Справа № 2-а-18172/2008
Суддя: Федчук В.В.
Дата ухвалення: 2008-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2008 р. Справа № 2-а-18172/07

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Федчук Віталій Володимирович,

При секретарі судового засідання: Педорук Олеся Сергіївна

За участю
представників сторін:

позивача :

відповідача
:

розглянувши матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: прокуратури
Вінницької області

про: визнання бездіяльності, зобов'язання вчинити
певні дії

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до прокуратури
Вінницької області про визнання бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем
проігноровано надання відповіді на звернення позивача від 07.02.2007 року та
від 16.03.2007 року, чим порушено вимоги Закону України “Про звернення
громадян”.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву
про зміну позовних вимог від 11.03.2008 року, в якій просив суд визнати
бездіяльність прокуратури Вінницької області неправомірною, зобов'язати
прокуратуру Вінницької області розглянути заяву ОСОБА_1. від 22.01.2007 року,
яка надійшла з Генеральної прокуратури України та присвоєно номер 19-р від
07.02.2007 року даній заяві Генеральною прокуратурою України, та надати ОСОБА_1
письмову відповідь, зобов'язати прокуратуру Вінницької області розглянути заяву
ОСОБА_1. від 28.02.2007 року, яка надійшла з Генеральної прокуратури України,
та присвоєно номер 19-р від 16.03.2007 року даній заяві Генеральною
прокуратурою України, та надати ОСОБА_1 письмову відповідь, стягнути з прокуратури
Вінницької області судові витрати в сумі 214,57 гривень. Крім того, повідомив
суд про можливість розгляду справи у його відсутність з врахуванням змінених
позовних вимог від 11.03.2008 року та на підставі письмового клопотання від
06.03.2008 року та доданих до нього матеріалів.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що
26.04.2007 року на адресу ОСОБА_1. була відправлена відповідь на звернення, що
підтверджується записом в журналі вихідної кореспонденції.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід
задовольнити частково з наступних підстав.

22.01.2007 року позивач звернувся до Генерального
прокурора України із заявою про порушення кримінальної справи по ст.366 ч.1
Кримінального кодексу України відносно колишнього прокурора м. Ладижина
Вінницької області ОСОБА_2 та слідчого прокуратури м. Ладижина ОСОБА_3.

28.02.2007 року позивач повторно звернувся до
Генерального прокурора України із заявою, в якій просив порушити кримінальні
справи по ст.ст. 364 ч.1, 366 ч.1, 372 ч.1 Кримінального кодексу України
відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та просив не зволікати з надання відповіді на
звернення від 22.01.2007 року.

З Генеральної прокуратури України вказані заяви
(відповідно за №19-р від 07.02.2007 року та №19-р від 16.03.2007 року) згідно
ст.7 Закону України “Про звернення громадян”були направлені за належністю до
прокуратури Вінницької області для надання відповіді ОСОБА_1

Конституцією України (зокрема ст.40) передбачено, що усі
мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані
розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом
строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України “Про звернення
громадян”органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від
форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання, повідомляти
громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Ч.3 даної
статті передбачено, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в
обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до
компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за
підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Статтею 20 вказаного Закону передбачено, що звернення
розглядаються і вирішуються у термін не
більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Отже, Закон встановлює загальний термін, в період якого
необхідно дати відповідь на звернення громадянина (не більше одного місяця). В
деяких випадках Законом передбачено інші терміни для надання відповіді.

Судом встановлено, що позивач не отримав відповіді на
свої звернення протягом одного місяця, як це передбачено ч. 1 ст. 20 Закону
України “Про звернення громадян”.

Посилання представника відповідача на те, що 26.04.2007
року відповіді на звернення ОСОБА_1 були відправлені (що підтверджується книгою
реєстрації вихідної кореспонденції), суд не бере до уваги, оскільки суду не
надано підтвердження направлення відповіді до вузла поштового зв'язку, а також
не надано письмових доказів отримання особисто позивачем відповіді.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Оскільки відповідач не надав достатніх доказів, які б підтверджували
направлення відповіді ОСОБА_1 до вузла поштового зв'язку, тому суд приходить до
висновку, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Що ж стосується позовних вимог в частині стягнення з
відповідача 214,57 гривень понесених судових витрат (розрахунок в клопотанні
від 06.03.2008 року (а.с.37), то суд, дослідивши надані матеріали, вважає, що
позивачем обґрунтовано розмір понесених витрат, пов'язаних з переїздом до
Вінницького окружного адміністративного суду до м. Вінниці, в загальному
розмірі 43,02 гривень, що підтверджується квитками на автобус. Крім того,
квитанцією №60 від 20.04.2007 року підтверджується сплата ОСОБА_1 судового
збору в розмірі 3,40 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.91 КАС України витрати, пов'язані з
переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також
найманням житла, несуть сторони.

Ч.3 ст. 94 КАС України передбачено, якщо
адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, в частині позовних вимог про стягнення з
відповідача понесених позивачем судових витрат в розмірі 214,57 гривень, то суд
вважає за доцільне задовольнити їх частково в сумі 46,42 гривень.

Керуючись
ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов
задовольнити частково.

Визнати
бездіяльність прокуратури Вінницької області.

Зобов'язати
прокуратуру Вінницької області розглянути звернення від 07.02.2008 року,
16.03.2007 року та надати на них відповідь ОСОБА_1.

Стягнути
з Державного бюджету України 46,42 гривень на користь ОСОБА_1.

В
решті позову відмовити.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна
скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може
бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до
суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга
не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду
першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний
текст постанови виготовлений 17.03.2008 року.

Суддя/підпис/ Федчук
Віталій Володимирович

Постанова
набрала законної сили 24.03.2008 року

Копія
вірна:

Суддя:

Секретар: