Справа № 22-а-1181/2008
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-1181/08
Головуючий 1 інстанції - Городівський О.А.
Суддя доповідач - Мельнікова
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
березня 2008 року колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого
судді - Мельнікової Л.В.

суддів:
- Сіренко О.І., Григорова А.М.

при
секретарі - Касян В.Ю.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 жовтня
2007 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини
А-1356, треті особи - Міністерство оборони України, Державне казначейство
України про стягнення коштів, як компенсації за невидане речове майно, -

В с т а н о в и л а:

В вересні 2007 року
позивач ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду
Полтавської області з адміністративним позовом до військової частини А 1356, яким просив стягнути з відповідача належну йому
компенсацію за не отримане речове майно до 11.03.2000 року у загальній сумі
847,98 грн. та стягнути з відповідача речове майно на суму заборгованості після
11.03.2000 року (на суму 2.318,86 грн.) згідно з переліком військового майна,
яке пропонується видачі замість належного, згідно з нормами забезпечення
речовим майном згідно розпорядження начальника головного речового управління
тилу Міністерства оборони України за його вибором протягом 1 місяця, а у
випадку відсутності на складі заявлених
ним речей спосіб виконання рішення щодо стягнення з військової частини А 1356
речового майна в натурі на суму 2.318,86 грн., замінити шляхом стягнення з
військової частини замість заявлених
речей грошовою компенсацією в розмірі 2.318,86 грн.

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської
області від 27 серпня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: стягнуто на користь позивача компенсацію за
не отримане речове майно до 11.03.2000 року у загальній сумі 847,98 грн., з Державного
бюджету України стягнуто на користь позивача у відшкодування витрат судового
збору 14 грн., в задоволені позовних вимог в іншій частині відмовлено у зв'язку
з пропуском строку звернення до суду.

Не погоджуючись з зазначеним в постанові суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні частини позовних
вимог в апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення
суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позивних вимог про
стягнення з відповідача речове майно на суму заборгованості після 11.03.2000
року (на суму 2.318,86 грн.) згідно з переліком військового майна, яке
пропонується видачі замість належного, згідно з нормами забезпечення речовим
майном згідно розпорядження начальника головного речового управління тилу
Міністерства оборони України за його вибором протягом 1 місяця, а у
випадку відсутності на складі заявлених
ним речей спосіб виконання рішення щодо стягнення з військової частини А 1356
речового майна в натурі на суму 2.318,86 грн., замінити шляхом стягнення з
військової частини замість заявлених
речей грошовою компенсацією в розмірі 2.318,86 грн., та постановити нове судове
рішення про задоволення позовних вимог в
повному обсязі.

В засідання суду апеляційної інстанції позивач,
представник відповідача не прибули, хоча
про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши надані письмові
докази в їх сукупності, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає частковому задоволенню, а постанову Миргородського районного суду
Полтавської області від 23.10.2007 року слід скасувати в частині
відмови в задоволені позовних вимог позивача про стягнення з відповідача речове
майно на суму заборгованості після 11.03.2000 року (на суму 2.318,86 грн.)
згідно з переліком військового майна, яке пропонується видачі замість
належного, згідно з нормами забезпечення речовим майном згідно розпорядження
начальника головного речового управління тилу Міністерства оборони України за
його вибором протягом 1 місяця, а у випадку
відсутності на складі заявлених ним речей спосіб виконання рішення щодо
стягнення з військової частини А 1356 речового майна в натурі на суму 2.318,86
грн., замінити шляхом стягнення з військової частини замість заявлених речей грошовою компенсацією в
розмірі 2.318,86 грн., у зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи з підстав, передбачених ч. 1 п. 4 ст. 202 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Як вбачається з матеріалів справи позивач проходив
військову службу в військовій частині А-1356 та був звільнений
зі служби на підставі наказу Міністра
оборони України від 26 листопада 2004 року № 1017.

Під час прохо­дження
служби він не забезпечувався в повній мірі речо­вим майном, не отримував
своєчасно компенсації за не отримане майно.

Відповідно до положень ст. 100
Кодексу адміністративного судочинства України умовою для прийняття судом
рішення про відмову в задоволені позовних вимог у зв'язку з пропущенням строку
звернення до адміністративного суду є відповідна заява іншої сторони.

Матеріали справи такої заяви від
сторін по справі не містять, що є
підставою для визнання хибним висновку суду першої інстанції про необхідність
відмови в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 з цих підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 195
Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції не
може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Зі змісту позовних вимог
ОСОБА_1, в їх другому пункті, позивачем визначені взаємовиключні вимоги:
стягнути майно замість грошової компенсації та замінити спосіб виконання
судового рішення (яке, до речі, не прийняте) та стягнути суму грошової
компенсації. Окрім того, позивачем не визначене, яке саме майно він просить
«стягнути» з відповідача.

Судом першої інстанції дані
обставини залишені поза увагою, а суд апеляційної інстанції позбавлений
компетенції їх з'ясовувати, для можливості прийняття рішення по справі.

Враховуючи наведене, колегія
суддів приходить до висновку про часткове скасування оскаржуваного судового
рішення та повернення справи для розгляду по суті до суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 52, 185, 195,
196, 199 ч. 1. п. 6, 202 ч. 1, п. 4, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської
області від 23 жовтня 2007 року - скасувати в частині відмови в задоволені
позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини А-1356, треті особи - Міністерство
оборони України, Державне казначейство України про стягнення з відповідача
речове майно на суму заборгованості після 11.03.2000 року (на суму 2.318,86
грн.) згідно з переліком військового майна, яке пропонується видачі замість
належного, згідно з нормами забезпечення речовим майном згідно розпорядження
начальника головного речового управління тилу Міністерства оборони України за
його вибором протягом 1 місяця, а у випадку
відсутності на складі заявлених ним речей спосіб виконання рішення щодо
стягнення з військової частини А 1356 речового майна в натурі на суму 2.318,86 грн.,
замінити шляхом стягнення з військової частини замість заявлених речей грошовою компенсацією в
розмірі 2.318,86 грн. повернути до Миргородського міськрайонного суду
Полтавської області для нового розгляду справи, в іншому складі суду.

В іншій частині постанову Миргородського міськрайонного
суду Полтавської області від 23 жовтня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом одного місяця.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді: (підпис) О.І. Сіренко

(підпис) А.М. Григоров

Повний текст ухвали виготовлений 31 березня 2008 року.

Згідно з оригіналом

Суддя
Л.В. Мельнікова