Справа № 2-а-4390/2008
Суддя: Федчук В.В.
Дата ухвалення: 2008-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2008 р. Справа № 2-а-4390/08

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Федчук Віталій Володимирович,

При секретарі судового засідання: Педорук Олеся Сергіївна

За участю
представників сторін:

позивача :
Качурішина О.В.

відповідача
: ОСОБА_1

розглянувши матеріали справи

за позовом: Лівобережного міжрайонного центру
зайнятості

до: ОСОБА_1

про:
стягнення допомоги по безробіттю

ВСТАНОВИВ :

Лівобережний міжрайонний центр зайнятості - робочий
орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального
страхування України на випадок безробіття звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_1про стягнення коштів в сумі 4944,02 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1було виплачено
допомогу по безробіттю одноразово в сумі 4944,02 гривень. Дана допомога
надавалася для організації підприємницької діяльності. Однак, відповідачем
підприємницька діяльність не проводилась протягом 6 календарних місяців з дня
отримання допомоги, тому позивач звернувся до суду про стягнення даної грошової
допомоги.

В судовому засіданні представник позивача позов
підтримав та просив суд задовольнити його у повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав
повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача та пояснення
відповідача, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд вважає
задовольнити позов з наступних підстав.

ОСОБА_1 перебував на обліку як безробітний у
Лівобережному районному центрі зайнятості.

Судом встановлено, що 15.11.2006 року державним
реєстратором ОСОБА_1було зареєстровано фізичною особою -підприємцем.

Відповідно до наказу Вінницького обласного центру
зайнятості “Про одноразову виплату допомоги по безробіттю для організації
безробітному підприємницької діяльності”№509 від 15.11.2006 року йому було
виплачено допомогу по безробіттю одноразово в сумі 4494,02 гривень, що
підтверджується відомістю виплат за видами забезпечення №931 (196).

Виплата одноразової допомоги для зайняття
підприємницькою діяльністю передбачена ч. 7 ст. 22 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”.

Однак, відповідно до Порядку повернення у 2006 році
коштів, виплачених як допомога по безробіттю одноразово для організації
безробітними підприємницької діяльності, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.04.2006 року №511, підставою для розгляду комісією
питання повернення коштів є неподання юридичною особою та фізичною особою
-підприємцем до органу державної податкової служби передбаченої законодавством
звітності, що підтверджує факт провадження підприємницької діяльності, або
несплата протягом шести календарних місяців з дня отримання коштів єдиного
(фіксованого) податку. Дію даної постанови продовжено на 2007 рік постановою
Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 року №98.

В судовому засіданні встановлено, що підприємець ОСОБА_1
не подає з моменту реєстрації до органу державної податкової служби передбаченої
законодавством звітності.

Відповідно до п.2 вказаного Порядку рішення про
повернення коштів приймає директор центру зайнятості -керівник робочого органу
виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального
страхування України на випадок безробіття на підставі висновку комісії з питань
одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації підприємницької
діяльності.

Протоколом комісії №12 від 26.11.2007 року з питань
одноразової виплати допомоги по безробіттю директору центру зайнятості
рекомендовано прийняти рішення про повернення коштів громадянином ОСОБА_1.

В зв'язку з цим, директором Лівобережного міжрайонного
центру зайнятості було прийняте рішення про повернення коштів в сумі
4494,02 гривень, виплачених як допомогу
по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності у зв'язку з
неподанням останнім до органу державної податкової служби передбаченої
законодавством звітності, що б підтверджувало факт провадження підприємницької
діяльності, або несплати протягом шести календарних місяців з дня отримання
коштів єдиного (фіксованого) податку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна особа
повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. Суд
вважає, що представником позивача надано достатньо доказів для підтвердження
своїх вимог.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд приходить
до висновку про доцільність задоволення даного позову повністю.

Разом з тим відповідно до ст. 263 КАС України суд вважає
за доцільне розстрочити виконання рішення суду на 3 місяці.

Ч.2 ст.94 КАС України передбачено, якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з
іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати,
пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Враховуючи розміри ставок державного мита, закріплених
ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року за №7-93 (із
позовних заяв -1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян), суд вважає за доцільне стягнути з відповідача до державного бюджету
державне мито в розмірі 51 гривень.

Керуючись
ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов
задовольнити.

Сятгнути
з ОСОБА_1на рахунок Лівобережного міжрайонного центру зайнятості
№0005 кошти в сумі 4944,02 гривень.

Розстрочити
на 3 місяці виконання рішення суду зі сплати боргу в рівних частинах.

Стягнути
з ОСОБА_1до державного бюджету державне мито в сумі 51 гривні.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний
текст постанови виготовлений 05.05.2008 року

Суддя/підпис/ Федчук
Віталій Володимирович

Станом на 05.05.2008 року постанова
не набрала законної сили

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: