Справа № 22-а-1136/2008
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2008-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний
адміністративний суд
Справа №16/284 Головуючий 1 інстанції:
Доповідач: Філатов Ю.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11
березня 2008 р.
Справа № 22-а-1136/2008

Колегія
суддів у складі:

головуючий
суддя Філатов Ю.М., судді Водолажська Н.С.,

Шевцова
Н.В.

при
секретарі Житеньовій Н.М.

за
участю представників:

позивача
- ОСОБА_1

відповідача
-ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу позивача, ЗАТ
«Полтавський олійноекстракційний завод - Корнел Груп» на постанову господарського
суду Полтавської області від 25.10.2007р. по справі №16/284

за
позовом ЗАТ «Полтавський олійноекстракційний завод - Корнел Груп»

до Державної екологічної інспекції в
Полтавській області

про визнання
нечинним та скасування припису

встановила:

Позивач
звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання нечинним та
скасування припису Державної екологічної інспекції в Полтавській області від
17.05.2007 року.

Постановою
господарського суду Полтавської області від 25.10.2007р. по справі №16/284 в
задоволенні позову відмовлено.

Не
погоджуючись з постановою господарського суду Полтавської області від
25.10.2007р. по справі №16/284 позивач подав апеляційну скаргу, просить її
скасувати та прийняти нову, якою його позов задовольнити, вважає, що судом
першої інстанції порушені норми матеріального права.

Відповідач
вважає, що постанова господарського суду Полтавської області від 25.10.2007р.
по справі №16/284 прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, а
тому підстави для її скасування відсутні.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача та представників сторін колегія
суддів встановила, що 23 травня 2007 року на адресу Закритого акціонерного
товариства "Полтавський олійноекстракційний завод - Кернел Груп", м.
Полтава надійшов лист Державної екологічної інспекції в Полтавській області від
21 травня 2007 р. вих.№06-02/198, яким позивачеві були направлені матеріали
перевірки виконання природоохоронного законодавства Мачухівської сільської ради
Полтавського району, а саме Припис Державної екологічної інспекції в
Полтавській області від 17 травня 2007 року, адресований Голові правління ЗАТ
"Полтавський олійноекстракційний завод - Кернел Груп" ОСОБА_3 В
зазначеному приписі було зобов'язано відповідача провести
організаційно-технічні заходи для утилізації лушпиння соняшника та припинити
вивіз лушпиння соняшника на розміщення, в тому числі в урочище Вали.

Підставами
для винесення такого припису стали: несанкціоноване розміщення лушпиння соняшника
на території Мачухівської
сільської ради (за межами населеного пункту), урочище Вали. Приблизна площа -
400 кв.м., висотою до 2 м; договір на вивіз лушпиння Мачухівською сільською
радою не укладався.

Відмовляючи
у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно
запиту ВДСБЕЗ УМВС в Полтавській області від 16.05.2007 року №7/2464, наданого
відповідачем, вбачається, що відповідача було залучено до перевірки
фінансово-господарської діяльності позивача, яка проводилась ВДСБЕЗ УМВС в
Полтавській області. В зв'язку з чим відповідачем було надано припис від
17.05.2007 року позивачу.

Також,
відповідно до підпункту 6 п.5 Положення про Державну екологічну інспекцію в
областях, містах Києві та Севастополі відповідачу надано право, давати
керівникам підприємств, установ та організацій обов'язкові для виконання
приписи щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань охорони
навколишнього природного середовища, екологічної та в межах своєї компетенції
радіаційної безпеки, заповідної справи, топографо-геодезичної та картографічної
діяльності.

З
даної норми вбачається, що підставою для винесення припису відповідачем - є
виявлені порушення природоохоронного законодавства, не залежно від того чи
проводилось перевірка чи обстеження того суб'єкта господарювання, якому дається
припис.

Отже,
посилання позивача на недотримання норм Положення про Державну екологічну
інспекцію в областях, містах Києві та Севастополі при складанні припису від
17.05.2007 року є безпідставними.

За
результатами даної перевірки було порушено кримінальну справу №07710046, яка на
даний момент знаходиться в провадженні слідчого управління УМВС України в
Полтавській області.

В
зв'язку з чим судом першої інстанції було зроблено запит до Слідчого управління
УМВС України в Полтавській області про витребування з матеріалів кримінальної
справи копій документів, які стосуються факту засмічення лушпинням соняшника
земель Мачухівської сільської ради.

З
наданих документів Слідчого управління УМВС України в Полтавській області, а
саме: пояснень громадянина ОСОБА_4 (голова правління ЗАТ "Полтавський
олійноекстракційний завод - Кернел Груп") та пояснень громадянина ОСОБА_5
(директор ТОВ "їм. Воровського") суд першої інстанції зробив
висновок, що факт вивезення лушпиння
соняшнику на території Мачухівської сільської ради (за межами населеного
пункту), урочище Вали не заперечується.

Позивач
в обґрунтування свої вимог також посилається на те, що 12.03.2007 року між ним
та Товариством з обмеженою відповідальністю "Імені Воровського", яке
знаходиться на території Мачухівської сільської ради і має право користуватися
землями на її території, було укладено договір на передачу лузги на тимчасове
розміщення для подальшої утилізації. Ці обставини, на думку позивача,
виключають його причетність до несанкціонованого розміщення лушпиння соняшника.

Суд
першої інстанції дійшов висновку, що посилання позивача на наявність Договору
від 12.03.2007 року із ТОВ "ім. Воровського", не виключає позивача,
як він про це зазначає, від причетності до правопорушення природоохоронного
законодавства визначеного Приписом, так як згідно Довідки Мачухівської
сільської ради від 17.09.2007 року засмічена земельна ділянка не
відноситься до земель
якими користується ТОВ ім. Воровського.

З
вище викладеного зроблений висновок, що лушпиння соняшнику розміщувалось на
земельній ділянці яка не належала ТОВ "ім.. Воровського", а
розміщувались на території Мачухівської сільської ради без будь-якого дозволу
чи погодження з нею.

У статті 21
Закону України "Про відходи"
перелічені повноваження органів місцевого самоврядування у сфері
поводження з відходами. Одним із видів наданих їм повноважень є вирішення
питань щодо розміщення на своїй території об'єктів поводження з відходами.

Статтею
17 закону України "Про відходи" перелічені обов'язки суб'єктів
господарської діяльності у сфері поводження з відходами. Одними із видів
обов'язків є не допускання зберігання та видалення відходів у несанкціонованих
місцях чи об'єктах.

Доказами
в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на
підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків експертів ( ст. 69 КАСУ). Належними є
докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за
законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо
таких обставин не виникає спору ( ст.70 КАСУ).

Відповідно
до ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем доведено
правомірність винесеного припису.

Висновки
господарського суду Полтавської області не можуть бути визнані обґрунтованими з
наступних підстав.

Однією з підстав
відмови у задоволенні
позову став висновок
суду про те, що лушпиння соняшнику розміщувалось на земельній ділянці,
яка не належала ТОВ «Імені Воровського», а розміщувались на території
Мачухівської сільської ради без будь-якого дозволу чи погодження з нею.

Але
при цьому не було враховано наступне.

У
рішенні суду першої інстанції зазначено, що протиправність дій позивача полягає
у тому, що розміщення лушпиння відбулося: 1) на земельній ділянці яка належить
Мачухівській сільській раді, 2) без її дозволу чи погодження з нею.

Відповідно
до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Мачухівська
сільська рада, відповідно до п. 12 розділу 10 Прикінцеві та перехідні положення
Земельного кодексу України, не вправі розпоряджатись у будь-який спосіб
земельними ділянками за межами населених пунктів, в тому числі дозволяти
використання таких земельних ділянок, укладати подібні договори.

Згідно
статті 21 ЗУ «Про відходи» (пункти й), к), л) частини 1 до повноважень органів
місцевого самоврядування віднесено: надання дозволу на відведення на території
села, селища, міста місць чи об'єктів для зберігання та захоронення відходів,
сфера екологічного впливу функціонування яких згідно з діючими нормативами
включає відповідну адміністративно-територіальну одиницю; надання дозволів на
будівництво або реконструкцію об'єкта поводження з відходами на відповідній
території селища або міста у порядку, визначеному законом; надання дозволів на
експлуатацію об'єкта поводження з небезпечними відходами на відповідній
території селища або міста у порядку, визначеному законом.

Отже судом першої інстанції, внаслідок
незастосування до спірних відносин вказаних норм спеціального законодавства, не
враховано, що чинним законодавством не передбачено надання Мачухівською
сільською радою дозволів на розміщення відходів на земельних ділянках за межами
населених пунктів (сіл, селищ, міст), розпорядження такими землями іншим чином.
Відповідно і укладення будь - яких угод стосовно таких земельних ділянок з
Мачухівською сільською радою неможливо, оскільки це не відповідає вимогам
закону.

Матеріали
справи не містять жодних належних та допустимих доказів належності Мачухівській
сільській раді певної земельної ділянки (урочище Вали), договору, акту про
право власності на землю, постійного користування землею тощо.

Крім
цього, у оскаржуваному приписі
відповідача вказано місце несанкціонованого розміщення шляхом посилання на
назву «урочище Вали».

Але
при цьому відповідачем не надано жодного доказу
того, що така назва - «урочище Вали» - взагалі існує і має певні
ідентифікуючи ознаки .

Зазначені
обставини виключають також правомірність висновків суду про те, що лушпиння
було розміщено не на території ТОВ «їм. Воровського», а на землях Мачухівської
сільської ради.

Матеріали
справи (накладні, акти виконаних робіт) свідчать про те, що відходи були
передані позивачем у власність ТОВ «їм. Воровського», прийняті та утилізовані
останнім шляхом внесення у грунт на сільськогосподарських землях у якості
добрив. Зазначені дії обумовлені договором від 12 березня 2007 р. між позивачем
та ТОВ ім. Боровського.

Зазначені
обставини не знайшли відображення і правової оцінки у рішенні суду першої
інстанції, що потягло помилкове визнання позивача особою, діями якої було
вчинено правопорушення.

Колегія
суддів вважає за необхідне зазначити, що
згідно пункту 1 Договору від 12.03.2007 року, особою, яка виконує
тимчасове розміщення лушпиння та його подальшу утилізацію (виготовлення добрив)
є Сторона-2 - ТОВ «Імені Воровського», а не позивач.

Платіжними
дорученнями підтверджується, здійснення позивачем оплати на користь ТОВ «їм.
Воровського» за виконане ним розміщення та утилізацію відходів.

Таким
чином особою, яка здійснювала розміщення, є ТОВ «Імені Воровського», а не
позивач, але при вирішенні спору не було з'ясовано діями якого суб'єкта були
вчинено розміщення та якими доказами це
підтверджується.

Не
було взято до уваги також те, що згідно Довідки про рух виробленого та
вивезеного лушпиння соняшнику по ЗАТ "ПОЕЗ - Кернел Груп" за період з
01 січня по 31 липня 2007 року вивіз лушпиння без укладених договорів не
відбувався.

Актом
санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта від 06.07.2007 р. (аркуші справи
38-39), складеним Полтавською обласною санітарно-епідеміологічною станцією,
підтверджується, що "За 5 місяців 2007 року на підприємстві утворилось
16472,186 т. лушпиння соняшникового, з них спалено при технологічному процесі
пароутворення 5211,336 т., вивезено на сільгосппідприємства та передано
приватним підприємцям фізичним особам 11260,85 т.".. Даною перевіркою
встановлено відсутність фактів вивезення лушпиння без укладення договорів.

Зазначені
доводи відповідачем не спростовані.

Дії
позивача з передачі лушпиння за договором ТОВ "Імені Воровського"
повністю відповідають вимогам чинного законодавства та спеціальним нормам і
правилам поводження із лушпинням. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити,
що договір від 12 березня 2007 р. між позивачем та ТОВ ім. Боровського у встановленому порядку не оскаржений і недійсним
не визнаний.

Крім
цього колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В
судовому засіданні Харківського апеляційного адміністративного суду представник
відповідача посилався на порушення кримінальної справи за фактом забруднення та
псування земель службовими особами ЗАТ «Полтавський олійноекстракційний завод -
Корнел Груп». Позивачем надано суду лист слідчого управління УМВС України в
Полтавській області №8/409 від 28.12.2007р. відповідно до якого кримінальну
справу №007716046, порушену справи за фактом забруднення та псування земель
службовими особами ЗАТ «Полтавський олійноекстракційний завод - Корнел Груп» за
ознаками злочину, передбаченого ст..239 КК України закрито на підставі п.1 ст.6
КПК України за відсутністю події злочину. Тобто і засобами кримінального
провадження факт порушення з боку позивача (його посадових осіб) не
підтверджено.

На
підставі викладеного колегія суддів вважає, що постанова господарського суду
Полтавської області від 25.10.2007р. по справі №16/284 прийнята з порушенням
норм матеріального права і підлягає
скасуванню, керуючись ст.. ст.. 160,
167, 195, 196, 198, п. 4 ст.202,
ст..ст.205, 207, 209, 246, 254КАС України

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу позивача, ЗАТ «Полтавський олійноекстракційний завод - Корнел Груп» на
постанову господарського суду Полтавської області від 25.10.2007р. по справі
№16/284 задовольнити.

Постанову господарського суду Полтавської області від
25.10.2007р. по справі №16/284 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов задовольнити.

Визнати нечинним та скасувати припис Державної
екологічної інспекції в Полтавській області від 17.05.2007 р., яким Закрите
акціонерне товариство "Полтавський олійноекстракційний завод - Кернел
Груп" було
зобов'язано провести організаційно-технічні заходи для утилізації
лушпиння соняшника та припинити вивіз лушпиння соняшника на розміщення, в тому
числі в урочище Вали.

Роз'яснити сторонам, що дана постанова набирає чинності з моменту її проголошення і
може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом місяця з дня виготовлення її повного
тексту.

Повний
текст постанови виготовлений 17.03.2008 р.

Головуючий суддя підпис Філатов Ю.М.

Судді підпис Водолажська
Н.С.

підпис
Шевцова Н.В.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:

Суддя Ю.М.
Філатов