Справа № 22ас-51/2007
Суддя: Прокопчук Л.П.
Дата ухвалення: 2007-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №22ас-51, 2007р. Головуючий
Категорія: 38 Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 poxy лютого місяця "22" дня колегія суддів судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого
- Прокопчук Л.П Суддів: Воронцової Л.П., Вадзінського П.О. при секретарі -
Борисовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Херсоні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на постанову
Суворовського районного суду м. Херсона від 06 грудня 2006 року по справі

за позовом.

ОСОБА_1

до

УМВС України в Херсонській області

про відшкодування грошових компенсацій, матеріальної
допомоги,

стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку
при

звільненні,

встановила:

Позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з зазначеним позовом,
посилаючись на те, що він 10 серпня 2005 року був звільнений з органів
внутрішніх справ на підставі пункту «ж» статті 64 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за власним
бажанням при наявності поважних причин.

При звільненні відповідачем не виплачено йому компенсацію
замість належних предметів форменого обмундирування в сумі 2 7ббгрн. 43коп.,
кошти за відрядження в сумі 1 628грн. 5бкоп., грошову допомогу за кожен повний
календарний рік служби в сумі 2 927грн. 92коп., грошову допомогу на
оздоровлення в сумі 4 258грн. 80коп., компенсацію за невиплачену відпустку за
2004-2005 роки в сумі 1 929,90грн.

Оскільки з вини відповідача йому не виплачені всі грошові
виплати, то вважає, що має право на стягнення середнього заробітку за затримку
розрахунку відповідно до ст. 117 КЗпП України в сумі 755грн. 48коп.

Просив стягнути з відповідача всі несплачені йому при
звільненні грошові кошти.

Постановою Суворовського районного суду від Об грудня
2006 року постановлено:

Стягнути з УМВС України в Херсонській області на користь
ОСОБА_1грошову компенсацію за неотримане формене обмундирування в розмірі 2
76бгрн. 43коп., а також заборгованість по невиплачених коштах на відрядження в
розмірі 1 б 2 8грн. 56коп.

В
задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

2

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1. подав
апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині відмови йому у
задоволенні позовних вимог скасувати і постановити нове про їх задоволення,
зазначаючи, що рішення суду в цій частині не відповідає вимогам закону та
зібраним по справі доказам.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач
ОСОБА_1. апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених у ній.

Представник УМВС, вважаючи рішення суду законним та
обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Заслухавши доповідача, позивача, представника УМВС,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом,
що позивач ОСОБА_1. проходив службу в УМВС України в Херсонській області з 10
січня 1994 року.

10 серпня 2005 року він був звільнений з органів
внутрішніх справ за пунктом «ж» статті 64 Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

При звільненні позивачу не була виплачена компенсація
замість належних предметів форменого обмундирування в сумі 2 766грн. 43коп. та
нарахованих коштів за відрядження в сумі 1 628грн. 56коп., які суд першої
інстанції правомірно стягнув на користь позивача.

Рішення
в цій частині сторонами не оскаржується.

Відмовляючи позивачу у задоволенні його позову в частині
стягнення грошової допомоги у розмірі 25 відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний календарний рік служби, суд постановив законне
рішення, оскільки вимоги позивача не обґрунтовані законом та доказами.

Так, відповідно до частини 2 пункту 10 Постанови Кабінету
Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги
років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та
військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» «особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ, звільненим з ...органів внутрішніх
справ через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається
Кабінетом Міністрів України, виплачується грошова допомога у розмірі 25
відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік
служби».

Постановою
Кабінету Міністрів України №150 від 04 березня 1994 року «Про затвердження
Переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою
для звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять службу за
контрактом», дія якої поширена і на осіб рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ згідно постанови КМУ від 08 червня 2005 року №428
визначено перелік сімейних обставин і інших поважних причин, однак ні під одну із них не підпадає та

3

причина звільнення, яку
зазначив в позовній заяві та в апеляційній скарзі ОСОБА_1..

Саме по собі народження дитини та її хвороба (за
відсутності медичного висновку про те, що хвороба дитини перешкоджає
проходженню служби в даній місцевості, а також необхідності догляду за хворою
дитиною) не є тією обставиною, яка дає підстави для нарахування та виплати
грошової допомоги.

Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції
позивач пояснював, що в рапорті на звільнення він не вказав причину звільнення
/а. с. 26/. Тому зазначені ним в апеляційній скарзі причини звільнення на думку
колегії є надуманими та нічим необгрунтованими.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до
висновку, що доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними, а
постановлене рішення законним.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо
застосування ст. 117 КЗпП України, оскільки трудове законодавство не
розповсюджується на осіб, що проходять службу в органах внутрішніх справ.

Як в позовній заяві, так і в апеляції позивач ОСОБА_1.
посилається на незаконність дій відповідача щодо відмови у виплаті грошової
допомоги на оздоровлення при наданні чергових відпусток. При цьому він
посилається на вимоги пункту 2 Постанови Кабінету міністрів України від 22
травня 2000 року №829 «Про грошове забезпечення військовослужбовців».

Однак, зазначена постанова поширюється лише на військовослужбовців
і немає ніякого відношення до працівників органів внутрішніх справ.

В той же час слід зазначити, що виплата особам рядового і
начальницького складу органів внутрішніх справ матеріальної допомоги в розмірі
місячного грошового забезпечення на рік передбачається Указом Президента
України «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу
та оплати праці працівників органів внутрішніх справ» від 04 жовтня 1996 року
№926/96 (зі змінами).

Проте, відповідно до ч.2 п.46 Інструкції про порядок
застосування нормативно-правових актів з питань грошового забезпечення осіб
рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та умов оплати праці
осіб, які не мають спеціальних звань рядового і начальницького складу фактичні
витрати на матеріальну допомогу згідно до вимог бюджетного законодавства,
проводяться тільки в межах затвердженого фонду оплати праці.

Відповідно до листа УМВС України в Херсонській області
№П-20 від 02 червня 2006 року таких видатків фінансування у 1992-2006 роках не
виділялось /а.с.30-31/.

Оскільки
фондом оплати праці у оскаржуваний період не передбачалась виплата матеріальної
допомоги, то підстав для задоволення і цих позовних вимог позивача у суду
першої інстанції не було.

4

Що стосується компенсації за невикористану позивачем
відпустку за 2004 рік, то на думку колегії рішення суду про відмову у
задоволенні цієї частини позову є також правильним, оскільки згідно з пунктом
52 Положення про проходження служби ... чергова відпустка має бути надана
протягом календарного року коленій особі рядового або начальницького складу і
лише в особливих випадках невикористана чергова відпустка за минулий рік може
бути надана в І кварталі наступного року.

Компенсація за невикористану відпустку за таких обставин
законодавством про міліцію не передбачена.

Відповідно до ч.2 ст.5б цього ж Положення ... особам
рядового і начальницького складу, крім осіб середнього, старілого і вищого
начальницького складу, які звільняються з органів внутрішніх справ, за
невикористану в році звільнення відпустку виплачується грошова компенсація
відповідно до законодавства.

Оскільки позивач відноситься до осіб середнього
начальницького складу, то відповідно він і не має права на компенсацію за
невикористану у 2005 році відпустку.

З огляду на вищевикладене колегія суддів вважає, що
рішення суду постановлено у відповідності до вимог закону, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись
ст. ст. 195,198,200
КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення, а
постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 06 грудня 2006 року - без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути
оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в місячний
строк.