Справа № 2-а-4164/2008
Суддя: Федчук В.В.
Дата ухвалення: 2008-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2008 р. Справа № 2-а-4164/08

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Федчук Віталій Володимирович,

При секретарі судового засідання: Педорук Олеся Сергіївна

За участю
представників сторін:

позивача :

відповідача
:

розглянувши матеріали справи

за позовом: Прокурора Ленінського району м.
Вінниці в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду україни у
Ленінському районі м. Вінниці

до: Субєкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1

про:
стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ :

Прокурор Ленінського району м. Вінниці в особі
управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці звернувся до суду з позовом до Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 3049,13
гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 являється платником страхових внесків на
обов'язкове державне пенсійне страхування в управлінні Пенсійного фонду України
в Ленінському районі м. Вінниці.

Станом на 01.11.2007 року за відповідачем встановлено
заборгованість із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування до управління Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Вінниці в загальній сумі 3049,13 гривень.

Представники позивача в судовому засіданні позовні
вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній
заяві.

Представник відповідача позов не визнав, надав
заперечення, в якому зазначено, що він у 2004 році перебував на спрощеній
системі оподаткування шляхом сплати фіксованого податку, і відповідно до норм
чинного у 2004 році законодавства сплачував необхідні кошти у складі єдиного
податку. Таким чином, відповідач вважає заявлені вимоги неправомірними.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що
позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 зареєстрований в управлінні Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м. Вінниці та являється платником страхових
внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Судом встановлено, що станом на 01.11.2007 року борг зі
сплати страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування
відповідача становить 3049,13 гривень,
про що свідчать розрахунки сум страхових внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за січень 2004 року по жовтень 2007 року, вимоги про сплату боргу,
довідка (а.с.7).

Відповідно до ст. 8 Закону України “Про пенсійне
забезпечення”виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Статтею 17 пунктом 2 підпунктом 6 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”(далі - Закон) страхувальник
зобов'язаний нараховувати, обчислювати, і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Статтею 20 цього Закону передбачено, що страхові внески
сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх
банківських рахунків. Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески,
нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20
календарних днів із дня закінчення цього періоду. Страхові внески підлягають
сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до ст.18 Закону страхові внески є цільовим
загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в
порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу
податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На
ці внески не поширюється податкове законодавство. Страхові внески не можуть
зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів, не
підлягають вилученню з Пенсійного фонду або з Накопичувального фонду і не
можуть використовуватися на цілі, не передбачені цим Законом.

Судом враховано, що з 1 січня 2004 року набрав чинності
Закон України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, який
чітко та однозначно визначив, що страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування не включаються до складу податків, інших
обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не
поширюється податкове законодавство.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Представником відповідача не було надано достатніх доказів в спростування
позовних вимог.

Таким чином, в судовому засіданні підтвердився факт
заборгованості відповідача із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України у Ленінському районі
м. Вінниці в загальній сумі 3049,13 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони -суб'єкта владних повноважень, суд
присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові
витрати.

Враховуючи розміри ставок державного мита, закріплені
ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року за №7-93 (із
позовних заяв -1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян), суд вважає за доцільне стягнути з відповідача до державного бюджету
державне мито в розмірі 51 гривень.

Керуючись
ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов
задовольнити.

Стягнути
з Субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 на користь держави кошти в сумі
3049,13 гривень.

Стягнути
з Субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 на користь держави державне мито в
сумі 51 гривні.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний
текст постанови виготовлений 23.04.2008 року

Суддя/підпис/ Федчук
Віталій Володимирович

Станом на 23.04.2008 року постанова
не набрала законної сили

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: