірі встановленому ст.29 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік», так як дія ч.5 ст.13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» була зупинена
п.13 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», оскільки
як зазначено вище положення ст.29 та п.13 ст.71 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними.

Згідно вимог ст.8 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого,
людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст
і спрямованість діяльності держави та ст.9 КАС України, якою передбачено,
що суд вирішує справи на підставі
Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України. У
разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому
акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, таким є
Конституція України, що відповідає принципу верховенства права, який
закріплений в ст.8 Конституції України та ст.22 Конституції України, де
передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, посилання відповідачів на
те, що тільки Законом України „Про
Державний бюджет України на 2007 рік ”, Постановою Кабінету Міністрів України № 836
від 26 липня 1996 р. «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено порядок обчислення та розміри щорічної
допомоги на оздоровлення та щорічної разової грошової допомоги, на думку суду,
не відповідає ст.22 Конституції України, оскільки це призводить до звуження
змісту та обсягу існуючих прав і свобод громадянина, закріплених Конституцією
України.

За таких обставин оскаржувані в
даній справі дії відповідачів не можуть
вважатися законними та обґрунтованими, оскільки вони направлені на звуження
змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача, як громадянина, що суперечить
вимогам Основного Закону України.

Також судом встановлено, що позивач звернувся до суду з вказаним позовом 06
грудня 2007 року, а позовні вимоги заявлені за період часу 2004-2007 рр.

Відповідно до ст.99 КАСУ адміністративний
позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.100 КАСУ пропущення строку
звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Враховуючи, що другий відповідач в своїх заперечення наполягав на
застосуванні по даній справі наслідків пропущення строку позовної давності, позивач знав про
порушення своїх прав, але до суду у встановлені терміни не звертався, також
позивачем не надано доказів поважності причин пропущення строків звернення до
адміністративного суду, суд не має підстав для визнання причини пропуску такого строку поважною.

Таким
чином, суд вважає, що задоволенню не підлягають позовні вимоги в
частині, щодо стягнення з відповідачів на користь позивача недоотриманих сум
щорічної допомоги на оздоровлення та щорічної разової грошової допомоги за 2001-2005 роки, в зв'язку
з пропущенням строку звернення до адміністративного суду, оскільки на цьому
наполягає сторона по справі, а підстав
для поновлення цього строку суд не вбачає.

На підставі викладеного,
ст. ст. 8, 19, 22 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09
липня 2007р. по справі «Про соціальні гарантії громадян» та керуючись ст.ст. 9,
11, 99, 100,128, 159, 160,161 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної
державної адміністрації Харківської області Головного управління праці та
соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про
стягнення коштів, визнання дій незаконними - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії відповідачів -
Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної
державної адміністрації Харківської області Головного управління праці та
соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації щодо
невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на оздоровлення як особі,
постраждалій внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Стягнути з Управління праці та соціального
захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації Харківської
області Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської
обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, ідент.номер
НОМЕР_1) недоплачені суми одноразової грошової допомоги на оздоровлення за
2006-2007 р.р. в сумі 3610 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний суд
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня складення постанови в повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України .

Повний текст постанови складено та
підписано 29 березня 2008 року.

Головуючий суддя /підпис/ М.В.
Данилова