Справа № 2-а-2353/2008
Суддя: Федчук В.В.
Дата ухвалення: 2008-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2008 р. Справа № 2-а-2353/08

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Федчук Віталій Володимирович,

Суддів: Сторчак
Володимир Юрійович

Мельник-Томенко
Жанна Миколаївна

При секретарі судового засідання: Педорук Л.С.

За участю
представників сторін:

позивача :
ОСОБА_1

відповідача - апеляційного суду Вінницької області :
Цюри Т.В.

Представники інших відповідачів в судове засідання не
з'явилися по невідомим суду причинам, хоча про день та час слухання справи були
повідомлені вчасно та належним чином

розглянувши матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: Апеляційного
суду Вінницької області, Державної судової адміністрації України, Головного
управління Державного казначейства України при Міністерстві фінансів України,
Міністерства фінансів України

про:
стягнення компенсації за невикористане службове обмундирування

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 28 січня 2008 року звернувся до суду з позовом
до Апеляційного суду Вінницької області, Державної судової адміністрації
України, Головного управління Державного казначейства України при Міністерстві
фінансів України, Міністерства фінансів України про стягнення компенсації за
невикористане службове обмундирування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення ст. 130
Конституції України, ст. 44 Закону України “Про статус суддів”відповідачі не
забезпечили його службовим обмундируванням та не виплатили компенсації
вартості службового обмундирування
відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України №1393 від 04.09.2003
року та постанови Президії Верховної Ради України №3592-ХІІ від 15.11.1993
року. Тому позивач просив суд зобов'язати Головне управління Державного
казначейства України за рахунок коштів державного бюджету перерахувати на його
користь грошову компенсацію вартості службового обмундирування, починаючи з 11
листопада 2002 року, на суму 28005 гривень.

В судовому засіданні позивач позов підтримав,
посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просив суд зобов'язати
Головне управління Державного казначейства України перерахувати на його користь
грошову компенсацію вартості обмундирування в сумі 28005 гривень.

Представник відповідача -апеляційного суду Вінницької
області - у судовому засіданні позов не визнала та вказала, що апеляційний суд
Вінницької області не може виступати відповідачем у даній справі, оскільки не
наділений функціями розпорядника коштами по виплаті компенсації за службове
обмундирування.

Представник відповідача -Державного казначейства України
- в судове засідання не з'явився, надав письмове заперечення вих.
№4,3-04-4/1961-3561 від 27.02.2008 року, в якому зазначено, що в позовній заяві
позивачем не доведено, чим саме органи Державного казначейства своїми діями
порушили права та охоронювані законом інтереси. Крім того, Державне
казначейство України не здійснює виплату компенсації за невикористане службове
обмундирування. Разом з тим відповідно до Бюджетного кодексу України, Закону України “Про статус суддів”, Положення
про Державну судову адміністрацію України, затвердженим Указом Президента
України від 03.03.2003 року №182/2003, Державна судова адміністрація України
виконує функції головного розпорядника бюджетних коштів. Також просив суд
застосувати ст.99 КАС України в зв'язку з пропущенням річного строку звернення до
адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

Представники Державної судової адміністрації України та
Міністерства фінансів України в судове засідання не з'явилися, хоча про день та
час слухання справи були повідомлені вчасно та належним чином, про що свідчать
повідомлення про вручення поштового відправлення. Заперечення на позовну заяву
від них не надходили.

За таких обставин суд відповідно до ст.128 КАС України
вважає за доцільне справу слухати у відсутності вказаних представників на
основі наявних у матеріалах справи доказів.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що
позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що Указом Президента України “Про
призначення суддів”за №1001/2002 від 22 листопада 2002 року ОСОБА_1 було
призначено на посаду судді Староміського районного суду міста Вінниці строком
на п'ять років, Указом Президента України від 07 червня 2007 року за №510/2007
ОСОБА_1 було призначено у межах п'ятирічного строку на посаду судді апеляційного суду Вінницької
області, що підтверджується належним чином завіреними копіями відповідних
Указів Президента (а.с.7,8).

Відповідно до ст. 130 Конституції України держава
забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності
суддів.

Першим реченням частини 12 статті 44 Закону України “Про
статус суддів”передбачено, що при здійсненні правосуддя суддя повинен бути в мантії,
опис і зразки якої затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Президії Верховної Ради України від
15.11.1993 року №3592-12 затверджені описи зразків мантії та службового
обмундирування суддів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.09.2003
року №1393 “Про норми забезпечення мантіями та суддівськими нагрудними знаками
суддів судів загальної юрисдикції”були затверджені Норми забезпечення мантіями
та суддівськими нагрудними знаками суддів загальної юрисдикції, а Державну
судову адміністрацію було зобов'язано затвердити положення про порядок
одержання, обліку, видачі та носіння мантій і суддівських нагрудних знаків
суддями судів загальної юрисдикції.

Законом України “Про деякі заходи щодо економії
бюджетних коштів”від 17.02.2000 року перше речення з частини 12 статті 44
Закону України “Про статус суддів”було виключено.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за
конституційним поданням 55 народних депутатів України щодо відповідності
Конституції України (конституційності) положень статей 58, 60 Закону України
“Про Державний бюджет України на 2001 рік”та Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України (конституційності) положень пунктів 2, 3, 4,
5, 8, 9 частини першої статті 58 Закону України “Про Державний бюджет України на 2001 рік”і підпункту 1 пункту 1
Закону України “Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів”(справа щодо
пільг, компенсацій і гарантій)
№5-рп/2002 від 20.03.2002 року положення вказаного Закону відносно
забезпечення суддів безплатним службовим обмундируванням були визнані
неконституційними з дня прийняття Рішення.

Таким чином, враховуючи норми згаданих нормативних
актів, позивачеві належало до видачі службове обмундирування, починаючи з
листопада 2002 року, яке йому видане не було, та не компенсовано його вартість,
що підтверджується запереченням Державного казначейства України та поясненням
представника апеляційного суду Вінницької області.

Вартість службового обмундирування, що належало до
видачі позивачеві за період з 11 листопада 2002 року, згідно листа-відповіді
голови правління ЗАТ “Вінницький універмаг”вих. №14 від 21.01.2008 року та
перелічених нормативних актів, становить 28005 гривень із розрахунку:

Капелюх з темно-сірого фетру з муаровою стрічкою
темнішого кольору -

2 шт. вартістю 220 гривень на суму 440 гривень

Хутряна шапка -вушанка з сірого каракулю з шкіряним
верхом або з ондатри коричневого кольору -

1 шт. вартістю 800 гривень

Пальто зимове двобортне прямого силуету з вовняної
тканини сірого кольору -

2 шт. вартістю 2000
гривень на суму 4000 гривень

Плащ двобортний прямого силуету із змішаної тканини
сірого кольору -

2 шт. вартістю 1000
гривень на суму 2000 гривень

Костюм для чоловіків. Піджак двобортний прямого силуету
з вовняної тканини сірого кольору на підкладці. Штани прямого силуету з цієї ж
тканини -

2 пари вартістю 1500
гривень на суму 3000 гривень

Літній костюм для чоловіків. Піджак однобортний прямого
силуету з напіввовняної тканини світло-сірого кольору на підкладці. Штани
прямого силуету з цієї ж тканини -

5 пар вартістю 1200
гривень на суму 6000 гривень

Сорочка з довгим рукавом з білої бавовняної тканини -

20 шт. вартістю 190
гривень на суму 3800
гривень

Сорочка з коротким рукавом з білої бавовняної тканини -

10 шт. вартістю 160
гривень на суму 1600 гривень

Краватка шовкова сірого кольору -

10 шт. вартістю 110
гривень на суму 1100
гривень

Туфлі чоловічі шкіряні чорного кольору на шкіряній
підошві -

3 пари вартістю 500
гривень на суму 1500
гривень

Напівчобітки чоловічі шкіряні утеплені чорного кольору -

3 пари вартістю 700
гривень на суму 2100
гривень

Кашне трикотажне сірого кольору -

3 шт. вартістю 155
гривень на суму 465 гривень

Рукавички шкіряні утеплені чорного кольору -

3 пари вартістю 250
гривень на суму 750 гривень

Рукавички шкіряні чорного кольору -

3 пари вартістю 150
гривень на суму 450 гривень

Таким чином, враховуючи даний розрахунок, позивачу
належить виплатити 28005 гривень.

Суд вважає, що зазначена сума компенсації підлягає
стягненню з Державної судової адміністрації України та Головного управління
Державного казначейства України та з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.125 Закону України “Про судоустрій
України”державна судова адміністрація України є центральним органом виконавчої
влади, що здійснює організаційне забезпечення діяльності судів загальної
юрисдикції, а також інших органів та установ судової системи.

Згідно зі ст.21 Бюджетного кодексу України здійснення
програм та заходів, які проводяться за рахунок коштів бюджету, бюджетні
асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. Кошти бюджету, які
отримують фізичні особи та юридичні особи, що не мають статусу бюджетної
установи (одержувачі бюджетних коштів),
надаються їм лише через розпорядника бюджетних коштів.

Ст. 120 Закону України “Про судоустрій України”функції
головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового
забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції здійснює Державна судова
адміністрація України.

Видатки на утримання судів у Державному бюджеті України
визначаються окремими рядками по загальних судах і спеціалізованих судах, а
також окремими рядками по місцевих судах, апеляційних судах.

Законами України про державний бюджет України на 2002,
2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008 роки передбачається виділення коштів
Державній судовій адміністрації України для виконання рішень судів на користь
суддів.

Згідно ст. 48 Бюджетного кодексу України та пункту
першого частини четвертої Положення про Державне казначейство України,
затвердженого Постановою Кабміну України від 21.12.2005 року №1232,
казначейство здійснює розрахунково-касове обслуговування розпорядників
бюджетних коштів.

Враховуючи, що обов'язки щодо здійснення організаційного
забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції покладено на Судову
адміністрацію України та державним бюджетом на відповідний рік передбачено виділення
коштів Державній судовій адміністрації України для виконання рішень судів на
користь суддів, а Державне казначейство України повинно провести видатки з
державного бюджету, передбачені Державній Судовій адміністрації України, суд
вважає за необхідне зобов'язати Головне управління Державного казначейства
України та Державну судову адміністрацію України за рахунок коштів державного
бюджету перерахувати на користь позивача грошову компенсацію вартості
службового обмундирування в сумі 28005 гривень.

Суд вважає, що посилання представника Державного
казначейства України на ст.99 КАС України щодо пропущення строку звернення до
суду, не можуть бути враховані, оскільки відповідачами не приймалися будь-яких
рішень про відмову позивачеві в видачі йому службового обмундирування або
компенсації за нього, а тому суд приходить до висновку, що у позивача не було
підстав вважати, що відповідачі не виконують своїх обов'язків, покладених на
них Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає за
доцільне задовольнити позов повністю.

Керуючись
ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов
задовольнити.

Зобов'язати
Головне управління Державного казначейства України та Державну судову
адміністрацію України за рахунок коштів державного бюджету перерахувати на
користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості службового обмундирування на суму
28005 гривень

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний
текст постанови виготовлений 27.03.2008 року.

Суддя/підпис/ Федчук
Віталій Володимирович

Станом
на 27.03.2008 року постанова не набрала законної сили

Копія
вірна:

Суддя:

Секретар: