Справа № 2-а-75/2008
Суддя: Марчук В.Т.
Дата ухвалення: 2008-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-75
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
березня 2008 року. Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючого судді Марчука В.Т.

при секретарі Вольській О.В.

з участю прокурора Солдатова О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Чернівці адміністративну справу за позовом військового
прокурора Чернівецького гарнізону в інтересах ОСОБА_1 до військової частини
А-0264 про стягнення грошової компенсації взамін продовольчого пайка,-

ВСТАНОВИВ:

Військовий
прокурор Чернівецького гарнізону в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до військової частини А-0264 про стягнення грошової компенсації взамін
продовольчого пайка.

Посилався
на те, що згідно наказу заступника міністра оборони України №61 від 10.04.2007
року та наказу голови військового місцевого суду Львівського гарнізону №106 від
23.07.2007 року ОСОБА_1 був звільнений в запас відповідно до п.67 п.п. «б» (за
станом здоров′я).

З
початку проходження військової служби на офіцерських посадах по березень 2000 року
ОСОБА_1 забезпечувався щомісячно продовольчим пайком відповідно до «Норм
забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України та
інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства,
військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу Міністерства
внутрішніх справ», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №316 від
12.03.1996 року.

Однак,
з 11.03.2000 року щомісячна видача продовольчого пайка ОСОБА_1 була припинена.

До
теперішнього часу Міністерство оборони України в особі військової частини
А-0264, на продовольчому забезпеченні якої ОСОБА_1 перебував, порушує його
соціальні права як військовослужбовця та не видає йому ні продовольчого пайна,
ні грошової компенсації замість нього.

Вважає,
що на даний час законодавством жодного обмеження щодо видачі продовльчого пайка
або грошової компенсації немає.

У
зв′язку з цим ОСОБА_1 звернувся із відповідною заявою до відповідача,
однак у отриманні належного продовольчого або грошової компенсації взамін нього
йому було безпідставно відмовлено. Крім того, відповідачем не було надано і
розрахунку грошової компенсації за пайок.

Вважає,
що дії відповідача щодо відмови у забезпеченні ОСОБА_1 продовольством або
грошовою компенсацією замість нього суперечать Конституції Україні і не
відповідають чинному законодавству.

Враховуючи
те, що грошова компенсація за пайок носить постійний характер, у зв′язку
із порушенням строків її виплати, вважає, що ОСОБА_1 повинно бути нараховано
компенсацію втрати частини її доходів.

Згідно
розрахунку відповідач заборгував ОСОБА_1 грошові кошти в якості компенсації
замість неотриманого продовольчого пайка в сумі 38029 грн. 89 коп.

Просив визнати протиправними дії військової частини А-0264 щодо відмови
ОСОБА_1 у виплаті грошової компенсації взамін продовольчого пайка та зобов′язати
відповідача сплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію замість продовольчого пайка з
урахуванням втрати частини її доходів (індексації), починаючи з 11 березня 2000
року по 23 липня 2007 року в сумі 38029 грн. 89 коп.

Прокурор
та позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримали і підтвердили
обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача -
військової частини А-0264 Суховерко О.В. в судовому засіданні позов не визнав і
суду пояснив, що згідно ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців і членів їх сімей» від 20.12.1991
року у попередній редакції, військовослужбовці одержували за рахунок держави продовольчі пайки або за їх
бажанням грошову компенсацію замість них. Дане положення також
зазначалось у постанові Кабінету Міністрів України від 12.03.1996 року №316
«Про норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил
України та інших військових формувань,
утворених відповідно до законодавства, військовослужбовців та осіб рядового і
начальницького складу Міністерства внутрішніх справ».

Також для забезпечення військовослужбовців Збройних
Сил України встановленими нормами харчування щорічно у Державному
бюджеті України передбачалися видатки на зазначені цілі.

Забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України затвердженими нормами
харчування або виплата грошової компенсації у розмірі вартості цих норм на цей
час здійснюється згідно з вимогами Постанови Кабінету Міністрів України від
29.03.2002 року №426 «Про норми харчування
військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань» та
наказу міністра оборони України від 09.12.2002 року № 402 «Про затвердження Положення про продовольче
забезпечення Збройних Сил України на мирний час». Згідно з п.3 цієї Постанови,
постанова Кабінету Міністрів України від 12.03.1996 року №316 втратила
чинність, водночас було скасовано і положення,
яке надавало право на видачу продовольчого пайка.

Відповідно до ст.2 Закону України від 17.02.2000 року №1459 «Про деякі
заходи щодо економії бюджетних коштів», який є конституційним і діє на даний час, з 11 березня 2000 року призупинено
дію частини другої ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців і членів їх сімей» щодо одержання продовольчих пайків за
нормою №7 та грошової компенсації замість них, що призвело до призупинення
права отримувати продукти харчування або грошову компенсацію замість них військовослужбовцями Збройних Сил України.
В результаті цього, починаючи з 2001 року, кошти у Державному бюджеті на зазначені цілі Міністерству оборони України не виділялися.

Закон України «Про Збройні Сили України» від
05.10.2000 року № 2019, на
який посилається позивач, дійсно зазначає, що «військовослужбовцям гарантується
одержання за рахунок держави продовольчого та інших видів забезпечення у розмірах, які визначаються Кабінетом
Міністрів України і враховують
характер та умови службової діяльності». У відповідності з цим, згідно наказу Міністра оборони України від
09.12.2002 року № 402 право на безкоштовне
харчування мають військовослужбовці офіцерського складу, військовослужбовці військової служби за контрактом, які
забезпечуються за рахунок держави за нормою №2
(льотна), а також ті, які проходять службу на надводних кораблях та підводних
човнах і суднах забезпечення. До жодної із
цих категорій позивач не відноситься, а тому права на отримання продовольчого пайка або грошової компенсації
замість нього немає.

Відповідно до ст.9-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» продовольче та речове забезпечення
військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що
встановлюються Кабінетом Міністрів України, а згідно Постанови Кабінету
Міністрів України від 29.03.2002 року № 426 «Про норми харчування військовослужбовців
Збройних Сил, інших військових формувань та
осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту»,
яка врегульовує це питання, видача військовослужбовцям продовольчого пайка не
передбачена.

Також, відповідно до п.59 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року №489 з метою приведення
окремих норм законів у відповідність із цим Законом було зупинено на 2007 рік
дію п.2 ст.9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх
сімей».

Рішення Конституційного суду України, на яке посилається позивач,
стосується лише пенсійного забезпечення окремих категорій військовослужбовців і
відношення до справи не має. Крім того, позивачем не надано суду доказів, чому
саме позов поданий до військової частини А-0264, оскільки ОСОБА_1 проходив
службу у військовому суді. Просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення всіх учасників процесу,
дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, вважає, що позов
обгрунтований і підлягає задоволенню в повному об′ємі.

Так, судом встановлено, що відповідно до ст.9 ч.2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і
членів їх сімей» військовослужбовці
одержують за рахунок держави грошове
забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням
військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

Законом
України «Про деякі заходи, щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000 року
положення дії ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців і членів їх сімей» було призупинено.

Відповідно
до постанови Кабінету Міністрів України №316 від 12.03.1996 року «Про норми
забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України та
інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства,
військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу Міністерства
внутрішніх справ» позивач має право на отримання грошової компенсації вартості
продовольчого пайка (набору продуктів харчування) за нормою №7.

Згідно
постанови Кабінету Міністрів України №426 від 29.03.2002 року «Про норми
харчування військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів
і підрозділів цивільного захисту» затверджено нові норми харчування
військовослужбовців, які не зупинялись Законом України «Про деякі заходи, щодо
економії бюджетних коштів».

Відповідно
до норми харчування №1, що затверджена вказаною вище Постановою, право на
забезпечення за вказаною нормою мають військовослужбовці офіцерського складу,
прапорщики, мічмани і військовослужбовці рядового складу, сержантського і
старшинського складу, які проходять військову службу.

03.11.2006
року Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і
членів їх сімей» доповнено ст.9-1, якою визначено, що продовольче та речове
забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що
встановлюються Кабінетом Міністрів України.

В
той же час дію п.2 ст.9-1, якою передбачено, що військовослужбовці, які
проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій
службі, мають право на отримання замість належних їм за нормами забезпечення
предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених
предметів, зупинено на 2007 рік згідно із Законом України «489-V від 19.12.2006 року.

З
11.03.2000 року дія ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців і членів їх сімей» в частині наявності у військовослужбовців
права на отримання компенсації за продовольчий пайок зупинена на підставі
Законів України №1459-ІІІ від 17.02.2000 року та №1577-ІІІ від 23.03.2000 року,
але з 2001 року набрала чинності ст.16 Закону України «Про Збройні Сили
України», якою гарантується отримання військовослужбовцями за рахунок держави
різних видів забезпечення, в тому числі і продовольчого.

Як
встановлено судом, позивач ОСОБА_1 не мав можливості отримати продовольчий
пайок в натурі, у зв′язку з чим на його користь слід стягнути заподіяну
матеріальну шкоду внаслідок невидачі продовольчого пайка своєчасно.

Згідно
ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За
даних обставин, Закон України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів»
від 17.02.2000 року являється таким, що звужує зміст і обсяг існуючих прав
громадян, тобто суперечить Конституції України.

Відповідно
до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства
права.

Таким
чином, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги є обгрунтованими і, на погляд суду, він
(позивач) має право на отримання компенсації за продовольче забезпечення,
оскільки не отримував його в натурі.

Керуючись
ст.ст.8,22,55 Конституції України, ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», ст.16 Закону України
«Про Збройні Сили України», ст.ст.70, 71, 86, 87 94, 99-103, 122, 158-163, 167,
186 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії військової частини А-0264 щодо відмови ОСОБА_1 у
виплаті грошової компенсації взамін продовольчого пайка.

Стягнути з військової частини А-0264 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію
замість продовольчого пайка з урахуванням втрати частини її доходів
(індексації), починаючи з 11 березня 2000 року по 23 липня 2007 року в сумі
38029 грн. 89 коп.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці В.Т.МАРЧУК