Справа № 2-а-6482/2008
Суддя: Юрчук М.І.
Дата ухвалення: 2008-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-648/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» квітня 2008
року

20год.00хв. м. Рівне

Рівненський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Юрчука М.І., при секретарі судового засідання Шульги О.В.

за участю
представників сторін:

від
позивача- представник не з'явився.

від
відповідача1- представник Поляк М.С.

від
відповідача2- представник Тарасюк
В.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача-1
Володимирецької райдержадміністрації;

до відповідача-2
відділу Державної виконавчої служби Володимирецького районного управління
юстиції про визнання дій та бездіяльності відповідачів неправомірними і
протиправними, стягнення моральної шкоди, винесення окремої ухвали за порушення
ряду законів з боку відповідачів,

В С Т А Н О В И
В :

Позивач -
ОСОБА_1 - звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом
про визнання дій та бездіяльності
відповідачів неправомірними і протиправними, стягнення моральної шкоди,
винесення окремої ухвали за порушення ряду законів з боку відповідачів -
Володимирецької райдержадміністрації; відділу Державної виконавчої служби
Володимирецького районного управління юстиції.

Відповідач -
Володимирецька райдержадміністрація - подав заперечення на адміністративний
позов, позовні вимоги заперечує.

Відповідач -
відділу Державної виконавчої служби Володимирецького районного управління
юстиції - подав заперечення на адміністративний позов, позовні вимоги
заперечує.

По даній справі
здійснено технічну фіксацію судового процесу на комплексі "Камертон",
інвентарний номер SN125318. Для створення архівної копії фонограми надано
компакт-диск, серійний номер С1233.

Головуючий
доповів про зміст позовних вимог позивача.

Представник
відповідача надав пояснення, які повністю співпадають із позицією, яка
викладена в запереченні на позовну заяву.

Представник
відповідача надав пояснення, які повністю співпадають із позицією, яка
викладена в запереченні на позовну заяву.

Судом досліджені
письмові докази, наявні у матеріалах справи, які подані позивачем одночасно із
позовною заявою. Нових доказів позивач суду не надав.

Судом досліджені
письмові докази, наявні у матеріалах справи, які подані відповідачем одночасно
із запереченнями на адміністративний позов.

Заслухавши у
відкритому судовому засіданні пояснення представників відповідача, дослідивши
подані сторонами письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням,
що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що
позивачу в частині позовних вимог
визнання дій та бездіяльності відповідачів Володимирецької райдержадміністрації
та відділу Державної виконавчої служби Володимирецького районного управління
юстиції неправомірними і протиправними, стягнення моральної шкоди, винесення
окремої ухвали за порушення ряду законів з боку відповідачів.

Суд виходив з
такого.

І. Що стосується
позовних вимог про бездіяльність Володимирецької райдержадміністрації як
юридичного органу в цілому щодо території Володимирецького району виконання та
дотримання Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Конституції
та законів України відповідно до її 119 статті протипривною і неправомірною.

В обгрунтування
позовних вимог в цій частині позивач зазначає, що відділом ДВС Володимирецького
районного управліня юстиції не виконуються ст. ст. 19, 22, 24, 29 , 47, 64, 124
Конституції України та інших законодавчих актів та порушуються ст. 6 (право на
справедливий суд), ст.13 (право на ефективний засіб юридичного захисту), ст. 14
(заборону дискримінації) та ст. 1
Протоколу № 12 загальної заборони дискримінації Конвенцїі про захист прав людини і
основоположних свобод, а райдержадміністрацією на відповіднії території не
забезпечення виконання Конституції та законів України відповідно до с 119
Конституції та Закону України «Про місцев і державні адміністрації».

За змістом
пункту 1 статті 119 Конституції України, пункту 1 частини 1 статті 2, пункту 1
частини 1 статті 25 Закону України "Про місцеві державні
адміністрації" місцеві державні адміністрації на відповідній території (в
межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці) забезпечують
виконання Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету
Міністрів України, інших органів виконавчої влади.

Це повноваження
знаходиться у тісному зв'язку із завданнями, які покладені на місцеві державні
адміністрації.

У даному випадку
позивач пов'язує такі повноваження та завдання із контролем за виконанням
рішення судових органів.

Відповідно до
статті 129 Конституції України обов'язковість судових рішень є одним із
принципів (засад) судочинства.

В силу статті 11
Закону України "Про судоустрій України" судове рішення, яким
закінчується розгляд справи у суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення,
що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями
громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій
території України. Обов'язковість урахування (преюдиціальність) судових рішень
для інших судів, органів прокуратури, слідства, дізнання визначається процесуальним
законом.

Судові рішення
інших держав є обов'язковими до виконання на території України за умов,
визначених законом України відповідно до міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Невиконання
судових рішень тягне передбачену законом відповідальність.

Порядок
виконання судових рішень національним судами України регламентується Законом
України "Про виконавче провадження".

Статтею 85
Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у
виконавчому провадженні на дії (бездіяльність) державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої служби по виконанню рішення або відмову у
здійсненні передбачених цим Законом дій стягувачем чи боржником може бути
подана скарга до начальника відповідного органу державної виконавчої служби,
якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до відповідного
суду.

Таким чином
законодавець чітко окреслив коло осіб, до повноважень яких можуть бути
віднесені питання оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця.

Відповідно до
статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах
її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Органи
законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у
встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відтак
твердження позивача у позові, що контроль за виконанням судових рішень, як
однією із складових Конституції України та чинного законодавства України має
здійснюватися місцевими державними адміністраціями, суперечить принципу поділу
влади в Україні.

Окрім того
посилання позивача на Закон України "Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав людини" є безпідставним, оскільки
вказаним Законом регулюються відносини, що виникають у зв'язку з обов'язком
держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти
України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське
судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі
створенням передумов для зменшення числа заяв до Європейського суду з прав
людини проти України.

У даному випадку
матеріали справи не містять ні рішень Європейського суду з прав людини, ні
покликання на заяви, які подані до найвищого судового органу Європи.

ІІ. Що
стосується позовних вимог про визнання дій та бездіяльності відділу ДВС
Володимирецького районного управління юстиції щодо не належного контрою за
діяльністю виконавців, порушення Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, Конституції та законів України протипривними і
неправомірними.

Як зазначалося
вище, відповідно до статті 85 Закону України "Про виконавче
провадження" будь-яка особа, яка вважає що порушені її права та інтереси
під час виконання виконавчого документу (в тому числі і такого, що виданий
судом) державним виконавцем може оскаржити такі дії (бездіяльність) шляхом
подання скарги до начальника відповідного органу державної виконавчої служби,
якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до відповідного
суду.

У разі звернення
до суду із такою скаргою, позивачем повинні бути наведені обгрунтування, а сам
позов в цій частині підтверджений належними доказами відповідно до статті 71
КАС України (частина 1).

Одночасно
законодавець зазначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову (частина 2 статті 71 КАС
України).

Як вбачається із
матеріалів справи у відділі державної виконавчої служби Володимирецького
районного управління юстиції Рівненської області на виконанні перебувало
виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-37 від 15.01.2007р.
Володимирецького районного суду про зобов'язання ОСОБА_2. публічно вибачитись
перед ОСОБА_1. через газету "Володимирецький вісник" за поширену недостовірну
інформацію, для чого розмістити в газеті під заголовком
"Спростування" інформацію наступного змісту: 24 березня 2006р. в
газеті "Володимирецький вісник"НОМЕР_1 мною було опубліковано статтю
під назвою "А хто, під чим прапором сховався?". Частини цієї інформації,
яка стосувалась ОСОБА_1., не відповідає дійсності. Так, в статті було вказано,
що ОСОБА_1 зайняв квартиру, в якій раніше проживала сім'я ОСОБА_3, в той час,
коли ОСОБА_3. перебував в армії. Ця обставина не відповідає дійсності. В
зв'язку з викладенням та на підставі рішення Володимирецького районного суду
від 15 січня 2007р. я приношу вибачення ОСОБА_1 за поширення відносно нього
недостовірної інформації. Підпис під інформацією: "ОСОБА_2, депутат
районної ради, член УНП".

Даний виконавчий
документ надійшов на виконання до відділу державної виконавчої служби
Володимирецького районного управління юстиції 19.04.2007р.

Того ж дня
державним виконавцем відкрито виконавче провадження, копія постанови направлена
керуючись ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" сторонам
та органу, що видав виконавчий документ.

29.09.2007р.
державним виконавцем зобов'язано боржника виконати рішення суду та одночасно
попереджено про відповідальність за невиконання законних вимог державного
виконавця.

05.10.2007р. у
районній газеті "Володимирецький вісник" надрукований текст
вибачення.

Даний текст
вибачення не відповідав тексту вказаному у виконавчому документі, наслідок чого
державним виконавцем складено 26.11.2007р. акт.

03.12.2007р.
боржника повторно зобов'язано виконати рішення суду.

18.01.2008р. у
районній газеті "Володимирецький вісник" надрукований текст вибачення
згідно рішення суду, а саме: 24 березня 2006р. в газеті "Володимирецький
вісник"НОМЕР_1 мною було опубліковано статтю під назвою "А хто, під
чим прапором сховався?". Частини цієї інформації, яка стосувалась
ОСОБА_1., не відповідає дійсності. Так, в статті було вказано, що ОСОБА_1.
зайняв квартиру, в якій раніше проживала сім'я ОСОБА_3, в той час, коли
ОСОБА_3. перебував в армії. Ця обставина не відповідає дійсності. В зв'язку з
викладенням та на підставі рішення Володимирецького районного суду від 15 січня
2007р. я приношу вибачення ОСОБА_1за поширення відносно нього недостовірної
інформації. Під спростовною інформацією стоїть підпис ОСОБА_2, депутат районної
ради, член УНП" (а.с.22-23).

Того ж дня
виконавче провадження державним виконавцем закінчене. Копія постанови
направлена сторонам та органу, який видав виконавчий документ.

Дана постанова
сторонами виконавчого провадження не оскаржена.

З урахуванням усіх
цих обставин, суд приходить до висновку, що відсутні будь-які дії чи
бездіяльність відділу ДВС Володимирецького районного управління юстиції в
частині виконання рішення Володимирецького районного суду від 15.01.2007р.
стосовно вибачення ОСОБА_2. у спосіб у порядок визначений виконавчим
документом.

ІІІ. Що
стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди із відповідачів.

У своєму
адміністративному позові (первісна його редакція) позивач просить стягнути
моральну шкоду у розмірі по 10000грн. із кожного відповідача.

У заяві, яка
подана до суду, позивач просить стягнути моральну шкоду у розмірі 1 гривні із
кожного відповідача.

В цій частині
підстав для задоволення позовних вимог у суду не має, оскільки позивачу
відмовлено у задоволенні позовних вимог по вищезазначеній мотивації.

IV. Що
стосується позовних вимог про винесення окремої ухвали суду.

Відповідно до
статтей 104-105 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з
адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи
інтереси у сфері публічно-правових відносин. Суб'єкт владних повноважень має
право звернутися до адміністративного суду у випадках, встановлених законом.

Адміністративний
позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви
особисто позивачем або його представником. Позовна заява може бути надіслана до
адміністративного суду поштою.

На прохання
позивача службовцем апарату адміністративного суду може бути надана допомога в
оформленні позовної заяви.

Адміністративний
позов може містити вимоги про:

1) скасування
або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень
повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні
дії;

3) зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з
відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди,
завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання
зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення
наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних
повноважень.

Позовна заява
може містити, крім визначених частиною третьою статті 105 КАС України, інші
вимоги на захист прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових
відносин.

Однак до цих
вимог не може бути віднесена вимога про винесення окремої ухвали, оскільки
окрема ухвала суду - це судове рішення адміністративного суду, яке
опосередковує виявлені судом під час розгляду справи порушення закону. Інакше
кажучи суд, виявивши під час розгляду конкретної адміністративної справи
порушення закону, має право постановити окрему ухвалу, яка не стосується цієї
справи, та направити її відповідним суб'єктам владних повноважень з метою
припинення порушення закону шляхом вжиття заходів останнім щодо усунення причин
та умов, які спрямували порушенню закону.

При цьому
законодавець (стаття 166 КАС України) надає суду таке право, а не ставить йому
в обов'язок винесення відповідного процесуального документу, а тим більше в
порядку позовної вимоги.

Окрім цього
позивач посилається в частині винесення окремої ухвали на вимоги статті 211 КАС
України.

Про те нормою
цієї статті надається право стороні або іншій особі, яка брала участь у справі
право оскаржити в касаційному порядку судові рішення суду першої інстанції
після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду
апеляційної інстанції повністю або частково.

З огляду на
вищевикладене позивачу -ОСОБА_1 в частині позовних вимог визнання дій та бездіяльності
відповідачів Володимирецької райдержадміністрації та відділу Державної
виконавчої служби Володимирецького районного управління юстиції неправомірними
і протиправними, стягнення моральної шкоди, винесення окремої ухвали за
порушення ряду законів з боку відповідачів слід відмовити.

Керуючись
статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В частині
позовних вимог визнання дій та бездіяльності відповідачів Володимирецької
райдержадміністрації та відділу Державної виконавчої служби Володимирецького
районного управління юстиції неправомірними і протиправними, стягнення
моральної шкоди, винесення окремої ухвали за порушення ряду законів з боку
відповідачів позивачу - ОСОБА_1 - в позові відмовити.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне
оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Постанова може бути
оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої
інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається
протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя М.І. Юрчук

Постанова
законної сили не набрала

Суддя Юрчук М.І.