Справа № 2-а-74/2008
Суддя: Терещенко Н.І.
Дата ухвалення: 2008-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-74 /08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2008 року. Ватутінський міський суд Черкаської області

в складі: головуючого Терещенко Н.І.

при
секретарі
Руденко В.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ватутіне справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1
до управління праці та соціального захисту
населення Ватутінської міської ради Черкаської області
про стягнення недоплаченої щорічної
грошової допомоги на
оздоровлення, як учаснику ліквідації
аварії на ЧАЕС 1
категорії інваліду 3
групи за 2005-2007
роки-

встановив:

позивач просить суд стягнути
з управління праці та соціального
захисту населення Ватутінської міської
ради Черкаської області на його
користь суму щорічної допомоги
на оздоровлення відповідно до Закону
України «Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи», як учаснику ліквідації
аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії інваліду
3 групи, за період часу з
2005 року по 2007 рік в розмірі 4588 гривень посилаючись на
те, що він являється ліквідатором
аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії
інвалідом 3 групи і
відповідно до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” від 28.02.1991 року має право на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення в
розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат, яка визначається
щорічно на момент виплати.

В 2005 році мінімальна заробітна плата становила
332 гривні, в 2006 році- 400
гривень, в 2007 році- 460 гривень,
а тому відповідач повинен був
виплатити йому за мінусом виплачених сум в 2005 році- 1328 гривень(332*4)- 90гривень виплаченої допомоги =1238 гривень,
в 2006 році- 1600 гривень(400*4) - 90 гривень виплаченої допомоги=1510
гривень, в 2007 році- 1840гривень(460*4) (в 2007
році виплати не
проводилися), а всього за 3 роки
йому недоплачено одноразової допомоги на оздоровлення в сумі
4588 гривень.

Оскільки відповідач в добровільному
порядку не виплачує допомогу
на оздоровлення, а тому він змушений
був звернутися до суду з даним
позовом. Позивач вважає, що має право
на щорічну допомогу на оздоровлення з 2005 по
2007 роки оскільки позовної
давності не пропустив, так як до
01.09.2005 року діяв
Цивільний кодекс, який
передбачав трирічну
позовну давність, крім того
йому стало відомо про порушення
його права 25.02.2008 року, коли отримав
від управління праці та
соціального захисту населення
Ватутінської міської ради
Черкаської області довідку про
розмір фактично виплаченої
йому щорічної допомоги на оздоровлення. Також, згідно довідки
про фактично виплачену
йому допомогу на
оздоровлення, вказану допомогу
за 2005 рік
він отримав 28.12.2005
року, а тому позовної
давності не пропустив.

Представник управління праці та
соціального захисту населення Ватутінської
міської ради Черкаської області
заявлений позов не визнала та
пояснила, що допомогу на оздоровлення позивачу
було виплачено відповідно до Постанови
КМУ №562 від
12.07.2005 року. В ст. 95 Конституції України визначено, що виключно
Законом України “Про Державний
бюджет України” визначаються будь-які видатки держави
на загально- суспільні потреби, розмір і цільове
спрямування цих видатків. Виплата
щорічної допомоги на
оздоровлення громадянам, постраждалим
від аварії на ЧАЕС
фінансується за рахунок державного бюджету. Згідно п.8
ст.7 Бюджетного Кодексу України, бюджетні кошти
використовуються тільки на цілі визначені
бюджетними призначеннями та
відповідно до ст.23 вказаного кодексу
будь-які платежі можна
здійснювати лише за наявності відповідно бюджетного призначення. Держава виділяла для виплати ліквідаторам аварії на ЧАЕС
першої категорії
інвалідам третьої групи в
2005-2006 роках по 90 гривень,
які позивач і отримав. Представник відповідача вважає, що ОСОБА_1 пропустив
позовну давність, але з поважних причин, оскільки
не знав і не міг знати, яка сума повинна
йому виплачуватися.

Суд,
вислухавши сторони та вивчивши матеріали
справи вважає, що позов підлягає до повного задоволення. Вимоги
позивача законні, обґрунтовані і в
судовому засіданні доведені, виходячи із слідуючого:

в
суді встановлено, що ОСОБА_1
являється ліквідатором
аварії на ЧАЕС першої
категорії інвалідом третьої групи,
що підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 виданим
управлінням праці та
соціального захисту населення
Черкаської області 06
жовтня 1998 року
і потребував оздоровлення.

Ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” від 28.02.1991 №796-Х!! передбачено право позивача,
як ліквідатора аварії
на ЧАЕС першої категорії інваліда
третьої групи на отримання
щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат, яка визначається щорічно на момент виплати.

Згідно ч.7 ст.48 вказаного Закону
розмір мінімальної заробітної плати визначається
на момент виплати.

Ч.5 ст.48 вищенаведеного Закону
передбачено, що щорічна допомога на
оздоровлення виплачується громадянам
за місцем їх проживання органами
соціального захисту населення, а
тому позивачу ОСОБА_1 щорічну допомогу на
оздоровлення повинне виплачувати управління праці та соціального захисту
населення Ватутінської міської ради
Черкаської області .

Згідно довідки управління праці та
соціального захисту населення Ватутінської міської ради №253/01-13 від
25.02.2008 року позивачу було виплачено щорічну
допомогу на оздоровлення відповідно до
Постанови КМУ від 12.07.2005 року і
позивач ОСОБА_1,
як ліквідатор аварії на ЧАЕС першої
категорії інвалід третьої
групи отримав щорічну допомогу на оздоровлення в таких розмірах: в 2005 році- 90 гривень, в 2006році- 90 гривень, в 2007 році- виплати не
проводилися.

Однак , встановлений в 2005 році
постановою Кабінету
Міністрів України №562 розмір
щорічної допомоги на оздоровлення протягом
тривалих років не
змінювався і не відповідає розміру, встановленому іншими законами України. Оскільки ні Верховна Рада, ні Кабінет Міністрів України
в наступному будь яких
рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних підстав пріоритетності законів
над підзаконними нормативними
актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме
стаття 48 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від
28.02.1991року , та Закони України “Про Державний бюджет”на відповідні
роки, а не постанова Кабінету Міністрів
України від 12.07.2005 року №562.

За таких обставин та з урахуванням
вимог статті 48 Закону України “Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” управління
праці та соціального захисту населення Ватутінської
міської ради Черкаської
області повинно виплатити
позивачу щорічну допомогу на оздоровлення за
2005-2007 роки виходячи із суми
мінімальної заробітної плати на
момент виплати.

Таким чином, відповідно до «Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”
від 28.02.1991 позивачу підлягало до виплати: в 2005 році
-мінімальна заробітна плата в 2005 році -332 гривні * 4 = 1328 гривень-90 гривень( виплачено)=
невиплачено-1238 гривень; сума невиплати в 2006 році складала:
мінімальна заробітна плата в 2006
році - 400гривень*4= 1600гривень- 90гривень (виплачено), невиплачено 1510
гривень, в 2007 році- мінімальна заробітна плата на 2007 рік становила 460гривень * 4 =1840
гривень-(в 2007 році
виплати не проводилися), а всього за три роки йому невиплачено 4588 гривень.

Суд не застосовує
позовну давність, оскільки
вважає, що позивач її не пропустив,
поскільки до 01.09.2005
року діяв Цивільний
кодекс, який передбачав трирічну
позовну давність, крім того позивачу стало відомо про порушення
його права 25.02.2008 року,
після того, як він
отримав довідку від
управління праці та
соціального захисту населення
Ватутінської міської ради Черкаської області
про фактично отриману ним
допомогу на оздоровлення. Також,
згідно вказаної довідки,
допомогу на оздоровлення
за 2005 рік ОСОБА_1 отримав
28.12.2005 року, а тому
позовної давності не пропустив.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовільнити
повністю та стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Ватутінської міської ради на користь позивача суму недоплаченої
щорічної допомоги на оздоровлення, як
ліквідатору аварії на ЧАЕС другої категорії за період часу з 2005 по 2007 роки в розмірі
4588 гривень та 51 гривню
державного мита в доход держави.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст.8, 19, 22, 152 Конституції України, 48
Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” від 28.02.1991 №796-Х!!, Законами України «Про Державний бюджет
України» на 2005 - 2007 роки, Постанови
КМУ від 12.07.2005 року та
ст.ст.2, 4, 6, 9, 11, 17, 19, 71,90, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства України суд -

п о с т
а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1
до управління
праці та соціального захисту населення Ватутінської міської ради
Черкаської області про стягнення
недоплаченої суми щорічної допомоги на оздоровлення, як ліквідатору аварії на
ЧАЕС першої категорії
інваліда третьої групи
задовільнити повністю.

Стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Ватутінської міської ради Черкаської області код 24350325
МФО 854018 ГУДКУ в Черкаській області особовий рахунок №00201 реєстраційний рахунок №0201 на користь ОСОБА_1
суму недоплаченої щорічної
допомоги на оздоровлення відповідно до Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як
ліквідатору аварії на ЧАЕС першої категорії інваліда третьої групи за період часу з 2005 по 2007 роки, в
розмірі 4588 (чотири
тисячі п*ятсот вісімдесят вісім))
гривень .

Стягнути з управління
праці та соціального захисту населення Ватутінської міської ради Черкаської області 51(п'ятдесят одну) гривню державного мита в дохід держави.

На
постанову суду може бути подана заява про апеляційне оскарження до Київського
апеляційного адміністративного суду через Ватутінський міський суд на протязі
десяти днів з дня проголошення постанови.

Апеляційна
скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного
суду через Ватутінський міський суд на протязі двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий підпис

Суддя Ватутінського Н. І.
Терещенко

міського суду