Справа № 22-ас-131/2007
Суддя: Авраменко Т.М.
Дата ухвалення: 2007-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 22-ас-
131 2007 р. Головуючий
у 1-й інстанції- Цоток В.В.
Категорія- 39,41 Доповідач
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючої
судді: Авраменко Т.М.

суддів : Гайсюка
О.В.,Суровицької Л.В.

при
секретарі: Слюсаренко Н.Л. за участю позивача ОСОБА_1. і його представника
адвоката ОСОБА_2., представника відповідача Дубенка О.М.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1та лінійного управління на Одеській залізниці
управління УМВС на транспорті на постанову Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області від 20 грудня 2006 року.

Заслухавши доповідача,пояснення сторін, дослідивши
матеріали справи, колегія судців, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006 року ОСОБА_1звернувсь в суд з адміністративним позовом до
лінійного управління на Одеській залізниці управління УМВС на транспорті про
поновлення на службі в органах внутрішніх справ.

Зазначав,що з 17 липня 1981 року по 09 квітня 1990 року проходив службу в
органах внутрішніх справ,перед звільненням займав посаду начальника лінійного
відділення внутрішніх справ на станції Помічна Одеського УВС на транспорті.

16 березня 1990 року його було обрано головою Помічнянського
міськвиконкому^ потім його ще тричі на виборах 1994 p., 1998 p. і 2002
року вибирали міським головою м.Помічної.

В березні 2006 року закінчились його повноваження на
виборній посаді і він подав рапорт до лінійного управління на Одеській
залізниці управління УМВС на транспорті про поновлення на службі в органах
внутрішніх справ, однак 02 червня 2006 року йому було направлено відповідь про
відмову в поновленні на службі з тих підстав, що наказом від 05 квітня 1990
року його було звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних СилСРСР.

Просив поновити його на службу в органах внутрішніх справ
та скасувати наказ відповідача №27 о/с від 05 квітня 1990 року про його
звільнення з органів внутрішніх справ як такий, що виданий з порушенням
закону,оскільки відповідно до діючого законодавства він повинен був бути
звільнений із займаної посади, але із залишенням на

службі та зобов*язати відповідача внести зміни до його трудової книжки
стосовно прийняття та звільнення з органів внутрішніх справ.

Постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської від 20 грудня
2006 року позов задоволено частково. Суд дійшов висновку,що після закінчення
терміну перебування на виборній посаді позивачу повинна бути надана попередня
робота (посада).

Суд поновив позивача на службі в органах внутрішніх справ на посаді
начальника лінійного відділу внутрішніх справ на станції Помічна лінійного
управління на Одеській залізниці управління УМВС на транспортна за її
відсутності - на іншій рівноцінній посаді з 26 квітня 2006 року,зарахував
позивачу час роботи в Помічнянській міській раді на посаді міського голови в
період з 09 квітня 1990 року по 15 квітня 2006 року до загального і безперервного
стажу його служби на посаді начальника лінійного відділу внутрішніх справ на
станції Помічна .

Ухвалою від 26 січня 2007 року в судовому рішенні виправлена описка та
зазначено,що позивача поновлено на службі в органах внутрішніх справ на посаді
начальника лінійного відділення внутрішніх справ на станції Помічна лінійного
відділу внутрішніх справ на станції Знам*янка лінійного управління на Одеській
залізниці управління МВС України на транспортна за її відсутності - на іншій
рівноцінній посаді з 26 квітня 2006 року.

В задоволенні позову про скасування наказу №27 о/с від 05 квітня 1990 року
про звільнення позивача з органів внутрішніх справ в запас Збройних сил СРСР
суд відмовив,оскільки позивач пропустив строки звернення з позовом в суд.

В апеляційній скарзі позивач просить внести зміни в постанову суду в
частині поновлення його на службі в органах внутрішніх справ,оскільки
неправильно зазначена посада,на яку він підлягає поновленню. Також задовольнити
його позов про скасування наказу №27 о/с від 05 квітня 1990 року про звільнення
його з органів внутрішніх справ та зобов*язати позивача внести зміни до
трудової книжки в частині,що стосується прийняття та звільнення з органів
внутрішніх справ.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду в частині
задоволення позову позивача та прийняти нову постанову про відмову в
задоволенні адміністративного позову. Посилається на те,що постанова суду
винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В засіданні апеляційного суду кожна із сторін підтримала доводи своєї
апеляційної скарги та просила апеляційну скаргу іншої сторони відхилити.

Колегія суддів вважає,що апеляційну скаргу позивача слід залишити без
задоволення,апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню,а постанова суду
-скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні
адміністративного позову з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується,що позивач з 17 липня 1981 року по 09
квітня 1990 року проходив службу в органах внутрішніх справ,перед звільненням
займав посаду начальника лінійного відділення внутрішніх справ на станції
Помічна (а.с.3,6).

Рішенням Помічнянської міської ради №32 від 23 березня
1990 року позивач був обраний головою міськвиконкому (а.с.45).

На підставі зазначеного рішення наказом № 27 л/с від 05 квітня 1990 року
позивач був звільнений з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил СРСР в
зв*язку з переходом на роботу в інше відомство (а.с.6,81).

Цей наказ є законним і відповідає нормам матеріального права,які діяли на
час звільнення позивача,підстави для його скасування і поновлення позивача на
службі в органах внутрішніх справ відсутні.

Так,відповідно до підпункту "є" пункту 67 Положення про
проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх
справ,затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 23 жовтня 1973 року
№778, особи середнього начальницького складу (саме до цієї категорії на час
звільнення відносився позивач) звільняються із органів внутрішніх справ в запас
Збройних Сил СРСР в зв*язку з переходом на роботу в інші міністерства,відомства
і організації - на виборну роботу,на роботу в інші міністерства,відомства і
організації по рішенню партійних або радянських органів.а також за клопотанням
міністерств або відомств,погодженим з відповідними органами внутрішніх справ.

Доводи позивача про те,що в зв*язку з обранням його на виборну посаду
відповідач повинен був не звільнити його з органів внутрішніх справ,а
прикомандирувати до інших міністерств і відомству необгрунтованими,оскільки
відповідно до пунктів 32,34 вищезазначеного Положення таке прикомандирування
проводиться на підставі рішень Уряду за поданням зацікавлених міністерств і
відомств,погодженим з Міністерством внутрішніх справ СРСР, і оформляється
відносно осіб середнього начальницького складу - наказами Міністра внутрішніх
справ СРСР. Така процедура при переході позивача на виборну посаду не була
проведена, що не заперечує і сам позивач, і в даний період її дотримати та
провести неможливо.

За таких обставин підстави для поновлення позивача на службі в органах
внутрішніх справ внаслідок його незаконного звільнення зі служби в 1990 році
відсутні і саме з цих підстав слід відмовити в задоволенні цієї частини
позовних вимог,а не за пропуском строку звернення з позовом в суд.

Повноваження позивача на виборній посаді (міський голова м.Помічна)
закінчились в березні 2006 року і тому питання надання позивачу попередньої
роботи (посади) слід вирішувати на підставі норм матеріального права,які діють
на час припинення виборчих повноважень.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України "Про місцеве
самоврядування" на сільських,селищних,міських голів поширюються
повноваження та гарантії депутатів рад,передбачені законом про статус депутатів
рад,якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 Закону України "Про статус
депутатів місцевих рад" (від 11.07.2002 р.) депутату місцевої ради,який
працював у раді на постійній основі,після закінчення таких повноважень,
надається попередня робота (посада),а за її відсутності -інша рівноцінна робота
(посада) на тому самому або, за згодою депутата,на іншому підприємстві,в
установі,організації. У разі неможливості надання відповідної роботи (посади)
на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається,але
не більше шести місяців,середня заробітна плата,яку він одержував на виборній
посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

Наведене свідчить,що позивач після закінчення виборчих
повноважень мав право ставити питання не про поновлення на службі і посаді,а
про надання попередньої роботи (посади).

Відповідно до п.7 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким
складом органів внутрішніх справ Української РСР,затвердженого постановою
Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114,особи
середнього, старшого і вищого начальницького складу залежно від присвоєних їм
спеціальних звань перебувають на службі в органах внутрішніх справ до такого
віку: особи середнього і старшого начальницького складу, за винятком
полковників міліції та полковників внутрішньої служби - 45 років.

Оскільки позивачу на час закінчення виборчих повноважень виповнилось 48
років,то відповідач обгрунтовано відмовив йому в поновленні на службі в органах
внутрішніх справ і наданні йому посади.яку він займав по переходу на виборну
роботу (а.с.7,8,82-83).

Доводи позивача про те, що він може бути залишений на службі в органах
внутрішніх справ понад граничний вік на строк до п*яти років,не можуть бути
взяті до уваги,оскільки відповідно до п. 8 зазначеного вище Положення це
стосується осіб,які перебувають на службі,а позивач звільнений зі служби ще в
1990 році,крім того,особи середнього, старшого і вищого начальницького складу,
залишені на службі в органах внутрішніх справ понад граничний вік перебування
на службі, можуть бути звільнені в запас або у відставку до закінчення строку,
на який вони були залишені на службі.

За таких обставин слід зробити висновок,що позивачу
неможливо надати посаду,яку він займав до' переходу на виборну посаду і
відповідно до абз.2 ч. 2 ст.33 Закону України "Про статус депутатів
місцевих рад" він має право на період працевлаштування на збереження,але
не більше шести місяців,середньої заробітної плати,яку він одержував на
виборній посаді у раді,що виплачується з відповідного місцевого бюджету. В
засіданні апеляційного суду позивач підтвердив,що за рішенням сесії міської
ради він отримував середню зарплату.

Слід також зазначити,що навіть при прикомандируванні
позивача питання про залишення його на службі понад граничний вік або
звільнення його зі служби за віком вирішувалось би відповідно до пунктів
5,8,62-76,81,82 зазначеного вище Положення.

Відповідно до ч.4 ст.33 "Про статус депутатів місцевих рад" час
роботи депутата у місцевій раді на постійній основі зараховується до загального
і безперервного стажу роботи (служби) депутатам також стажу роботи (служби) за
тією спеціальністю за якою він працював до обрання на виборну посаду в раді.

Що стосується позовних вимог про зарахування часу роботи на виборній посаді
до вислуги років в органах внутрішніх справ, то в їх задоволенні слід відмовити,оскільки
відповідно до пунктів 75,76,77,78 Положення про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114,час
перебування на виборній посаді зараховується до служби в органах внутрішніх
справ лише тим особам, які були прикомандировані в інші відомствам не звільнені
зі служби.

Зарахування часу роботи позивача на виборній посаді до
його загального і безперервного стажу роботи,а також стажу роботи на
спеціальністю ніким не оспорюється і порушення його прав в цій частині
відсутнє.

Вирішуючи спір,суд першої інстанції порушив норми
матеріального права,що регулюють спірні правовідносини,що призвело до
неправильного вирішення справи, тому

відповідно до
п.4 ч.І ст.202 КАС України постанова суду
підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в
задоволенні позову.

Позивачем також заявлялись вимоги про внесення змін до його трудової
книжки,що стосується прийняття та звільнення з органів внутрішніх справ і ці
позовні вимоги залишились судом не вирішеним,однак це не перешкоджає суду
апеляційної інстанції постановити рішення в цій частині позовних вимог (п.2 ч.І
ст.201 КАС України). З трудової книжки позивача вбачається що з 17 липня 1981
року по 09 квітня 1990 року він проходив службу в органах внутрішніх справ
(а.с.3),що відповідає фактичному часу проходження ним служби та наказам про
прийняття та звільнення зі служби,тому підстави для внесення змін в трудову
книжку відсутні і в цій частині адміністративного позову також слід відмовити.

На підставі пунктів 32,34,підпункту "є" пункту 67 Положення про
проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх
справ,затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 23 жовтня 1973 року
№778, пунктів 5,7,8,62-76,81,82 Положення про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР,затвердженого
постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114, ч.5
ст. 12 Закону України "Про місцеве самоврядування", ч 2 і ч. 4 ст. 3
з Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", керуючись ст.
198 ч.І п.3, ст. 202 ч.І п.4, ст. 205 ч.2, ст. 207 КАС України,колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1.залишити без задоволення. Апеляційну скаргу
лінійного управління на Одеській залізниці управління УМВС на транспорті
задовольнити.

Скасувати постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської від
20 грудня 2006 року. Прийняти нову постанову.

В задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення
та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з дня складення постанови в повному обсязі, тобто з 16 квітня 2007року.