Справа № 22-а-1991/2008
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2008-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

у 1 інстанції - Горбенко К.П.
Суддя-доповідач
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

09
квітня 2008 року справа
№ 22-а-1991/08

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Міронової Г.М.

суддів: при секретарі

Сіваченка І.В., Геращенка І.В.
Скопинській А.О.

розглянувши у відкритому апеляційну скаргу

судовому засіданні Управління праці та соціального захисту населення Червоногвардійської
районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької області

на постанову

Донецького окружного
адміністративного суду

Від

12.10.2007 року

У адміністративній справі

№ 2-а-2762/07

за позовом

ОСОБА_1

До

Управління праці та соціального
захисту населення Червоногвардійської районної адміністрації Макіївської
міської ради Донецької області

Про

визнання неправомірним відмови у
виплаті грошової допомоги у розмірах встановлених законодавством, та
стягнення недоотриманої суми за 2005-2007 роки,

В С Т А Н О В И Л А :

17.08.2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним
позовом.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду
від 12.10.2007 року позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення
Червоногвардійської районної адміністрації м. Макіївка Донецької області про
визнання неправомірним відмови у виплаті грошової допомоги у розмірах,
встановлених законодавством, та стягнення недоотриманої суми за 2005-2007 роки
було задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість
з щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі семи мінімальних
пенсій за 2005 - 2007 роки у розмірі 6839,00 грн. та зобов'язано відповідача
виплачувати ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, з наступним збільшенням її розмірів
відповідно до змін діючого законодавства

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме: частиною 2 ст.
4 Бюджетного кодексу України встановлено, що при здійсненні бюджетного процесу
в Україні положення нормативно - правових актів застосовуються лише в частині,
в якій вони не суперечать положенням Конституції України, Закону про Державний
бюджет України.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що
позивач є інвалідом війни третьої групи та перебуває на обліку у відповідача,
тому у відповідності до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» має право на щорічну грошову допомогу до 5
травня у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, з урахуванням сплачених, недорахованими є
суми: у 2005 році - 2054,00 грн.; у 2006 році - 2243,00 грн.; у 2007 році -
2542,00 грн., а всього - 6839,00 грн.

Представник відповідача в
судове засідання апеляційної інстанції за викликом не з'явився, був
повідомлений належним чином.

Позивач в судовому
засіданні заперечував проти доводів викладених в апеляційній скарзі, просив
апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду
першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції
може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час
апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які
призвели до неправильного вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає
апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції
скасувати.

Суд апеляційної інстанції
при розгляді справи встановив, що ОСОБА_1 є інвалідом війни третьої групи, у
зв'язку з чим та відповідно до вимог ст. 13 Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” має право на отримання
щорічної грошової допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня)
в розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Фактично позивач
отримав від управління праці та соціального
захисту населення Червоногвардійської районної
державної адміністрації м. Макіївка Донецької області
в 2005 р. - 270 грн., в 2006 р. - 270 грн. та у 2007 р. - 300 грн. При
цьому відповідач керувався положеннями ст. 34 Закону України “Про державний
бюджет України на 2005 рік”, ст. 30
Закону України “Про державний бюджет України на 2006 рік”, ст. 29 Закону
України “Про державний бюджет України на 2007 рік”.

Проте, ст. 34 Закону України “Про
державний бюджет України на 2005 рік”,
ст. 30 Закону України “Про державний бюджет України на 2006 рік” до
теперішнього часу не визнані неконституційними Конституційним Судом України. За
таких обставин твердження суду першої інстанції про їх невідповідність
Конституції України є передчасними, бо це є прерогативою саме Конституційного
Суду України. Тому не можна стверджувати, що дії відповідача в цій частини були
протиправними.

Колегія суддів зазначає, що суд
першої інстанції необґрунтовано дійшов до висновку щодо задоволення вказаних
вимог ОСОБА_1 в цій частині.

Крім того, колегія суддів
відзначає, що суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про визнання
дій неправомірними за 2007 рік, оскільки Положення пункту 30 статті 71 Закону
України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, яким зупинено на 2007 рік
дію в частині виплати компенсацій і допоміг у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати - абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого,
шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього,
четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої
статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” визнані неконституційними рішенням
Конституційного Суду України у
справі № 6-рп від 09.07.2007 р., проте
не вірно застосував розмір мінімальної пенсії за віком у 2007 році, який
неодноразово змінювався.

Так, згідно з ч. 1 ст. 28 Закону
України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” розмір
мінімальної пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму
визначеного законом для осіб, що втратили працездатність. Станом на 05.05.2007
року розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність (Закон
від 19.12.2006 р. № 489-У зі змінами, внесеними Законом від 15.03.2007 р. №
749-У) становив 406 грн., а для визначення мінімального розміру пенсії він
повинен збільшуватися на один відсоток.

Таким чином, неправомірність дій
відповідача про нарахування ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 9 травня
протягом 2007 року в розмірі 300 гривень, встановлених Законом України “Про
Державний бюджет на 2007 рік”, а не в розмірі
2870,42 грн. (410,06 х 7) згідно абз.5 ч. 1 ст. 28 Закону України “Про
загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-IV від 09.07.2003 р.
із змінами та доповненнями є очевидною. Відповідача належить зобов'язати
нарахувати ОСОБА_1 недоплачену суму щорічної грошової допомоги як інваліду
війни третьої групи в розмірі 2570,42 гривень (410,06 х 7 - 300).

Крім того, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано
зобов'язав відповідача виплачувати ОСОБА_1, щорічну разову грошову допомогу до
5 травня, як інваліду війни 3-ї групи, у розмірі семи мінімальних пенсій за
віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком на відповідний рік в
подальшому, оскільки Кодексом адміністративного судочинства передбачено
відновлювати лише порушені права громадянина, а не ті, які можуть бути порушені
в майбутньому.

Стосовно визначення розпорядника
коштів, які підлягають виплаті, то у цій частині постанова також підлягає
скасуванню на підставі п.п. 1-2 «Порядку використання бюджетних коштів державного
бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року за № 936, яким встановлено, що
головним розпорядником по використанню коштів Державного бюджету для виконання
програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи є Мінпраці, а розпорядником нижчого рівня є
управління праці та соціального захисту населення.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що з
відповідача за рахунок державного бюджету на користь ОСОБА_1необхідно стягнути
недоотриману одноразову грошову допомогу за 2007 рік, виходячи із розміру
мінімальної пенсії за віком у загальній сумі - 2570,42 грн., тобто (410,06 х 7)
- 300 грн.

Відповідно до ст. 3
Конституції України «Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою
діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним
обов'язком держави».

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами
України.

Крім того, ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що
«Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при
прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і свобод».

Керуючись статтями 184, 195, 196, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління
праці та соціального захисту населення Червоногвардійської районної державної
адміністрації м. Макіївка Донецької області на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 12 жовтня 2007 року
у справі № 2-а-2762/07 задовольнити частково.

Скасувати постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2007 року у справі № 2-а-2762/07.

Позов ОСОБА_1задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту
населення Червоногвардійської районної
адміністрації Макіївської міської
ради Донецької області щодо виплати
ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2007 р. у розмірі 300
грн.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення
Червоногвардійської районної
адміністрації Макіївської міської
ради Донецької області за рахунок
Державного бюджету України на користь ОСОБА_1недоотримані суми щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня за 2007 р. у розмірі 2570,42 грн.

Виключити з резолютивної частини постанови Донецького окружного адміністративного
суду від 12 жовтня 2007 року абзац щодо зобов'язання відповідача виплачувати
ОСОБА_1, щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як інваліду війни 3-ї
групи, у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком на відповідний рік в подальшому.

В іншій часті позову ОСОБА_1- відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом одного місяця після набрання законної сили до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді: