Справа № 2-а-19/2008
Суддя: Гапончук В.В.
Дата ухвалення: 2008-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-19/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
квітня 2008 року смт.
Любешів

Любешівський
районний суд Волинської області під головуванням

судді
Гапончука В.В.,

за
участю секретаря
Літвинчук І.М.,

представника
позивача Шукаловича
Ф. П.,

відповідача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.
Любешів адміністративну справу за
позовом Любешівського РВ УМВС України у Волинській області до
громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1
про видворення за межі України в примусовому порядку,-

В С Т А Н О В И В :

Любешівський РВ
УМВС України у Волинській області звернувся в Любешівський районний суд з
адміністративним позовом до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1
про видворення за межі України в примусовому порядку.

Вказує
на те, що 18 лютого 2008 року
працівниками СГІРФО Любешівського
РВ УМВС України
у Волинській області
в смт. Любешів Волинської
області було затримано
громадянина Республіки Узбекистан
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. В ході
перевірки було встановлено, що відповідач на територію
України прибув 23.03.2007 року і
проживав у смт. Любешів Волинської області до 09.04.2008
року. Однак в підрозділи громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб для реєстрації в Україні не звертався,
тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.203 КУпАП.

Постановою
Любешівського районного суду Волинської області від 19 лютого 2008 року
громадянина ОСОБА_1 визнано винним у
вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 203 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у
виді штрафу.

Враховуючи
те, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1
скоїв на території України адміністративне правопорушення, керуючись
ст.32 ЗУ „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства” 09.04.2008 року Любешівським РВ УМВС у Волинській
області прийнято рішення про видворення
його за межі України в добровільному порядку. Так як у нього відсутні
кошти на проживання та проїзд, існують вагомі підстави
вважати, що він добровільно
територію України не
покине.

Просить суд примусово
видворити громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 за межі України.

В судовому
засіданні представник позивача Шукалович Ф. П. позовну заяву підтримав з
підстав зазначених в ній.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову не
заперечував, суду пояснив, що
прибув в Україну
23.03.2007 року і проживав
у смт. Любешів Волинської області
до 09.04.2008 року. Вказав, що у
зв”язку із скрутним матеріальним
становищем не міг оформити
необхідні документи на право проживання
в Україні. Зазначив, що сам
не може виїхати
за межі України.

Заслухавши
пояснення учасників судового процесу, дослідивши представлені по справі докази
в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підставний
та підлягає до
задоволення.

Відповідно
до ст.32 ЗУ „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства” орган
внутрішніх справ чи орган охорони державного кордону можуть затримати і
примусово видворити з України іноземця або особу без громадянства тільки на підставі
постанови адміністративного суду. Така постанова приймається судом за
зверненням органу внутрішніх справ, органу охорони державного кордону або
Служби безпеки України, якщо іноземець або особа без громадянства ухиляється
від виїзду після прийняття рішення про видворення або є обгрунтовані підстави
вважати, що вони будуть ухилятися від виїзду.

Як
вбачається із матеріалів справи громадянин
Республіки Узбекистан ОСОБА_1 в період
з 23.03.2007 року і по даний час проживає в смт. Любешів Волинської області
без дозволу на право проживання в Україні, чим порушив порядок проживання
іноземців чи осіб без громадянства на території України.

Згідно
постанови Любешівського районного суду від 19 лютого 2008 року
ОСОБА_1 було визнано винним у
вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203 КпАП України та
накладено адміністративне стягнення
у виді штрафу.

Як
встановлено в судовому засіданні громадянин
Республіки Узбекистан ОСОБА_1 в добровільному порядку території України
залишити не може, оскільки в нього відсутні
відповідні кошти, необхідні для перетину державного кордону
відповідно до ЗУ „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства”.

Отже, на
підставі наведеного, суд приходить до висновку, що є обгрунтовані підстави
вважати, що відповідач буде ухилятися від виїзду з території України, а тому
позов слід задоволити.

Керуючись
ст. ст. 10,11,86, 159-163, 256 КАС України, ст. ст.30,32 ЗУ „Про правовий статус іноземців та осіб без
громадянства”, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов
Любешівського РВ УМВС України у Волинській області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Примусово
видворити громадянина Руспубліки Узбекистан
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь
держави державне мито
в розмірі 8 (вісім) гривень 50 копійок.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
20 денний строк, встановлений Кодексом, постанова суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. На постанову може бути подано заяву про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови до
Львівського апеляційного
адміністративного суду Львівської
області через Любешівський районний суд Волинської області. Апеляційна скарга
на дану постанову суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження постанови суду. Крім цього, апеляційна скарга
на дану постанову може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/
В.В. Гапончук

З оригіналом вірно.

СУДДЯ ЛЮБЕШІВСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ
В.В. ГАПОНЧУК